Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2007-06-14

SV arbeider for en norsk landbrukspolitikk som legger til rette for sysselsetting og gode boplasser i distriktene, som setter dyrevelferd høyt, som styrker den økologiske produksjonen, og som bruker både innmarks- og utmarksressursen på en bærekraftig måte. Derfor er det med glede jeg nå vil gjøre rede for hvorfor SV vil anbefale Stortinget å stemme for både årets jordbruksoppgjør og årets reindriftsoppgjør – avtaler som staten har blitt enig med både Bondelaget og Bonde- og Småbrukarlaget om. Landbrukspolitikken favner bredt og er delvis vevd sammen med viktige distriktspolitiske og også sikkerhetspolitiske mål. Norsk landbruk skal produsere ren og trygg mat, men også fellesgoder som naturopplevelser, og landbruket legger derved et grunnlag for en robust reiselivsnæring. «Ta landet i bruk» er navnet på strategidokumentet for landbrukspolitikken som Landbruks- og matdepartementet la fram i januar i år. «Ta landet i bruk» kan også stå som en sterk oppfordring til å bruke landarealet til jordbruk, skogbruk, hagebruk og reindrift og til også å bruke de ressursene som finnes i form av kunnskapsrike og arbeidsomme folk, bygninger, husdyr, maskiner og utstyr. Landbruksproduksjonen i Norge er i hovedsak å betrakte som et småskalalandbruk, i hvert fall i global sammenheng. Den gjennomsnittlige norske gården har de siste årene krevd arbeidsinnsatsen fra en hel familie, men den har stort sett bare gitt inntekt til en halv familie. Denne inntektssituasjonen, kombinert med et arbeidsmarked som skriker etter arbeidskraft, gjør at det på de fleste gårdsbruk er én som jobber på gården, og én som jobber utenfor bruket. Samtidig er det sånn at inntektene i landbruket ikke er likt fordelt. Det finnes noen bruk med svært gode landbruksinntekter, og så finnes det fortsatt utrolig mange bruk som har svak inntjening, og som sliter med å holde hjulene i gang. Derfor er det godt for SV å kunne si at årets oppgjør svarer på behovene til de midlere brukene, eller skal vi kalle det familiebrukene, og de minste brukene. SV vet godt at det i noen områder i Norge er rom for å rasjonalisere, strukturere, effektivisere, mekanisere og jeg hadde nær sagt robotisere landbruket, og på den måten legge til rette for en videre og enda sterkere reduksjon i antall bruk. Når det er en linje som SV ikke vil stimulere ytterligere til, henger det sammen med at disse midlere og små brukene, der i alle fall én person har «hjertet på gården», er bærebjelke for øvrig næringsliv, privat tjenesteyting og offentlige tjenester i store og små bygdesamfunn over hele landet. Velpleide kulturlandskap – om det er i seterdaler, flatbygder, fjellgårder eller kystjordbruket, representerer limet mellom Geirangerfjorden, Bryggen i Bergen, Nidarosdomen, Lofoten og Nordkapp. Norge er et land med relativt små inntektsforskjeller mellom dem som har lønnet arbeid, og andelen av husholdningsbudsjettet som brukes på mat, er nå i gjennomsnitt 10,5 pst. Vi har ikke kostbar mat i Norge for dem som er i arbeid. Likevel er det liten vilje til å bruke mer penger på mat. Tvert imot er det mange her i landet som tar seg bryet med å dra med seg billig flesk hjem fra Danmark etter en ferietur. Jeg er stolt over denne jordbruksavtalen, fordi den har en innretning som er i overensstemmelse med våre prioriteringer. Innenfor rammen på 975 mill. kr har vi fått på plass en styrking av miljøprofilen. Vi har fått på plass fangdammer, forsterkede tiltak for kulturlandskapet og ikke minst en økning i beitetilskuddet på 72 mill. kr til sammen. Samtidig vil en økt satsing på bioenergi også være med på å styrke miljøprofilen i avtalen. For SV er det gledelig at avtalen reduserer omsetningskravet fra 30 000 til 20 000. Besetningen på de minste sauebrukene gjør en betydelig innsats for å holde utmarka åpen. Sammen med det nye husdyrtilskuddet på sau er disse tiltakene svært viktige for å stimulere til fortsatt drift på de minste brukene. Økologisk produksjon har vært en kjerne i SV-politikken. Vi er derfor glad for at det nå jobbes for å få bedre balanse mellom den økologiske produksjonen og forbruket. I denne sammenhengen vil jeg også si at jeg er glad for at vi har fått på plass innfraktstilskuddet for leieslakt for mobile slakterier.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2007-06-14

Eg synest det er veldig kjekt at leiaren for transport- og kommunikasjonskomiteen synest det er interessant å høyra på Langeland, så det håper eg han held fram med å gjera, for det er nok mykje å læra av SV sin transportpolitikk. Når det gjeld staten og ansvaret i distriktet, skulle det i prinsippet vera staten som bygde vegane overalt, men det er sånn at det ikkje er pengar til det. Det er berre petroleumskoden til Framstegspartiet – altså ikkje FrP-koden, men petroleumskoden – som gjer at Framstegspartiet har pengar til alt som dei trur folk flest vil ha. Men «folk flest» er kanskje av og til «menn flest». Det har eigentleg aldri hatt noko med folk flest å gjera det Framstegspartiet står for. Det siste spørsmålet representanten stilte, gjaldt kommunane rundt Stockholm. Og det er heilt rett – eg gjev Per Sandberg, leiaren av transportkomiteen, heilt rett i at viss ein tek med alle kommunane rundt, var ikkje alle fornøgde – det var eit negativt fleirtal der. Men i den indre kjernen, blant dei som verkeleg blir ramma, og som merkar dette, var det fleirtal, og der bur folk flest.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2007-06-14

Saksordføreren var i slutten av sitt innlegg inne på WTO-avtalen. Dette oppgjøret er betegnet som et veldig godt oppgjør, kanskje det beste noensinne. Det er også blitt betegnet som en kursendring. Jeg må derfor anta at dette oppgjøret er fremtidsrettet og tar opp i seg de nye utfordringene som vi vil møte. Derfor lurte jeg på om saksordføreren kan redegjøre for hvilke offensive grep i dette oppgjøret som tar opp i seg de utfordringene som en ny WTO-avtale vil medføre.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2007-06-14

Jeg kan vel kanskje åpne med å si at det føles litt klamt med den medynk representanten Skei Grande har med meg. Men hun har samtidig helt rett: På et tidspunkt gav jeg uttrykk for at jeg ikke ønsket de nye terminalene til Norsk Tipping satt ut. Det bygde jeg på de terminalene som Valgerd Svarstad Haugland viste oss i 2004. Vi hadde ikke fått noen signaler om at de spillene skulle endres. Etter det har jeg vært på besøk hos Norsk Tipping. De har også innsett at disse terminalene, på det tidspunktet, hadde spill som var avhengighetsskapende og aggressive. Jeg hadde også møter med statsråd Giske om det samme, som forsikret oss om at disse spillene skal bort. De spillene som skal være på terminalene, skal ikke være mer aggressive enn noen av de andre spillene som Norsk Tipping har i dag. For meg er det forsikring god nok, og det var også forsikringer som gjorde at vi så oss i stand til å akseptere, som jeg også sa i stad, den nye teknologiske plattformen for Norsk Tipping. Så til representanten Molvær Grimstad. I 2003 og framover hadde jeg mange møter med daværende statsråd Svarstad Haugland. Det var SV som var garantisten for at hun kunne dra dette akkurat så langt hun ville. Jeg tror det gikk fram av mitt forrige innlegg at vi ville gå mye lenger. Hun visste at alle tiltak hun ville iverksette, ville vi støtte. Det må være ubehagelig å vite at det i den perioden lå forslag på bordet som helt klart ville ha stoppet ny rekruttering til spilleavhengighet. I perioden fra 2003 til den forrige regjeringen gikk av, fikk vi, som undersøkelser viser, 50 000 nye spilleavhengige uten at det ble løftet en finger. Det må være ubehagelig.