Olemme vuoriamme

Olemme vuoriamme (arm. Մե՛նք ենք մեր սարերը, Menk’ enk’ mer sarerě, azer. Biz və bizim dağlar), jota toisinaan kutsutaan sen ”vanhoihin kasvoihin” viitatessa nimellä Tatik Papik tai hellemmin ”Isoisä ja isoäiti” tai ”Ukki ja Mummi”, arm. Դեդո-Բաբո, Dedo-Babo on veistosmonumentti Stepanakertin ulkopuolella sijaitsevalla kukkulalla. Monumentti sijaitsee lyhyen ajomatkan päässä Stepanakertista sen sisääntuloväylän vieressä ja toimii sekä kaupungin että koko Vuoristo-Karabahin symbolina. Olemme vuoriamme -veistosta pidetään ikonisena muistomerkkinä, johon kuvatut vanhan miehen ja vanhan naisen kasvot edustavat Artsakhin tasavallan vuoristokansaa. Muistomerkki on osa armenialaista kulttuuriperintöä tasavallassa, jonka enemmistön (yli 95 %) muodostaa etnisesti armenialainen väestö, ja joka kansainvälisesti tunnustetaan osaksi Azerbaidžania. Joidenkin lähteiden mukaan sen vuoristokarabahilainen alkuperäinen nimi tarkoittaa ”vuoristoista mustaa puutarhaa”. Monumentti on kuvattu sekä kaupungin että Artsakhin tasavallan vaakunaan ja kuva siitä on lyöty Armenian ja Artsakhin kolikkoihin. Kuvaus Olemme vuoriamme on armenialaisen kuvanveistäjän Sargis Baghdasarjanin taideteos, joka on tehty luonnollista alkuperää olevasta armenialaisesta rakennusmateriaalista, Armavirin punaisesta tuffista. Monumentti pystytettiin vuonna 1967 entisen Azerbaidžanin SNT:n Vuoristo-Karabahin maantieteellisen alueen Askeran-hallinnolliseen piiriin, Khankendin (azer. Xankəndi) kaupungin läheisyyteen. Se kuvaa kahta perinteisiin kansallispukuihin pukeutunutta vanhusta, aviomiestä ja vaimoa. Patsaalla on joko melko tai kokonaan olematon jalusta, jolla veistäjä on luonut vaikutelman, että isovanhemmat asuivat täällä syntymästään lähtien, ovat kasvaneet vuorilla ja yhtyneet niiden kanssa. Joidenkin mukaan muistomerkki symboloi Vuoristo-Karabahin maan ja kansan välistä verisidettä, jossa edelläkävijöiden hahmot suuntavat katseensa vuosisatoja vanhaan historiaansa, joka on täynnä kamppailua omasta maastaan ja ihmisistä, ja uudet sukupolvet tulevat olemaan isovanhempiensa kaltaisia. Neuvosto-Azerbaidžanin johto vastusti monumentin rakentamista ja ajatus muistomerkin pystyttämisestä kukkulalle Stepanakertin kaupungin läheisyyteen nostatti mielenosoituksia. Joidenkin väitteiden mukaan yhdessä Pravda-lehden numerossa vuodelta 1976 kerrottiin, että muistomerkistä ”Olemme vuoriamme” on tullut ”maailman ensimmäinen pitkäikäisten kunniaksi rakennettu monumentti”. Monumentin rakentaminen Kuvanveistäjän poika Ašot Baghdasarjan, joka myös itse on kuvanveistäjä, kertoi lähemmin muistomerkin pystyttämisestä ja siitä, että hänen isänsä oli pitkään ollut aikeissa veistää kahdesta päästä koostuvan monumentin, jossa korkeampi pää olisi matalamman rinnalla. Poikansa mukaan Sargis Baghdasarjan oli saanut ajatuksen kahden hahmon yhdistelmästä vieraillessaan Notre Damen katedraalissa Pariisissa. Hän oli keksinyt ajatuksen, että veistos koostuisi Quasimodon päästä ja sen vieressä olisi puolet Esmeraldan kasvoista nenästä ylöspäin. Sitten hän teki hahmoista saviluonnoksen, joka Ašotin mielestä muistutti Masis-vuorta. Noin neljä vuotta tämän jälkeen, vuonna 1965, kuvanveistäjä Sargis Baghdasarjan osallistui kansainväliseen näyttelyyn Italiassa, ja mukana oli ”Olemme vuoriamme” -teoksen pronssiversio. Nykyisin tämä pronssipatsas kuuluu Armenian kansallisgallerian kokoelmaan. Vuonna 2011 patsaan todettiin olleen häpeällisen huonossa kunnossa, josta ”Emme ole hiljaa” -nuorisoaloite oli ollut huolestunut ja kehottanut NKR:n (silloisen Vuoristo-Karabahin tasavallan) hallituksen alaista matkailu- ja muistomerkkien suojeluosastoa kiinnittämään huomiota asiaan ja ryhtymään kiireellisiin korjaustöihin. Tämä Vuoristo-Karabahin maamerkki remontoitiin ja maisemoitiin Venäjällä asuvan, sukujuuriltaan vuoristokarabahilaisen liikemiehen Karen Avagumjanin rahoituksella. 145 miljoonan draman arvoisten kunnostustöiden seurauksena muistomerkin alkuperäinen ulkonäkö palautettiin, kukkula maisemoitiin ja alueelle rakennettiin kastelujärjestelmiä tuomaan vehreyttä. Lisäksi muistomerkin luo johtava polku valaistiin ja päällystettiin kivillä. Myös muistomerkin jalusta laatoitettiin ja vierailijoille rakennettiin erityisiä virkistyspaikkoja. Vuoristo-Karabahin kunnostettu symboli avattiin virallisesti uudelleen 46 vuotta sen pystyttämisen jälkeen. Monumentin vieressä on 25. syyskuuta 2013 päivätty laatta kunnostustöiden rahoittajalle Karen Kamojejevitš Avagumjanille. "Ukki ja Mummi" kansallisella kaksikentällä Vuosina 1991–2023 tämä Stepanakertin ja Vuoristo-Karabahin symboli sijaitsi itsenäiseksi julistautuneella armenialaisenemmistöisellä alueella, Artsakhin tasavallassa. Aikoinaan tämä oli Karabahin kaanikunnan kaanien suosikkiasuinpaikka lähellä pääkaupunkia Şuşaa ja Karabahin hallinnollinen keskus osana Azerbaidžania. Viimeksimainitun valtion viranomaisten toimesta 19. syyskuuta 2023 käynnistyi laajamittainen sotilaallinen hyökkäys, minkä jälkeen Artsakhin tasavallan presidentti Samvel Šahramanjan allekirjoitti 28. syyskuuta asetuksen tasavallan lakkauttamisesta 1. tammikuuta 2024 alkaen. Pian suurin osa etnistä puhdistusta pelkäävästä armenialaisesta väestöstä lähti tai pakotettiin poislähtemään ja etsimään turvapaikkaa Armeniasta. Alueella käynnistettiin ohjelma kolmekymmentä vuotta sitten paenneiden azerbaidžanilaisten palauttamiseksi. Aivan ensimmäisenä päivänä näiden tapahtumien jälkeen Tatik Papik-muistomerkkiin ripustettiin Azerbaidžanin lippu ja sen ”ulkomaisen valtion pääsymbolin” kohtalo riippui nyt hiuskarvan varassa. Varsinkin vuonna 2024 alettiin taas uutisoida siitä, että jo Neuvosto-Azerbaidžanin johto vastusti muistomerkin rakentamista. Azerbaidžanin kansallisen enemmistön ylivoimainen mielipide oli, että tämä monumentti tulisi purkaa, vaikka se on rakennettu Azerbaidžanin SNT:n budjettivaroista ja silloin 1960-luvun puolivälissä noin 150-vuotiaan azerbaidžanilaisen lammaspaimenen Shirin Hasanovin (tai Shirin Gasan ogly Gasanovin) pitkäikäisyyden kunniaksi. Uutiset-Armenian (ven. Новости-Армения, Novosti-Armenia) kirjoituksen mukaan Azerbaidžanin Telegram-kanavat alkoivat 8. marraskuuta 2024 levittää valokuvia ja videoita vandalisoinnin kohteeksi joutuneesta "Olemme vuoriamme"-muistomerkistä. Näissä kuvissa ja videoissa näkyy, että muistomerkin takaosa on täynnä lukuisia kirjoituksia, pääasiassa muistomerkillä käyneiden azerbaidžanilaisten "ikuistamia" nimiä ja sukunimiä, asuinpaikkojen nimiä sekä armenialaisia ja Armeniaa pilkkaavia kirjoituksia. Video näyttää, että muistomerkin ympäristö on vaurioitunut. Alkoi levitä teesi siitä, että ”Ukista ja Mummista” on tullut armenialaisen separatismin symboli, koska kaikkialla maailmassa sitä tunnetaan armenialaisena ja juuri siksi se on purettava. Lähteet Aiheesta muualla Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olemme vuoriamme Wikimedia Commonsissa