SOS-Lapsikylä

SOS-Lapsikylä (engl. SOS Children's Villages) on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton kansainvälinen järjestö, jonka tehtävänä on suojella lasten oikeuksia ympäri maailmaa. Järjestö auttaa lapsia, jotka ovat vaarassa menettää tai ovat menettäneet vanhempiensa huolenpidon, ja tarjoaa asuinpaikkoja orvoille, hylätyille ja huostaanotetuille lapsille. SOS-lapsikyliä on yli 500 eri puolilla maailmaa, ja järjestö toimii yli 130 maassa. SOS-lapsikylien toiminta perustuu maailmanlaajuisesti neljään periaatteeseen: vanhempi, sisarukset, koti ja kylä. Lapsikylävanhempi on lapsille pysyvä ja turvallinen aikuinen. Sijoitetut lapset kasvavat lapsikyläperheessä sisarusten tavoin. Jokaisella lapsikyläperheellä on oma koti, ja lapsikyläkodit, yhteiset tilat, lapset ja henkilökunta muodostavat yhdessä kyläyhteisön. SOS-Lapsikylä on SOSTEn jäsenjärjestö. Historia SOS-lapsikylätoiminnan perusti itävaltalainen lääketieteen opiskelija Hermann Gmeiner vuonna 1949. Gmeiner oli kokenut toisen maailmansodan kauheudet itse sotilaana ja nähnyt sodanjälkeisenä lastensuojelutyöntekijänä lukuisten sotaorpojen kärsimyksen. Hänellä oli käytössään noin 600 šillinkiä, kun hän perusti SOS Children's Village -yhdistyksen. Ensimmäinen SOS-lapsikylä avattiin Itävallan Imstissä, ja sen tarkoituksena oli auttaa sodassa kotinsa, turvansa ja perheensä menettäneitä lapsia. Gmeiner kuoli Innsbruckissa vuonna 1986, ja hänet on haudattu Imstin SOS-lapsikylään. Lokakuussa 2025 paljastui, että Gmeiner oli syyllistynyt lasten seksuaaliseen ja fyysiseen hyväksikäyttöön 1950-luvulta 1980-luvulle. Dokumentoituja tapauksia oli kahdeksan, ja uhrit olivat poikia neljässä eri SOS-lapsikylässä Itävallassa. Uhreille oli maksettu 5 000–25 000 euron korvauksia vuosina 2013–2023, mutta tapauksia ei ollut julkistettu aiemmin. Paljastuksen jälkeen SOS-Kinderdorf Österreichin jäsenyys kansainvälisessä järjestössä keskeytettiin. Itävallassa poistettiin Gmeinerin patsaita ja aloitettiin hänen mukaansa nimettyjen katujen ja puistojen uudelleennimeäminen. Lapsikylätyö Suomessa Saksankielen opiskelija Kaija Olkkonen (os. Laitinen) toi SOS-lapsikylä-aatteen Suomeen 1950-luvun lopulla tutustuttuaan Imstin lapsikylään kesäkurssilla Saksassa. Suomen SOS-lapsikyläyhdistys perustettiin Albin Gebhardtin johdolla vuonna 1962, ja ensimmäinen lapsikylä valmistui Espoon Tapiolaan vuonna 1966. Tapiolan lapsikylän ensimmäiset asukkaat olivat yhdeksän Pentikäisen sisarusta, jotka olivat menettäneet molemmat vanhempansa. He saapuivat lapsikylään 17. maaliskuuta 1966. SOS-Lapsikylä tarjoaa Suomessa lastensuojelun sijais- ja avohuollon palveluita hyvinvointialueille. Toimintaan kuuluu lapsikylätoiminnan lisäksi perhehoitoa, tukiperhetoimintaa, perhekuntoutusta sekä ehkäisevää työtä. Suomen SOS-Lapsikylä muodostuu kahdesta organisaatiosta: SOS-lapsikyläsäätiö sr vastaa lapsikylätoiminnasta ja SOS-Lapsikylä ry toimii kansalaisjärjestönä. Järjestön palveluksessa on noin 450 työntekijää. Lapsikylätyö maailmalla Kansainvälinen SOS Children's Villages -järjestö toimii yli 130 maassa lasten ja perheiden auttamiseksi. Järjestössä työskentelee maailmanlaajuisesti yli 40 000 henkilöä. Jokainen lapsikylä koostuu 10–15 talosta, joissa jokaisessa asuu perhe, jonka muodostavat lapsikylävanhempi ja 7–10 lasta. Lapsikylien perusajatuksena on, että lapset saavat asua olosuhteissa, jotka muistuttavat mahdollisimman paljon tavallista perhettä. Lapsikylävanhemmat saavat tehtäväänsä kuuden kuukauden koulutuksen ja ovat aina kotoisin samasta maasta, jossa lapsikylä sijaitsee. Lapset saavat asua kylissä aikuistumiseen asti. Järjestön perheiden tukemisen ohjelma (Family Strengthening Programme) auttaa perheitä, joilla on taloudellisia tai terveydellisiä ongelmia, jotka uhkaavat lapsen kasvua omassa perheessään. Ohjelma tarjoaa rahallista tukea, psykologista apua sekä huoltajien koulutusta ja yritystoiminnan tukemista. Kansainvälisen järjestön kokonaistulot olivat vuonna 2023 noin 1,6 miljardia euroa. Joulukuussa 2024 SOS Children's Villages UK ilmoitti eroavansa kansainvälisestä liitosta arvoihin ja strategiseen suuntaan liittyvien erimielisyyksien vuoksi. Yhdistyneen kuningaskunnan osasto oli siirtynyt lapsikylämallista kohti yhteisöpohjaista perheiden tukemista. Lahjoitukset SOS-lapsikylätoimintaa Suomessa voi tukea taloudellisesti ryhtymällä kuukausilahjoittajaksi, tekemällä kertalahjoituksen, merkkipäivälahjoituksen tai testamenttilahjoituksen. Lahjoituksilla rahoitetaan muun muassa lasten ja nuorten harrastuksia, Theraplay-terapiaa ja leiritoimintaa sekä stipendejä. Lahjoituksilla autetaan myös kylistä itsenäistyviä nuoria asumisen järjestämisessä ja opiskelussa. Kansainvälistä lapsikylätoimintaa voi tukea ryhtymällä kummiksi kylään sijoitetulle lapselle. Kummitoimintaa on yli 130 maassa. Väärinkäytökset Kavallus Suomessa Oulun käräjäoikeus tuomitsi huhtikuussa 2026 SOS-lapsikyläsäätiön Pohjois-Suomessa toimineen lapsikylän entisen johtajan törkeästä kavalluksesta yhden vuoden ja kahden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Nainen oli vuosina 2018–2020 käyttänyt säätiön varoja henkilökohtaisiin menoihinsa, ja käräjäoikeus tuomitsi hänet menettämään valtiolle 82 200 euroa rikoksen tuottamana taloudellisena hyötynä. Hyväksikäyttö lapsikylissä Järjestön perustajan Gmeinerin henkilökohtaisesti tekemien hyväksikäyttöjen lisäksi (ks. Historia) SOS-lapsikylissä on paljastunut lasten kaltoinkohtelua useissa maissa. Itävallassa paljastui vuonna 2025 järjestelmällistä lasten kaltoinkohtelua useissa lapsikylissä. Kärntenin Moosburgissa oli vuosina 2008–2020 esiintynyt muun muassa lasten pahoinpitelyä, ruoan ja veden epäämistä sekä alastonkuvien ottamista lapsista. Tirolin Imstissä tutkittiin viittä lastensuojelutapausta vuosilta 2017–2020, ja Salzburgin Seekirchenissä entistä työntekijää epäiltiin kahden tytön seksuaalisesta hyväksikäytöstä. SOS-Kinderdorf Österreichin toimitusjohtaja Christian Moser pidätettiin tehtävistään lokakuussa 2025 ulkopuolisen tarkastuksen ajaksi. Nepalissa itävaltalainen lahjoittaja, joka oli lahjoittanut järjestölle yli 900 000 euroa, oli vuosina 2010–2014 hyväksikäyttänyt kahdeksaa 13–16-vuotiasta poikaa. Lahjoittajalle oli myönnetty yöpymisoikeus lapsikylissä. Surinamen SOS-lapsikylissä oli tapahtunut seksuaalista, fyysistä ja henkistä väkivaltaa kylien perustamisesta 1970-luvun alussa niiden sulkemiseen vuoteen 2006 asti. Järjestö pyysi uhreilta virallisesti anteeksi helmikuussa 2023. Syyriassa 139 lasta oli sijoitettu SOS-lapsikyliin vuosina 2013–2018 ilman asianmukaisia asiakirjoja ja väitetysti muutetuilla nimillä. Järjestön sisäisen selvityksen mukaan sijoitetuista lapsista 35 palautettiin perheilleen tuona aikana ja 104 siirrettiin viranomaisille, joista 72:n perhe on sittemmin jäljitetty. Katso myös Lastensuojelu Sijaishuolto Kummilapsitoiminta Lähteet Aiheesta muualla SOS-Lapsikylä ry SOS Children's Villages (englanniksi)