NbAiLab/norwegian_parliament huggingface dataset:
Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2001-01-31

Berre eit kort spørsmål til slutt som går på kvotesystemet. Det skal etablerast eit kvotesystem, og i eit slikt system er det berre rike land som på ein måte kan kjøpa seg fri, etter mi meining. For Bangladesh er det lite aktuelt t.d. Kva synest utviklingsministeren det er nødvendig for Noreg og den norske regjeringa å gjera, slik at ein sikrar at det blir ei slags rettferd i det kvotesystemet som ein skal etablera, og som det er eit fleirtal for å etablera? Kva kan me gjera i forhold til eit utviklingsland som Bangladesh for å sikra at dei ikkje tapar i denne kampen?

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2001-01-31

Eg takkar for svaret. For SV sin del er det viktig å gripa det vonde ved rota. Slik eg forstår det nå, må me faktisk bruka ein del u-hjelpsmidlar konkret til klimatiltak, i staden for at me gjer det som me burde gjera, nemleg redusera klimagassutsleppa våre. Eg ønskjer ein kommentar frå statsråden til den politikken som Noreg har i forhold til klimagassproblematikken, i forhold til at ein reduserer bensinprisen og dermed får auka biltrafikk, og at ein går inn for å bygga gasskraftverk. Meiner statsråden at det faktisk er med på å redusera u-hjelpa ved at me brukar midlane til andre ting, i forhold til at dette er eit klimaproblem?
Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2010-05-26

Jeg vil få stille et spørsmål til fiskeri- og kystministeren. I forbindelse med at statsråden nylig har besøkt Vega i Nordland, kunne man mandag lese på nettstedet www.kyst.no at statsråden i forbindelse med at det må opprettes flere arbeidsplasser i lokalsamfunnet tilknyttet oppdrettsnæringen, har uttalt følgende til NRK: «Derfor må oppdretterne nå skape flere arbeidsplasser der de bor, og det skal de gjøre ved å videreforedle fisken, sier hun til NRK. Oppdretterne bruker av våre felles arealer, og derfor må oppdretterne ta oppfordringen om å legge mer igjen i lokalsamfunnene.» Mange av problemene knyttet til bearbeidelse av fisk, og særlig av laks, er knyttet til tollbarrierer som oppstår som følge av at jo høyere bearbeidingsgrad, jo større tollvern møter vi i det internasjonale markedet, jf. en viss jordbruksavtale som har vært kommentert her tidligere i dag, om hvorvidt man skal kunne øke tollbarrierene eller ikke. Spørsmålene mine til statsråden er følgende: På hvilken måte har statsråden tenkt å følge dette ytterligere opp? Har statsråden tenkt å pålegge oppdretterne å bearbeide laksen ytterligere, eller har statsråden tenkt å pålegge ytterligere skatt eller avgifter knyttet til bruk av sjøareal? På hvilken måte har statsråden tenkt å gjøre dette gjennom sitt virkemiddelapparat? Eller har statsråden tenkt å overlate dette til næringen selv, som må være den rette til å vurdere hvorvidt et marked vil ta imot en økt bearbeidelse av fisken, eller ikke?
Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2004-03-31

Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til utdannings- og forskningsministeren: «Kommuneregnskapene fra 2003 viser at de setter av stadig mindre midler til elevenes undervisningsmateriell. Enkelte kommuner har kuttet med så mye som 25 pst. fra 2001 til 2003. Tallene viser også at det er store forskjeller kommunene imellom. Mens elevene i Utsira får 4 938 kr hver til læremateriell, får elevene i Oppegård kun 777 kr. Gode læremidler er ved siden av lærerkreftene det viktigste verktøyet vi har for å sikre kvalitet i skolen. Vil statsråden godta slike store variasjoner i elevenes opplæringstilbud?»
Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2006-04-27

Jeg lar Høyre få den æren.
Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 1999-02-16

Jeg synes det har vært interessant å følge den debatten som har vært her i dag, og jeg vil innledningsvis si at det er virkelig prisverdig av lederen i sosialkomiteen – og interpellanten – å ta de initiativ han tar, knyttet til narkotikaomsorgen. Jeg synes han har et både troverdig engasjement, og med de innspillene som kommer, er noen hver av oss nødt til å tenke gjennom det tilbudet man har hatt for narkomane, og de behandlingstilnærminger man har hatt. Jeg synes at når noen begynner å gjøre et poeng av at Arbeiderpartiet har sviktet sitt ansvar, er det for billig, for her har alle partiene sviktet sitt ansvar. Også i SV har holdningen knyttet til behandling med metadon vært restriktiv. Jeg må for min egen del si etter at sosialkomiteen var i Hong Kong, at det var til ettertanke å se de resultatene de hadde der. Man bør i mye større grad gjøre metadon tilgjengelig, og man bør gjøre det raskt over hele landet. Og selvfølgelig skal det skje som ledd i et rehabiliteringsopplegg. Når Arbeiderpartiet i dag kommer med sine ti punkter, synes jeg det er veldig prisverdig. Spesielt når vi ikke skal realitetsbehandle forslaget i salen, men får det oversendt til sosialkomiteen – og jeg forstår at det også blir realiteten med forslagene fra Fremskrittspartiet – betyr det at man på en helt annen måte enn til nå må tenke gjennom den politikken som har vært ført når det gjelder narkotika og narkotikamisbruk i Norge, og gjerne også at regjeringspartiene får anledning til å trekke inn de andre perspektivene de er opptatt av. Men jeg synes å merke at her er det ulike holdninger i ulike partier, og at regjeringspartiene er de som på en måte holder mest igjen og er mest skeptiske til tiltak, kanskje også når det gjelder metadon. Vi må ta innover oss at narkotikaomsorgen i Norge faktisk har sviktet. Det er så betydelige forskjeller på de resultater man har oppnådd i andre land og i Norge, at vi ikke kan sitte og vente på at vi får tall tilsvarende det som man fikk i fjor – 270 er et aldeles uhyggelig tall. Og når sosialministeren sier at narkotikamisbrukere også bruker helsevesenet, fordi de utvikler sykdom, er det viktig å være presis på at narkotikamisbruk, rusmiddelmisbruk, er en sykdom i seg selv. Når interpellanten er opptatt av at det må man se på, kanskje også se på om helseavdelingen i Sosial- og helsedepartementet skal ha ansvaret, synes jeg det er en type betraktninger som faktisk har mye for seg. Det kan nesten ikke være sterkt nok engasjement knyttet til de narkomane og til å gjøre forholdene bedre for dem. Ethvert initiativ som i så henseende setter saken på dagsordenen, vil i hvert fall jeg og SV se på som prisverdig. Derfor vil jeg gi ros også til Arbeiderpartiet for det initiativet de her har vist. SV vil følge dem langt på vei, selv om man må diskutere Subutex, og om det skal frigjøres.
Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 1999-04-20

Når man skal diskutere hvilke hensyn som skal vektlegges når adopsjonsreglene skal vurderes, er det helt klart barnets behov som er det sentrale og avgjørende. Det må ikke være hensynet til potensielle adoptivforeldre som veier tyngst. Da sporer debatten helt av etter Fremskrittspartiets oppfatning. Fremskrittspartiet ser ikke at det er noe stort behov for endring i adopsjonslovgivningen på dette punktet, slik som forslagsstillerne her foreslår. Det er i dag ingen mangel på gifte par som ønsker å adoptere barn, og disse kan gi adoptivbarnet mye som enslige ikke kan. Barn har et sterkt behov for forskjellige rollemodeller å forholde seg til. Det å ha både en mor og en far bidrar til dette, og det gir disse barna som fra før er i en vanskelig livssituasjon, en ekstra oppfølging som enslige dessverre ikke kan gi. Gifte par har etter Fremskrittspartiets syn den beste forutsetning for å kunne gi disse barna en mest mulig stabil oppvekst og oppfølging. Forslaget fra Arbeiderpartiet kan også synes å gå mer på de ensliges rettigheter, altså hvorvidt de enslige skal få lov til å adoptere på lik linje med par, hvis man ønsker å bli adoptivforelder. Dette er et fullstendig feil utgangspunkt. Etter Fremskrittspartiets oppfatning er det barnets rettigheter og behov som er det sentrale. Forslagsstillerne ønsker her å sette på dagsordenen enkelte gruppers rettigheter, og om enslige kan være gode oppdragere og omsorgspersoner. Forslagsstillerne og deres parti har i mange år understreket viktigheten av at barna vokser opp med foreldre av begge kjønn. De samme politikerne har også understreket betydningen av kjønnskvotering for at barna skal ha to kjønn å forholde seg til i forskjellige situasjoner. Frykten for et samfunn hvor barna vokser opp uten mannlige rollefigurer, har her vært et viktig argument. Ser ikke forslagsstillerne at de med dette forslaget er med på å styrke og øke eneforeldresamfunnet? Er eneforeldresamfunnet det samfunnet vi ønsker? Fremskrittspartiet derimot ønsker et samfunn hvor kjernefamiliens rolle styrkes betraktelig, og at barn får mest mulig trygge og sikre oppvekstvilkår. Omdebatterte forslag tviler Fremskrittspartiet på vil bidra til en styrking av denne. Dersom man ønsker å øke antall mulige adoptivforeldre, må man heller se på tiltak som kan få flere ektepar til å ønske å adoptere, eller kanskje se på lovverket. Med denne bakgrunn kan ikke Fremskrittspartiet støtte forslaget. Vi mener at dette er et tilbakeskritt i familiepolitikken i Norge, og det vil ikke Fremskrittspartiet være med på. At enslige i enkelte spesielle tilfeller som f.eks. slektskap kan bli adoptivforeldre, tilsier allerede loven i dag, og dette vil Fremskrittspartiet fortsatt opprettholde.
Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2005-12-06

Jeg er glad for at statsråden i alle fall får med seg slutten på debatten i landets nasjonalforsamling om budsjettet og også om konkurransepolitikken. Konkurransetilsynet påla Statkraft å selge seg ut av Trondheim Energiverk. Den beslutningen har statsråden omgjort og dermed svekket Konkurransetilsynets stilling som et uavhengig kontrollorgan. Dette vil medføre at Statkraft får en høyere markedsmakt og samtidig vil ha muligheten til å regulere prisene oppover. I sin begrunnelse framholdt statsråden at man i Norden skulle jobbe med å minske flaskehalsene for overføringer. Når dette ikke er fulgt opp i statsbudsjettet med bevilgninger til Statnett, er mitt spørsmål: Vil Regjeringen tilføre Statnett mer midler, slik at statsråden kan gjennomføre det hun har sagt i sin begrunnelse?
Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2000-05-30

Jeg hadde ingen endringsforslag under Referat, men jeg vil gjerne knytte en spesiell kommentar til flere av disse saker, og det gjør jeg både overfor Regjeringen og overfor Stortinget, i egenskap av nestleder i delegasjonen til EFTA-parlamentarikerne som arbeider innenfor EØS-området. Norge ligger nå på en av de siste plasser når det gjelder å få innlemmet en del EØS-komitebeslutninger i sin lovgivning på ordinær måte, og det er relativt flaut at vi bruker lang tid. Jeg ser her at sak nr. 253 ble godkjent av EØS-komiteen den 17. desember 1999 og kommer nå til Stortinget. Sak nr. 257 ble godkjent av EØS-komiteen 25. februar i år og kommer nå til Stortinget. Sak nr. 258 ble godkjent 17. desember 1999 og kommer nå til Stortinget. Sak nr. 262 ble godkjent av EØS-komiteen 31. mars i år og kommer nå til Stortinget. Stort sett er innstillingene i Stortinget i denne typen saker slik som de var i to saker vi nettopp nå har behandlet, nemlig Innst. S. nr. 183 og Innst. S. nr. 182, at «komiteen har ingen merknader, viser til proposisjonen og rår Stortinget til å gjøre slikt vedtak» – altså godkjennelse. Og disse to sakene var beslutninger av 31. mars i år, som vi altså har brukt meget lang tid på også her. Jeg tillater meg å be Regjeringens representant ta opp i Regjeringen om det går an å få fortgang i behandlingen av disse sakene i Regjeringen. Så tillater jeg meg også å anbefale Stortinget at man behandler sakene langt raskere når det er relativt klart at vi ikke har noen kommentarer, og vedtar dem. Vi er nå blant de siste til å drive med sommelvirksomhet på dette området, og det synes jeg er flaut. Det er ingen grunn til at vi bruker tid på kurante saker. Det som er politiske saker av betydning, har jeg selvsagt ingen problemer med at vi debatterer og diskuterer, men å drive med byråkratisk sommel i regjering og storting bør vi ikke gjøre når vi ligger veldig dårlig an i de rangeringstabellene som lages innenfor EU-området. Beklager at jeg ikke fant noen annen måte å ta dette opp på enn her i salen under Referat!
Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2013-11-08

Når du må forsikre Stortinget om at du ikke er en særinteresseregjering, blir jeg litt bekymret. Det tror jeg må være første gang at har skjedd. Regjeringen demonstrerer med dette budsjettet at de er villige til å ofre ganske mye for å gi skattelette til noen ganske få. Selv om regjeringen kun har sittet noen uker, har høyrepartiene hatt mange år til å vise fram sine prioriteringer i sine alternative statsbudsjetter. Så når tiden nå har vært knapp – som finansministeren har helt rett i – får vi et godt bilde av hva Høyre og Fremskrittspartiet egentlig synes er viktigst å prioritere, og jeg kan nesten høre helt hit til stortingssalen, alle sjampanjekorkene som sprettes oppe i Holmenkollåsen. Dette skjer på bekostning av noen andre: Barnefamilier i hele landet har gledet seg til flere barnehageopptak i året, med den forutsigbarheten og tryggheten det gir, og studenter har feiret gjennomslaget for det som et massivt flertall på Stortinget er for, nemlig 11 måneders studiestøtte. Ingenting av dette har Høyre og Fremskrittspartiet prioritert. Selv ikke med mer oljepenger til rådighet tar høyresiden seg råd til å gjennomføre løft for barnefamiliene, studentene, kunnskap og miljøet. I årevis har høyresiden snakket om at vi rød-grønne ikke kan prioritere, og så øker de selv oljepengebruken, uten at det er nye utsikter i norsk økonomi for å finansiere skatteletter – ikke investeringer, reformer og nye velferdstilbud. Det kuttes også i det som kanskje er det aller største bidraget Norge gir i klimakampen, nemlig regnskogsatsingen. Og 1 pst. -målet i bistand, som har stått som en påle i åtte år, er nå borte. Jeg tror finansministeren har helt rett: Det som er viktigst for regjeringen, har kommet først. Derfor fjernes hele arveavgiften – en av de viktigste skattene for omfordeling og utjevning i Norge. Formuesskatten reduseres, og regjeringen gjør seg høy og mørk og sier at vanlige folk også får skattelette. Det stemmer: Vanlige inntekter får noen hundrelapper i skattelette, mens de som tjener over 200 mill. kr i året, får over 40 000 kr i skattelette. Det er noen som betaler for dette. Det er ikke bare økt oljepengebruk: Færre flyktninger får slippe inn i Norge. Aleneforsørgere får mindre. Det kuttes i barnetrygden. Det kuttes i foreldrepermisjonen. Maksprisen for barnehagene ryker. Jeg vil gi finansministeren rett i én ting: Hun har gjort viktige endringer. Det betyr ikke nødvendigvis at de er gode. Noen grupper vil være veldig fornøyd med dette statsbudsjettet, og jeg vil ikke bli overrasket hvis det viser seg å være et visst sammenfall mellom disse gruppene og de gruppene som i størst grad bidro til Høyres og Fremskrittspartiets valgkamp.
Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2004-04-28

Jeg takker statsråden for svaret, og jeg er spesielt glad for at han understreker dette med pasientens rett til fritt sykehusvalg. Jeg synes det er ganske ille når sykehusene i Nord-Norge kritiserer pasientene fordi de benytter seg av fritt sykehusvalg, noe som er både lovlig og legitimt. Fordi pasientene velger behandling ved et sykehus i Sør-Norge, blir de beskyldt for å legge opp til en kombinasjon av behandling og ferie. Dette er etter mitt syn rett og slett usmakelig. Helse Nord har opprettet svært få avtaler med private spesialister. Dette kan være en av grunnene til at man reiser sørover. At reiseutgiftene nå er overført fra Rikstrygdeverket til foretakene, vil selvfølgelig tynge budsjettene i Helse Nord – et forslag som Fremskrittspartiet for øvrig stemte imot. Endelig er den innsatsbaserte finansieringen redusert fra 60 til 40 pst., noe som også gir større utgifter til helseforetakene. Vil helseministeren ta initiativ overfor Helse Nord til at man skal inngå flere avtaler med private tilbydere?
Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2012-02-01

Det er ingen tvil om at partiet SV står for dei utsegnene som blei refererte her. Så seint som i bioenergidebatten 8. november 2010, under Bioenergidagene, var det representantar frå SV som gjentok dette standpunktet om at ein ønskte høgare pris. I Midt-Noreg har vi opplevd å leve under eit prisregime der høg pris skal vere eit verktøy for å redusere straumforbruket. Bakgrunnen for det kjenner vi alle. Pristiltaket har fungert, med pristoppar heilt opp i 12–14 kr per kilowatt-time. Dette har ført til betydelege permitteringar i smelteverksindustrien. Det har stansa ny industrietablering. Det har gitt eksportbedriftene store meirutgifter og ramma blindt dei med minst ressursar – sågar slik at dei har måtta gå inn på betalingsordningar med kraftselskapa fordi dei har hatt store problem med å klare å betale dei. Synest statsråden at erfaringane frå Midt-Noreg er så positive at dei bør kome heile landet til gode?
Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2009-05-27

Jeg må bare påpeke at det ikke er jeg som finner opp ordet «innvandrerorganisasjoner». Det er et begrep som benyttes i Arbeids- og inkluderingsdepartementets budsjetter – det er faktisk en egen post i deres budsjetter. Men det er jo et problem når man får denne type saker. Det er ikke noen tvil om at det er med på å skade anseelsen til innvandrerorganisasjoner, innvandrere, når denne type sak får et så voldsomt fokus som dette. Jeg tror det burde være i alles interesse at vi av hensyn til integrering unngår denne type saker, og da kommer man tilbake til Utenriksdepartementets rutiner. Når man kan få utbetalt 120 000 norske kroner på bakgrunn av en håndskrevet faktura, kan man vel umulig ha lagt til grunn særlig gode kontrollrutiner på dette feltet?
Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2012-11-27

Det er underleg å høyre kor mykje rare svar vi får på handlingsregelen, men det var ikkje det som var mitt utgangspunkt. Eg har jobba mykje med næringsutvikling rundt om i distrikta, og eitt av dei viktigaste tiltaka og eitt av dei mest kostnadseffektive tiltaka for å styrkje næringsutviklinga både sentralt og regionalt er å satse på gode nettverk, gode cluster, mellom næringslivet, mellom forskjellige bedrifter og utdannings- og forskingsinstitusjonar. Det er etablert ein god del sånne nettverk som har vist seg å ha stor effekt. Dei er i veldig stor grad finansierte av regionale utviklingsmidlar, og no vil Høgre kutte 1,5 mrd. kr i dei regionale utviklingsmidlane som går til ein mykje kostnadseffektiv framvekst av næringsklynger, som er ei veldig god satsing på næringspolitikk. Kvifor kuttar Høgre i den effektive støtta til næringslivet?

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2012-11-27

Jeg synes vel kanskje den sammenligningen var å ta i litt, for å si det forsiktig. Det vi nå ser i Europa, er noe ganske annet enn de relativt marginale forskjellene vi finner i vårt eget land. Også Fremskrittspartiet er opptatt av at hele landet skal ha en positiv utvikling. Under den sittende regjering, med Senterpartiet ved roret gjennom mange år, har vi egentlig sett den motsatte utviklingen, nemlig økt fraflytting fra distriktene. Mange sliter med å klare seg på grunn av dårlige rammebetingelser bl.a. for næringsutvikling. Jeg synes i grunnen at Senterpartiet bør begynne å feie litt for egen dør før de går til angrep på andre partier. Fremskrittspartiet tror at det er en rekke virkemidler som vil stimulere til økt verdiskapning, økt sysselsetting og økt bosetting ute i distriktene, bl.a. gjennom å la folk – familier og bedrifter – få beholde mer av egen inntekt, fremfor at de må gi fra seg en stadig økende del til staten.
Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2011-12-05

Mitt personlige syn på vikarbyrådirektivet er ingen hemmelighet, det går bl.a. fram av flere aviser i dag. På denne talerstolen er det ikke personlige synspunkter jeg representerer, men en regjering som ikke er ferdig med behandlingen av det ennå. Det er ikke uvanlig at regjeringspartiene kan ha ulike syn på disse sakene. SV argumenterer for sitt syn, Arbeiderpartiet har gjort sitt gruppevedtak, og regjeringen vil behandle saken. Når det er sagt: Jeg mener dette berører et av de viktigste spørsmål i norsk politikk, nemlig hvordan vi skal unngå en todeling av arbeidslivet, med mer midlertidighet. Det vil bety en sterk økning i forskjellsutviklingen i Norge. Jeg registrerer at Venstre nå er det partiet som går lengst i å angripe fagbevegelsen og å ta til orde for mer midlertidighet og dermed større forskjeller og mer fattigdom i det norske samfunnet. At Venstre velger å plassere seg så langt ute på høyresiden i så viktige spørsmål, er en utvikling i norsk politikk som jeg synes er både interessant og trist.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2011-12-05

Jeg kjenner også til den enkeltsaken fra mediene, men ikke noe utover det, så det er vanskelig å gå inn i akkurat det eksemplet. Men vi har en rekke eksempler på at det er behov for forenkling av Navs regelverk og praksis når det gjelder foreldrepermisjon. Derfor har jeg satt i gang en gjennomgang av regelverket for å se hva vi kan gjøre for å forenkle prosedyrene rundt dette. Det krever mye ressurser hos Nav. Vi ser også eksempler på at det bl.a. har vært fedre som har mistet permisjon på grunn av at de har søkt for sent; det har vært uklarheter rundt informasjonsbiten. Alt dette er jeg i tett dialog med Nav om for å få til bedre løsninger, i tillegg til at vi ser vi på selve regelverket. Det er også viktig, mener jeg, å peke på at ordningen er fleksibel; det er mulig å ta ut permisjon over lang tid – opptil tre år. Så det er også mulig for en del foreldre å løse noen av de problemene som kommer opp i mediene.
Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2005-11-24

Jeg hører at den parlamentariske leder i Fremskrittspartiet snakker om raushet, og det setter vi i SV stor pris på. Vi skal også prøve å være rause mot Fremskrittspartiet og andre partier her i salen, det kan jeg love. Men så til min replikk. Vi vet at i valgkampen var Fremskrittspartiet veldig markert i forhold til bl.a. å ha aksjoner rundt bomstasjonene, der man bl.a. betalte bompengene – eller deler av bompengene – for bilistene. Og det gjorde at man fikk betydelig oppmerksomhet. I budsjettinnstillinga står det at Fremskrittspartiet mener at det at man fjerner bomstasjonene og innkrevingen, ikke vil ha noen betydning for norsk økonomi. Vi vet at det er 13 milliarder kr som det på en måte vil gi i mer kjøpekraft for norske bilister. Dersom ikke det vil ha noen betydning for norsk økonomi, overrasker det SV. Hvor blir det av pengene? Mitt spørsmål til Siv Jensen: Mener hun virkelig at 13 milliarder kr i skattelette til bilistene ikke betyr noe for norsk økonomi?