Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2006-06-16

Jeg er så utrolig glad for at det er vi som styrer landet – og ikke høyresiden. Vi får flere folk i jobb enn vi ville ha hatt om høyresiden hadde styrt. Arbeidsløsheten synker og synker, og den skal enda lenger ned slik at unge, yrkeshemmede og arbeidsløse skal komme ut i arbeid. Vi får flere barnehageplasser. Aldri har vi hatt en større barnehagedekning, og flere får råd til å ha barna sine i barnehage. Og at det er snakk om flere enn det høyresiden ville ha fått til, er det faktisk ikke tvil om. Det er bare å se på de kommunene som har de lengste køene – Oslo, Stavanger og ikke minst Bergen – og sjekke hvilke folk som styrer i disse byene, så finner man ganske klart ut hvordan landet hadde sett ut om høyresiden hadde fått styre. Vi får lavere egenandeler enn om høyresiden hadde bestemt. Skatt på sykdom er en skatteøkning som rammer de syke. Men høyresiden forteller aldri folk at skattelettene deres er finansiert av høyere skatt på sykdom og kutt i trygder. Nå fjerner vi egenandelen for fysioterapibehandling, fordi en slik egenandel ikke er forenlig med et mål om utjamning mellom folk og målet om et inkluderende arbeidsliv. Vi satser pengene på å bekjempe bostedsløshet og å få flere yrkesrettede tiltak, som skal være tilrettelagt slik at de som får tiltak, får tiltak som er best egnet for at vedkommende kommer tilbake i jobb – uten at man skjeler for mye til prisen. Gleden ved mestring og gevinsten for samfunnet forsvarer ganske høye utgifter når det gjelder slike tiltak, og er viktigere enn at vi på millimeteren når målet om antall tiltak. Disse tiltakene vil bli foreslått i forbindelse med den fattigdomsmeldingen som kommer til høsten. Vi satser på miljøvennlig omlegging av bilparken og av drivstoffbruken. Svenskenes enormt vellykkede satsing skal være målsettingen for det arbeidet vi skal gjøre. Vi satser på hydrogenbiler og på å komme i gang med bruk av miljøvennlig drivstoff. Vi vil komme tilbake til en mer omfattende omlegging til høsten. Vi beveger oss nærmere målet om gratis læremidler i skolen. Det står i loven at skolen skal være gratis, men alle de som har gått på skolen de siste årene, eller som har barn i skolen, vet at videregående skole i dag ikke er gratis. Satsingen på digitale læremidler – som vi har foreslått – er mer vellykket enn man tror. Der har man vært smartere og mer intelligent enn de fleste her i salen kanskje forstår rekkevidden av. De av oss som har avbrutt et studium – og dermed er halvstuderte røverer – men som igjen har vært en snei innom høyere utdanningsinstitusjoner denne våren, har sett hvor utrolig effektivt digitale læremidler tas i bruk i høyere utdanning. Hvis vi kan få på plass noe som ligner dette, i videregående skole, vil vi være mye nærmere målet: å ta i bruk ny teknologi på en måte som skaper mye mer effektiv læring. Jeg vil samtidig benytte anledningen til å si at det er tre forhold ved utviklingen som jeg synes er bekymringsfullt akkurat nå. Det er bekymringsfullt at sykefraværet øker, og at utgiftene til den gode sykelønnsordningen vi har, dermed øker. Dette betyr først og fremst at flere folk er syke, og at samfunnet derfor går glipp av deres ressurser – i tillegg til at de selv ikke får muligheten til å jobbe – men også at det tas penger fra andre satsinger vi ønsker å gjennomføre. I tillegg er dette en indikasjon på at selv med de endringene i arbeidsmiljøloven som det var helt avgjørende at vi fikk til – vi fikk snudd den brutaliseringen av arbeidslivet som høyresiden hadde lagt opp til – støtes flere folk ut av arbeidslivet. Jeg er derfor veldig glad for at statsråd Bjarne Håkon Hanssen har tatt initiativ overfor partene i arbeidslivet for å klare å bekjempe dette sterkere. Den andre bekymringen handler om det vi debatterte her for et par dager siden, at altfor mange mennesker etter hvert begynner å få altfor store lån og vil få trøbbel dersom rentene går opp. Det er mange som ikke tar inn over seg at Norges Bank legger opp til en renteøkning i årene som kommer. Det blir et problem når vi igjen ser at det blir gjeldsofre – da vil vi se at dette er alvorlig. Derfor er jeg veldig glad for at Regjeringen nå klarer å innføre et fastrentelån i Husbanken over ti år. Jeg har merket meg at studentene allerede er ute og klager over at studielånet ikke er inkludert. Den tredje bekymringen min er at mens Norge nå går så det griner, blir det enda tøffere for de menneskene som sitter nederst ved bordet, og som føler at de står igjen på perrongen når Ekspress Norge – der de aller fleste er med – farer forbi stasjonen. Det blir fryktelig viktig for oss å vise at vi i forbindelse med budsjettet til høsten klarer jobben med å ta med de menneskene som er aller fattigst, på det toget – som er det Fellesskaps-Norge vi vil bygge i årene som kommer.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2006-06-16

Jeg kan selvfølgelig ikke forskuttere hva som kommer i budsjettet for 2007. Representanten Sponheim har helt rett. Det at vi har en så gunstig økning av bruttonasjonalinntekten mens budsjettet står fast gjennom hele året, også på bistandssiden, og så faller prosenten, er en stor utfordring. Vi vet at mange av dem som har de største kostnadene ved at olje- og gassprisen er høy, som vi tjener godt på, er fattige land. Dette er en stor utfordring som jeg selvfølgelig kommer tilbake til i forbindelse med budsjettet for 2007. For øvrig synes jeg at representanten Sponheim skal glede seg over at viktige miljøforslag er kommet i dette reviderte nasjonalbudsjettet – forslag som Venstre tydeligvis ikke fikk gjennomslag for da de selv satt i regjering. For eksempel har vi nå fått avgiftsfritak på bioetanol, som har gjort at den første pumpen nå er etablert – meget nær meg selv. Dette gir muligheter for en mye mer miljøvennlig miljøpark, og det tror jeg Venstre og vi er skjønt enige om at vi trenger.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2006-06-16

Representanten Nesvik etterlyste mer engasjement i helsedebatten. Det er mye som kunne sies, ikke minst om det å få politisk kontroll med helseforetakene. Det er ingen grunn etter min mening for regjeringspartiene å skjemmes over dette budsjettet. Men jeg skal konsentrere meg om kun én sak. SV ønsker et mer rettferdig helsevesen – et helsevesen som ikke bidrar til den onde sirkelen av sosial ulikhet, hvor du er sjuk hvis du er fattig, og du blir fattig hvis du er sjuk. Et av elementene for å utjamne sosial ulikhet er selvfølgelig egenandeler. Egenandelen på fysioterapi var en egenandel som nærmest var laget øremerket for å ramme sosialt urettferdig, som rammet kronikere og de med lavest inntekt. Det var en egenandel som verken Regjeringa eller regjeringspartiene kunne være bekjent av. At egenandelen var foreslått innført av regjeringa Bondevik, og at Stoltenberg-regjeringa begrenset de verste utslagene ved å innføre et tak, gjorde saken noe bedre, men ikke god nok. En regjering med ambisjon om sosial rettferdighet og utjamning kan ikke måles mot en høyreregjering som ønsket større ulikheter. Regjeringa må måles mot sine egne ambisjoner. Derfor var det mange som var skuffet, og som i dag har grunn til å juble over at egenandelen på fysioterapi trekkes tilbake fra 1. juli. Presset for å få bort denne egenandelen var stort fra brukerorganisasjonene, fra enkeltpersoner, fra aktive politikere i flertallspartiene, som ikke kunne akseptere denne skatten på sjukdom. Den rammet opp mot 250 000 nordmenn – folk med multippel sklerose, cerebral parese, reumatiske lidelser, slagpasienter, lymfeødem og kvinner med bekkenløsning. Bondevik-regjeringa argumenterte for at statens utgifter på dette feltet – behandling av kronikerne – hadde økt for mye. Jeg vil nesten si det motsatte. Fysioterapi for disse gruppene er nyttig og god behandling, og sannsynligvis har vi å gjøre med et fortsatt underforbruk fordi det mange steder er mangel på fysioterapeuter som har kapasitet, kompetanse og avtale. Selvfølgelig er det mange som kan ha råd til betale 50 kr for en fysioterapitime, men denne egenandelen rammet stort sett mennesker med uføretrygd som gikk og fikk behandling kanskje flere ganger i uka. Det er befriende at denne egenandelen nå blir kuttet. Vi kan gratulere hverandre, ikke minst alle de utenomparlamentariske aktivistene som har jobbet for dette. I Soria Moria-erklæringa står det at egenandelen i helsetjenesten skal reduseres. Vi veit at Helse- og omsorgsdepartementet jobber med en stortingsmelding om sosial ulikhet i helsetjenesten. Fjerninga av denne egenandelen har brakt oss over i angrepsposisjon, hvor målet nå må være å fjerne flere egenandeler og redusere dem.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2006-06-16

Regjeringens forslag til revidert statsbudsjett og ikke minst statsministerens innlegg tidligere i dag viser med all tydelighet at Regjeringen mangler en visjon for hva den vil med Norge. I saldert budsjett for inneværende år unnskyldte Regjeringen seg med at de arvet et usolidarisk budsjettforslag av regjeringen Bondevik, og at de kun hadde to uker til å foreta endringer. Til det er det å si at hadde Regjeringen virkelig hatt en visjon for Norge, burde to uker og flertall i Stortinget ha vært tid nok til å foreta merkbare endringer. Problemet var imidlertid at det ikke fantes noen plan, det fantes kun slagord. I forslag til revidert budsjett kommer dette enda tydeligere frem. Her viderefører Regjeringen i all hovedsak politikken som har vært ført de senere årene. Etter åtte måneder i finansministerstolen er statsråd Halvorsen så fornøyd med tingenes tilstand at hun kun finner rom for å bruke 4 milliarder kr, penger som til alt overmål har tilfalt statskassen grunnet høyere skatteinntekter og mer utbytte fra statlige og delvis statlig eide selskaper. Selv ikke i en enestående god økonomisk tid for Norge finner finansministeren rom for å gjøre skikkelige løft innenfor noen sektor. Det bevilges en million her og to millioner der, nærmest på bakgrunn av oppslag i mediene. Hvor er visjonene? Hvor blir det av krafttakene innenfor samferdsel, justis, energi og helse? Ganske enkelt: Hva vil egentlig regjeringen Stoltenberg med Norge? For Fremskrittspartiet dreier politikk seg om å ville noe, om å ha en visjon for fremtiden. Norges finansielle styrke setter landet i en unik posisjon til å iverksette tiltak som andre land bare kan drømme om. Fremskrittspartiet utfordrer derfor Regjeringen til å gå sammen med oss om å bygge verdens beste infrastruktur – intet mindre! La oss sammen utfordre dem som hevder at vår oljerikdom kun kan benyttes til å styrke næringsvirksomhet og infrastruktur i våre konkurrentland. La oss sammen vise alle dem som hevder at Norge ikke kan ha verdens beste sykehusutstyr, verdens best utrustede politi og forsvarsstyrker, verdens beste veinett, verdens beste læremidler til elevene i skolen. La oss slutte å fortelle hverandre hvorfor det ikke lar seg gjøre, men heller fokusere på mulighetene. La oss sammen ha en visjon om å overlate til våre barn og barnebarn en verdensledende infrastruktur som fremmer læring og forskning i utdannelsessektoren, et næringsliv som kan frakte sine varer raskt og rimelig, et politivesen med det utstyr de mener er påkrevd, og et sykehusvesen som kan behandle pasientene på det tidspunkt de har behov for det. Beklageligvis er slike visjoner ikke en del av Regjeringens eventyrerklæring. Og det er jo ofte slik at jo lenger man har deltatt i det politiske spillet, jo mindre opptatt blir man av å levere resultater. Det er spillet som blir viktigst. I forslag til revidert budsjett har imidlertid Regjeringen gjort ett stort grep. Finansministeren har med et pennestrøk stjålet 98 milliarder kr fra Statens pensjonsfond – Norge, det tidligere Folketrygdfondet. Dette har hun gjort ved å betale tilbake kun 10 milliarder kr av et lån på 108 milliarder kr. Dette er penger som den gang Folketrygdfondet var pålagt å gi i lån til statskassen, slik at staten kunne låne ut de samme pengene til bl.a. Husbanken og Lånekassen. Skatter er krevd inn av staten, plassert i Folketrygdfondet, tvangslånt tilbake til staten, som igjen låner pengene videre. Når så staten på et gitt tidspunkt ikke lenger trenger å låne penger av Folketrygdfondet, betaler altså ikke finansministeren pengene tilbake. Hun konfiskerer dem! Dette kan ikke betraktes som noe annet enn et ran fra Folketrygdfondet. Fondet får med et pennestrøk halvert sin reelle verdi. Det minner meg om en idrettskollega av meg som under en reise ble utnevnt til reiseleder. I den ene lommen hadde han en bunke sedler som tilhørte klubben, og i den andre en bunke sedler som var hans private. Skulle reiselederen ha fulgt Halvorsens logikk, ville det ikke spille noen rolle hvilke penger min kollega brukte, for buksa var den samme uansett, og den var jo vitterlig hans. Det overrasker meg at Dagens Næringsliv som eneste avis har plukket opp denne åpenbart største nyheten i revidert budsjett. Men muligens blir det for komplisert for presselosjens folk, som ikke engang er til stede, å forholde seg til et ran av 100 milliarder kr av skattebetalernes penger. Da gir det nok høyere status i avisredaksjonene å fokusere på stortingsrepresentantenes frisørregninger, drosjeturer og seminarer.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2006-06-16

Innleiingsvis vil eg berre seie at eg synest representanten Schjøtt-Pedersen burde halde seg litt meir til sanninga når det gjeld den differensierte arbeidsgivaravgifta, og også tilføydd at det er ei tverrpolitisk einigheit om å få tilbake ei mest mogleg differensiert arbeidsgivaravgift. Det som eg tenkte å ta for meg her, heng saman med at leiaren av finanskomiteen jo ofte er veldig oppteken av vurderingar til økonomar. For ikkje så lenge sidan var sjeføkonom Steinar Juel i Nordea ute og uttalte at regjeringsskiftet ville medføre 0,5 pst. høgare rente. Då la han til grunn den same pengebruken, men altså at ein brukte meir i offentleg sektor og mindre til skatte- og avgiftslette enn kva den førre regjeringa, med støtte frå Framstegspartiet, gjorde. Mitt spørsmål er: Er representanten Schjøtt-Pedersen einig i at innretninga på finanspolitikken til den raud-grøne regjeringa vil medføre høgare rente?

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2006-06-16

Alle forslag som fremmes av Fremskrittspartiet, står vi samlet bak, og jeg kan forsikre representanten Hill-Marta Solberg om at det å stille krav til å ha norske statsborgere i fremtredende posisjoner i styringen av Norge, ja, det synes jeg skulle bare mangle – det er på linje med det man gjør i mange andre land. Og så til spørsmålet om hva Fremskrittspartiet skal bruke sin rolle som opposisjonsparti til. Ja vel. På den ene siden har vi hatt en utstrakt hånd til Regjeringen og sagt at dere må gjerne komme hvis dere ønsker å samarbeide med oss. Det var for øvrig den første invitasjonen Regjeringen kom med til opposisjonen også, uten at vi har sett synlige spor av det. Her gjør Regjeringen som den vil, og er overhodet ikke lydhør overfor det minste lille forslag opposisjonen måtte ha til forbedringer av Regjeringens politikk. Den viktigste jobben Fremskrittspartiet har i årene som kommer, er å gjøre alt vi kan for å få kastet de nåværende regjeringspartiene rett ut av regjeringskontorene, slik at vi kan få en bedre styring av Norge.