Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2012-02-08

Nå tillot presidenten bare gaupe og Sørpolen. Vi kom over på jerv, men jeg går ut fra at det er anledning til å diskutere det også. Vi følger samme politikk for jerv som for gaupe, nemlig å legge Stortingets målsettinger til grunn og ha rovviltnemndene som det viktigste virkemidlet for å iverksette Stortingets vedtak. Det vil si at rovviltnemndene fastsetter hva slags jakt som skal drives, men de må operere innenfor rammen av Stortingets vedtak. Ellers vil vi komme i en umulig situasjon, hvor én del av landet praktiserer det på én måte, og en annen del av landet praktiserer det på en annen måte. Jeg tror også det etter hvert i så fall vil bli meget betydelig regional misnøye hvis man f.eks. skulle ha mange flere rovdyr i ett område enn i et annet, sammenlignet med Stortingets måltall. Når det gjelder gaupe, er vi nå etter vår oppfatning nær Stortingets bestandsmål, som er 65 familiegrupper. Det har vært en betydelig reduksjon siden 2009, hvor det ifølge våre målinger var 92 familiegrupper – igjen med den usikkerheten vi alle må innrømme er knyttet til dette.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2012-02-08

Jeg har gleden av å fremsette et representantforslag på vegne av representantene Jan-Henrik Fredriksen, Ingebjørg Godskesen, Torkil Åmland og meg selv om å ta opp svensk overvåkning av norske borgere etter FRA-loven med svenske myndigheter.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2012-02-08

Som ministeren seier, er bestandsmåla eksakte. Det er like feil å liggje over som å liggje under. I snitt har jo bestandsmåla dei tre siste åra vore langt over målet. Men dette har, som han seier, med respekt for Stortingets arbeid å gjere, og det er jo då litt interessant å registrere at denne regjeringas kanskje fremste representant, statsministeren, har vore oftare på Sørpolen enn han har vore i denne salen. Men det har vel kanskje noko med respekten for salen å gjere. Det blir opplevd som litt respektlaust når ein i ein avtale er tydeleg på at det skal vere lokal forvalting, lokalt skjønn og lokal forståing, at fagleg kunnskap skal liggje til grunn, og så bruker ein NINAs modell, som er heilt ny, for å fastsetje desse måla. Då er spørsmålet: Korleis kan det ha seg at ein legg større vekt på denne NINA-modellen enn dei gode etterprøvberre modellane som ein har hatt tidlegare? Det verkar ikkje truverdig at ein berre kastar desse over bord og går på ein ny modell, som er gunstig for Miljøverndepartementet, men ikkje for rovviltnemndene.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2012-02-08

Svarthalespove er klassifisert som en sterkt truet art på den norske rødlisten for arter, fordi den har en meget liten bestand i Norge. Det var bakgrunnen for at Kongen i statsråd fastsatte en forskrift 20. mai der denne ble utpekt som prioritert art. Jeg skal ikke oppheve meg til en endelig ekspert og dommer på svarthalespovens historie i Norge. Da må jeg gå grundigere inn i materien, det må jeg innrømme, men dette er altså bakgrunnen for det. Det framgår også at underarten svarthalespove limosa har sitt tyngdepunkt på Jæren, mens underarten islandica opptrer i Nord-Norge. Hovedproblemet på Jæren er svært lav ungeproduksjon fra fuglene, som hekker på kulturenger som slås. Men selve grunnsaken her, nemlig å gå i en dialog med bøndene om utsatt slått, er ikke noe vi har bare for svarthalespove. Blant en god del andre fuglearter også er det trekkfugler som kommer fra Afrika og reiser til Nord-Norge, og som trenger et sted å mellomlande i Sør-Norge. Det å ha en dialog med bønder om kompensasjon for at de stiller sine jorder til rådighet, er et generelt tema som vi også har når det gjelder en rekke andre arter.