אוניברסיטת היידלברג

אוניברסיטת רופרכט-קרל בהיידלברג (בגרמנית: Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg) היא אוניברסיטה בעיר היידלברג שבגרמניה, אשר הוקמה על ידי רופרכט הראשון בשנת 1386, ובכך היא האוניברסיטה העתיקה ביותר בגרמניה, והשלישית בארצות דוברות גרמנית (אחרי אוניברסיטת קארל בפראג ואוניברסיטת וינה). הקמפוס של האוניברסיטה נחלק לשני חלקים עיקריים: אחד הוא בעיר העתיקה של היידלברג והשני ברובע נוינהיימר פלד (Neuenheimer Feld) הנמצא בפרוורי העיר. האוניברסיטה חברה ב-U15 (אוניברסיטאות בגרמניה), חברה בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר וחברה בקבוצת קוימברה. האוניברסיטה שמה דגש על התחום המחקרי, והוציאה תחת ידיה מחקרים שהובילו ל-55 פרסי נובל. היא מדורגת בקביעות ברשימת האוניברסיטאות הטובות באירופה ומהווה מוקד משיכה בינלאומי לתלמידים לתואר דוקטור, עם כ-1,000 דוקטורנטים שמסיימים את לימודיהם בה כל שנה, כאשר שליש מהם מגיעים מחוץ לגרמניה. הסטודנטים הזרים באוניברסיטה, שמגיעים אליה ממעל 130 מדינות, מהווים 20 אחוז מכלל הסטודנטים הלומדים בה. האוניברסיטה הוציאה מקרבה שורת אישים נודעים, בהם החוקרים - קרל המפל ומקס ובר והמחנכת - רות וודסמול, ועם אנשי הסגל שלה נמנה גם יורגן הברמאס. צבי הרמן שפירא, מראשי הציונות למד בה ואף נתמנה בה לפרופסור למתמטיקה. גם ההיסטוריון יוסף קלוזנר למד בה. האוניברסיטה הציעה בשנת 1673 לפילוסוף ברוך שפינוזה משרה כמרצה לפילוסופיה, אך הוא סירב להצעה זו, בגלל חששו מחוסר חופש אקדמי, ופגיעה בעבודתו הפילוסופית העצמאית. במאה ה-18 הובילו תלונות תכופות של התושבים באזור הקמפוס על התנהגותם של סטודנטים הוללים את הנהלת האוניברסיטה להקים בתחומה כלא סטודנטים, שבו נכלאו לתקופה שבין יומיים עד ארבעה שבועות סטודנטים פוחזים, בשל הפרת הסדר הציבורי. במהלך השנים כלא הסטודנטים שינה את מקומו מספר פעמים, עד שלבסוף נסגר ב-1914. אתר הכלא פתוח למבקרים ומהווה את אחד האתרים הפופולריים בהיידלברג, בין היתר בשל שפע כתובות גרפיטי שציירו הסטודנטים הכלואים, על הקירות, הדלתות ואף על התקרה. בעקבות עליית הנאצים לשלטון בעקבות עליית הנאצים לשלטון, ב-17 במאי 1933 השתתפו חברי סגל וסטודנטים באוניברסיטה בשריפת הספרים בגרמניה הנאצית בכיכר האוניברסיטה. הכיתוב מעל השער הראשי של האוניברסיטה שונה מ"רוח החיים" ל"הרוח הגרמנית". לקראת סוף 1933 פוטרו מהאוניברסיטה מעל 40 פרופסורים ממוצא יהודי, ובתחילת 1934 פוטר אויגן טויבלר. כן פוטר הפרופסור הגרמני קרייאר, על שסירב למלא את מקומו של עמית יהודי שפוטר. מקסימיליאן נוי, פרופסור לגינקולוגיה באוניברסיטה, התאבד על רקע פיטורי המרצים. ריכרד ורנר, שלמד לתואר דוקטור באוניברסיטה, נמלט לברנו ב-1934, אך ב-1942 נשלח משם לגטו טרזיינשטט ונרצח שם. בראשית 1936 קיימה האוניברסיטה חגיגות לרגל 550 שנה להווסד האוניברסיטה. לאחר דיון בעיתונות באנגליה החליטו ברבות מהאוניברסיטאות באנגליה להחרים את החגיגות, על רקע פיטורי המרצים היהודים מהאוניברסיטה וחוסר הסובלנות של הנהלת האוניברסיטה. בין המחרימים היו החברה המלכותית, אוניברסיטת אוקספורד, אוניברסיטת בירמינגהאם ואוניברסיטת קיימברידג'. האוניברסיטאות בארצות הברית, לעומת זאת, לא החרימו את החגיגות. תעמולה נגד השתתפות בחגיגות נשמעה גם באירופה ואוניברסיטת בזל החרימה את החגיגות. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת היידלברג (בגרמנית) אוניברסיטת היידלברג, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת היידלברג, ברשת החברתית X (טוויטר) אוניברסיטת היידלברג, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת היידלברג, ברשת החברתית LinkedIn אוניברסיטת היידלברג, סרטונים בערוץ היוטיוב Fania Oz-Salzberger, Heidelberg's Hope יהודים באוניברסיטת היידלברג מתוך אתר האוניברסיטה בעברית ובגרמנית יהודים ומכללת היידלברג, דבר, 11 במרץ 1936 אוניברסיטת היידלברג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הערות שוליים