Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2012-03-26

Jeg vil først kommentere de departementer jeg er saksordfører for, og deretter vil jeg knytte noen kommentarer til enkelte andre departementer. Når det gjelder Dokument 1 for 2011–2012, er Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet en gjenganger, og det er de samme temaene som går igjen. Det er ikke bra. Rapporten tar opp en rekke forhold av alvorlig karakter. For å konkretisere er det fortsatt utfordringer i fastsettelsen av barnebidrag. Riksrevisjonen er kritisk til at det er usikkerhet om barnebidraget er korrekt beregnet i 42 pst. av de kontrollerte sakene, og at saksbehandlingstiden for fastsettelse av barnebidrag og bidragsforskudd er dobbelt så lang som normtidskravet på to måneder. Etter Riksrevisjonens vurdering er situasjonen alvorlig fordi barnebidrag i mange tilfeller er nødvendig for barnets underhold. Komiteen deler dette synet og forutsetter at dette arbeidet prioriteres. Det er også uheldig at man ikke har prioritert å oppgradere bidragskalkulatoren som skulle ha medvirket til korrekt kostnadsfordeling mellom foreldrene. Det er en samlet komité som ber om at man senest i forbindelse med fremleggingen av statsbudsjettet for 2013 rapporterer om status for arbeidet med å rydde opp i disse forholdene. Saksbehandlingstiden i fylkesnemndene for barnevern og sosiale saker er også en gjenganger. Det er fortsatt lang saksbehandlingstid i fylkesnemndene. Nemndene har i nærmere 90 pst. av sakene en behandlingstid som overstiger barnevernlovens mål om fire uker. Man må nå ta tak, og komiteen mener departementet må forsterke innsatsen og ha en aktiv oppfølging av dette feltet. Jeg vil også nevne at det er avdekket betydelig svikt i innkjøpsprosessene i Bufetat. Til sist, under dette departementet, vil jeg nevne MultifunC, som også er en gjenganger i rapportene, hvor man fortsatt sliter med kapasitetsutnyttelsen. Så det er nok av saker den nye statsråden for departementet kan ta for seg. Så til Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og dets underliggende virksomheter. Komiteen har i sine merknader omtalt det forhold at flere av fylkesmannsembetene fortsatt ikke har etablert risikostyring som en integrert del av mål- og resultatstyringen. Konsekvensen av manglende risikostyring kan være økt fare for redusert måloppnåelse i forhold til Stortingets forutsetninger og lite effektiv bruk av statlige midler samt brudd på lover og regler. Dette er kritikkverdig, og vi må forutsette at departementet følger opp de tiltak som er skissert, og at det sikres at innføring av risikostyring vil bli prioritert ved alle fylkesmannsembeter. Når det gjelder Departementenes servicesenter, DSS, er det særlig de vesentlige mangler på informasjonssikkerhetsområdet som jeg vil fremheve. Til tross for at dette er tatt opp tidligere, har det ikke skjedd vesentlige forbedringer på feltet. Kontroll- og konstitusjonskomiteen har derfor tatt opp dette i brev til statsråden – og fått et utfyllende svar, som er referert i innstillingen. I svaret redegjøres det for det arbeidet som er gjort, og det som skal gjøres. Komiteen ber om at Stortinget blir orientert om fremdriften i dette arbeidet på egnet måte. Til sist under dette departementet vil jeg nevne Opplysningsvesenets fond. OVF forvalter fast eiendom og finanskapital som skal komme Den norske kirke til gode. Her er det mangler med hensyn til at systemer for risikostyring ikke er etablert, og at nødvendige retningslinjer for aktiviteten i datterselskapene ikke foreligger. Vi ser frem til at dette bringes i orden i 2012. Så noen kommentarer til de øvrige departementer. Når det gjelder Helse- og omsorgsdepartementet, ser vi positivt på at komiteens tidligere påpekninger om at saksbehandlingstiden ved Norsk pasientskadeerstatning har vært for lang, er tatt til følge. Selv om saksmengden har økt, er saksbehandlingstiden redusert. Målet om saksbehandlingstid er dog ikke nådd, så de tidsreduserende tiltakene bør opprettholdes og intensiveres. Når det gjelder Kommunal- og regionaldepartementet, vil jeg spesielt peke på at Riksrevisjonen har hatt merknader knyttet til Husbankens forvaltning av investeringstilskuddet til omsorgsboliger og sykehjemsplasser. Det er bekymringsfullt at det kun er gitt tilsagn på en tredjedel av det som er gitt i tilsagnsramme. Aktivitetsmålet for 2010 var en tilvekst på 2 500 omsorgsboliger og sykehjemsplasser, mens rapporteringen viser en økning på kun 948 boenheter. I tillegg til lav aktivitet er det kommet frem at Husbankens system for oppfølging og rapportering av investeringstilskuddet ikke synes godt nok. Omsorgsboliger og sykehjemsplasser er et viktig satsingsområde for Fremskrittspartiet, og vi mener at dette må få spesiell oppmerksomhet fremover.