Hohe Tauernin kansallispuisto

Hohe Tauernin kansallispuisto (saks. Nationalpark Hohe Tauern) on luonnonsuojelualue Itävallassa. Se on Itävallan vanhin ja laajin kansallispuisto. Puisto käsittää suuren osan Itä-Alppien vuorista, ja se on n. 100 km pitkä itä-länsi-suunnassa ja n. 40 km pohjois-etelä-suunnassa. Kuuluisat Krimmlerin putoukset sijaitsevat puiston läntisimmässä osassa. Historia Hohe Tauernin kansallispuisto perustettiin 1981 Glocknerin ja Schobergin vuoriryhmien alueelle Kärntenissä; sen koko oli tuolloin 186 km2. Sitä on laajennettu useaan otteeseen 1980- ja 1990-luvuilla. Viimeisin ja pienin laajennus tapahtui 2011, ja käsitti vain 21 km2 Fleißtalin laaksossa Kärntenissä. Nykyään puiston koko on 1856 km2. Suurin osa puiston alueesta, 1212 km2, on kokonaan suojeltua ydinvyöhykettä (saks. Kernzone). Loput 644 km2 muodostavat ulkovyöhykkeen (Außenzone), missä maa- ja metsätalouden harjoittaminen on sallittua. Luonto Puiston pinta-alasta 54% on jäätikköjä, rakkaa, paljaita kallioseinämiä ja varvukkoa, 32% on alppiniittyjä ja laitumia, 9% on metsää, 4% pensaikkoa (leppiä ja vuorimäntyjä), ja 1% vesistöjä. Hohe Tauernin alueella on 322 jäätikköä ja 279 jokea ja puroa, joista 57 saa alkunsa jäätikköjen sulamisvesistä, sekä n. 200 yli 3000 m korkuista vuorenhuippua; korkein näistä on Grossglockner, joka on myös koko Itävallan korkein vuori. Kasvillisuus Kansallispuistosta tavataan n. 3500 kasvilajia. Tunnetuimpia ovat rauhoitettu alppitähti, ruostealppiruusu ja lehtirikot. Hohe Tauernin alueella on myös vanhoja lehtikuusi- ja sembramäntymetsiä, kuten 600-vuotias Zedlacherin metsä Tirolissa. Eläimistö Hohe Tauernin kansallispuiston alueella on yli 15 000 eläinlajia. Niistä tunnetuimmat ovat partakorppikotka, maakotka, alppivuohi, gemssi ja alppimurmeli. Muita eläinlajeja ovat mm. hanhikorppikotka, vuoripuroissa elävä taimen, kiiruna ja hippiäinen. Lähteet Aiheesta muualla Hohe Tauernin kansallispuiston kotisivut