אוזדה

אוּזְדָה (בבלארוסית: Узда) היא עיירה בבלארוס, כ-70 ק"מ מדרום-מערב למינסק. תולדות העיר העיר מוזכרת לראשונה בתיעוד משנת 1450. בשנת 1938 קיבלה אוזדה מעמד של יישוב בעל מאפיינים עירוניים, ובשנת 1999 קיבלה מעמד של עיר. בעיר אין מסילת רכבת, אך עובר בה כביש M1, שהוא חלק מכביש E30 – כביש באורך 5,800 ק"מ המקשר את מערב אירופה עם אומסק שבסיביר, רוסיה. יהודי אוזדה בעיר היה בעבר בית כנסת שנבנה בסוף המאה ה-17, ולא שרד עד ימינו. בשנת 1900 התגוררו באוזדה כ-400 משפחות יהודיות (כ-2,000 איש) מתוך כ-6,000 תושבים, שהתפרנסו בעיקר ממסחר ומחנוונות, אך גם מעגלונות ומתעשייה זעירה. אוזדה היא מקום הולדתם של המשוררת דבורה בארון, שאביה היה רב העיירה של קהילת המתנגדים, ושל הרב משה פיינשטיין, שאביו שימש כרב קהילת החסידים במקום. בעיר התנהל מאבק בין הקבוצות שגלש למעשי אלימות.[דרוש מקור] לאחר מלחמת העולם הראשונה שימש הרב משה פיינשטיין כרב העיירה במשך שנתיים. בשל עיור ותיעוש באזור אוזדה הצטמצם מספר היהודים במקום, ובסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 התגוררו בעיירה כ-1,100 יהודים, כשליש מתושבי העיר. בעיירה פעלו "מועצה יהודית ממלכתית" ובית ספר שהתנהלו ביידיש. הגרמנים כבשו את אוזדה ביוני 1941 וריכזו אותם בגטו מגודר. באוקטובר 1941 נורו כל יושבי הגטו למוות בקרבת העיירה, עם מאות יהודים מהסביבה, על ידי גרמנים ומשתפי פעולה עמם. במקום ההרג שתי מצבות לזכרם. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של אוזדה אוזדא, בתוך: אליעזר דוד רוזנטל, מגילת הטבח, כרך ראשון עמ' 21–22, באתר היברובוקס אוזדה (Uzda), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אוזדה, באתר השטעטל הווירטואלי "אוזדה", באתר JewishGen (באנגלית) (נדרש רישום) לאוניד סמילוביצקי שימוש בתבנית רו עבור "Смиловицкий, Леонид Львович" בשפה ru כאשר הערך לאוניד סמילוביצקי כבר קיים(רו'), אוזדה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1294–1296), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) תיאור ביקור בעיירה ב־2015, בבלוג של דוד אסף הערות שוליים