בית הכנסת בסנקט פלטן

בית הכנסת סנקט פלטן (בגרמנית: St. Pöltner Synagoge) היה בית הכנסת המרכזי של קהילת יהודי סנקט פלטן באוסטריה עד ליל הבדולח. בית הכנסת, שנבנה בשנים 1912–1913 על ידי האדריכלים תיאודור שרייר וויקטור פוסטלברג בסגנון יוגנדסטיל (המקביל הגרמני של סגנון האר נובו), ממוקם בטיילת על שם ד"ר קרל רנר בסנקט פלטן ומשמש כיום כמרכז המכון להיסטוריה יהודית של אוסטריה. הבניין המקורי כבר בסוף המאה ה-13 גרו בעיר יהודים. ישנו תיעוד משנת 1298 המזכיר יהודים תושבי סנקט פלטן שהיו מלווים בריבית בווינה. ב-1306 הואשמו יהודי המקום ב"חילול לחם הקודש". ורבים מתושבי העיר נרצחו ורכושם נבזז. בשנת 1309 חזרו יהודים לגור בסאנקט פולטן, והקימו בה קהילה ממוסדת. בשנת 1338 נערך פוגרום נוסף ביהודי העיר. לאחר הפוגרומים בימי הביניים, והגירוש בשנת 1420 שנעשה על ידי אלברכט החמישי, דוכס אוסטריה לא ידוע על יהודים שחיו בעיר, עד המאה ה-17 שביקרו בעיר סוחרים יהודים. הקהילה היהודית בסנקט פלטן, נוסדה ב-1863, ומנתה כ-800 חברים, כמחציתם התגוררו בעיר. בין השנים 1885 ל-1890 היו מתפללים בחדרים שבבניין בית חרושת לשעבר, שהוסבו לשימוש כבית כנסת. אך היו קשיים בתפעול בית הכנסת במקום זה, ולכן מאז 1888 ניסו לבנות מבנה חדש ייעודי לבית הכנסת, אך עד 1903 העירייה לא אישרה לבנותו. בתקופה זו תוכננה תוכנית לשיפוץ הטיילת שכללה את הריסת בית הכנסת שעמד בשטח התכנית, ואז אושרה הבקשה להקים מבנה חדש. באפריל 1907 הוקמה ועדת הכנה במטרה להשיג את הכספים הדרושים לתוכניות ולבנייה. הבניין החדש ב-1911 נבחרה ועדת בנייה והוסכם על חילופי קרקעות עם העירייה. האדריכלים יעקב מודרן, יעקב גרטנר, איגנץ רייזר ותיאודור שרייר, בין היתר, השתתפו בתחרות האדריכלות, שהוכרזה באותה שנה. האחרון, יחד עם שותפו ויקטור פוסטלברג, נבחרו על ידי הוועדה להכין את התוכניות לבית הכנסת עם מקום ל-220 גברים ו-150 נשים. כש האדריכל רודולף פראס (גר') הכין את תוכניות הביצוע. הכספים הדרושים גויסו מתרומות, והבנייה החלה ביוני 1912. ציורי פנים המבנה וציפויים מוזהבים, בוצעו על ידי הצייר האוסטרי פרדיננד אנדרי (גר'). לאחר קצת יותר משנה של בנייה, בהשקעה כוללת של 141,390 כתרים, נחנך בית הכנסת בטקס ב-17 באוגוסט 1913, יום הולדתו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה, בהשתתפות קרוב ל-1000 איש, רב הקהילה ד"ר אדולף (אהרן) שכטר, רבנים ואישי ציבור, וכלל גם הכנסת ספר תורה לבית הכנסת, תזמורת וחזנות. ראשי הקהילה התפללו תפילה לשלום המלכות, ושלחו איגרת תודה וברכות לקיסר לרגל יום הולדתו, ואף קבלו את תשובתו, תודותיו וברכותיו לרגל חנוכת הבית. תקופת מלחמת העולם השנייה בשנת 1938 מנתה הקהילה היהודית כ-1,200 חברים, מתוכם 400 יהודים חיו בעיר עצמה. כיום ידועים שמותיהם של 1,045 מתושבי האזור שנרדפו על ידי הנאצים בתקופת מלחמת העולם השנייה, לפי הפירוט הבא: בשנת 1938 התגוררו בעיר בוודאות 577 תושבים יהודים, מתוכם נרצחו בשואה 321, 214 שרדו, ועל 42 נוספים אין מידע. 168 שמות נוספים, שאין ודאות לגביהם שהתגוררו בעיר לפני המלחמה, מתוכם נרצחו בשואה 50, שרדו 58, ועל 60 נוספים אין מידע. 301 אנשים נוספים, רובם ילדיהם של יהודי העיר, כבר לא חיו בסנקט פלטן בזמן ה"אנשלוס", אך רשומים ברשומות התושבים. מתוכם נרצחו בשואה 135, שרדו 134, ועל 32 נוספים אין מידע. בליל הבדולח נכנסו כמה אנשי אס אס ואס אה לבית הכנסת, ניפצו חלונות והציתו אש, אך האש כובתה מהר יחסית. למחרת בבוקר התאספו מול הבניין בין 300 ל-400 איש, חלקם בלבוש אזרחי, נכנסו לבית הכנסת כשהם שרים שירים פוליטיים, והרסו אותו לחלוטין. החלונות נופצו, ספרי התורה, המזוזות, הריהוט והתמונות ורוב הספרים בספרייה הנרחבת הושלכו לרחוב ונשרפו. מספר פורעים טיפסו על כיפת הבניין ותלשו את סמל המגן דוד מהגג. כמעט כל נכסי המיטלטלין של הקהילה היהודית נהרסו או נשדדו. ספרים בודדים הובאו לארכיון העירוני, ובמוזיאון העירוני נמצאים כיום קופת צדקה וציור של הקיסר פרנץ יוזף, שהיה תלוי סמוך לכניסה. סידור אחד הוחזר לקהילה היהודית בשנת 1998. בשנות המלחמה הראשונות שימשו חדרי הספח של בית הכנסת למשרדים של ה"אס אה" ובאולם התפילה השתמשו, בין היתר, כמחסן רהיטים. בשנת 1942 הפך בית הכנסת לרכושה של עיריית סנקט פלטן, שהשתמשה בו כמחנה קליטה לעובדי כפייה רוסים. במהלך הלחימה וההפצצות האחרונות ב-1945 הבניין ניזוק שוב. לאחר המלחמה לאחר המלחמה חזרו לסנקט פלטן רק משפחות מעטות, ונכון לשנת 2024 חיים בה 2 יהודים בלבד והקהילה מעולם לא נוסדה מחדש. הצבא האדום השתמש במבנה בית הכנסת כאסם עד 1947, אז הועבר המבנה לבעלות העירייה. בשנת 1952 אושרה הבקשה להחזרת הרכוש לקהילה היהודית על ידי מועצת העיר. אך היות שבעיר לא קיימת קהילה יהודית, מצב הבניין הדרדר, הגג דלף ומהחלונות המנופצים נכנסו גשם ושלג למבנה וחלקו היה בסכנת קריסה. לאחר ניסיונות למכירת הבניין שלא צלחו והכרזת המבנה כמבנה לשימור על ידי המשרד לשימור מומנטים הפדרלי של אוסטריה (גר'), הוחלט לנסות ולשפץ את המבנה. שיחזור המבנה בקיץ 1980 החלו העבודות לשחזור המבנה, תוך שמירה על המומנטים הייחודיים לו, עם זאת, במהלך הבנייה הוסרו הכיור והמדרגות שהיו בחזית אולם בית הכנסת וכן לא שוחזרו הפסוקים שצוירו על הקירות. בנוסף לא שוחזרו חלונות הזכוכית הצבעוניים שהיו בסגנון אר נובו, אך הבניין נגיש למבקרים בכל הקומות. בשנת 1988 נפתח במקום "המכון להיסטוריה יהודית של אוסטריה", מתקיימים בו גם אירועי תרבות באופן קבוע. בשנת ה-100 לחנוכת בית הכנסת, בשנים 2013–2014, ערך המוזיאון העירוני תערוכה מיוחדת על תולדות המבנה בו הוצגו תמונות חדשות ממבנה בית הכנסת וההריסות שלו. במסגרת פרויקט תרבות עירוני שהחל בשנת 2022, שופץ בית הכנסת במשך שנתיים בעלות של כ-4.6 מיליון יורו. ב-18 באפריל 2024 נערך טקס לקראת פתיחתו מחדש בהשתתפות אישי ציבור. בספטמבר 2023 נערכה מסיבת בר מצווה בבית הכנסת, לראשונה לאחר 85 שנה, לצאצא של תושבי המקום, שהגיע במיוחד עם משפחתו מישראל. תיאור המבנה חיצוני האלמנט הדומיננטי בבניין בית הכנסת הוא האגף המרכזי המתומן, המכוסה בכיפה גדולה, שאליו מחוברים אגפים צדדיים ממזרח וממערב. לבית הכנסת מחובר גם בניין בית הספר לשעבר בכתובת Lederergasse 12. אגף מרכזי באגף המרכזי נמצא אולם התפילה של בית הכנסת. המבנה מחולק לשתי קומות, קומת קרקע נמוכה, וקומה עליונה גבוהה שעליה כיפה. בחזית הפונה לרחוב, ישנם שלושה חלונות בכל קומה. בקומת הקרקע החלונות מעוצבים בצורת קשת נמוכים עם קרניז מחודד מעליהן, לעומתם החלונות בקומה העליונה, הם מלבניים וגבוהים. החלונות הצבעוניים שהיו במבנה המקורי נהרסו בליל הבדולח, וכיום יש בו חלונות זכוכית שקופים. ממש מתחת לכיפה יש קרניז קשת מסוגן וגדול עם תבליט של לוחות הברית מוקף בפרחים, ותחתיו מופיע בעברית הפסוק "פתחו לי שערי צדק אבא בם אודה יה". בצידיו הצרים של המתומן, בקומת הקרקע נמצאים הכניסות למבנה, ותחת הכיפה העליונה נמצאים חלונות עגולים גדולים. כנפי המבנה המרכזי למבנה המרכזי ישנם כנפיים רחבות מצד מערב ומזרח. האגף המערבי רחב יותר, וצמוד אליו נמצאת מבואת הכניסה מכיוון הרחוב, וכן כניסה נוספת מצד המבנה. הן בצד הרחוב והן בצד הנגדי, בין האגף הראשי לכנף המערבי, ישנם גרמי מדרגות חצי עגולים רחבים ולהם שני חלונות נמוכים עד מחצית גובה המבנה. מבואת הבניין מהכביש, בצידו הצפוני, היא במבנה בגימור גמלוני, שבצידיו נמצא לוח מידע. החזית המערבית דומה לעיצוב האגף הראשי, בקומת הקרקע יש חלונות מקושתים נמוכים עם קרניז מחודד מעליהן, אך בקומה העליונה, החלונות נמוכים משמעותית מאשר בחזית האגף המרכזי. האגף הצדדי המזרחי, הוא צר מאוד בהשוואה לאגף המערבי, ואליו צמוד בניין בית הספר לשעבר. בחזית הצפונית של הקומה העליונה יש חלון מלבני גבוה בעיצוב זהה לחלונות שבאגף המרכזי. חלון עגול נוסף נמצא במרכז הצד המזרחי, ובקומת הקרקע יש חדר מעבר לבניין בית הספר. בניין בית ספר לשעבר החזית הראשית של בניין בית הספר לשעבר נמצאת ברחוב לדררגאסה 12. החזית הראשית של הבניין בן שתי הקומות מחולקת לארבעה צירים. החלונות בקומת הקרקע מקושתים מעוגלים, ואלה שבקומה העליונה מלבניים. בין האגף הצדדי המזרחי של בית הכנסת לאגף הראשי של בניין בית הספר יש גרם מדרגות חצי עגול, העולה לקומה העליונה. גלריית תמונות קישורים חיצוניים יהודים בסנקט פלטן (בגרמנית) הערות שוליים