Valonija

Valonija (franc. Wallonie, njem. Wallonien, val. Walonreye, niz. Wallonië), ili Valonska regija, je južna, frankofona regija Belgije i federalna jedinica čiji je glavni grad Namur. Službeni jezici su francuski i njemački. Regija ima oko 3.360.000 stanovnika, a površinski, s 16.844 km², zauzima 55.18% države. Valonija se sastoji od sljedećih provincija: Hainaut Liège Luxembourg Namur Valonski Brabant Najveći gradovi su Liège, Namur, Charleroi, Mons, Tournai, Arlon, Bastogne, Wavre, Verviers, Dinant i Eupen. Demografija i jezik U većini općina službeni jezik je francuski dok njemački ima takav status u devet istočnih općina koje su pripadale Njemačkoj do poslijeratnog razgraničenja 1918. U nekim frankofonim općinama postoje posebna pravila po kojima se stanovnici kojima je materinji jezik njemački ili nizozemski mogu koristiti njime u administraciji. Valonci su često izloženi kritikama zbog slabog poznavanja nizozemskog, drugog nacionalnog jezika; po istraživanjima iz 2006. govori ga samo 19% stanovnika, dok 59% Flamanaca govori francuski. Uz francuski, odnosno njegovu belgijsku varijantu, kao regionalni jezici priznati su i lokalni dijalekti koji su unatoč tome u izumiranju. Njemačka nacionalna manjina broji oko 70.000 ljudi, a garantirana su joj posebna prva, posebno u jezičnim i kulturološkim pitanjima. Među Nijemcima je sve jača želja za ekonomskom samostalnošću i uzdizanjem na razinu autonomne regije. Ekonomija Belgija je bila jedna od prvih zemalja u kojima dogodila industrijska revolucija, a Valonija je tokom 19. stoljeća doživjela jak razvoj posebno zahvaljujući industriji baziranoj na ugljenu i željezu. Tokom dvadesetog stoljeća ove industrijske grane su postala manje profitabilne, a kriza u čeličnoj industriji i restrukturiranje rezultirali su slabljenjem gospodarstva i pomicanjem centra industrijske djelatnosti na sjever Belgije. I danas je Valonija znatno siromašnija od Flandrije: 2004. godine BDP je u flamanskom dijelu bio 27.356 eura, a u valonskom 19.858 eura. U nekim dijelovima nezaposlenost dostiže i 20 posto. Svjetska baština Valonski ugljeni basen jedan je od najstarijih i najreprezentativniji primjer industrijske revolucije na evropskom kontinentu. Među njima je skupina koju čine četiri rudnika: Grand-Hornu, Bois-du-Luc, Bois du Cazier i Blegny-rudnik, kao najbolje očuvana mjesta eksploatacije uglja u Belgiji, od ranog 19. do druge polovine 20. stoljeća. Zajedno se prostiru na pojasu dugom 170 i širokom 3–15 km, koji prelazi Belgiju od istoka prema zapadu. U rudnom području se nalaze objekti rudarske arhitekture iz ranih perioda industrijske ere u Evropi, integrirani u ostale industrijske i urbane cjeline. Po tome se izdvaja rudnik Grand-Hornu i radnički grad koji je dizajnirao Bruno Renard u prvoj polovini 19. stoljeća. Valonija je nekada imala stotine rudnika, ali je većina izgubila svoju infrastrukturu. Glavna rudarska mjesta Valonije su 2012. godine upisani na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine. Povezano Bruxelles Flandrija Reference Vanjske veze U kojoj državi mi živimo ? Arhivirano 2007-03-16 na Wayback Machine-u (pdf), Službena brošura o asimilaciji. Službena stranica Valonije Arhivirano 2012-05-31 na Wayback Machine-u Gospodarska stranica Valonije Arhivirano 2013-12-30 na Wayback Machine-u Službena stranica valonske vlade Gospodarsko i socijalno vijeće Valonije Arhivirano 2007-12-22 na Wayback Machine-u Zajednica gradova i općina Valonije Arhivirano 2021-01-21 na Wayback Machine-u Enciklopedija o valonskom pokretu Osnivanje Valonije, povijest i sl. Mouvement du Manifeste wallon Arhivirano 2011-10-11 na Wayback Machine-u