Barūnai

Apie kaimą Breslaujos rajone žr. Barūnai (Breslauja). Barū́nai (bltr. Баруны, rus. Боруны) – agromiestelis šiaurės vakarų Baltarusijoje, Ašmenos rajone, 20 km į pietryčius nuo Ašmenos, prie Žyliankos upelio. Garsėja stebuklingu Barūnų Dievo Motinos paveikslu. Barūnų Dievo Motinos kultui daugiau nei 300 metų (jubiliejus buvo atšvęstas 1991 m. rugpjūčio mėnesį). Istorija Barūnai žinomi nuo XV a., XVII a. juose ėmė kurtis bazilijonai. 1691–1692 m. dvarininkas M. Pesliakas pastatydino medinę bažnyčią ir bazilijonų vienuolyną, padovanojo juos bazilijonams. Prie jo veikė 6 klasių mokykla. 1747–1763 m. bazilijonai pastatydino mūrinę bažnyčią ir vienuolyną. XIX a. viduryje Rusijos valdžia uždarė vienuolyną, bažnyčią pavertė stačiatikių cerkve. 1915–1933 m. su 1915 m. pabaigos – 1920 m. pertrauka veikė Barūnų mokytojų seminarija. 1919 m. bažnyčia vėl grąžinta katalikams, įkurta parapija. LDK laikais Barūnai priklausė Vilniaus vaivadijai, užėmus Rusijos imperijai – Vilniaus gubernijai, 1920–1939 m. – Vilniaus vaivadijai. Barūnai visą laiką buvo Kučionių valsčiaus dalis, XIX a. tai buvo miestelis Ašmenos apskrityje. Pagal 1920 m. Lietuvos-Tarybų Rusijos taikos sutartį Barūnai turėjo atitekti Lietuvai, tačiau 1920 m. juos okupavo Lenkija. 1939 m. priskirti Baltarusijos TSR. 1942–1944 m. įėjo į Lietuvos generalinę sritį. Vienuolyno ir bažnyčios kompleksas Bazilijonų vienuolynas ir bažnyčia bajoro M. Pesliako pastatydinti toje vietoje, kur, pasak legendos, miške ant medžio buvo stebuklingai pasirodžiusi Dievo Motina. Šventykla tapo Barūnų Dievo Motinos kulto, gyvuojančio štai jau daugiau nei 300 metų, vieta. XVII a. pabaigoje pastatai buvo mediniai, bet XVIII a. pradžioje Vilniaus bazilijonai pradėjo rūpintis mūrinės bažnyčios ir vienuolyno statyba, kol pagaliau 1778–1793 m. taip ir buvo padaryta. 1839 m. vienuolynas ir bažnyčia buvo uždaryti, o po poros metų čia įsikūrė stačiatikiai. 1919 m. pastatai vėl atiteko katalikams ir nuo tada veikia kaip parapinė bažnyčia. XIX a. pradžioje Barūnų Dievo Motinos paveikslas buvo vienas iš labiausiai garbinamų Vilniaus apylinkėse, o šiuo metu – vienas iš labiausiai garbinamų Baltarusijoje. Kasmet rugpjūčio 29 d. čia vyksta garsieji Barūnų Dievo Motinos atlaidai. Kadaise šie atlaidai buvo garsūs visame Vilniaus krašte ir pritraukdavo tikinčiuosius iš tolimų vietovių, taip pat ir iš dabartinės Lietuvos teritorijos. Šis sakralinis objektas, stovintis katalikams ir stačiatikiams šventoje vietoje, turi ypatingą aurą. Šiuo metu Lietuvoje taip pat yra išlikusių Barūnų Dievo Motinos kulto atspindžių ir su paveikslu susijusių vietų. Viena tokių vietų – Kryžių koplyčia pietinėje Lietuvoje (Metelių regioninis parkas). Šioje vietoje 1702 m. žygiuodamas į karą prieš švedus buvo sustojęs ir priešais Barūnų Dievo Motinos paveikslą meldėsi LDK kariuomenės etmonas Mykolas Servantietis Višnioveckis. Kryžių koplyčios, tuo pačiu ir Barūnų Dievo Motinos, kultas ir kultūrinė reikšmė gaivinama. Gyventojai Lietuviai Barūnai yra lietuvių vietovardžių areale. Iš pietryčių pusės Barūnus siekė slaviškų vietovardžių pleištas. Apylinkės nuo seno priklausė ištisiniam lietuvių kalbos arealui, buvo jo pakraštyje. XVII a. Barūnų apylinkių lietuviai pradėjo baltarusėti. XIX a. vidurio istorijos šaltiniai nemini kalbančių lietuviškai. Šaltiniai Nuorodos Barūnai, Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia Archyvuota kopija 2011-01-05 iš Wayback Machine projekto. Barūnų vienuolyno ir bažnyčios kompleksas Archyvuota kopija 2015-09-23 iš Wayback Machine projekto.