Viini Rahvaooper

Viini Rahvaooper (saksa keeles Volksoper Wien) on Viini suuruselt teine teatrimaja. See asub linna 9. ringkonnas Alsergrundis aadressil Währinger Straße 78. Teatris kantakse ette peamiselt koomilisi oopereid, operette ja muusikale, kuid esitatakse ka ballette. Hooaeg sealses repertuaariteatris kestab septembrist juunini. Ajalugu 1897. aastal asutasid Viini linna kultuurilembesed kodanikud Keiserliku Juubeli Riigiteatrite Liidu (Kaiserjubiläum-Stadttheater-Verein) eesmärgiga ehitada keiser Franz Joseph I valitsemise 50. aastapäevaks uus teatrimaja saksakeelsete näidendite esitamiseks. Maja ehitati arhitektide Franz von Kraußi ja Alexander Grafi projekti järgi. Ehitustööd algasid 1898. aasta märtsis, läksid maksma 810 000 kuldnat ja kestsid vaid napilt 10 kuud. Uus sõnateater sai nimeks Kaiserjubiläum Stadttheater ning selles oli 1473 kohta. Maja avati 14. detsembril 1898 Heinrich von Kleisti draamaga "Die Hermannsschlacht" ("Hermanni lahing"). Pidulikku avamist varjutas suuresti asjaolu, et keiser ise jäi sündmusest eemale, kuna tema abikaasa Elisabeth oli kolm kuud varem mõrvatud. Riigiteatrite liidul oli antisemiitlik põhikiri, mistõttu tollane pealavastaja Adam Müller-Guttenbrunn määras, et lava on avatud vaid aaria talentidele, esineda võivad ainult kristlikud näitlejad ning esitada saab üksnes kristlike kirjanike teoseid. Kohalikud võimuorganid keelasid äärmuslikud propagandatükid. Selline repertuaaripoliitika tõi teatrile juba 1903. aastal pankroti. 1. septembrist 1903 võttis teatri juhtimise üle ooperilaulja, -lavastaja ja laulupedagoog Rainer Simons. Ta jätkas esialgu oma eelkäija vaimus saksakeelsete sõnalavastustega, kuid astus ka esimesed sammud muusikateatri suunas. 1906. aastal palkas ta muusikajuhiks noore Alexander von Zemlinsky ja kanti ette Carl Maria von Weberi "Preciosa". Hooajal 1904/1905 võttis teater juba kasutusele nimetuse volksoper, kuna sõnalavastustest loobuti ning repertuaari moodustasid koomilised ooperid ja operetid. See tagas publiku suure huvi mängukava vastu. 1906.–1908. aastal võeti repertuaari ka tõsiseid oopereid. Pärast paljusid üliedukaid aastaid pidi volksoper alates 1925. aastast võitlema inflatsiooni ja majanduslike raskustega. 5. juulil 1928 teater suleti ja avati uuesti alles 5. novembril 1929 nime Neues Wiener Schauspielhaus all. Pärast seda, kui hitlerlased annekteerisid 1938. aastal Austria, võttis asutuse juhtimise üle Viini linnavalitsus ja pani teatrile nimeks Städtische Wiener Volksoper (Viini Riiklik Rahvaooper), mis hiljem sai nimeks Opernhaus der Stadt Wien (Viini Linna Ooperimaja). Natside valitsemise ajal järgis juhtkond karmilt 1903. aasta antisemiitlikku tegevuspoliitikat. Hoone renoveeriti täielikult 1938. aastal. Pärast seda, kui kõik teatrid olid alates 1. septembrist 1944 keelatud ja mõned Viini kinod õhurünnakutes hävitatud, sai volksoper'ist mitmeks kuuks 1550 istekohaga linna suuruselt teine kino. Teise maailmasõja järel, aastatel 1945–1955 toimis volksoper sõjas hävinud Viini Riigiooperi residentsina. Kui riigiooperi hoone taastati ja avati, sai 1955. aastal volksoper'ist taas iseseisev muusikateater ooperite, operettide ja muusikalide ettekandmiseks. 1961–1963 tehti majas kapitaalremont ja hoonet laiendati: suurendati lavataguseid ruume, rajati proovilava ja suur balletisaal, ehitati uus kontoritiib koos kõrvallavaga, lavale seati sisse pöördlava ja kaasaegne valgustussüsteem. Lava laius on 17,2 meetrit ja sügavus 19 meetrit. 1991. aasta septembrist kuni 1996. aasta juunini juhtis nii volksoper'it kui ka staatsoper'it linnavalitsus. Ehkki sel perioodil palgati lauljaid mõlemasse majja korraga, toimusid etendused autonoomselt, kuna kummalgi teatril olid oma prioriteedid. 1998. aastal sai volksoper'ist föderaalteatrite ümberkorraldamise seaduse järgi taas juriidiliselt iseseisev ettevõte. Volksoper'is on esinenud rahvusvahelise tuntusega solistid Paula Löwe, Gustav Matzner, Maria Jeritza, Leo Slezak, Max Hansen, John Gilbert, Richard Tauber jt. Alates 1997. aastast töötab teatri solistina ka eesti metsosopran Annely Peebo. 2020. aasta koroonapandeemia ajal oli volksoper 300 päeva suletud. Alates 2022. aasta septembrist on teatri kunstiline juht Lotte de Beer. Omer Meir Wellber on muusikajuht kuni hooaja 2027/2028 alguseni. Esiettekanded volksoper'is Max Egger "Frau Holda" (ooper, 1908) Oscar Straus "Im Tal der Liebe" (operett, 1909) Alexander von Zemlinsky "Kleider machen Leute" (ooper, 1910) Wilhelm Kienzl "Der Kuhreigen" (muusikaline näidend, 1911) Marziano Perosi "Pompeji" (ooper, 1912) Heinrich Reinhardt "Napoleon und die Frauen" (operett, 1912) Eugen d'Albert "Liebesketten" (ooper, 1912) Oscar Straus "Die himmelblaue Zeit" (operett, 1914) Heinrich Reinhardt "Der Gast des Königs" (operett, 1916) Robert Konta "Der Kohlenpeter" (ooper, 1916) Wilhelm Kienzl "Das Testament" (muusikaline komöödia, 1916) Max von Oberleithner "Der eiserne Heiland" (ooper, 1917) Julius Bittner "Der liebe Augustin" (ooper, 1917) Josef Reiter "Der Tell" (ooper, 1917) Josef Heller "Frauenlist" (ooper, 1917) Frédéric Chopini muusika alusel "Der weiße Adler" (ooper, 1917) Oscar Straus "Die galante Markgräfin" (operett, 1919) Marco Frank "Eroica" (ooper, 1919) Lio Hans "Maria von Magdala" (ooper, 1919) Oskar Stella "Die drei Freier" (ooper, 1919) Hans Duhan "Mozart" (singspiel, 1923) Arnold Schönberg "Die glückliche Hand" (muusikaline draama, 1924) Fred Raymond "Ich hab mein Herz in Heidelberg verloren" (singspiel, 1927) Edmund Eysler "Das ist die erste Liebelei" (operett, 1934) Jara Beneš "Auf der grünen Wiese" (operett, 1936) Friedrich Bayer "Dorothea" (ooper, 1940) Robert Stolz "Frühjahrsparade" (operett, 1964) Franz Salmhofer "Dreikönig" (ooper, 1970) Rudolf Weishappel "König Nicolo" (ooper, 1972) Marcel Rubin "Kleider machen Leute" (ooper, 1973) Franz Alfons Wolpert "Der eingebildete Kranke" (ooper, 1975) Arthur Sullivan "Gilbert & Sullivan" (revüü-operett, 1983) Heinz Karl Gruber ja Richard Bletschacher "Gomorra oder Wie Ihr es verdient" (ooper, 1993) Max Nagl "Felix. Oder von einem, der auszog das Gruseln zu lernen" (džässooper, 2002) Christian Kolonovits "Antonia und der Reißteufel" (laste popooper, 2009) Christian Kolonovits "Vivaldi – Die fünfte Jahreszeit" (rokkooper, 2017) Moritz Eggert "Die letzte Verschwörung" (müütiline operett, 2023) Vaata ka Währinger Straße-Volksoperi metroojaam Allikad Volksoper Wieni koduleht (volksoper.at) Thierry Beauvert. Opera Houses of the World, New York, 1995 Tiit Made. Ooperimaailm II köide, Tallinn, 2012 Välislingid Viini Rahvaooperi koduleht