Albarracíni vald

Albarracín on vald ja asula Hispaanias Aragoni piirkonnas Terueli provintsis Sierra de Albarracíni maakonnas. Vallas elab 2025. aasta seisuga 998 elaniku. Albarracín on Sierra de Albarracíni piirkonna pealinn. Valla ümbritsevad kivised künkad ning 1961. aastal nimetati Albarracíni linna rahvusmonumendiks (Monumento Nacional). Linnast lõunas ja läänes asub Sierra de Albarracíni mäestik. Albarracíni ümbritsevad arvukad punasest liivakivist rändrahnud ja kaljud muudavad selle populaarseks kaljuronimiskohaks. Albarracíni linn asub 1171 meetri kõrgusel merepinnast. Ajalugu Aastatel 1167–1300 oli Albarracín iseseisev isandkond, mida tunti kui Sinyoría d'Albarrazín ja mis loodi pärast Albarracini taifa jagamist Pedro Ruiz de Azagra kontrolli all. Seda vallutas 1284. aastal Aragoni Peeter III ja Azagra dünastia kukutati. Viimane isik, kes tegelikult kandis Albarracini señori tiitlit, oli Juan Núñez I de Lara. Tema poeg Juan Núñez II de Lara pretendeeris tiitlile kuni linna ja selle maad ametlikult liideti Aragóni kuningriigiga 1300. aastal. Keskajal elas Albarracínis juudi kogukond. Kogukond kannatas antisemitismi pärast kuni juutide väljasaatmiseni Hispaaniast 1492. aastal. 12. mail 1486 Aragoni Ferdinand II käskis juudid Albarracínist välja saata, seejärel soovitas ta seda edasi lükata. 1492. aasta väljasaatmise ajal lahkusid paljud juudid Sagunto sadama kaudu koos gruppidega Zaragozast, Teruelist, Calatayudist, Huesast ja teistest asukohtadest. Motis Doladeri andmetel lahkus Albarracínist hinnanguliselt 214 kuni 310 juuti. 20. ja 21. sajand Hispaania kodusõja ajal puhkesid linnas lahingud vabariiklaste ja natsionalistlike vägede vahel, kusjuures kontroll piirkonna üle vahetus mitu korda kahe fraktsiooni vahel. 1937. aasta juulis oli linn muutunud sihiks vabariiklaste pealetungile, mis muutus sõja suurimaks sõjaliseks vastasseisuks. 8. juulil toimunud kiire rünnakuga haarasid vabariiklaste väed linna kontrolli alla, väljaarvatud raekoda ja katedraal, kus sõjaväelased ja varjupaika otsinud tsiviilisikud jäid piiramisrõngasse. Natsionalistid vastasid abivägede saatmisega ja võtsid linna edukalt 13. juulil tagasi, ajades vabariiklaste väed välja. Albarracín on olnud Hispaania Kaunimate Külade ühingu liige selle asutamisest peale. Toponüümia Linn asub iidse Rooma linna Lobetumi lähedal. Läänegootide ajastul kandis see nime Santa María de Oriente. Araablased nimetasid piirkonda Alcartamiks, mis on tõenäoliselt tuletatud varasemast toponüümist Ercávida. Hiljem hakati linna nimetama Aben Raziniks ning sellest nimetusest arvatakse pärinevat ka selle praegune nimi. Toponüüm pärineb Ibn (Ben) Razinilt, Albarracíni taifa kuningalt, kes valitses Andaluusia kodusõjast kuni Murcia kuninga Ibn Mardanīsi valitsusajani. Seega tähistab nimi "Razini poegade paika", kuigi selle ametlik nimi oli kuni 19. sajandini Ciudad de Santa María de Albarracín. Teine teooria viitab sellele, et "Albarracín" tuleneb keldi sõnadest alb (tähendab "mägi") ja ragin ("viinamarjaaed" või "viinamari") või antroponüümist Razin. Demograafia Fotod Viited Välislingid https://www.ayuntamiento.es/albarracin/ https://lospueblosmasbonitosdeespana.org/pueblos https://www.albarracin.es/en/