Angolan ilmavoimat

Angolan ilmavoimat (port. Força Aérea Nacional de Angola) on Angolan asevoimien asehaara. Ilmavoimien käytössä oleva kalusto koostui 273 lentokoneesta ja helikopterista vuodenvaihteessa 2015–2016. Ilmavoimat perustettiin 21. tammikuuta 1976. Niiden lentotoiminnasta, henkilöstön koulutuksesta ja kasvavan konekannan huollosta vastasi pitkälti Neuvostoliitosta, Kuubasta ja muista kommunistisista valtioista tullut henkilöstö. Vuonna 1985 ilmavoimilla oli käytössään neuvostoliittolaista kalustoa, kuten Suhoin sotilaskoneita ja MiG-21- ja MiG-23-hävittäjiä. Neuvostoliittolaiset olivat toimittaneet myös Mil Mi-24 -helikoptereita. Angolan ilmavoimat hankki käyttöönsä myös länsimaista kalustoa, kuten sveitsiläisiä Pilatus-koneita ja ranskalaisia Aérospatiale Gazelle ja -Dauphin-helikoptereita. Ilmavoimien historia Angolan itsenäistyttyä 1975 maa ajautui sotaan, mikä pakotti luomaan kansallisen puolustusjärjestelmän itsenäisyyden ja alueellisen yhtenäisyyden turvaamiseksi. Ilmavoimat perustettiin 1976 ilmatilan puolustamista ja maan koskemattomuuden säilyttämistä varten. Alkuvaiheessa organisoitiin toimintaa integroimalla sissiliikkeen avainhenkilöitä ja rekrytoimalla entisiä Portugalin ilmavoimien osaajia. Ilmailutiloja otettiin haltuun varusteiden ja henkilöstön sijoittamiseksi. Seuraavaksi kehitettiin rakennetta, hankittiin lentokoneita, tutkia ja ilmatorjunta-aseita sekä aloitettiin nuorten rekrytointi. Lentotukikohtia uudistettiin ja operatiivisia laivueita muodostettiin. Myöhemmin ilmavoimat vahvistuivat keskipitkän kantaman ohjuksilla ja moderneilla lentokoneilla. Koko maan ilmatila saatiin tutkavalvonnan piiriin, ja ilmapuolustusalueita perustettiin. Ilmaoperaatiot vihollisen selustassa heikensivät Etelä-Afrikan ilmaylivoimaa, mikä edisti Namibian itsenäistymistä YK:n päätöslauselman mukaisesti. Rauhansopimuksen myötä 1991 ilmavoimat uudistettiin osaksi puolueettomia Angolan asevoimia. Tehtävät mukautettiin uusiin tarpeisiin, kuten ilmatilan puolustukseen, talousvyöhykkeen valvontaan, pelastusoperaatioihin ja kansainvälisiin velvoitteisiin. Sodan syttyessä uudelleen ilmavoimia organisoitiin ja varustettiin uudelleen, kunnes rauha saavutettiin 2002. Organisaatio Angolan ilmavoimia johtaa kenraaliupseeri, joka raportoi asevoimien esikuntapäällikölle. Johto-organisaatio vastaa suunnittelusta, hallinnasta ja valvonnasta. Toiminta perustuu kolmeen päätöksentekotasoon: ilmavoimien johto, aluekomennot ja yksiköt. Organisaatio sisältää tukipalvelut, oikeuselimet, koulutuslaitokset ja operatiiviset yksiköt. Toiminta perustuu keskitettyyn johtamiseen ja hajautettuun toimeenpanoon. Angolan ilmatila Angolan ilmatilaa on jaettu kahteen ilmailualueeseen. Pohjoinen ilmailualue toimii Luandasta käsin ja kattaa maan pohjois- ja koillisosat. Eteläinen ilmailualue puolestaan toimii Lubangosta ja ulottuu maan etelä- ja keskiosiin. Lentokalusto Angolan ilmavoimilla on yhteensä 389 ilma-alusta, joista suurin osa on venäläistä alkuperää (erityisesti Suhoi, MiG, Antonov ja Mil). Kalusto on keskittynyt muutamille keskeisille lentokentille, ja hävittäjä- ja helikopterikalusto muodostaa merkittävän osan ilmavoimien kapasiteetista. Hävittäjät (yhteensä 123 kpl) Pääasiassa venäläisiä Suhoi- ja MiG-hävittäjiä, kuten Su-24, Su-25, Su-22, MiG-21, MiG-23 ja Su-27. Suurin osa sijaitsee Kuiton lentokentällä (Aeroporto de Kuito), mutta osa on Namiben lentokentällä. Huomioitavaa: 8 MiG-23BN Flogger H -konetta on varastossa ja ei-toiminnassa, ja 12 Su-30 Flanker C -konetta on tilattu. Kuljetuskoneet (yhteensä 90 kpl) Sisältää kevyitä ja keskiraskaita kuljetuskoneita, kuten Antonov An-2, An-26, An-72, CASA C-212 ja Lockheed C-130 Hercules. Kaikki sijaitsevat Quatro de Fevereiro -lentokentällä Luandassa. Kalusto koostuu pääosin Antonov-valmistajan koneista, mutta mukana on myös muita merkkejä, kuten Britten-Norman ja Pilatus. VIP-kuljetuskoneet (yhteensä 8 kpl) Pieni määrä kevyitä ja suurempia VIP-kuljetuskoneita, kuten Boeing 707, Embraer ERJ 135 ja Bombardier Global Express. Kaikki sijaitsevat Quatro de Fevereiro -lentokentällä Luandassa. Koulutuslentokoneet (yhteensä 66 kpl) Sisältää perus- ja edistyneitä koulutuslentokoneita, kuten Aero L-29, Embraer EMB-312 Tucano, Pilatus PC-7 ja Yak-11. Kaikki sijaitsevat Menongue East/Serpa Pinto -lentokentällä Menonguessa. Helikopterit (yhteensä 102 kpl) Monipuolinen valikoima hyökkäys-, pelastus- ja hyötyhelikoptereita, kuten Mil Mi-24, Aerospatiale Dauphin, Agusta A109 ja Mil Mi-8. Sijoituspaikkoina ovat pääasiassa Albano Machado -lentokenttä Huambossa ja Aeroporto de Luena/Luso Luenassa. Lähteet