Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2003-04-01

Det finnes ingen grenser for hva folk er villig til å gjøre for å tjene penger. Når vi fremmer denne saken, er det fordi det er noen som tjener penger her i samfunnet på å gjøre folk ulykkelige og misfornøyde med seg selv. Når VG skriver at hver tredje kvinne er misfornøyd med seg selv og har problemer med sitt selvbilde på grunn av det «reklametrøkket» som er, når 15 år gamle jenter i Danmark setter inn silikonimplantater i brystene, når en ung gutt i Norge som er anorektiker, får fettsugd seg selv, sier det noe om en bransje som tjener penger på å gjøre folk misfornøyd med seg selv, noe vi er nødt til å se veldig alvorlig på. Det er ingen tvil om at moten og det kulturelle presset som ligger i samfunnet i dag, som kommer som følge av en reklame som fungerer, gjør noe med folks selvbilde og med hva slags handlinger folk gjør. Når f.eks. en plastisk kirurgisk klinikk som Nobel Clinic fører en aggressiv markedsføring – og etter min og Legeforeningens oppfatning skal reklame være forsvarlig, nøktern og saklig, som også ministeren refererte i sted – og har reklame av typen «Tiden setter sine spor», som veldig klart gir inntrykk av overfor voksne, helt normale mennesker som har fått spor av normal aldring og endringer som skjer med kroppen, at dette er noe stygt som folk har grunn til å være misfornøyd med seg selv for, sier det noe om at disse folkene allerede har gått langt over streken i forhold til helsepersonelloven§13. Derfor har vi fremmet et forslag nr. 2, og jeg vil ta opp det forslaget, hvor vi ber Regjeringen se særlig på hvilke maktmidler Helsetilsynet skal ha. Det er ingen tvil om at de i dag burde hatt mulighet til å gripe inn overfor en del av disse virksomhetene. Det er nettopp det Legeforeningens president sier i Vårt Land. Han er mer positiv enn det helseministeren er til en 18-årsgrense for kosmetisk kirurgi, men mener veldig klart at dagens lovverk ikke brukes aktivt nok, og han tror ikke at Helsetilsynet har gode nok virkemidler til å slå ned på den markedsføringen som finner sted. Så vil jeg takke Beate Heieren Hundhammer, som er sakens ordfører, for engasjementet, og for å ha klart å samle komiteen bak denne innstillingen. Det er to ting vi har oppnådd med å fremme dette forslaget. Det ene er å få til en god debatt om disse tingene, og det andre er antakelig konkrete resultater som vi venter spent på når ministeren kommer tilbake med sine rundskriv og sine forskrifter.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2003-04-01

La meg først få henstille til saksordføreren om å dokumentere påstanden om at ni av ti som går i metadonprogram, har sidemisbruk. Det positive forslaget fra stortingsrepresentant Bjarne Håkon Hanssen om en liberalisering av inntakskriteriene for medikamentell assistert rehabilitering har fått et heller magert behandlingsresultat i komiteen. Grunnen til dette kan imidlertid være at komiteen venter på rusmelding II, hvor bl.a. kriteriene for medikamentell behandling blir ett av temaene. Det vitner om historieløshet når flertallet i sin merknad påstår at den legemiddelassisterte rehabiliteringen av de narkomane i Norge har foregått i et høyt tempo. Faktum er at Norge har ligget minst ti år etter våre naboland og land for øvrig i Vest-Europa når det gjelder medikamentell assistert rehabilitering av narkomane. Vi kom først i gang i Norge med metadonbehandling i 1994, og da i et svært lite omfang, med kun 50 pasienter. I dag har vi under medikamentell behandling ca. 1 600 som går på metadon eller Subutex, mens behovet skulle tilsi et sted mellom 4 000 og 5 000. Nei, tempoet for slik behandling har ikke vært høyt – snarere tvert om. Det har vært lavt, og det har tatt veldig lang tid å komme dit vi er i dag. Det er etter min vurdering på ingen måte langt nok. Inntakskriteriene for opptak til medikamentell assistert behandling er fortsatt de samme som de var i utgangspunktet, dog med en viss nyansering om at man skal ha en helhetsvurdering av pasienten. Dette blir i svært få tilfeller gjort. Men det har faktisk ligget der hele tiden, og praksis viser at det er veldig få under 25 år som får behandling med metadon. Dette er stikk i strid med all medisinsk behandling og kunnskap, hvor man fortrinnsvis skal komme til behandling så raskt som mulig, uansett hvilken lidelse man måtte ha. Jeg vil allerede på dette tidspunkt gjøre klart at Fremskrittspartiet ønsker et enhetlig statlig ansvar for behandling og rehabilitering, statlig finansiert gjennom helseforetakene. Det som eventuelt kan ligge igjen i kommunene, er det forebyggende arbeid, omsorgsinstitusjoner og ettervern. Ved statlig eneansvar gjennom foretakene bør de regionale metadonteamene avvikles, og medisineringen av pasientene må overlates til den enkelte fastlege, slik ordningen nå engang er i landet.