Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2013-06-18

Nasjonal transportplan som behandles i dag, betyr et stort samferdselsløft for Nord-Norge. Landsdelens andel av riksveiinvesteringene øker fra 10 til 16 pst. En av de store flaskehalsene er transportkorridoren nord for Narvik, som nå får en løsning. Hålogalandsbrua skal ferdigstilles i første del av perioden. Det blir satt av penger til å starte oppgraderingen av E10 og rv. 85 mellom Evenes og Sortland. Når dette er ferdig, vil den samlede reisetiden mellom Narvik, Lofoten og Vesterålen reduseres med én time. Det vil ha svært store regionale ringvirkninger. De største mengdene av varetransport og fisketransport i landsdelen går her i dag. Oppgraderingen av kapasiteten på Ofotbanen er også svært viktig – 1,6 mrd. kr til flere krysningsspor til en av landets mest trafikkerte jernbanestrekninger. Det er i planen også annonsert at i forbindelse med revideringen skal det foreligge ferdige planer om dobbeltspor på Ofotbanen. Det er helt nødvendig. I dag trafikkeres banen av fire godsselskap som ber om betydelig økt kapasitet. Jeg ser at Høyre og Fremskrittspartiet foreslår privatisering av Ofotbanen – en konkurranseutsetting av driften. Det er ikke overraskende, men det er et meningsløst forslag. Om det blir gjennomført, vil høyst sannsynlig driften bli overført til LKAB og den svenske stat. Jeg er også glad for en klar og tydelig annonsering av bygging av ny stamruteflyplass på Helgeland. Det er viktig i denne sammenhengen at statsråden bidrar til at den annonserte konsekvensutredningen i regionen blir gjennomført raskt, slik at byggingen kan påbegynnes så snart som mulig. Det er også gledelig og viktig at det er kommet klare merknader om at man forventer en forsterkning av Nordlandsbanen mellom Mo i Rana og Dunderland, slik at denne banestrekningen kan tåle større malmvogner – et spennende initiativ for å elektrifisere Nordlandsbanen, en jernbanetrasé for malmtransport i tilknytning til Rana Gruver. Nasjonal transportplan vil bety et svært stort løft for transport og samferdsel i landet, ikke minst i den nordnorske landsdelen.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2013-06-18

Man kan si at dette er en ganske forutsigbar debatt. Det er åpenbart at de respektive partiene har én løsning, og det er den løsningen de selv står for. Alt det andre er mer eller mindre dumt. Fremskrittspartiets politikk blir betegnet som uforsvarlig fordi vi bruker mer penger enn de andre, og fordi vi er imot bompenger – det er jo helt umulig hvis vi skal samarbeide på borgerlig side. Da er altså løsningen at staten tar regningen og bruker befolkningen til å finansiere det. Det er ganske greit hvis vi kan finansiere dine utgifter ved å la andre betale for dem. Det er jo flott. Det er den sosialistiske tilnærmingen her i dag. Det er noen paradokser i dette. Hvis det er sånn at man er så bekymret for Fremskrittspartiets pengebruk, for at folk skal få frigjort egne midler fordi de f.eks. betaler mindre i bompenger, hvorfor er det så problematisk? For vår del synes vi det er helt greit at folk får beholde pengene sine selv, og vi tror ikke at staten nødvendigvis er den beste til å løse alle problemene. Vi har ganske stor tillit til at folk og familiene selv vet sitt eget beste. I tillegg, hvis man ser på historien, er det jo et faktum at man i denne sal fjernet gjelden til Gardermobanen. Da var det ikke noe problem. 7, eller var det 9, mrd. kr – borte vekk – med et knips var det finansiert. Jeg oppfattet ikke at det rammet norsk økonomi eller noe annet, men det er åpenbart at når Fremskrittspartiet legger fram forslag om økte bevilgninger, vil det ramme samfunnet i stor skala. Bare tiden vil vise hvem som har rett, og det er kanskje derfor det heter politikk. La meg så si to ting om noe som jeg er opptatt av. Jeg har gleden av å kjøre fra Oslo og hjem noen ganger – en to, tre ganger i året – og det er like fascinerende hver gang. Spesielt når jeg forlater Nord-Trøndelag og kommer til Nordland. Det er et mareritt. Å kjøre fra Nordlands grense og inn til Mosjøen er som å kjøre karusell på Hugos tivoli eller noe sånt – for dem som har prøvd det. Og å kjøre fra Mosjøen til Korgen – i det samme området – er et annet mareritt. Derfor tror jeg at løsningen er å framskynde byggingen av E6 – selvfølgelig uten bompenger. I tillegg har jeg med stor interesse lest et intervju med Nordland Senterpartis representant her i salen, som er fornøyd med sin egen merknad om ferdigstillelse av E6 i nordre del av Saltfjellet ned til Borkamo. Det er en avstand på ca. 20 km. Det er 20 år siden – omtrent på dagen – at man ble ferdig med resten av E6 i Saltdalen. I 20 år har man ventet på dette, og så uttaler altså representanten fra Senterpartiet i dette intervjuet at man må se dette i sammenheng med utbygging av tunnelen på riksvei 77 gjennom Tjernfjellet. Hvis det er sånn at Stortinget må gi slike ordre til dem som jobber i Vegdirektoratet og Samferdselsdepartementet, da blir jeg bekymret. Jeg forutsetter at dette er intelligente, oppegående folk som ser det naturlige i å sammenkoble to slike prosjekt. Hvis de ikke ser det, bør de finne seg noe annet å gjøre. Jeg regner med at Stortinget ikke skal drive med detaljstyring verken av utbyggere eller andre, men stille rammemessige betingelser.

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 2013-06-18

La meg ta utgangspunkt i det som representanten Dåvøy sa, da hun viste til møte nr. to, der de døvblindes organisasjoner og byråkratene var uenige om hvordan man skulle tolke og finne definisjoner, og skille mellom hvor og når ledsager kunne bli brukt. Mitt første spørsmål til statsråden er ganske enkelt: Hvor mener statsråden, som er den politisk ansvarlige, at skillet bør gå, så man kan gi greie retningslinjer til byråkratiet, som skal utforme reglene? Spørsmål to: Hvorfor er statsråden så opptatt av prosess for å fremme en lovgivning, når vi vet at både de organisasjonene som ivaretar de døvblinde, og de døvblinde selv, sier klart og tydelig at de opplever en dårligere tilgjengelighet nå enn det som var tilfellet tidligere, altså en endring i praksis? Hvorfor, hvis også statsråden ønsker endringer på dette området, har man ikke da bare lagt frem en lovproposisjon som sikrer at man hadde kunnet ha den praksisen – som ble praktisert før juni 2012?