Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2013-12-12

Jeg ville også tegne meg for bare å følge opp litt av den innholdsdebatten som Nikolai Astrup dro opp, som er en viktig debatt, og som jeg synes det er viktig å få bredt og spesifikt diskutert, fordi innholdet i dette er helt avgjørende for denne politikken og for muligheten til å legge en ordentlig linje framover. Jeg må innrømme at hvis en ser på energipolitikken i EU og på hvilke ting som har drevet fram endringer, hva som har drevet fram det grønne skiftet innenfor deler av EU, men som også har påvirket verden på en skikkelig måte, så er det ikke noen tvil om at tyskernes målrettede satsing på fornybar energi, tyskernes målrettede satsing på solceller og solcellepaneler, har vært med på å drive fram den omleggingen som nå gjør at solceller er konkurransedyktige med fossile energikilder i en veldig stor andel av verdens markeder. Dette har ikke vært drevet fram av CO2-priser. To ganger i løpet av den tiden EUs kvotemarked har fungert, har CO2-markedet kollapset. Først var det på grunn av at man har hatt nedgangstider i EU, som har ledet fram til at etterspørselen har vært mye, mye lavere enn det den ellers hadde vært – ikke på grunn av at det har vært en voldsom omstilling og rivende utvikling, men rett og slett på grunn av at det har vært nedgangstider. Det har med andre ord ikke vært med på å drive fram det grønne skiftet som vi vet det er helt nødvendig at vi får til. Hvorfor? Jo, hvis du er investor og lurer på om du skal investere i en teknologi som gjør at du sparer masse CO2-utslipp i framtiden, er det avgjørende for deg å se på hvordan kostnadsbanen blir i framtiden – hvor mange penger du egentlig sparer. Hvis prisen svinger så mye som den har gjort innenfor EUs kvotemarked i dag, og den er nede på rundt 3,50 euro, med andre ord ikke særlig mye penger, så er ikke det tilstrekkelig. Det er et disincentiv for investorer. En kvotepris, et pålegg om en satsing på fornybar energi, en klar pris som ligger fast – alt det er forskjellige incentiver som har fungert på en bedre måte enn det ene generelle incentivet – eller det ene generelle systemet, kvotepris. Derfor er jeg helt enig med Ola Elvestuen i at det innspillet vi burde gitt til EU, var å gå for flere mål – ikke ett mål, men flere mål. Derfor mener jeg at det er viktig at vi får en forankringsprosess i Stortinget for dette som er det avgjørende spørsmålet for hvordan vi forbereder oss i den saken som klima- og miljøvernministeren skal legge fram til våren, der våre målsettinger og våre innspill til klimatoppmøtet i september skal være. Derfor er det viktig å få en ordentlig diskusjon om og forankring av det.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2013-12-12

Vi får vel bare kvittere ut at den nye regjeringen, Høyre og Fremskrittspartiet, leverer raskt og effektivt. Jeg synes på en måte det er litt morsomt – jeg har hørt mange representanter, inkludert Henriksen, fra de rød-grønne partiene, som har vært veldig fornøyd med innsatsen til den rød-grønne regjeringen på klimaspørsmålet. Det finner jeg vel litt overraskende – det hadde kanskje vært tid for litt selvkritikk. Flertallet – det rød-grønne, så vidt jeg vet – i kontroll- og konstitusjonskomiteen er så i tvil om hva de skal synes om det som har skjedd på Mongstad, at de ikke bare har innkalt fire olje- og energiministre til høring om Mongstad, men også en tidligere statsminister. Så kanskje man skal prøve å være litt selvkritisk. Jeg mener at man har prøvd den kjappe veien for å få til fullskala karbonfangst og -lagring. Jeg mener at nå må vi bruke den tiden som skal til. Jeg synes representanten Astrup illustrerte målet vårt på en forbilledlig måte. Det vi skal bidra til å få bygd, må bli et eksempel til etterfølgelse, tror jeg var ordene han brukte. Vi har en ambisjon om å levere minst ett fullskala demonstrasjonsanlegg for CO2-fangst innen 2020. Det vet vi alle sammen blir krevende. Da er det desto viktigere at vi allerede når vi starter denne prosessen, velger gode, robuste løsninger. Dette trenger vi naturligvis noe tid på å finne ut. Så er jeg enig med representanten Henriksen i at testsenteret på Mongstad til dels har levert varene, og det er noe vi vil inkludere i arbeidet med en strategi. Stortinget vil bli holdt orientert om arbeidet, og det vil man bli i løpet av 2014. Så til representanten Pollestad, som sa at «nettutbyggingen er i gang». Ja, det er mulig at man har begynt, det er rett. Nå styrker vi også Statnetts egenkapital i årets budsjett. Men la meg minne om at vi begynte prosessen med Ørskog–Fardal i 2005 for å forsyne Midt-Norge med strøm. Den er ennå ikke ferdig. Sima–Samnanger husker vi alle sammen. Da sto olje- og energiministeren i Oslo og sa at vi måtte styrke forsyningssikkerheten til Bergen – noe jeg er helt enig i – mens halvparten av de rød-grønne stortingsrepresentantene svirret rundt og mente at det var fullstendig unødvendig. Så det er ikke noen tvil om at det arbeidet må styrkes ytterligere. Så har jeg lyst til å minne salen på at denne regjeringen leverer på energi- og klimaspørsmål på mange fronter. Vi har i dag etter litt over to måneder i stolen levert et felles innspill til EU, noe den rød-grønne regjeringen ikke klarte på åtte år.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2013-12-12

Det har vore ein kreativ debatt, vil eg seie. Eg innleia med å snakke om kreativitet, og det har vore mange teikn til kreativitet også i denne debatten. For det første har det vore ein kreativ omgang med forsking, f.eks. presterer Asheim å bruke den store kunnskapsforskaren Hattie til det som talar for saka hans, men tar ikkje med seg dei tinga som talar veldig sterkt imot Høgre sin måte å tenkje på. På spørsmål til Hattie om kva som kan betre kvalitet i skulen, svarar han, på engelsk, at betre kvalitet i skulen «is not going to happen with short-term interventions, by naming and shaping, by more testing, by more accountability». Vidare er det andre forskarar som går i same retning i spørsmålet som gjeld det såkalla PISA-hysteriet, som kunnskapsministeren og Asheim bidrog til. I NIFU-rapporten 23/2013, Jakten på kvalitetsindikatorene, blir det åtvara frå forskarhald mot å overdrive betydinga av enkeltresultat og å styre etter enkeltresultat: «Når man ser på summen av slike prestasjonsmål, som blant annet inkluderer TIMSS, PISA, de nasjonale prøvene, lokale prøver ( f.eks. Osloprøven), prøver for fastsetting av standpunktkarakter og eksamener, bør man diskutere hvorvidt dette krever for mye av skolens og elevenes tid, ressurser og fokus.» På same måte er det andre skoleforskarar som trekker opp det same temaet. Shirley og Hargreaves er i boka «Den fjerde vei», som nå har kome ut på norsk, veldig tydelege på at trua på at testar og karakterar bidreg til betre læring, er eit teknokratisk blindspor. Det same er erfaringa frå Finland. Dette er omtalt i førre utgåve av «Utdanning», der Sahlberg, som har vore leiar av senteret for mobilitet i det finske utdanningssystemet, svarar at «Finnish Lessons documents how Finland achieved success without going through the arduous and controversial process of implementing competition, school choice, and test-based accountability». Vi står her i ein situasjon der vi har ei regjering som står på trappene til å innføre det som ein ganske kraftig vegg av forskarar og skolefolk åtvarar mot. Eg synest denne debatten har vist at uansett kor kreative ein er i omgangen med forskinga ein står overfor, er svaret frå marka i skolen og frå forskarverda at den løysinga og dei visjonane som høgresida har for norsk skole, er feil.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2013-12-12

Å styrke klimaforliket er allerede blitt en besvergelse i regjeringskretser. En av de tingene som det er skapt usikkerhet om, og som det var enighet om i klimaforliket, var å sørge for å skaffe fornybar energi til å elektrifisere installasjoner på sokkelen. Jeg kan referere fra en av de innstillingene som lå fra den rød-grønne regjeringen på akkurat dette. Jeg vil bare nevne én, og det gjelder Gina Krog-innretningen på Utsirahøyden: «Gina Krog-innretningen er klargjort for kraft fra land, og skal koble seg til en eventuell felles kraftløsning på Utsirahøyden på det tidspunktet denne er på plass, med mindre departementet av særskilte grunner bestemmer noe annet.» Vil det være akseptabelt for Høyre om man ikke gjennomfører en full elektrifisering av installasjonene på Utsirahøyden?