Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 1998-12-16

Dette må jeg si er en ganske pinlig seanse. Det er riktig som statsråd Sponheim sier, at det hersker usikkerhet om anslaget for arbeidsløsheten neste år. Men det hersker usikkerhet om hvor mye den kommer til å øke, det er ikke stor usikkerhet i noen av de økonomiske miljøene som nå har lagd prognoser for neste år, om at arbeidsløsheten kommer til å øke. Da er spørsmålet: Hva slags beredskap fins det i Regjeringen, når arbeidsløsheten kommer til å øke neste år? Da kan vi ikke ha en regjering som bare lener seg tilbake og sier at det er usikkerhet, og som langt ut i mai-juni finner ut at arbeidsløsheten øker, og så har tenkt å sette i gang tiltak, som kanskje kan begynne å virke uti september. Da må Regjeringen allerede nå lage beredskapsplaner som er slik at det går an å sette i gang tiltak umiddelbart når man ser at arbeidsløsheten øker. Den største sløsingen vi kan ha, er at bygningsarbeidere nå går ledige mens vi trenger boligbygging, eller at anleggsarbeidere går ledige mens vi trenger investeringer i jernbanen. Hva slags beredskap har Regjeringen?

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 1998-12-16

Jeg skal få stille ytterligere et spørsmål til den ærede helseminister: «En familie som mistet sin forsørger ved en feilbehandling ved et større sykehus i Østlandsområdet, fikk nylig tilbud om en skandaløs erstatning på 153 000 kroner fra Norsk Pasientskadeerstatning. Vil statsråden ta initiativ til å endre regelverket for Norsk Pasientskadeerstatning slik at erstatningsbeløpene kommer på linje med andre forsikringsordninger ved tap av forsørger?»

Parti: Fremskrittspartiet
Dato: 1998-12-16

Jeg takker statsråden for svaret, som jeg finner betryggende. Ifølge de samme oppgavene fra Statens helsetilsyn som statsråden viste til, døde 28 pasienter ved norske sykehus i 1997 i forbindelse med behandling med moderne fiberoptisk utstyr. Hele 118 pasienter ble alvorlig skadet i samme forbindelse. Dette synes jeg personlig er skremmende tall, fordi fiberoptisk utstyr har vært brukt i landet over flere år. Skopkirurgien er imidlertid kommet for å bli. Det er en svært god teknikk, som er skånsom for pasientene, men i ukyndige hender kan denne teknikken være direkte livsfarlig. Mitt spørsmål til statsråden er: Bør det i tillegg til kompetansesenteret ved Regionsykehuset i Trondheim opprettes flere nasjonale steder for opplæring i nettopp skopkirurgi?

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 1998-12-16

Jeg ønsker å stille et spørsmål til statsråd Høybråten. I forbindelse med behandlingen av St.meld. nr. 25 for 1996-97, Åpenhet og helhet – Om psykiske lidelser og tjenestetilbudene, gikk et flertall i Stortinget bestående av Høyre og Arbeiderpartiet inn for at Statens senter for barne- og ungdomspsykiatri skulle overføres fra staten til Oslo kommune. Flertallet uttrykte: «Flertallet er enig i at det nå er riktig at alle statlige ressurser konsentreres om å bygge ut tjenestene nær der barn og unge bor.» Det skulle altså bety at denne overføringen skulle medføre at man fikk styrket tilbudet innenfor barne- og ungdomspsykiatri til barn og unge i Oslo. Nå meldes det fra institusjonen om at byrådet har innstilt på at en rekke av plassene knyttet til tidligere Statens senter for barne- og ungdomspsykiatri skal selges ut av Oslo kommune til andre fylker. Det betyr at man ikke nødvendigvis får en styrking i forhold til Oslo kommune, og at institusjonen brukes som et salgsobjekt overfor andre fylker. Hva er Høybråtens holdning til at man velger en slik tilnærming? Er Høybråten innforstått med den når overføringen nå finner sted?

Parti: Sosialistisk Venstreparti
Dato: 1998-12-16

La meg følge opp Stoltenbergs spørsmål. Når statsråden sier at det ikke finnes grunnlag for andre beregninger enn dem som er i nasjonalbudsjettet, er det med respekt å melde det rene tøv. Alle beregninger som er gjort etter at statsbudsjettet ble lagt fram, har jo vist andre ting. Ikke minst viser rapporten fra Norges Bank i dag at både renteanslaget, kronekursanslaget, oljeprisanslaget, investeringsanslaget og arbeidsledighetsanslaget i nasjonalbudsjettet er feil. Og det er naturlig at det er feil, for statsbudsjettet ble lagt fram den 5. oktober. Nå har vi kommet langt ut i desember, og de kvalifiserte økonomiske miljøene både i Norge og i utlandet påpeker at nasjonalbudsjettets forutsetning er feil. Da er det ubegripelig for meg hvordan en statsråd kan forsvare et dokument som alle vet er forgangent og gått ut på dato. Og det spørsmålet mange her har vært opptatt av, er følgende: Hvis det er riktig som alle kvalifiserte miljø sier, at vi får økt arbeidsledighet og større uro i norsk arbeidsmarked til neste år, hvorfor kan ikke da Regjeringen allerede i januar/februar komme til Stortinget og si at de har nye prognoser, og at tiltak må settes i gang for å sørge for at arbeidsledigheten ikke øker? Det er utfordringen til statsråden.