Vandens matavimo stotis

Vandens matavimo stotis (VMS), arba hidrometrijos stotis – specialiai įrengta vieta prie upės, kanalo ar ežero, skirta vandens ir oro temperatūros, vandens lygio, debito, ledo storio, sniego dangos aukščio, vandens atsargų kiekio sniego dangoje, kritulių kiekio, vandens cheminės būklės matavimams. Priklausomai nuo stebėjimų programos ir pagal konstrukciją vandens matavimo stotis būna paprasta, automatinė ir distancinė. Vandens gylis ir srovės greitis debitui apskaičiuoti matuojami upės vagos skerspjūvyje. Lietuvoje Lietuvoje prie vandens telkinių įrengtos matavimo stotys priklauso Hidrometeorologijos tarnybos hidrologijos skyriui. Jas eksploatuoja ir prižiūri atskiri padaliniai – Kauno hidrologinė stotis ir Panevėžio bei Šilutės hidrometeorologijos stotys. Dabartinėje Lietuvos teritorijoje sistemingi hidrometriniai matavimai pradėti vykdyti XIX a. pradžioje, kai Mažojoje Lietuvoje daugelyje vietų prie upių pradėta įrengti vandens matuokles arba polius ir ant jų nuolat stebėti vandens lygį. Anksčiau dėl upių vandens lygio svyravimų stebėjimų stokos negalima buvo tinkamai pastatyti hidrotechninių statinių, vykdyti melioravimo darbų. Pirmosios stotys buvo įsteigtos prie Nemuno upės: 1810 m. – Rusnėje, 1811 m. – Smalininkuose. Pirmąją matavimo stotį Smalininkuose įsteigė Prūsijos vyriausybės Gumbinės apygarda. 1845 m. stotis buvo perstatyta. Išlikęs statinys paskelbtas technikos paveldo objektu. 2021 m. duomenimis, prie Baltijos jūros veikė 4, Kuršių marių – 3, upių 80 (11 iš jų – prie Nemuno), kanalų – 2, ežerų ir tvenkinių – 12 vandens matavimo stočių. Šaltiniai Nuorodos Lietuvos vandens telkiniai. Vandens matavimo stotys meteo.lt