Den utilgjengelige pol-stasjonen

Den utilgjengelige pol-stasjonen (russisk: Полюс недоступности) er en nedlagt sovjetisk forskningsstasjon i Antarktis, ved den såkalte «Utilgjengelige pol» – det stedet i Antarktis som ligger lengst fra noe verdenshav – slik som det var definert i 1958 da stasjonen ble opprettet. Senere definisjoner har gitt andre punkter denne betegnelsen, men alle ligger relativt nær dette stedet. Stasjonen utførte meteorologiske observasjoner fra 14. til 26. desember 1958. Ved denne utilgjengelige polen er det registrert den laveste årlige gjennomsnittstemperaturen, −58,2 °C (−72,8 °F). Stasjonen ligger 878 km fra Sydpolen og om lag 600 km fra Sovetskaja. Den ligger på omtrent 3 800 moh. Stasjonen ble nådd 14. desember 1958 av et 18 mann sterkt lag fra den tredje sovjetiske antarktisekspedisjonen. Etter WMO er den registrert som stasjon nr. 89550. Historie Utstyr og personell ble transportert med en traktorkolonne fra den tredje sovjetiske antarktisekspedisjonen. Stasjonen besto av en hytte som rommet fire personer, et radioskur og en hytte med elektrisk generator. Disse bygningene ble bygget på traktorene som ble brukt til transporten, og tjente som boligkvarter. Etter at hyttene var satt opp, ble det anlagt en flystripe, og et Lisunov Li-2-fly landet der 18. desember 1958. Utposten ble utstyrt med en dieseldrevet generator og en radiosender. Den 26. desember ble utposten forlatt for godt. Fire forskere ble fløyet ut, mens de gjenværende 14 returnerte med traktorene. Stasjonen ble ansett for å ligge for langt unna andre forskningsstasjoner til å kunne brukes trygt for permanent drift. Den ble derfor forlatt, men bevart for eventuelle framtidige korttidsbesøk. Den amerikanske Dronning Maud Land Antarktis overlandskryssingen nådde den utilgjengelige polen fra Amundsen–Scott-basen den 27. januar 1965. Mannskapet ble fløyet ut med et Hercules C-130 fly den 1. februar. Den 15. desember 1965 kom et nytt amerikansk mannskap med et annet Hercules fly for å foreta observasjoner, sette i stand sine snøskutere og fortsette kryssingen av Antarktis mot en ny stasjon på polarplatået, som de nådde 29. januar. Den 19. januar 2007 nådde det britiske Team N2i som de første den utilgjengelige polen uten mekanisk støtte – på ski og ved hjelp av spesialkonstruerte drager. Den 27. desember 2011, i forbindelse med «Antarctica Legacy Crossing», nådde Sebastian Copeland og Eric McNair-Landry den utilgjengelige polen til fots – med ski og drager – fra Novolazarevskaja-stasjonen underveis på deres øst–vest-kryssing tvers over Antarktis, en reise på 5 100 km. Historisk sted Ved stasjonsbygningen er det reist en statue av Vladimir Lenin. I 2007 var denne nesten helt nedsnødd – bare hodet var synlig. Etter et russisk forslag fremmet på et møte i rådet for Antarktistraktaten, er de nedgravde bygningene og Lenin-statuen, sammen med en plakett til minne om den sovjetiske erobringen av Den utilgjengelige polen i 1958, blitt erklært som et av de historiske steder og kulturminner i Antarktis (HSM 4). Se også Den sovjetiske antarktisekspedisjonen Referanser Eksterne lenker Antarctica 2011–2012 Legacy Transcontinental Crossing Crossing the Antarctic: Sebastian Copeland and Rossignol Partner to Fulfill a Legacy Arkivert 13. mars 2016 hos Wayback Machine.