Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2014-10-06

Jeg regner med at Jonas Gahr Støre har tenkt at vi alle sammen skal bidra til å løse klimakrisen og stoppe de farlige klimaendringene. Da kan vi ikke bare bygge landet, men vi må bygge landet grønt. Dette er også konklusjonen i rapporten fra The New Climate Economy, som Jens Stoltenberg, vår tidligere statsminister og FNs spesialutsending for klima inntil nylig, har lagt fram. Rapporten har akkurat det budskapet, nemlig at man må bygge grønt. Den sier at valgene vi tar de neste femten år, enten vil låse oss inne i en framtid med økende forurensing, eller hjelpe oss i å bevege verden over i en mer bærekraftig, lavkarbon retning. Få av de prosjektene som vi vil komme til å behandle her i Stortinget de neste årene, er et bedre eksempel på akkurat dette enn utbygging av ny E18 mellom Bærum, Asker og Oslo, som planlegges med 14 felt. Men det er altså hvis vi investerer i å låse inne fossile utslipp, at vi ikke vil lykkes. Vil Jonas Gahr Støre være med på å ta en ny vurdering av dette prosjektet i lys av at vi må løse klimaendringene?

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2014-10-06

Små forskjeller i samfunnet er bra. Det er bra for samfunnet fordi det blir skapt mer, og det er veldig bra for folkehelsa fordi da vil flere være friske. Det vi vet, er at å ha for lite penger og være fattig fører til sykdom. Folk blir altså syke av det, og alle vet også at da er det vanskeligere å komme i jobb. I trontalen sier regjeringen at forskjellene ikke må bli for store, og jeg lurer på: Hva mener regjeringen egentlig er for store forskjeller? De lekkasjene som er kommet hittil, tyder jo på at regjeringen mener at de som har det aller vanskeligst, har fått for mye. Jeg registrerte f.eks. i helgen at en ung stortingsrepresentant – og vi tjener jo ikke så dårlig – var ute i Dagens Næringsliv og gledet seg over at man nå så for seg at man skulle kutte barnetillegget i uføretrygden, og at man skal redusere muligheten for aleneforsørgere til å skaffe seg en utdanning – med trygg inntekt – slik at de faktisk får jobb, for det funker. Jeg registrerte også at for vel ett år siden tok det ikke akkurat mange ukene før man var i stand til å bla opp ganske mange hundre milliarder kroner til de rikeste menneskene i dette landet. Jeg har ikke sett noen nød blant dem, men jeg har sett nød blant folk som er fattige, og jeg har sett sykdom blant folk som er fattige. Det påvirker barna, og det gjør ikke noe godt. Det er ingen som får jobb og blir frisk av å bli fattig. Derfor vil jeg ha et svar fra regjeringen nå: Hva er for store forskjeller, og hvor store forskjeller mener regjeringen egentlig at vi skal tåle, for det må jo være styrende for om de mener at de aller mest vanskeligstilte, som er for syke til å ha jobb, nå må oppleve kutt – endatil for ungene. Jeg er veldig glad for at det nå er veldig mange kommuner som sier tydelig fra om at kommuneøkonomien er for dårlig. Den er kuttet, og skattetallene svikter – to milliarder kroner – og den som tror at dét ikke kommer til å synes i hvert eneste klasserom eller i eldreomsorgen framover, må tro om igjen. Det er klart at dette handler om at skolen skal bli god nok til at jeg synes den er god nok for mine barnebarn, eller at jeg kan være trygg for at min 90 år gamle mor får den hjelpen hun trenger. Derfor er kommuneøkonomi så viktig, men regjeringen har dessverre lyktes i sin strategi med å få all oppmerksomhet bort fra fakta om skattesvikt og regjeringens dårlige kommuneøkonomi og fått landets politikere, rådmenn og journalister til å bruke all sin oppmerksomhet på å sitte og tegne nye kart og telle innbyggere og fantasere om storkommuner. Kommuneøkonomi er mye viktigere enn kommunestørrelse, uansett om kommunen er stor eller liten, og kommunene i Norge trenger mer penger generelt sett, fordi de trenger å lage en god skole, en god eldreomsorg og å ha rom til kultur og andre viktige ting. Derfor setter SV kommuneøkonomien så høyt og bevilger mer enn de andre, fordi disse tingene er så viktige, og de er mye viktigere enn f.eks. skattelette. Så til slutt: Det er mye ufred i verden, og noen mennesker prøver å komme til Norge for å berge livet, eller for å få et bedre liv. Det tror jeg vi skal ha forståelse for. Nå har regjeringen hatt en offensiv for å få sendt ut mange barn som har vært her lenge. I dag innrømte justisministeren at det regelverket man har sendt ut for å styrke barns rettigheter i asylbehandlingen, ikke holder mål. Høringsinstansene sier at det er en innstramming, slik som SV har sagt. Derfor fremmer SV et forslag nå om at vi skal stille disse sakene i bero, for det vil nødvendigvis måtte ta lengre tid å få fram et regelverk som faktisk sikrer det samarbeidsavtalen sier at den skal sikre, nemlig at flere barn skal få vurdert sitt behov når de har vært i Norge lenge og blitt en del av oss og er et norsk barn, slik våre barn er. De er våre barn. Derfor er det så viktig at alle partier stemmer for dette nå, for hvis det er slik at alle partier nå er enige om at vi skal ta mer hensyn til barna, så kan man ikke samtidig sitte stille og se på at disse barna blir sendt ut av landet før de får prøvd saken sin mot det nye regelverket. Det nye regelverket må justeres i forhold til det som regjeringen har lagt fram. Det har regjeringen innrømt i Stortinget i dag. Derfor oppfordrer jeg alle til å stemme for SVs forslag.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2014-10-06

Som regjeringen har informert Stortinget om flere ganger, jobber vi med en jernbanereform som har som mål at vi skal gi et bedre reisetilbud for folk i pendlersituasjon, den reisen en tar til og fra arbeid, og sørge for at vi får mer gods over på jernbane. Dette er målsettinger som jeg på ingen måte er første statsråd som uttrykker, men jeg ser at utviklingen på godstransporten ikke har gått i den retningen en har hatt visjoner om før. Det tyder på at en ikke har gode nok system, gode nok strukturer i jernbanesektoren til faktisk å få til en endring. Det handler om for dårlig vedlikehold, det handler om for lite og for dårlig frekvens, det handler om for høye kostnader sammenlignet med alternativene. Vår reform går på at vi skal samle mer myndighetsansvar i noen organ, og la andre organ, som f.eks. NSB, få lov til å være et mer konkurransepreget selskap. Det vi ser, er at der NSB er utsatt for konkurranse, nemlig på NSB Gjøvikbanen, leverer de også best kundetilfredshet. Det er viktig å få reformer som står seg over tid, derfor tannkremmetaforen.