Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 1998-11-18

Jeg takker igjen for svaret, som fortsatt er svært positivt og forståelsesfullt for selve saken. Når det gjelder de spesielle tilskuddene til regionsykehusene som vi har i dag, kan selvfølgelig de brukes hvis de er store nok. Og hvis man får et pålegg, som jeg antydet, er jo det en vei å gå. En annen vei å gå kunne være at når departementet nå skal godkjenne de regionale helseplaner, kunne man fra departementets side påse at obduksjonstjenesten ble faglig forsvarlig ivaretatt i disse planene, og hvis så ikke var tilfellet, kunne man i forbindelse med godkjennelsen pålegge regionene å sørge for en obduksjonsrate på minimum 20 pst., som vel er den raten som man i øyeblikket har i Sverige.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 1998-11-18

Jeg vil gjerne tilbake til noe statsministeren sa om behovet for stabilitet og forutsigbarhet om rammevilkår. Er statsministeren enig i at det er opp til både regjering og storting, og at det derfor når man f.eks laget en langtidsplan for forsvaret 8. juni i år, og så dramatisk ikke følger det opp i budsjettet, er det politikernes eller Regjeringens ansvar at man ikke får forutsigbarhet? Det samme gjelder refusjonsordningen for sjøfolk, som ser ut til å ha et halvt års varighet fordi partier endrer oppfatning. Kunne statsministeren også tenke seg å være med på å utrede en reform for vårt budsjettsystem, slik at alle lovendringer, som vi nå har en haug av i forbindelse med statsbudsjettet, blir skilt i tid fra statsbudsjettbehandlingen til å skje på vårparten, slik at statsbudsjettbehandlingen utelukkende dreide seg om fastleggelse av de forskjellige satsene? Vi kunne muligens også lage et system hvor alle endringer i skattelovreglene kun ble gjort hvert fjerde år – én gang i hver periode – slik at næringslivet og andre visste at det i hvert fall var en fire års tid hvor de kunne vite hva lover og regler var på det viktige økonomiske området som skatter og avgifter er.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 1998-11-18

Eg prøver meg på nytt – til olje- og energiministeren: «Statoil har rundt 200 eigedommar som SFT reknar som forureina. Selskapet brukar til dømes mykje større beløp på ulike former for sponsing enn på å rydde opp i gamle miljøsynder. Selskapet brukar ca 5. mill. kroner årleg på å rydde i gamle utslepp frå bensinstasjonar, og eit tilsvarande beløp på gamle tankanlegg. Er statsråden nøgd med selskapet si handtering av saka, eventuelt vil generalforsamlinga gripe inn for å få eit høgare tempo på oppryddinga?»

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 1998-11-18

Jeg takker statsråden for svaret, og selvfølgelig er jeg kjent med den – skal vi kalle det – motargumentasjon, iallfall den argumentasjon som ble fremført av statsråden. Det er et faktum at det satses lite på dette området i Norge. Jeg er vel for så vidt skuffet over det svaret jeg fikk. Selv om det jobbes med det, er det små bevilgninger og små ressurser som settes inn på dette området. Det jeg vil kalle den avvisende holdning som norske myndigheter har hatt til dette spørsmålet, er bemerkelsesverdig så lenge en vet at en både i Danmark, Sverige og Finland anerkjenner at elektromagnetiske strålinger kan ha en til dels alvorlig innvirkning på den menneskelige organisme. En del undersøkelser viser at det er klare sammenhenger her: kreft hos barn som har bodd i et nærmiljø tett inntil kraftledninger. Det jeg vil spørre statsråden om, er: Hvorfor er det strengere bestemmelser i flere andre land når det gjelder krav til avstand mellom bolighus og høyspentlinjer, enn det det er i Norge?