Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2015-04-28

Dette er en sak som jeg på mange måter synes er litt underlig at ikke skaper mer oppmerksomhet enn den gjør, fordi den berører mange. Likevel skaper det liten interesse, det som i dag er den store forskjellen mellom tjenestepensjonene i de ulike delene av arbeidslivet, og som bidrar til å skape todeling i arbeidsmarkedet, med barrierer som hindrer folk fra å gå fra offentlig til privat sektor og motsatt. Disse barrierene er særlig skadelige nå som norsk økonomi er i en fase med stort behov for omstilling. Fremskrittspartiet og regjeringen ønsker derfor å redusere forskjellene mellom pensjonssystemene i privat og offentlig sektor og på den måten fjerne barrierene mellom sektorene. Jeg mener at folk på lang sikt bør kunne bytte jobber mellom offentlig og privat sektor uten å måtte tenke på hvordan dette slår ut for pensjon og andre rettigheter. Derfor er jeg godt fornøyd med at endringen i tjenestepensjonsloven, som vi i dag debatterer, innebærer at det i hovedsak vil være mulig å gi uføredekning i privat sektor på linje med den nylig vedtatte uføreordningen i offentlig sektor. Jeg er også godt fornøyd med at Stortinget nå setter satsen for barnetillegget i tjenestepensjonsloven tilsvarende tillegget i de offentlige tjenestepensjonsordningene, gjeldende til 18 år. La meg imidlertid samtidig minne om at det er frivillig om et foretak i privat sektor vil knytte uførepensjonen til sin tjenestepensjonsordning, og i hvilken grad de vil utnytte rammene i lovforslaget. Det betyr at det fortsatt vil være forskjeller mellom privat og offentlig sektor, men denne saken er et skritt i riktig retning når det gjelder harmonisering av offentlig og privat pensjon. Noen ønsker å gå lenger enn regjeringens forslag til tjenestepensjon. Disse ønsker en obligatorisk ordning for bedriftene. Dette er i utgangspunktet kanskje en fornuftig tilnærming, men jeg er av den oppfatning at en eventuell obligatorisk ordning fort kan bli kostbar for små og mellomstore bedrifter, med de konsekvensene det måtte ha. La meg avslutningsvis få takke saksordføreren for godt utført jobb og flott samarbeid.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2015-04-28

Det forslagsstillerne tar opp i denne saken, er at staten skal kunne ilegge bøter til kommuner som bryter grenseverdiene for luftkvalitet per time, og man foreslår lovhjemmel og statlige ekstratiltak samt bøter til kommuner som bryter grensene for luftkvalitet som årsgjennomsnitt. Noen er tydeligvis av den oppfatning at bruken av bjørkeriset er den eneste veien å gå – den eneste sanne veien å gå – for å løse våre utfordringer. Vel, personlig må jeg si at bjørkeris og bøter ikke alltid løser våre samfunnsutfordringer ved luftforurensning. Derimot tror jeg at bruken av gulrot er langt å foretrekke som tiltak, og vil også over tid være det mest effektive. Det er også slik at regjeringen igangsetter etablering av lavutslippssoner for de kommunene som ønsker det. Regjeringen har sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti allerede forsterket klimaforliket og innfører tiltak som vil forbedre luftkvaliteten, både på kort og på lang sikt. Det er bl.a. blitt gitt avgiftslettelser for ladbare hybridbiler og en videreføring av avgiftsfordelene for elbiler. Regjeringen er i full gang med en gjennomgang av kjøretøy- og drivstoffavgiftene for å stimulere til en mer moderne bilpark. Regjeringen vil også stå for en utfasing av fyring med fossil olje i alle offentlige bygg innen 2018. Dette er en fornuftig bruk av gode, fornuftige tiltak, som på en positiv måte vil påvirke lokal forurensning og luftkvalitet. Det er et problem eller en utfordring at enkelte partier på Stortinget i dag har som motto å straffe kommuner for utslipp som kommunene ikke står for selv, eller hvor man heller ikke har virkemidler til effektivt å redusere utslipp. Dette er foruten Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti også Arbeiderpartiet enig i. Fremskrittspartiet mener at forslagsstillerne bommer fullstendig med sine forslag om at kommunene skal straffes med bøter når det i mange tilfeller er helt andre årsaker som utløser en lokal forurensning enn kommunene selv. Bøtelegging av kommuner er et lite egnet virkemiddel for å bedre luftkvaliteten i kommunene i Norge. Men for noen betyr symbolpolitikk det meste og ikke fornuftige tiltak som de facto forbedrer luftkvaliteten gjennom god, praktisk politikk og fornuftig tilrettelegging. En annen side som ikke er blitt belyst av forslagsstillerne, er de juridiske sidene av saken. Hvordan skal man med loven i hånd bøtelegge kommuner for utslipp og forurensning som helt andre aktører har stått for? Her synes jeg forslaget mangler veldig mye.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2015-04-28

La meg starte med å gi ros til saksordføreren for den jobben som er lagt ned i forbindelse med behandlingen i komiteen, men ikke minst for det innlegget som saksordføreren holdt her i sted. Det setter jeg pris på, og det er konstruktivt. Jeg må jo også gi ros til forslagsstillerne for å ha fremmet dette forslaget. Jeg har som mangeårig opposisjonspolitiker vært med på å fremme tilsvarende forslag under de rød-grønne, men da fikk vi ikke noe gehør for at man skulle komme med en reiselivsmelding. Nå registrerer jeg at de rød-grønne synes det er på tide å komme med en reiselivsmelding. Om det skyldes at de rød-grønne har havnet i opposisjon eller ikke, vet jeg ikke, men jeg synes i alle fall det er merkelig. Jeg må si at jeg er svært, svært glad for at statsråden og regjeringen sier at det skal komme en reiselivsmelding til Stortinget. For reiselivet er like sammensatt som dette landet er både langt og bredt, og har egentlig alt å tilby turister. Når det er sammensatt, så betyr det at det er mange departementer som er berørt av reiselivet, i realiteten alle departementer: Samferdselsdepartementet, som nevnt her tidligere, er berørt i form av både vei, tog, fergeforbindelse, Hurtigruten, og ikke minst fly. Justisdepartementet har en viktig rolle. Klima- og miljødepartementet har en svært viktig rolle. Vi opplever jo stadig vekk at reiselivsbedrifter kommer med nye produkter som det hender av og til – for å si det litt forsiktig – at Klima- og Miljødepartementet setter en stopper for. Kommunaldepartementet har også en viktig rolle, og ikke minst Finansdepartementet. Slik kunne jeg egentlig ha ramset opp alle departementer og deres måte å være med på å påvirke reiselivsnæringen. Så det at man får en melding til Stortinget, der hele regjeringen får være med og utforme den meldingen, synes jeg er svært bra. Og en viktig rolle her vil jo selvfølgelig reiselivsaktørene ha, ikke bare ved å komme med innspill, der de rød-grønne laget en intern strategi, men her vil det faktisk være reelt innspill som Stortinget kan ta del i, og være med og utforme en god politikk. Noen viser til at denne regjeringen har redusert noen overføringer til markedsføring av reiselivet. Hadde den debatten vært så enkel at den kun dreide seg om størrelsen på beløpet, så hadde det egentlig vært en ganske enkel debatt, for da ville jo den som hadde det største beløpet, vunnet. Reiselivsnæringen er helt avhengig av å ha et innhold, og det er ikke bare slik at dess mer penger man bruker på markedsføringen, dess mer får man igjen for det. Det har man sett mange eksempler på. Komiteen var i forrige uke i Brussel og så markedsføring av sjømat – norsk sjømat, internasjonal sjømat – og der var det ikke noen som sa at bare vi bruker mest mulig penger, så får vi mest mulig igjen av det vi markedsfører. Det er jo måten man jobber på – måten man jobber opp imot nye markeder, måten man jobber opp imot de etablerte markedene, og ikke minst de produktene man klarer å utforme. Så der har næringen en viktig rolle, og regjeringen er en god og avgjørende bidragsyter i så måte. Forrige taler, Hans-Jacob Bønå, viste til viktigheten av petroleumsnæringen, og det kan jeg bare slutte meg helt og fullt til. Vi kommer begge fra den samme landsdelen, der petroleumsnæringen for så vidt er ganske ny. Vi har sett hvordan petroleumsnæringen har banet vei, bl.a. i Hammerfest og i Kirkenes, og den betydningen det har hatt for infrastrukturen i Nord-Norge, har vært helt avgjørende. Og det er jo den samme infrastrukturen som reiselivsnæringen bruker. Det blir altså flere arbeidsplasser, det blir flere som flytter til de regionene, og det er flere som kan være med og utforme en god reiselivsnæring, og man får også flere turister. Så her henger alt sammen med alt. Jeg vil bare avslutte med å si at jeg synes det er kjempebra at regjeringen kommer med en reiselivsmelding, og igjen leverer regjeringen gode saker til Stortinget.