Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2015-03-24

Det har vært en lang og interessant debatt, og det ser ut til å bli en lang dag, så jeg håper vi rekker spørretimen i morgen tidlig. Det har kommet opp en god del paradokser i løpet av debatten. Ifølge Arbeiderpartiet er det greit med midlertidige ansettelser så lenge man blir ansatt på de vilkårene Arbeiderpartiet mener er greie. Det er også greit for Arbeiderpartiet at man er midlertidig ansatt hvis man blir det via Nav, men hvis man finner seg en egen jobb, utenom Nav, er det ikke greit å være midlertidig ansatt. Det er en underlig logikk. Det har også vært mange spesielle argumenter her i dag. Man har kunnet høre at vi nå skaper et løsarbeidersamfunn, noen mener at det er udemokratiske endringer vi gjør, det vil øke kriminaliteten, det vil gjøre at arbeidstakere blir stående med lua i hånden, vi raserer velferdsstaten, vi demonterer den norske modellen, vi vil drive med tvangsarbeid – det er ikke måte på til skremselspropaganda. Men det kanskje rareste argumentet vil jeg si er likestillingsargumentet – at det at vi nå gjør at flere mennesker skal få muligheten til å komme inn i arbeidslivet, vil svekke likestillingen. Enkelte av representantene fra Arbeiderpartiet har gått så langt som til å si at etter i dag kan ikke Norge lenger skryte av å være et likestilt land på grunn av at vi gjør noen forsiktige oppmykninger i arbeidsmiljøloven. Jeg er en sterk tilhenger av likestilling, men jeg trodde at et av de viktigste grepene for å ha likestilling er å sørge for at mennesker er økonomisk uavhengige, sånn at man kan foreta sine egne valg, uten å være avhengig av andre. Er det noe vi legger til rette for i dag, er det at flere av dem som står utenfor arbeidslivet, nå skal kunne få seg en jobb og dermed være økonomisk selvstendig. Dermed vil det faktisk bidra til å styrke likestillingen. Det har også kommet andre argumenter, f.eks. at forslagene vi fremmer i dag – som vil hjelpe til med å få flere folk i arbeid – av en eller annen spesiell grunn vil føre til at vi vil miste skatteinntekter. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre tenker nytt og er villige til å justere og forbedre de ordningene man har. Det gjør vi fordi vi kjemper for at flere mennesker skal få muligheten til å få seg en jobb. Men jeg registrerer også at opposisjonen av taktiske grunner kjemper imot og velger å svikte de 650 000 menneskene som står utenfor arbeidslivet, og som virkelig ønsker og kunne trenge en jobb.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2015-03-24

Spørsmålet mitt handler om aktivitetsplikt. Én ting jeg er helt enig med representanten Kirsti Bergstø i – og som regjeringen og stortingsflertallet legger opp til – er at aktivitetsplikten skal være basert på den enkeltes behov, muligheter og evner. Så det er ikke noen motsetning der. Men det jeg lurer på, er om representanten Bergstø er enig med tidligere sosialpolitisk talskvinne i SV, Karin Andersen, som har kalt aktivitetsplikten for tvangsarbeid. Jeg lurer på om representanten Bergstø mener at et tilbud som gis til mennesker – ja, vi skal hjelpe deg, men du må motta f.eks. rusbehandling, videreutdanning, gå på kurs eller gjøre forefallende arbeid – er tvangsarbeid. Og hvis hun mener det er tvangsarbeid, hvordan samsvarer det da med at Sosialistisk Venstreparti er for dette ute i flere kommuner?

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2015-03-24

EØS-avtalen legger et betydelig press på norsk arbeidsliv. Vi ser at useriøse aktører utnytter utenlandsk arbeidskraft og driver sosial dumping. Vi ser en bemanningsbransje som driver fram et arbeidsliv som vi etter SVs syn ikke er tjent med å ha, der vi har konkurranse på lønns- og arbeidsvilkår. Derfor er det avgjørende å avklare: Hva er det som regnes som midlertidig, og hva er det som regnes som fast arbeid? Kan man si at man har jobb når man verken har lønn eller kontrakt som sier noe om hvor mye man skal jobbe, og når ingen av de grunnleggende forholdene man regner som viktige i et arbeidsforhold, er regulert? Det er også ille at den kollektive søksmålsretten blir fjernet. Det er det vernet som de svakeste av de svake har. Det er nettopp de utenlandske arbeidstakerne som var en del av grunnlaget for innføringen av den kollektive søksmålsretten – de som aldri våger eller evner å stå opp for seg selv, fordi motmakten alltid vil være så veldig mye sterkere. SV vil ta et oppgjør med bemanningsbransjen. Vi vil ta et oppgjør med fri flyt-politikken. Vi er tydelig på at vi ønsker å erstatte EØS-avtalen med en normal handelsavtale som ikke griper dypt inn i forhold som bør avgjøres på demokratisk vis. Men uavhengig av syn på EØS-avtalen bør vi alle kunne forenes om en femte frihet, nemlig friheten til å kunne avgjøre norske arbeidsforhold på demokratisk vis i denne salen. Vi mener at det er Det norske storting og partene i arbeidslivet som skal legge grunnlaget for hvordan arbeidslivet skal se ut, ikke EU. Vi ønsker ikke et arbeidsliv der vi ser at ILO-konvensjon, tariffavtale og norsk arbeidslivslovgivning settes til side for EU. Det har tidligere i debatten blitt uttrykt overraskelse over at likestilling blir fremmet som argument mot endringene i arbeidsmiljøloven. Jeg vil uttrykke overraskelse over den overraskelsen, tatt i betraktning at Likestillings- og diskrimineringsombudet har vært tydelig på, de kvinnedominerte fagforeningene har vært tydelige på – og til og med BLD, Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet, har vært tydelig på – at konsekvensene rundt likestilling er for dårlig utredet. Likestilling kommer ikke av seg selv, slettes ikke i arbeidslivet heller.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2015-03-24

Dette er inga enkel sak, og det burde det heller ikkje vere for nokon. Flytevest styrkjer sikkerheita til sjøs og reddar liv. Difor ønskjer vi at fleire skal bruke det. Likevel lèt for mange flytevesten liggje i båten – det er eit tungt argument for å påby det. Ein representant frå Arbeidarpartiet sa frå Stortingets talarstol at dersom eit påbod kan redde berre eitt liv, da er det verdt det. Men skal verkeleg Stortinget gjennomføre alle tiltak som kan hindre ulykker eller dødeleg sjukdom? Kva slags samfunn får vi da? Da ville ikkje berre flytevest ha vore påbode; det ville også f.eks. sykkelhjelm. I 2011 omkom tolv syklistar i Noreg, åtte av dei brukte ikkje hjelm, og to av dei kunne ha redda livet dersom dei hadde gjort det. Vi veit at solarium aukar sjansen for hud- og føflekkreft. Vi veit at røyking og alkohol drep. Vi veit at ekstremsport tar liv – berre i fjor døydde fire norske basehopparar. Dersom det handla om å bruke loven for å redde eitt liv, er det eit veldig stort tal på sikkerheitstiltak, forbod og påbod vi burde ha innført. Med ein heilt konsekvent politikk for tryggleik ville flytevest og sykkelhjelm ha vore påbode for alle. Røyking, brennevin, solarium, basehopping ville ha vore forbode. Dersom du tente deg ein sigarett i hagen, sykla til nærbutikken utan hjelm eller sette deg i seilbåten utan flytevest, ville det ha vore politiets plikt å straffe deg, ikkje fordi du skada andre, men fordi du braut ein regel som var laga for å beskytte deg mot deg sjølv. Kvar påske går folk i fjellet utan tilstrekkeleg utstyr eller kunnskapar, nokon forulykkar kvart år, men eg har ikkje høyrt om nokon som har føreslått å forby det, og ingen ville ha antyda at det ikkje å gå inn for å forby det, er å bere eit personleg ansvar for at desse menneska forulykkar. Det er ikkje slik i dag at alt som er farleg eller skadeleg, er forbode – ikkje eingong alt som er dumt, er det. Slik bør det heller ikkje vere. Dersom nokon sit i ei lita snekke og har lyst til å sole seg på heile kroppen, bør dei i kraft av si eiga fornuft få lov til det. Eit påbod blir særleg pussig dersom dei som sit i nemnde snekke, skal vere pålagde ved lov å ha på seg ein redningsvest, mens ein skjergardsjeep på over åtte meter skal få suse forbi i høg fart med ein rusa førar, ein mann over 40, utan at loven seier noko om det. Det er den praktiske konsekvensen av forslaget frå Arbeidarpartiet. Som SV-ar er eg for ein sterk offentleg sektor, eg er for ein effektiv og sterk stat, og eg er for lovar som ofte er strenge, som beskyttar alle, uavhengig av bakgrunn, uavhengig av klasse og uavhengig av kjønn. Men det er ikkje ein del av mi ideologiske overtyding at folk ikkje skal ha ansvar for seg sjølv; tvert imot meiner eg at fellesskap, reguleringar og det å dele er bra for alle, nettopp fordi det gjev folk ein større fridom til å leve sitt eige liv og ei større moglegheit til å ta vare på seg sjølv. Eg meiner difor vi bør vere svært varsame med å innføre forbod og påbod i spørsmål som handlar om kva enkeltmennesket gjer med seg sjølv og sitt eige liv. Men når min fridom set grensar for andre sin fridom, stiller saka seg annleis. Difor er eg for røykeloven, men imot å forby tobakk. Eg er for flytevest, men eg synest ikkje det skal vere politiets oppgåve å bøteleggje eit vakse menneske utan flytevest ein varm sommardag. Vi kan ikkje forby alt vi ikkje liker – akkurat den setninga har også høyresida brukt til det keisame gjennom tiår – men høyresidas parti går i bresjen for forbod mot det dei ikkje liker. Tiggeforbodet er det verste eksemplet. I staden for å løyse fattigdomsproblemet skal dei fattige jagast. Det er ein forkasteleg form for sosial renovasjon – tilnærminga til kvinneundertrykking og klesplagg som burka og niqab er det same. Framstegspartiet ivrar for forbod. Eg meiner at ei prinsipiell tilnærming til desse spørsmåla er å vere konsekvent skeptisk til å bytte fridom mot sikkerheit og like skeptisk til å setje grensar for den enkeltes fridom, med mindre det er nødvendig for å sikre andres. Den makta Stortinget har, skal ikkje brukast til å regulere bort dumskap eller eitkvart personleg ansvar. Eg tar med dette opp forslaget frå SV.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2015-03-24

Det som virkelig er historieløst i denne debatten, er at noen tror at en enkelt arbeidstaker på en arbeidsplass er like sterk som en arbeidsgiver. Det vet alle som har vært i arbeidslivet, at sånn er det ikke, og jeg har vært der i 17 år, så jeg har prøvd litt av hvert. Det som er historisk her, er at arbeidsfolk har skjønt at de må stå sammen hvis de skal kunne balansere dette og få sin del av verdiskapingen og få lover og regler som gjør at man kan fungere som arbeidstakere og familiemennesker, og helst stå i arbeid til pensjonsalderen. Det er dette fellesskapet som gjør at man får fram produktiviteten i den viktigste ressursen vi har i dette samfunnet, nemlig menneskene, og det er dette fellesskapet som er nødvendig også når noen forsøkes lokket ut i å skulle jobbe seint og tidlig og helg og søkn og hele tida fordi man er ung og sterk, og det er morsomt å jobbe. Jeg lærte dette av min far, som var skogsarbeider. Han så på noen av dem som var yngre enn seg sjøl, og som sprengte alle akkorder og jobbet og ødela helsa si før de var 30. Min far sto som den eneste skogsarbeideren til pensjonsalderen, fordi han skjønte at han måtte ta menneskelige hensyn i sin arbeidshverdag. Det er ingen som ønsker at alt skal være som før. Nei, tvert imot, SV har forslag om forsterkninger av arbeidsmiljøloven, f.eks. å lovfeste retten til heltid, og det er mange ting som må gjøres annerledes enn før hvis vi skal komme oss velberget inn i framtida. Vi må dele mer. Da blir vi mer produktive. Det sier også OECD, at vi taper 9 mrd. kr i året på ikke å dele godt nok. Vi må styrke velferden og arbeidsvilkårene slik at færre blir sjuke, vi må styrke det slik at flere kan få heltid, og vi må begynne å hanke inn penger fra økonomisk kriminalitet, som er i ferd med å slå beina under arbeidslivet vårt og samfunnet vårt. Der er det mye å hente. Men det bør ikke gjøres på den måten som høyresida nå foreskriver, som er gammeldags Høyre-politikk. Det er ikke moderne i det hele tatt. En av de første tingene regjeringen gjorde da den kom til makta, var å fjerne kravet til helseforetakene om at de skulle jobbe for heltid. Ja, det er en faktisk aktiv handling fra regjeringen, som fjerner jobbing for heltid i det området som staten har ansvaret for, og der man er arbeidsgiver. Så det er ingenting som tyder på at denne regjeringen er opptatt av heltid, men det er mye som tyder på at den er opptatt av å svekke arbeidstakernes rettigheter.