Lielā Bahama

Lielā Bahama vai Grandbahama (angļu: Grand Bahama) ir Bahamu valstī ietilpstoša sala Atlantijas okeānā, valsts piektā lielākā un otra apdzīvotākā sala. Administratīvi dalās trijos distriktos: Austrumu Lielā Bahama, Frīporta un Rietumu Lielā Bahama. Lielākā apdzīvotā vieta ir valsts otrā lielākā pilsēta Frīporta ar 27 tūkstošiem iedzīvotāju. Nozīmīgs tūrisma, finanšu un transporta centrs. Ģeogrāfija Lielā Bahama atrodas Lukaju arhipelāga ziemeļrietumos kopējā koraļļu atolā ar Abako salām austrumos. Sala koraļļu izcelsmes, veidotas no kaļķakmens masīva, zema; to ieskauj koraļļu rifi un mangrovju audzes. Valda musonu subtropu klimats ar vasaras vidējo temperatūru 26—31 °C un ziemas temperatūru 19—28 °C; biežas viesuļvētras. Salā ievērojamu platību aizņem aizsargājamās dabas teritorijas: Pītersonkejas nacionālais parks (405 ha, dibināts 1968. gadā, paplašināts 2015. gadā), Lukaju nacionālais parks (784 ha, dibināts 1982. gadā) un Renda dabas centrs (40 ha, dibināts 1992. gadā). Vēsture Sākotnējie salu iedzīvotāji bija taino cilts lukaji, kas tās dēvēja par Bahama – ‘lielā vidējā sala’. Spāņi salu atklāja 15. gadsimta beigās un līdz 1520. gadiem pamatiedzīvotāji ievazāto slimību un vergu tirdzniecības rezultātā bija pilnībā iznīcināti. Spāņi salu dēvēja par Gran Bajamar — ‘Lielā seklā jūra’. Līdz pat 18. gadsimta beigām sala palika lielākoties neapdzīvota, jo piekrastes rifu dēļ bija grūti sasniedzama. 1783. gadā visas Bahamu salas ar līgumu tika nostiprinātas britu īpašumā. Salas sāka kolonizēt 19. gadsimta sākumā; gadsimta vidū tās galvenajā pilsētā Vestendā dzīvoja 200—400 iedzivotāji. 1834. gadā pēc verdzības atcelšanas Anglijā bijušie vergi nodibināja Pinderspointas, Raseltaunas un Viljamstaunas pilsētas. Sala palika ekonomiski neattīstīta līdz pat Amerikas pilsoņu karam. Konfederācijas preču (galvenokārt ieroču, cukura un kokvilnas) kontrabanda izraisīja ekonomisko uzplaukumu. Otrs, īslaicīgs uzplaukums, ko veicināja kontrabanda, notika prohibīcijas laikā. Pirmo lielo kūrortu un pirmo komerciālo lidostu salā 1940. gadu beigās Vestendā izveidoja britu firma Butlin's, kas no nulles uzcēla kūrortu 1000 viesiem, tostarp uzbūvēja Vestendas lidostu. Butlin's pārvaldīja daļēji pabeigto kompleksu vienu sezonu (1950. gadā), līdz tai pietrūka līdzekļu. Neliela kūrorta daļa tika atkārtoti atvērta 1955. gadā, un pamatīgāka pārbūve notika 1960. gadā. Vestendas lidosta bija galvenā komerciālā lidosta salā, līdz 1960. gados to aizvietoja jaunā lidosta Frīportā. Līdz 20. gadsimta vidum Lielās Bahamas iedzīvotāju skaits bija ap 500 cilvēku, un sala bija viena no vismazāk attīstītajām Bahamu salām. Tā beidzot ieguva stabilu ienākumu avotu, kad 1955. gadā Virdžīnijas finansists Voless Grovss kopā ar Bahamu valdību sāka pārbūves darbus, lai saskaņā ar Hoksbilkrīkas līgumu uzceltu Frīportas pilsētu un izveidotu Lielās Bahamas ostas pārvaldi. Drīz pēc tam ambiciozais Edvards Sentdžordžs ar sera Džeka Heivarda finansiālu palīdzību uzsāka tālāku kompānijas attīstību. Redzot Kubas panākumus kā tūrisma galamērķi turīgiem amerikāņiem, Sentdžordžs vēlējās attīstīt Lielo Bahamu līdzīgā veidā. Pilsēta strauji auga, jo Sentdžordžs pievienoja ostu, lidostu drīz pēc pilsētas dibināšanas un tūrisma centru Portlukaju 1962. gadā. Rezultātā Lielā Bahama kļuva par otro apdzīvotāko salu Bahamās. Atsauces Ārējās saites Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Lielā Bahama. Encyclopædia Britannica raksts (angliski)