Richter, Ján, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2015-05-12):
Ďakujem pekne. Tak ako som predtým uviedol, pokúsim sa zareagovať na tie konkrétne písomné pozmeňovacie návrhy. Prvý návrh, pán poslanec Kaník, možno v piatich bodoch odpoveď. Jednoznačne návrh nie je priechodný, s tým začnem. Dôvod: nie je možné zaviesť špecifickú skupinu, ktorá sa bude na účely pomoci v hmotnej núdzi posudzovať odlišne, ako ostatné domácnosti už vzhľadom na princíp, na ktorom je postavená. To znamená, pre vznik nároku na pomoc v hmotnej núdzi sa posudzujú nielen príjmy, ale aj majetok a nielen jednotlivca, ale celej domácnosti. To je všeobecne známe. Druhá vec, pán poslanec Kaník by týmto návrhom neodstránil dve skupiny, tak ako ich zadefinoval. To znamená dôchodcovia do tridsať kvalifikovaných rokov a dôchodcovia nad tridsať kvalifikovaných rokov odrobených, ale založil by dokonca tri skupiny osôb. Prvá skupina, osoby, na ktoré sa vzťahuje hmotná núdza bez výnimiek. To znamená, že do dosiahnutia dôchodkového veku. Osoby, ktoré dosiahli dôchodkový vek už nemajú nárok na minimálny dôchodok. Druhá skupina sú osoby, kde by sa neskúmal majetok a príjmy domácnosti a dostávali by len dávku v hmotnej núdzi. A tretia skupina sú tí, ktorí by mali nárok na minimálny dôchodok, ktorú by dostávali o čosi viac, ako je pomoc v hmotnej núdzi. To znamená nieže zužujeme priestor, ale ho otvárame, rozširujeme, komplikujeme. Absolútne v tomto prípade neprijateľné. Navyše by sa nezjednotili ani podmienky pre dôchodcov, ktorí odpracovali viac ako pätnásť rokov, keďže pri posudzovaní nároku na minimálny dôchodok sa skúmajú len dôchodkové príjmy. Naproti tomu v Kaníkovom návrhu by sa mal posudzovať celý príjem, mimo tých výnimiek, ktoré sú ustanovené v zákone o hmotnej núdzi. Dve odlišné veci. Majetok a len príjmy. To je ten základný rozdiel. A ďalej ústavnoprávne hľadisko, tiež veľmi dôležité. Právo na takúto pomoc, ktorá je nevyhnutná pre zabezpečenie základných životných podmienok toho, kto je v hmotnej núdzi, je podmienené prejavom vôle takejto osoby, že si toto právo uplatňuje. A on návrhu je vlastne ex offo konanie. To znamená, že osoba, ktorá jednoducho nemá záujem o pomoc v hmotnej núdzi, pretože napríklad môže žiť v Monaku a je zabezpečená majetkom, čo teoreticky je možné, by toto právo mala jednoducho porušené, nehovoriac o tom, že potreba predložiť doklady, jednoducho prejaviť záujem. A nehovoriac o tom, že celkove celý ten návrh má veľa legislatívnych nedostatkov, čím by sa vôbec pozmeňovací návrh stal nevykonateľným ako takým. Čo sa týka pána poslanca Švejnu, jedna, dve, tri. Tri návrhy. K jeho prvému veľmi stručne. Priamo zo zákona navrhuje zrušiť účasť sporiteľov v II. pilieri v prípade, ak by splnili podmienky návrhu na minimálny dôchodok, a to previesť jeho nasporenú sumu do Sociálnej poisťovne. Povedal som predtým. Veď je holý nezmysel, takíto ľudia tam nemajú čo robiť. Veď to vysvetľujeme stále, že nemá to logiku absolútne. No, a nehovoriac o tom, že návrh neodstraňuje morálny hazard, ktorým hlavným spôsobom apelujem v súvislosti s II. pilierom, ktorý naším pozmeňovákom nie je riešený. Naopak, fyzické osoby s nízkymi príjmami totiž na seba opäť nebudú brať riziko investovania, ktoré by následne muselo byť sanované minimálnym dôchodkom, pretože na kapitálovom trhu by jednoducho neuspeli, či vlastným pričinením, príp. DSS-ky ako takej. No a je tu aj protiústavnosť, si dovolím povedať, pretože problémom návrhu zákona je, že zasahuje do zmluvnej slobody sporiteľa, keďže bez prejavu jeho vôle by automaticky bola zrušená jeho účasť v II. pilieri a presunutý do I. piliera. Toto je protiústavnosť a myslím si, že okolo ktorej sa absolútne nedá debatovať. Pán poslanec keď uvádzal, hovoril o dobrovoľnosti, ale v konečnej miere to, čo predložil písomne, je, ja to nazvem, gilotína. Žiadna dobrovoľnosť, ale povinne a to je niekde úplne, úplne inde. Možnože si to zabudol prečítať a že to dostal až tu od toho, čo to pripravil ten návrh, aby ho potom prečítal. To znamená, že je aj nesprávne legislatívne vyjadrený. Čo sa týka druhého návrhu pána poslanca Švejnu, navrhuje zmeniť podmienku nároku na vyrovnávací príplatok, to znamená tie federálne dôchodky z dvadsaťpäť rokov odpracovaných na tri roky. Odpoveď: podľa nášho názoru je podmienka dvadsaťpäť rokov adekvátna, pretože je v súlade s princípom legitímnych očakávaní poistencov, ktorí splnili kvantitatívnu podmienku nároku na dôchodok podľa zákona platného v spoločnom štáte. Podotýkam, že rovnaká podmienka je aj v českom zákone. My sme to spolu pripravovali, aby rovnaké podmienky platili na českej, aj na slovenskej strane, čo si myslím, že je úplne legitímne a logické. Ja len dúfam, že to je posledná legislatívna norma, ktorou riešime nejaké podlžnosti zo spoločného štátu. Možno by som mohol postaviť otázku, prečo ju neriešili aj moji predchodcovia v predchádzajúcom období, ale ja som rád, že je teraz na stole, pretože na ňu ľudia jednoducho čakajú a myslím si, že v tomto prípade dostanú výhodnejší dôchodok, či je to z českej, resp. slovenskej strany. Tretí návrh – rezervný fond solidarity. To je tá stará opotrebovaná platňa, ktorá sa používa veľmi často. Podľa dôvodovej správy sa ruší povinnosť platiť poistné do rezervného fondu solidarity, avšak táto úprava absentuje v normatívnom texte pozmeňovacieho návrhu. To znamená, že tento návrh je nedostatočný, nevykonateľný, nerealizovateľný. A ja len pripomínam, že obsah takéhoto návrhu je už na Ústavnom súde. Ak Ústavný súd rozhodne, budeme akceptovať a podľa toho konať. Pán Beblavý má podobný návrh ako pán Švejna, čo sa týka krátenia sumy starobného dôchodku. Dôvodom však nie je rezervný fond solidarity, ako u pána Švejnu, ale týmto spôsobom navrhuje navýšiť sumu minimálneho dôchodku. To znamená opäť z tohto balíka, z týchto prostriedkov, z týchto peňazí. Na záver som presvedčený, že ľudia, ktorí odpracovali tridsať rokov, si zaslúžia vyšší dôchodok, ako tí, čo nepracovali a poberali len sociálne dávky. Som presvedčený, že gro tejto snemovne je rovnakého názoru a že tento návrh zákona podporí, za čo vopred ďakujem. (Potlesk.)