Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2002-04-25

La meg innledningsvis få lov å si meg glad for at helseministeren på eget initiativ nå kom til Stortinget og redegjorde for helseskandalen med Dent-O-Sept-penselen. Og la meg videre få si meg godt fornøyd med den raske, resolutte holdningen helseministeren tok for å klargjøre omfanget av skandalen, som til å begynne med dessverre ble bagatellisert både i Folkehelseinstituttet og i Helsedirektoratet. Jeg har med tilfredshet også registrert at Statens helsetilsyn ved helsedirektøren har fulgt opp helseministerens initiativ til oppklaring av saken, og brakt på bordet de opplysninger helseministeren nå har gitt Stortinget. Det er imidlertid min henstilling til både helseministeren og Statens helsetilsyn om fortsatt å komme helt til bunns i denne saken, og at man også gjør en grundig undersøkelse ved de offentlige sykehjemmene, hvor det er meldt om antatt smitte fra pasienter som er utskrevet fra noen av disse sykehusene som har smitten. Produsenten av denne spesielle munnpenselen har selvfølgelig et betydelig ansvar for skandalen. Men det er ikke min jobb å gå inn på det her. Derimot vil jeg ha sagt klart og utvetydig fra at her må det norske helsevesen og sykehusene ta et selvstendig ansvar for det som har skjedd med smitte av pasienter ved å ha brukt et usterilt hjelpemiddel til munn- og svelgpleie på dårlige pasienter med et svekket immunforsvar. Munn- og svelgslimhinnene i slike situasjoner er veldig lett mottakelige for fremmede bakterier, som på meget kort tid overføres direkte i blodbanene. Jeg må si jeg setter spørsmålstegn ved den faglige ansvarlighet når så har kunnet skje i norske sykehus. De fleste norske sykehus har i dag et konstant belegg av korridorpasienter, som for øvrig er en særegenhet for Norge. Under slike forhold er det særdeles vanskelig for pleiepersonalet å opprettholde god hygiene. Før eller siden måtte vi således forvente at en smittebombe ville komme. Dette har ikke minst Statens helsetilsyn skrevet om flere ganger. I kjølvannet av denne smitteskandalen er det naturlig at det blir spørsmål om et betydelig antall skadeserstatningskrav mot sykehusene og eventuelt mot sykehjemmene. Og det er mitt sterke råd, som jeg også forstår helseministeren vil følge opp, at han medvirker til at disse skadeoppgjørene blir romslige, og at de skadede pasientene ikke på toppen av smitteskaden også skal kjempe en unødig, byråkratisk kamp i erstatningsapparatet for å få sin rettmessige erstatning. Vi ser dessverre litt for mye av det ellers i dag. Til slutt vil jeg sterkt henstille til helseministeren, etter den erfaring vi nå har gjort, å instruere de regionale foretakene om å fjerne korridorpasientene så raskt som mulig. Om nødvendig må helseministeren i det kommende statsbudsjett sørge for å godkjenne utvidelse av nybygging av medisinske sengeposter der det foreligger planer om dette, og hvor det foreligger planer over flere år. Vi kan ikke lenger akseptere å ha korridorpasienter liggende, med den smittefare dette representerer til enhver tid i våre offentlige sykehus.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2002-04-25

Jeg kjenner meg svært dårlig igjen i beskrivelsen av at Fremskrittspartiet er veldig opptatt av disse med fete lommebøker. Det er andre partier i denne salen som løper på middager med representanter for storkapitalen, ikke Fremskrittspartiet. Når det gjelder vårt syn på eierskap, er det grunnfestet i vårt program, som sier at vi ønsker begrensninger. Men når det gjelder lovens grense for eierskap på nasjonalt nivå, mener vi at det bør være et tak. Vi har ikke tatt noen konkret stilling til hvor det bør ligge. Vi har et ønske om å bygge opp nasjonale eierskapsstrukturer som har ressurser og kapasitet til å hevde seg i forhold til utenlandske eierinteresser. Noe kan da tyde på at vi kommer til å ende på 49 pst., men samtidig er vi bekymret for at en slik heving av det nasjonale taket kan føre til en vesentlig reduksjon med hensyn til eiermangfoldet. Kanskje kan også ytterligere eierskapskonsentrasjoner få som effekt at norske medieselskaper blir mer interessante som oppkjøpsobjekter for utenlandske investorer. Dette er på ingen måte noen lett sak, og som det vil fremgå både av mitt hovedinnlegg og av våre merknader, har vi ikke konkludert. Vi vil konkludere når Regjeringen kommer tilbake med forslag om lovrevisjon på dette området.