Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2006-12-04

Eg er glad for at Stortinget er veldig fleksibelt når det gjeld både debattider og anna, slik at vi får avvikla debatten. Det set eg pris på. President! Til saka: Det er viktig at offentleg sektor og òg statlege etatar yter gode og tidsriktige tenester som er tilgjengelege for innbyggjarane. Det er vi heilt einige med forslagsstillarane om. Men når det er sagt, vil eg streke under at det er viktig å utvikle tenlege tilbod som treffer dei enkelte behova så godt som mogleg, og det tilseier fleksible og skreddarsydde løysingar som treffer brukarane og innbyggjarane. Så veit vi at eit moderne familieliv inneber at ein må oppsøkje eit offentleg kontor frå kl. 16 til kl. 18. Det kan hende det er eit vel så moderne familieliv å ha behov for tenester etter kl. 20. Difor vert rigide løysingar ikkje å møte innbyggjarane sine behov. Så er det, som òg fleire har vore inne på, slik at det er ei kostnadsside ved det. Og vi skal streve etter ein kostnadseffektiv offentlig sektor. Det å ha ei løysing for alle er på ingen måte ei kostnadseffektiv løysing. Difor er eg ikkje samd i at det bør setjast sentrale krav til bestemte, utvida opningstider til ein så stor del av dei statlege etatane som det representantane sitt forslag medfører. Fleirta-let i komiteen har då òg kome fram til same konklusjon. Det vert gale om Stortinget skulle fastsetje opningstider som skulle gjelde for heile landet, sjølv i utvalde etatar. Når det gjeld dei kommunale styresmaktene, er det slik, som komiteen seier, at spørsmålet om opningstider må løysast av dei lokale styresmaktene sjølve, i lag med dei tilsette og leiinga på dei ulike kontora, ut frå lokale tilhøve og lokale behov. Men ein skal sjølvsagt ha eit tidsperspektiv òg når det gjeld dei kommunale løysingane, fordi effektivisering i kommunal forvaltning medfører nye måtar å møte innbyggjarane sine på. Eit tilbod er difor ikkje lagt ein gong for alle, men det er heller ikkje slik at det som gjeld éin kommune, gjeld for andre kommunar automatisk. I fleire kommunar har ein prøvd utvida opningstid på servicekontor, bibliotek – typiske plassar å oppsøkje informasjon. Men erfaringane frå desse forsøka er absolutt ikkje eintydige. Nokre finn det ikkje formålstenleg rett og slett fordi det er for få brukarar som nyttar seg av den utvida opningstida, og så sluttar dei med det etter at forsøksperioden er over. Det viser seg kanskje igjen i, som òg Kosmo var inne på, at veldig mykje av den informasjonen ein har behov for, er digitalisert, og folk søkjer informasjon sjølve der dei treng det. Dette understrekar at det er behov for fleksible løysingar og ikkje ei felles standardløysing. Når det gjeld dei statlege etatane, må vurderingane kome på bakgrunn av behov. Å utvide opningstider i brei skala for store grupper av statlege etatar er såpass ressurskrevjande at ein skal ha god dokumentasjon for å finne at det gir innbyggjarane betre tilgjenge. Difor er eg glad for at fleirtalet i komiteen stiller seg positive til at offentlege kontor med jamne mellomrom skal gjennomføre brukarundersøkingar for å dokumentere brukarane sine ønske og behov. Spørsmålet om å forplikte statlege etatar til tiltak for å betre brukarrettinga er viktig og noko eg har gripe fatt i. I tillegg til at mitt departement følgjer opp kravet om gjennomføring av brukarundersøkingar, vurderer eg å foreslå at ei systematisk brukarundersøking vert lagd inn i tildelingsbreva, altså som ein del av styringsdialogen med underliggjande etatar. For å svare på Bent Høie sitt spørsmål: Dette er nettopp for å verte målt – ikkje for å vere for engsteleg for å verte målt – av dei som skal bruke tenestene våre, nemleg brukarane. Systematiske brukarundersøkingar som vert lagde ope og tilgjengeleg ut, slik at ein kan sjå kva resultatet av brukarundersøkingane er, er ein måte å kommunisere med innbyggjarane på og ikkje minst ein måte å ha den dialogen på som gjer at vi vert målte på dette. Det jobbar vi med. Utover det har vi tenkt å lage ein rettleiar om brukarretting. Målet med rettleiaren er å omtale kva forventningar som vert stilte til etatane når det gjeld brukarretting og kva tiltak som vert stilte. Rettleiaren skal ha eit heilskapleg perspektiv på brukarretting, på bakgrunn av denne regjeringa sitt syn på fornying av offentleg sektor. Etatane må få høve til å vurdere konsekvensane av tiltaka sine, og dei må sjølvsagt involvere dei tilsette. Det er viktig viss ein skal gjere desse jobbane med fornying, med utvida opningstider. Då kan det godt hende at nokre etatar har eit behov for utvida opningstid, andre ikkje. Men lat dei då avgjere ting sjølve, slik at dei ikkje får ei løysing trædd ned over seg. Nokre kan ha behov for nokre timar, andre for ein dag fast i veka, nokre for fleire dagar fast i veka, andre i månaden. Til slutt to ord om døgnopen elektronisk forvaltning: Det er noko som vi jobbar med kontinuerleg. Det ligg rett rundt hjørnet at vi får lansert MiSide, som representantane her i salen veit har vore utsett fleire gonger, både av førre og noverande statsråd. Den sida vil vere hovudmøteplassen for innbyggjarane i høve til dei statlege etatane sine tenester, og etter kvart ein god plass. Kommunane står klare. Nokre kommunar har lyst til å vere med frå starten av, og vi prøver å få dei på plass så fort som mogleg. Det vert ei side, ein plass å gå. I staden for å gå rundt og hugse 15 nettsider hugsar du ei side og ein plass der du finn dei tenestene vi elektronisk kan tilby deg som innbyggjar. MiSide er ikkje ferdig når ho er ferdig. Då startar nettopp vidareutviklinga, slik vi har sett med Altinn. Når det gjeld politi og pass, er det berre det å seie at pr. i dag ligg skjema ute, slik at du kan ha ting klart og fylle ut eit skjema før du går på passkontoret. Det andre å seie er at viss du går utanom ferietida, viss du hugsar at du treng nytt pass utanom ferietida, tek det stort sett berre eit par dagar å få seg eit pass. Det er òg døgnopne politistasjonar i alle dei store byane. Her er systemet meir fleksibelt enn vi vil ha det til, i alle fall viss folk hugsar å planleggje reisene sine i litt god tid på førehand.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2006-12-04

Det meste av perioden etter krigen har vært en sammenhengende periode med nedbygging av distriktene. Sentraliseringen skyldes flere forhold. Den viktigste forklaringen er endringer i næringsstrukturen, først og fremst den sterke sysselsettingsreduksjonen i primærnæringene. En aktiv distrikts- og regionalpolitikk for å snu utviklingen og motvirke videre sentralisering til de store byene er viktig av flere grunner: For det første er det å opprettholde levende bygder og tettsteder en verdi i seg selv. Det er en forutsetning at vi har levende bygder og tettsteder, og at folk har reelle bosettingsalternativer, noe alle partier gjør til et viktig poeng i denne innstillingen. For det andre er det nødvendig for å ta vare på kulturlandskapet, som igjen på lengre sikt er en forutsetning for en levende reiselivsnæring. Tilgroing av natur og landskap har kommet langt allerede. For det tredje er det nødvendig for å utnytte ressursene lokalt og regionalt. Jeg misliker debatten om hvilke deler av landet som står for verdiskapningen. De ulike deler er avhengige av hverandre. Selv om olje- og gassvirksomhet hovedsakelig foregår langs vestlandskysten og nordover, og dette er næringer som genererer store valutainntekter, blir det like galt å hevde at verdiskapningen foregår der, som å påstå at det er Oslo-regionen som står for den viktigste verdiskapningen. Vi er avhengige av hverandre, og levende distrikter er like viktig for verdiskapning som levende byer og storsteder. Det er bra at meldingen understreker at statlige virkemidler skal utvides og styrkes. Det er meget bra at vi i 2007 igjen skal kunne bruke differensiert arbeidsgiveravgift. Det skulle faktisk bare mangle. Det blir litt patetisk når en i innstillingen har behov for å gi ros til de ulike regjeringer. Differensierte avgifter er kanskje det mest treffsikre virkemiddelet for å styrke sysselsettingen i distriktene. Det er bra at vi skal få en enda mer bevisst satsing på infrastruktur, som bredbånd og økte bevilgninger til samferdsel. Skal vi likevel lykkes, er det to utfordringer vi må klare. For det første må vi styrke det regionale politiske nivået, for det er den eneste motvekt vi kan ha mot den markedsliberalismen som Fremskrittspartiet er eksponent for. Hvis vi ikke klarer å etablere et regionalt politisk nivå, som har en størrelse og en struktur som er slik at viktige politiske områder kan legges dit, taper vi denne kampen. Det er det første som det må legges til rette for. Den debatten skal vi ta i neste runde, når vi får regionalmeldingen. For det andre må vi sentralt og for så vidt også regionalt klare å ikke tenke sektorvis. Vi er nødt til å tenke tverrsektorielt. Nøkkelen til å lykkes går gjennom en tverrsektoriell tenkning, og nøkkelen til den tverrsektorielle tenkningen går gjennom utdanning og forskning. Høyskolen har et tungt ansvar som regional utviklingsaktør. Det undrer meg ofte hvor sterkt opptatt disse aktørene er av å få endret rollen til å være nasjonale institusjoner, altså institusjoner som går fra å være regionale institusjoner og ha et regionalt ansvar til å ønske et nasjonalt ansvar. De ønsker altså å bli universiteter. Rollen som utviklingsaktør skal ha betydning for utdanningstilbud og forskningsprioriteringer. De strategiske høyskoleprogrammer må utvides og styrkes. Det vi sa i forskningsmeldingen om tettere bånd mellom utdanningsinstitusjonene og forskningsinstituttene, må gjennomføres. For å bli en god og tung regional utviklingsaktør er de regionale høyskolene nødt til å ta utgangspunkt i regionale behov og fortrinn, både på forskningssiden og på utdanningssiden. Helt til slutt – jeg ser at tiden går, det gjør den jo uansett om jeg står her – til dette med sektortenkning: Jeg kan gi ett eksempel, som går på forsvar og utdanning. Det er jo et tankekors at Krigsskolen fortsatt skal ligge her i Oslo, når vi har store muligheter til å legge den i distriktet, til Rena. Det er en utfordring å få til. Der har vi en spennende mulighet til å gjøre noe regionalt.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2006-12-04

Først til Kari Lise Holmberg. Jeg har overhodet ikke nevnt Høyre og differensiert arbeidsgiveravgift. Jeg tror det var én setning jeg brukte, og det var at jeg synes det er patetisk når de ulike partiene og grupperingene har behov for å gi ros til sine regjeringer. Det var det som var viktig å få fram i forbindelse med denne innstillingen. Det er det eneste jeg har sagt om differensiert arbeidsgiveravgift, utover det at jeg sa det var et positivt og godt virkemiddel. Jeg har ikke nevnt Høyre i denne forbindelse. Det må være en grov misforståelse at jeg har ment noe om at Høyre var motstrebende. Dette har jeg som sagt ikke nevnt. Så til det jeg bad om ordet for. Det er to ting. For det første forslaget om å satse på kompetansesentra. Jeg synes det er veldig bra, og jeg synes det er veldig riktig. Det er et nytt kompetansesenter for distriktsutvikling vi snakker om, et nytt kompetansesenter, et nytt virkemiddel. Jeg synes det er riktig og fornuftig. I innstillingen fra regjeringspartiene – dette blir jo til kommunalministeren – går vi ikke inn på lokalisering, for det har vi ikke forutsetninger for, men vi prøver iallfall å gi sterke føringer på hva som bør ligge til grunn for lokalisering av et slikt senter. Vi sier det må knyttes opp mot et godt utdanningsmiljø som også har nære relasjoner til et forsknings- og et utviklingsmiljø. Det må være førende. Så har jeg lyst til helt for egen del å si at hvis det viser seg at vi har mange gode søknader og det er mange bra opplegg som blir lagt på bordet etter hvert, synes jeg ikke vi skal låse oss fast til ett – hvis det viser seg at det er mange spennende og gode prosjekter som legges fram og vi tror at dette vil ha betydning for det videre arbeidet. Så helt til slutt: Det ligger et forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre som gjelder Ungt Entreprenørskap. La meg si at dette er en sak vi hadde opp i Stortinget i forrige periode, etter et Dokument nr. 8-forslag fra SV. Det var bred politisk enighet om at dette er et viktig tiltak. Det er påpekt i meldingen, og det er påpekt i innstillingen av flertallet. Dette arbeidet er jo i gang. Regjeringen har allerede i 2006 økt bevilgningene. Både Kommunaldepartementet og Næringsdepartementet har lagt inn økte bevilgninger til Ungt Entreprenørskap. Dessuten har Kunnskapsdepartementet lansert en strategiplan for Ungt Entreprenørskap, der en også bl.a. diskuterer spørsmålet om å lage et eget programfag i videregående skole for Ungt Entreprenørskap. Det er en konkret oppfølging av det Dokument nr. 8-forslaget som SV lanserte. Så vi føler ikke behov for nå å stemme for dette en gang til, i og med at det som det var bred politisk enighet om i forrige periode, er i ferd med å bli realisert, i ferd med å bli oppfylt. Dermed ser jeg ikke helt behovet for dette forslaget. Men jeg registrerer at noen tydeligvis har behov for det fortsatt.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2006-12-04

Ja, det kan jeg love. Nå snakker en totalavholdsperson, så jeg skal holde meg edruelig. Jeg er enig med Engeset i én ting, og det er at det er grunn til å sette noen spørsmålstegn ved om norsk alkoholpolitikk har vært vellykket på alle områder, for det er store alkoholproblemer her i landet. Men jeg er veldig forundret over at løsningen da skal være at man skal slippe opp, slik at det blir enda enklere å få tak i alkohol til alle døgnets tider og helst så billig som mulig. Hvordan skal det løse noen problemer? Engeset sier at han av og til skjemmes over nordmenns oppførsel i Syden. I og med at jeg har holdt meg edru i de fleste sammenhenger, har jeg også vært edru på fester i Norge. Jeg må nok si at jeg ikke alltid er like imponert over oppførselen i dette landet heller, så det virker som om det kanskje er noe med holdningene til alkohol generelt og ikke prisen og tilgjengeligheten som, for å si det sånn, påvirker det norske forbruket mest. Så til diskusjonen om polet. Det kan være interessant å diskutere det. Jeg tror at noe av begrunnelsen for å utvide polordningen er at nettopp der er den mest kontrollerte omsetningen av alkohol som finnes. Så er det sikkert noen voksne som kjøper alkohol på polet også og omsetter det til dem som ikke skulle ha hatt det, men det er vel ikke noe sted der det blir kontrollert så mye som der. Så reagerer jeg også på at man nå prøver å skyve folk med dårlig råd foran seg for at man skal få lov til å kjøpe øl kl. 23 om kvelden. Alkohol er så tilgjengelig i dette landet at jeg liksom ikke kan begripe hva som er problemet for dem som ikke greier å få tak i det innenfor de åpningstidene vi har. Da er også prisen på øl den samme, så vidt jeg vet. Det er også noen som til og med går til det skritt å argumentere med at hvis ikke ungdommen får kjøpt øl kl. 23 om kvelden, kommer de til å bruke hardere stoffer. Jeg har aldri hørt på maken når det gjelder å gi noen en unnskyldning for å gå over til hardere stoffer. Det skal være et sånt kjempebehov for å kjøpe en flaske øl kl. 23 om kvelden, og når man ikke får det, har man en unnskyldning til å gjøre noe annet. Nei – da synes jeg heller man får ta et oppgjør med den ruskulturen som ligger bak dette. Så til slutt noe om dette at vettet er jevnt fordelt. Nå var representanten fra Fremskrittspartiet her oppe sjøl og sa at det partiet gjerne vil stramme inn på veldig mange områder der de mener at kommunene ikke skal ha et slikt ansvar som de har i dag. På dette området må jeg innrømme at vi mener at vi skal ha en sterk nasjonal politikk. Det står jeg for, og det skjemmes jeg ikke over i det hele tatt.