Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2012-06-12

Jeg vil bare oppklare en del misforståelser, som egentlig ikke er misforståelser, men bevisst feilinformasjon. Representanten Lundteigen mener at Fremskrittspartiet i alle fall må vise noen plasser der vi kutter, og gir inntrykk av at vi er et parti som bruker penger på alle områder, uten å prioritere. Hvis representanten Lundteigen hadde fulgt med i de siste års statsbudsjett, ville han ha sett at Fremskrittspartiet netto kutter utgiftene til staten. Men vi gir skattelettelser som er større enn våre utgiftskutt, derfor bruker vi litt mer oljepenger på å balansere budsjettet enn det regjeringen gjør. Men det er altså netto kutt på utgiftssiden. Med Fremskrittspartiets statsbudsjett hadde vi ikke hatt et statsbudsjett med utgifter på over 1 000 mrd. kr, men på under 1 000 mrd. kr – så vi viser at vi prioriterer. Representanten Lundteigen er helt sikkert uenig i mange av de prioriteringene, og det er helt greit, det er jeg komfortabel med. Men å gi inntrykk av at vi øker utgiftene, blir en helt feil framstilling. Innenfor de omprioriteringene vi gjør, klarer vi å prioritere vedlikehold av veier, økt satsing på sykehjem, økt satsing på helsevesenet, samtidig som vi kutter på en del andre områder. I en del av denne debatten gir en altså inntrykk av fra regjeringens side at den prioriterer alt innenfor statsbudsjettet, og at Fremskrittspartiet er uansvarlig når vi foreslår en ny finansieringsmetode. Vårt argument er jo at vi bruker akkurat de systemene og konseptene som regjeringen har lagt til grunn. Når representanten Micaelsen gang på gang sier at denne regjeringen prioriterer alt innenfor på statsbudsjettet, mens Fremskrittspartiet skal ha to tappekraner inn i oljefondet, viser han en fullstendig ignoranse overfor hva regjeringens budsjettpolitikk er. Regjeringen bruker titalls milliarder kroner utenfor dagens handlingsregel – f.eks. til fly og flyselskap, til å bygge flyplasser, til å bygge kraftverk, transportering av strøm. I revidert budsjett, som vi skal behandle fredag, kommer vi til å vedta et såkornfond som skal opprettes med penger bevilget utenfor handlingsregelen, og det skal ikke telles med i budsjettbalansen. Men det er utvilsomt penger som vil tilføres norsk økonomi. Kommunalbanken vil bli tilført penger, uten at det skal telles med i balansen, rett og slett fordi slike ting definerer en som formueomplassering. Da må det gå an å ha en diskusjon om hva som egentlig er formålet med formueomplassering. Er det den viktigste måten å omplassere vår formue, altså våre oljepenger, å gi penger til å drifte et flyselskap som taper penger år for år? Jeg vil heller at mine barn skal kunne ha bedre veier enn at vi skal ha et flyselskap som går med tap, men det er vi åpenbart uenige om. Det får være en prioritering Arbeiderpartiet støtter opp om, men Fremskrittspartiet er ikke enig. Derfor har Fremskrittspartiet stilt seg litt undrende til et parti som SV, som sier at nå er det viktig å satse på fornybart og satse på kollektivt. Jeg er enig i at vi har en handlingsregel som lar oljeinvesteringer og fly få lov til å få oljepenger utenfor den regelen, men med en gang en skal begynne å investere i jernbane, skal en begrenses av en handlingsregel. Derfor har Fremskrittspartiet fremmet forslag i Stortinget, der vi faktisk er inspirert av dagens finansministers ideer som han har skrevet kronikk om i Aftenposten den 12. februar 2008, der han mente at statlige selskap som Jernbaneverket og Statens vegvesen burde omorganiseres, gjøres om til statlig aksjeselskap og driftes på samme måte som Avinor. Da ville du få en mer framtidsrettet veiutbygging, en mer framtidsrettet jernbaneutbygging. Det er litt rart når regjeringen, i en debatt som dette, later som om en behandler alt likt, når en åpenbart behandler infrastrukturutbygging på helt ulikt vis, og der man lar oljepenger komme noen til gode, men ikke andre. Vi vil ha en debatt om hvem det skal komme til gode. Vi mener at vei og jernbane er minst like viktig som å bygge flyplasser og ikke minst som å drifte flyselskap. Derfor er denne debatten viktig. Når saksordføreren drar den opp, svarer vi på den – selv om den egentlig hører til i en annen debatt, hvor vi faktisk skal behandle Fremskrittspartiets forslag.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2012-06-12

Jeg kunne ikke dy meg da saksordføreren begynte å prate om knekkpunkt og kollektivandel. Det er jo det som er noe av den store utfordringen rundt prosjektet, og som KS2 faktisk tar inn over seg, og det er trafikken og trafikkmengden. Jeg tror også ganske klart at det er utfordringer med det. Som representanten Sortevik sa, at beregningene med TASS 5 er tilnærmet verdiløse ettersom både modellbrukerne og etterfølgende trafikkseminar har definert bort alle sammenhenger mellom bompengenivå, reisemønster og reisemiddelvalg. Det er ganske sterk kost i forhold til dette prosjektet. Til representanten Langeland, som sa at nå må man stå opp for noe. Vi står faktisk opp for noe, fordi vi mener at med de tingene som er kommet fram i denne saken, er det mange utfordringer som gjør at man velger å si nei til det framlagte forslaget, men vi ønsker å få på plass en fastlandsforbindelse til Ryfast. Men jeg er jo spent på om representanten Langeland, som er imot prosjektet, som har kjempet imot prosjektet i all tid, kommer til å stemme for prosjektet i dag, eller om han kanskje ikke kommer til å være til stede i dag. Det kan være interessant om representanten Langeland kommer til å stå opp for noe. Så har jeg lyst til å si til noe av den siste informasjonen som har kommet fram de siste dagene, og det er at det er rundt 130 mill. kr i vedlikeholdskostnader bare for de to tunnelene. Det er mer penger enn alt det mitt hjemfylke får til samferdsel i løpet av et år til fylkesveinettet – og det er for to tunneler. Sånn tror jeg nok det er for mange andre fylker også, som får mye mindre enn 130 mill. kr til å gjøre investeringer og vedlikehold på veinettet sitt. Så jeg skjønner at mange reagerer da. 2,6 mrd. kr – selvfølgelig må vi, hvis dette vedtaket blir fattet, sørge for å vedlikeholde tunnelene og sørge for at de er trygge å kjøre i. Men jeg er redd for at vi kommer til å se kostnadssprekk på kostnadssprekk på dette prosjektet. Det kommer til å bli dyrt, og dessverre vil det være innbyggerne i hele Rogaland som sannsynligvis må ta regningen når fylkeskommunen må stille opp for garantien sin på 6 mrd. kr. Jeg håper jeg tar feil, men jeg er redd for at jeg om noen år, som jeg sa i mitt tidligere innlegg, kommer til å si: Hva var det jeg sa? Det gikk sånn som jeg fryktet, men ikke som jeg håper. For jeg håper selvfølgelig, og jeg er glad for hver meter asfalt. Men jeg tror at dette er et sjansespill. Jeg er usikker på om vi har valgt en god løsning, spesielt når det gjelder kvalitetssikringen og den rapporten som kommer derfra, som er så klar og tydelig, og til og med etter at Vegdirektoratet har lagt fram sitt, og brukt noen få linjer i proposisjonen på hvorfor de bare blankt avviser KS2. Men det betyr jo at vi heretter ikke behøver bruke millioner av kroner i året på KS2 eller KS1, for det er noe regjeringen ikke velger å ta hensyn til allikevel.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2012-06-12

Jeg synes det var nødvendig å ta ordet i denne saken, ikke fordi jeg er misfornøyd med situasjonen i norsk økonomi, men rett og slett for å påpeke noen ting – for oss som husker hvordan debatten var høsten 2010, da vi debatterte dette budsjettet. Vi ser altså at statens inntekter i løpet av et år har økt med 14,9 pst. Det er en formidabel situasjon, som forklarer litt av grunnen til at Norge gjør det veldig godt der andre land sliter stort. Det som er vel så viktig å påpeke, er at vi faktisk har en inntektsøkning på 110 mrd. kr fra budsjettet ble vedtatt, til en ser regnskapet. Altså: Staten har hatt 110 mrd. kr mer å forvalte i inntekter enn det en trodde. Det er en økning på 9,9 pst. I det perspektivet blir saksordførerens kritikk mot Fremskrittspartiet fullstendig malplassert, for han forstår ikke kritikken som vi kommer med. Det vi peker på, er at når du bommer med 10 pst., er det litt rart å tenke tilbake på debatten i denne salen for halvannet år siden. Da ga en inntrykk av at hvis en kom med budsjettendringer som ga avvik på bare et par milliarder kroner, kunne det medføre økte renter, økt inflasjon, større arbeidsledighet og alt annet som er vondt i denne verden. Så bare et par milliarder kroner i andre vurderinger enn det regjeringen la opp til – i et budsjett på nesten 1 000 mrd. kr – kunne altså sette norsk økonomi over styr. Så ser vi at norsk økonomi har vært betydelig annerledes enn det regjeringen trodde – uten at en har fått disse konsekvensene. Det sier ganske mye om vurderingsevnen til saksordføreren og andre fra de rød-grønne partiene når de tror at marginale endringer i statsbudsjettet vil sette norsk økonomi over styr. Vi har altså spart 108 mrd. kr mer i oljefondet enn det vi trodde. Allikevel skal en også i budsjettet for 2012 spare enda mer, i stedet for å se på hvordan en alternativt kunne investert de midlene i infrastrukturutbygging og andre ting som skaper økt vekst i den norske økonomien. Vi har altså skapt oss en situasjon der det til tross for økt handlingsrom i statsbudsjettet – slik det her framkommer i statsregnskapet – kun er finansplasseringer i utlandet som fortsatt er det hensiktsmessige, ikke realinvesteringer i fastlandsøkonomien. Det er den logikken Fremskrittspartiet ønsker å utfordre. Her har vi altså en debatt som bunner i en handlingsregel, der en gir inntrykk av at alt skal prioriteres i statsbudsjettet, mens realitetene jo er, som saksordføreren og andre kjenner godt til, at det brukes titalls milliarder kroner utenfor statsbudsjettet. Men mange av dem vil Stortinget aldri få anledning til å stemme over – de bare forsvinner ut av oljefondet og inn i norsk økonomi. Da gir dette statsregnskapet oss et perspektiv på at neste gang vi diskuterer statsbudsjettet for et år, skal vi være litt mindre bastante i å påstå at alle som har avvikende ønsker eller forslag i forhold til regjeringen, automatisk setter norsk økonomi over styr. Denne fasiten har vist oss det. Men denne fasiten skal ikke brukes som et argument for at vi kan bruke penger på hva som helst; vi skal fortsatt prioritere grundig. Derfor er det viktig at denne regjeringen forsøker å effektivisere norsk økonomi bedre enn det en har gjort, forsøker å effektivisere byråkrati og statsforvaltning bedre enn det en har gjort, og samtidig bruker dette handlingsrommet til heller å legge til rette for vekstskapende aktivitet, slik som infrastruktur, forskning og skattepolitikk. Det vi må få en diskusjon om, er hvordan vi bruker handlingsrommet. Det regjeringen ønsker å ha en diskusjon om, er hvordan en skal støtte opp om det de foreslår, og ikke å ha noen alternativ økonomisk politikk – eller kritikk. Den form for debatt ønsker ikke Fremskrittspartiet å være med på.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2012-06-12

Dette dreier seg ikke om ikke å ville, for det er ingen tvil om at man trenger en forbindelse mellom Ryfylke, Sandnes, Stavanger og Jæren. Det vil fremme næringsliv, vekst og bosetting, så det er ingen tvil om at dette er et veldig viktig prosjekt. Det er heller ingen tvil om at det er et av våre største veiprosjekt. Da kan man jo undres over at man – når dette er et av våre største og viktigste veiprosjekt – faktisk ikke hører på sin egen kvalitetssikring av prosjektet. Vi opplever at statsråden står og smiler av spørsmålet om hvorfor man ikke følger opp den kvalitetssikringsrapporten som ligger på bordet. Vi opplever også at store deler av vedlikeholdet av tunnelen er borte fra hele meldingen. Når vi vet at en forsiktig prognose tilsier at vi på 20 år vil ha et vedlikehold på i hvert fall 2,5 – kanskje 3 – mrd. kr, er det penger vi snakker om. Det er ikke småmynter i lomma. Det Fremskrittspartiet ønsker, er faktisk å ha et føre-var-prinsipp. Vi har mye å lære av mange prosjekter i Norge når det gjelder veiutbygging. Oslofjordtunnelen er et godt eksempel – det er vel nær sagt knapt et døgn uten at det er en bil som har et stort problem der. Ja, prosjektet er viktig og bør gjennomføres, men ikke med den løsningen som foreligger i dag. Det er forunderlig å se at man i dette tilfellet kan fravike fra veinormene, men hvis man begynner å snakke om sikkerhet på andre utbygginger, er det faktisk den eksisterende ÅDT-en man skal forholde seg til. Jeg må også si at jeg opplever det som litt sært når representanten Halleraker begynner å sammenligne Fremskrittspartiets holdninger når det gjelder kvalitetsrapporter; sammenligner Ryfastprosjektet med ubåten på utsiden av Fedje. Det var ikke en veldig god sammenligning, var det vel?