בישהיים (ריין תחתון)

בישהיים (בצרפתית: Bischheim) היא קומונה בצרפת, השוכנת במחוז הריין התחתון (בא-רן) שבחבל גראנד אסט, בצפון־מזרח המדינה. הקומונה ממוקמת בפרברים הצפוניים של שטרסבורג ומהווה חלק מהמטרופולין שלה, באזור ההיסטורי והתרבותי של אלזס, במישור הריין העליון ובקרבת נהר האיל. גאוגרפיה בישהיים שוכנת בפרברים הצפוניים של שטרסבורג, ומהווה חלק בלתי נפרד מהמטרופולין של העיר. שטחה של הקומונה משתרע על פני 4.41 קילומטרים רבועים במישור אלזס (מישור הריין), בגובה שבין 132 ל-150 מטרים מעל פני הים (ממוצע של כ-140 מטרים). האקלים באזור הוא אקלים יבשתי ממוזג (או אקלים חצי-יבשתי של עמק הריין). הקומונה גובלת מצפון בהוניים, ממערב בשילטיגהיים, מדרום וממזרח בשטרסבורג, והיא מושפעת מהנהר איל שזורם בקרבתה ממזרח, וכן מתעלת מארן-ריין החוצה את שטחה. כשני שלישים משטחה בנויים (אזור עירוני ומגורים), והשליש הנותר כולל שטחים ירוקים, פארקים, שטחים פתוחים, אזורים תעשייתיים קלים וחלקים חקלאיים או מיוערים קטנים. בישהיים נהנית מנגישות תחבורתית מצוינת: כבישים ראשיים, תחבורה ציבורית לשטרסבורג, נתיבי אופניים ומסילת רכבת סמוכה. היסטוריה התיישבות אנושית בשטח בישהיים קיימת עוד מהתקופה הפרהיסטורית, כפי שמעידים ממצאים מתקופת הברונזה שנחשפו באזור הכנסייה הפרוטסטנטית. האזכור הכתוב הראשון של היישוב מופיע במאה ה-6, לאחר ניצחונו של קלוביס בקרב טולביאק (496). לפי המסורת, הבישוף רמי מריימס קיבל את בישהיים (ובישופסהיים) כמתנה, והיא מוזכרת בצוואתו מ-530. בימי הביניים הייתה בישהיים כפר חקלאי שהיה תחת שליטת הבישוף של שטרסבורג (מ-1100 לערך). בשנת 1411 נמכרה האדמה למשפחת האצולה בוקלין דה בוקלינסאו (Boecklin de Boecklinsau), שהחזיקה בה עד המהפכה הצרפתית. במהלך מלחמת שלושים השנים (1618–1648) סבלה הקומונה קשות מפלישות, הרס ומגפות. במאה ה-19 החלה בישהיים להתפתח במהירות עם בניית אטלייה הרכבת (1875–1879) בתקופת השלטון הגרמני (1871–1918). האטלייה הפך למעסיק הגדול ביותר ביישוב והאיץ את תהליך העיור. במהלך שתי מלחמות העולם חוותה בישהיים את חילופי השלטון בין צרפת לגרמניה. בתקופת מלחמת העולם השנייה סופחה אלזס לאימפריה הנאצית (1940), והיישוב סבל מהפגזות ומגיוס כפוי. לאחר שחרור אלזס ב-1945, בישהיים המשיכה להתפתח כפרבר תעשייתי-מגורים של שטרסבורג, תוך שימור חלקים מהמורשת ההיסטורית שלה, כולל מבנים מהמאה ה-17 (כגון חצר בוקלין) והמורשת היהודית. דמוגרפיה נכון לשנת 2023, מנתה אוכלוסיית בישהיים 18,558 תושבים, וצפיפות האוכלוסין בה עמדה על כ-4,208 נפש לקמ"ר. בשנת 1999 התגוררו בה 16,763 תושבים. האוכלוסייה גדלה באופן ניכר לאורך המאה ה-20, חוותה תקופה של יציבות ואף ירידה קלה בין 2012 ל-2017, ולאחר מכן חזרה לגידול (עלייה של כ-8.57% בין 2017 ל-2023, ממוצע שנתי של כ-1.38%). כמו רוב הפרברים של שטרסבורג, האוכלוסייה מגוונת וכוללת משפחות צעירות לצד אוכלוסייה ותיקה יותר. הקהילה היהודית למרות שבישהיים לא הייתה מושב קהילה יהודית בימי הביניים, בעת החדשה התקיימה בבישהיים אחת הקהילות החשובות ביהדות אלזס. בשלהי ימי הביניים, גירשו רוב הערים באלזס את היהודים מתחומן, ויהדות אלזס הפכה ליהדות כפרית בעיקרה. כחלק מתהליך זה, התיישבו יהודים בבישהיים לראשונה לאחר גירוש יהודי קולמר ב-1512. בתקופה זו יהודים ששהו בשטרסבורג לצורכי עבודה ומסחר נדרשו לעזוב את העיר מדי ערב עם צלצול הפעמונים, ולכן התגוררו בבישהיים הסמוכה. סרף בר, שהתגורר בבישהיים, הקים בה ישיבה, והעמיד בראשה את גיסו רבי יוסף דוד זינצהיים. קישורים חיצוניים אתר האינטרנט הרשמי של בישהיים (בצרפתית) הערות שוליים