Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2008-10-06

Til det siste skal jeg være like ullen som Senterpartiet og alle de andre partiene er når de får den typen garantispørsmål. Vi er i en programprosess, og vi vurderer de siste lovendringene ut fra det. Vi har ikke tatt noen beslutning her. Men vi prøvde, og det vet Skjælaaen meget godt, å få til et kompromiss her som både LO, NHO og industrien var interessert i. Det forslaget til kompromiss falt dessverre. Det Skjælaaen innledet med, synes jeg er interessant. Jeg synes det er artig at vi blir utfordret. Det er til Fremskrittspartiets fordel at vi blir utfordret, og at det blir satt et kritisk søkelys på oss. Det ønsker vi, og det vet vi vil bli forsterket fram mot september neste år. Det er vi fornøyd med. Men det som er uriktig i det Skjælaaen sier, er at de andre partiene diskuterer vårt program. Det gjør de jo ikke! De diskuterer én setning nå, en annen setning neste uke, og så tar de en tredje setning uken deretter. Hvis de ønsker å diskutere Fremskrittspartiets politikk, må de gjøre som Gro Harlem Brundtland sa i sin tid: Man må se det hele i sammenheng. Fremskrittspartiet har en sammenhengende politikk. Det er viktig, men det ønsker selvfølgelig ikke de andre partiene å fokusere på.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2008-10-06

Fremskrittspartiet mener at den penge- og kredittpolitikken vi har i Norge i dag, og som Fremskrittspartiet har slåss for siden begynnelsen av 1980-tallet, er den beste. Det er en penge- og kredittpolitikk som har et ytre rammeverk som skaper forutsigbarhet for finanssektoren, og som har lange linjer både i forhold til utviklingen av prisstigning og andre indikatorer. Det er noe helt annet enn den pengepolitikken som har vært ført i USA, som vi aldri har ment har vært den riktige.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2008-10-06

Hyggelig det! La meg bare gjenta nok en gang at når det gjelder penge- og kredittpolitikken, har Fremskrittspartiet gjennom mange år fremmet sine forslag i denne salen, og vi fikk gjennomslag for det i 2001. Jeg husker vel at det fikk meget bred støtte fra alle partier i denne salen. Så til kutt. Fremskrittspartiet mener altså at det er rom for effektiviseringer i norsk offentlig forvaltning. Det er mulig Kristelig Folkeparti mener at det ikke er behov for det, men vi mener altså at det er det. Det lar seg gjøre, til tross for at man vil ha gode tilsynsordninger. Fremskrittspartiet har alltid vært for tilsyn, enten det er kredittilsyn eller andre typer tilsyn, rett og slett fordi det er en nødvendig del av samspillet i et samfunn. Vi har aldri foreslått å avvikle Kredittilsynet - det kan jo nesten høres slik ut. Men hvis man mener at det ikke er rom for å effektivisere i offentlig sektor, synes jeg partiene skal tørre å si det. Vi mener at det rommet er der, og vi kommer til å fortsette å fremme de forslagene.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2008-10-06

For SV har det vært veldig viktig at Regjeringen skulle bruke så mye penger på god eldreomsorg, på barnehager, på skoler - på viktige ting - som har vært mulig, og samtidig holde orden i norsk økonomi. Og det har vi greid. I debatten høres det ut som om Høyre egentlig er for en helt annen politikk. Men hvis vi ser på hva de har stemt for i Stortinget, ser vi at de har stemt for de samme store pengene. Utfordringen til Erna Solberg, som også i dag står og høres ut som om hun mener det skulle vært gjort noe helt annerledes, er: Hva vil hun gjøre f.eks. for å få renten ned på et unormalt lavt nivå igjen? Det vil jo bety milliardkutt i eldreomsorg, det vil bety milliardkutt i skole, og det vil bety en enorm arbeidsledighet i Norge. Er det det vi kan vente oss dersom Høyre skulle komme i Finansdepartementet igjen etter neste valg?

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2008-10-06

Mange talarar her har teke utgangspunkt i den internasjonale finanskrisa som òg kan merkast i Noreg, men som særleg står på toppen av den internasjonale dagsordenen. Fleire har vore innom dei to andre store globale utfordringane som vi merkar veldig tydeleg i år, og vil merke i åra framover. Fattigdomen og den matvarekrisa vi opplever i år, har vorte kalla den stille tsunamien av Verdens Matvareprogram og kan merkast i ekstrem grad for dei fattige landa i verda no. Dei globale klimautfordringane kjem etter mi oppfatning til å vere den største utfordringa vi felles står overfor globalt i det neste hundreåret. Eg seier dette fordi eg meiner at desse utviklingstrekka har minst to ting til felles. For det fyrste har dei det til felles at den ideologien som seier at vi ikkje skal styre marknaden, at det ikkje er nødvendig å la menneska sine behov styre over marknadskreftene, har slått feil på alle dei tre områda. Internasjonalt ser vi no ei utvikling som går i retning av sterkare politisk styring, tettare og meir forpliktande samarbeid og større engasjement i andre sine problem - for seint i den retninga, etter mitt syn, men med mange skritt i riktig retning. Det vart seinast demonstrert ved at politikarar som tidlegare ikkje har markert seg som sterke kritikarar av marknaden, no står fram som det i samband med den internasjonale finansuroa. Det ville ha vore eit stort paradoks om det partiet som ikkje trur på klimaproblema, som er skeptisk til utviklingshjelp, og som er mot politiske reguleringar i penge- og kredittmarknaden, skulle få meir å seie i Noreg, mens vi opplever det motsette internasjonalt. Det andre desse problema har til felles, er at meir kunnskap er ein sentral del av løysinga. Meir kunnskap og kompetanse og topp forsking må til for å løyse klimaproblem og fattigdomsutfordringar, men meir utdanning er òg ei av dei sentrale løysingane på fattigdomsproblema for land i den tredje verda, for fattige land som slit med si eiga utvikling. For Noreg er det det same biletet. 85 pst. av Noregs nasjonalformue er såkalla humankapital, altså verdien av vår framtidige og noverande arbeidsinnsats, det vi har i hovud og hender av kunnskap. I aukande grad vert det behov for fleire menneske med utdanning i åra som kjem. Barnehage og skule er ryggrada i kunnskapssamfunnet. Det er nettopp derfor Regjeringa har gjort satsing på utdanning til eit av sine viktigaste område og kjem til å fortsetje med det. Fleire elevar må lære meir. Det er alvorleg at mange elevar slit med mangel på grunnleggjande kunnskapar, både faglege og sosiale - ikkje minst at mange slit med språk, lesing og skriving. Dersom du les dårleg, kan du få vanskar i dei fleste skulefaga, du vil ha store problem på arbeidsmarknaden og på mange område av livet seinare. Derfor må vi ha, og vi har hatt, eigne satsingar på språk og realfag. Derfor satsar vi no tungt på meir kompetanse til lærarane, på ei betre lærarutdanning, fordi vi veit at lærarane kanskje er det viktigaste for kva elevane lærer. Derfor må vi satse meir på tidleg innsats. Tidleg innsats betyr å ta tak i problema medan dei er små og kan løysast, ikkje la dei vekse seg store og altfor vanskelege å løyse - derfor fleire lærarar i norsk og matematikk på første til fjerde trinn og tettare oppfølging, bl.a. med fleire kartleggingsprøver. Fleire elevar må fullføre vidaregåande skule. Det er svært alvorleg at ein av tre elevar ikkje fullfører vidaregåande. Det betyr at mange menneske mistar dei jobbmoglegheitene som dei seinare kunne ha hatt. Det er alvorleg for samfunnet, for vi treng alle sine evner og alle sine kunnskapar i samfunnet. Fleire elevar må trivast og meistre i skulen. Eg er uroa over at vi ikkje ser ein nedgang i mobbetala i norsk skule, sjølv om mange norske elevar trivst på skulen. Eg er oppteken av at vi skal byggje vidare på og ha ein inkluderande fellesskule i Noreg. Det at vi har unngått ei privatisering av den norske skulen, at vi har ein fellesskule der alle møtest på den same arenaen, er eit viktig utgangspunkt for at vi framleis skal satse på kunnskap i Noreg. Så skal vi halde fram med å gjere siste rest av den store barnehagerevolusjonen, kome heilt i mål når det gjeld full barnehagedekning, framleis prisnedgang - ikkje minst endå sterkare satsing på innhaldet og kvaliteten i barnehagane i åra framover. Vi vil halde fram med satsinga på kunnskap, som er heilt nødvendig for ungane i Noreg, for det norske samfunnet og for verda.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2008-10-06

Jeg oppfatter Lønning dit hen at fordi man tidligere har hatt et utvalg, Wisløff-utvalget, som har sett på samhandling innenfor helsevesenet, mener Lønning det er helt unødvendig at man på nytt går i gang med denne typen arbeid. Jeg oppfatter statsråden dit hen at man ønsker å finne fram til konkrete måter å gjøre det lønnsomt å behandle pasienter på, både så nær bosted som mulig og i en kjede som er sømfri, slik at man ikke får brudd i behandlinga, eller til og med en type konkurranse innbyrdes mellom ulike behandlingssteder. Siden Lønning mener at det framstår som relativt unødvendig å ta fatt på dette arbeidet nå, med bakgrunn i at det er gjort utredninger før, kan Lønning være presis med hensyn til hva slags løsninger han selv ser for seg for å bedre samhandlingen i norsk helsevesen?

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2008-10-06

For det første sa jeg i mitt innlegg at det ikke er alt som er perfekt med denne regjeringa. Retninga er veldig riktig. Vi gjør veldig mye bra, men det er klart at det er områder der vi kunne ha tenkt oss å ha kommet lenger. På noen områder er vi avhengige av forhold som skjer utenfor oss. For eksempel: Når renteøkninger blir nevnt, er det ikke bare den norske regjeringa som bestemmer renta i Norge. Vi er avhengige av internasjonale forhold på det området. Derfor er det områder der vi kunne ha tenkt oss å ha vært flinkere - også områder som vi har ansvar for sjøl. Det viktigste vi har gjort for de fattige, er at vi nesten ikke har arbeidsledighet i Norge. Det er det viktigste med tanke på fattigdom. Jeg har sjøl vært leder for et arbeidskontor i mange år, og det å få folk i arbeid var noe som vi satte aller mest pris på. Det har vi gjort. Det er nå en historisk lav arbeidsløshet, og det er vi veldig fornøyd med. Når det gjelder matvareprisene, har jeg alltid sagt at maten er billig i Norge. Den har aldri vært så billig som nå i forhold til hva vi tjener.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2008-10-06

Her er vi inne på kompliserte ting som jeg ikke skal gjøre meg til ekspert på. Vi vet at det er en fordeling mellom obligasjoner og aksjer når man skal plassere de enorme midlene som vi har. Vi har jo så mye penger i Norge, og å håndtere dette på en fornuftig måte krever kompetanse, i hvert fall utover det som jeg besitter. Hvorledes fordelingen skal være mellom aksjer og obligasjoner, er en vurdering der vi lytter til de ekspertene vi har i Finansdepartementet, i Regjeringa og eksperter for øvrig. Jeg vil ikke si om det er riktig å øke fra 40 pst. til 60 pst. Når Regjeringa har funnet ut at det er det mest fornuftige, har jeg tillit til at regjeringa vår har gjort en klok vurdering, og vi har sluttet opp om det.