Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2012-05-14

Jeg synes at det er et interessant forslag som det går an å ta med seg når vi skal diskutere ny forskningsmelding, og den skal vi legge fram for Stortinget i begynnelsen av neste år. Noe av det som dreier seg om å rekruttere unge forskere, kanskje også å stimulere til litt mer dristig forskning – det er ikke sikkert det alltid henger sammen – kan være problemstillinger å ta med seg til den diskusjonen. Så det er et forslag jeg gjerne ser på. Det som er kjernen i dette området, er at det gjøres veldig mye både med hensyn til den rekrutteringen vi allerede har når det gjelder stipendiatstillinger, og med hensyn til institusjonenes egne prioriteringer, som tilsier at vi får flere doktorgrader i framtiden. Da er jeg litt tilbakeholden med å finstyre institusjonene, når jeg ser at vi trekker i samme retning. Vi trenger handlingsrom også, fordi det er mange flere momenter som spiller med i forhold til hva slags kvalitet vi skal ha.

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 2012-05-14

La meg starte med å si at jeg er glad for at vi har en ganske lik oppfatning av virkeligheten. Jeg er enig med representanten Hareide i at vi trenger både de generelle virkemidlene og de mer målrettede. Det er heller ikke sånn at bare man tar fra folk en støtte, som f.eks. kontantstøtten, vil de automatisk få seg et arbeid. Det kan være mange barrierer som gjør at det ikke er så enkelt. Særlig er jeg opptatt av innvandrerkvinnene. Hvordan kan vi sikre at de viktigste erfaringene vi har gjort med kvinnefrigjøring og likestilling i Norge – altså det å få seg egen inntekt og den friheten som ligger i det – også kan bli innvandrerkvinner til del? Det ønsker jeg at vi skal diskutere, men også at vi skal komme ut med flere virkemidler i forbindelse med integreringsmeldinga og i forbindelse med neste års budsjett. Det er min ambisjon. Da pekte jeg på dette tiltaket som kalles Ny sjanse, som er oppsøkende virksomhet særlig rettet mot kvinner som f.eks. har gått på kontantstøtte. Men vi ser at det kreves en ekstra innsats for å nå en del av de kvinnene og for at de også skal få muligheten til å forsørge seg sjøl. Da handler det ikke alltid heller om det som ofte sies, nemlig at vi skal få dem i jobb. Det handler om å tilrettelegge. Vi trenger ikke å ha ovenfra-og-ned-perspektiv eller en offertilnærming, men heller sørge for at vi er inkluderende i måten vi tilnærmer oss problemet på. Jeg tror det er viktig også for hva slags resultater vi oppnår. Et annet eksempel på målrettet arbeid handler om barnevernet. Vi vet at barn som har vært i barnevernet, ofte har mye dårligere odds for å klare seg seinere. Og vi har mye arbeid som vi må gjøre, og som vi også legger til rette for nå gjennom den stortingsmeldinga og proposisjonen som skal komme, som dreier seg om f.eks. det å rive ned gjerder mellom ulike instanser som har et ansvar, men som i dag samarbeider for dårlig, og jeg viste også til det i mitt hovedinnlegg. Så dette med utdanning: Vi vet at det å få seg videregående utdanning, og stå det løpet ut, er utrolig viktig for hva slags muligheter du får seinere. Da begynner kampen for økt gjennomføring allerede i barnehagene. Derfor er barnehagene så innmari viktig. Så handler det om flere timer, leksehjelp, det dreier seg om mer valgfrihet og praksis i ungdomstrinnet, sånn at flere kan få motivasjon til å stå løpet ut. Så har vi Ny GIV, og vi har også det som kalles LUS-prosjektet, som ligger under mitt departement. Jeg vil også nevne Nattergalen, som er et eget mentortiltak for folk som skal utdanne seg til barnevernspedagoger.