Fecko, Martin, poslanec NR SR (2017-09-14):
Ďakujem pekne. Pani predsedajúca, členovia vlády, kolegyne, kolegovia, vážení hostia, ako som avizoval, opätovne budem podávať interpeláciu na ministra hospodárstva pána Žigu, nakoľko nebol som spokojný, takže trošku to rozvediem a dovoľte, aby som ju predniesol. Obidve moje interpelácie, aj druhá, ktorá sa týka ministra dopravy, budú, už boli podané do podateľne Národnej rady. Takže prvá interpelácia na pána ministra hospodárstva. Vážený pán minister, vo svojej odpovedi na moju predchádzajúcu interpeláciu v tejto veci o tepelnej energetike zo dňa 17. júla 2017 ste uviedli, že vaše ministerstvo nemieni vyvinúť žiadnu aktivitu v prospech obyčajných ľudí v nadväznosti na nález Ústavného súdu Slovenskej republiky PL. ÚS 42/2015 zo dňa 12. októbra 2016, keďže to podľa vášho názoru nie je potrebné. Dovoľte mi uviesť, že vaše odpovede na moju interpeláciu nepovažujem za dostatočné, ale skôr za zavádzajúce a nasvedčujúce tomu, že ste sa doteraz pravdepodobne dôkladne nezaoberali s viac ako 100-stránkovým odôvodnením vyššie uvedeného nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky. V prvom rade Ústavný súd Slovenskej republiky sa zaoberal otázkou existencie viacerých zákonov, ktoré majú identický alebo veľmi podobný systém poskytovania náhrady za zriadenie vecného bremena a za nútené obmedzenie vlastníckeho práva, ako je systém poskytovania náhrad podľa zákona o tepelnej energetike. Z môjho pohľadu je zarážajúce, že ako bývalý minister životného prostredia, oblasť verejných vodovodov a verejných kanalizácií, ale i súčasný minister hospodárstva, to znamená oblasť energetiky – teplo, elektrina, plyn, tolerujete v oblasti vašej pôsobnosti existenciu zákonov, ktorých systém náhrady označil Ústavný súd Slovenskej republiky v odôvodnení svojho nálezu za prežitok éry socializmu a za právne normy, ktoré patria do minulosti, body č. 78 a 79 odôvodnenia tohto nálezu. Pritom každý z dotknutých zákonov bol v období vášho funkčného pôsobenia aspoň raz no-ve-li-zo-va-ný. Navyše, keď som sa, či už sám alebo v spolupráci s mojimi kolegami z hnutia Obyčajní ľudia a nezávislé osobnosti, snažil v minulých volebných obdobiach o nápravu tohto protiústavného systému náhrad, ani vy a ani vaši kolegovia z vlády či parlamentu ste moje návrhy nepodporili. Ak by sa tak stalo, Ústavný súd Slovenskej republiky by nemusel konštatovať, že tieto zákony sú protiústavné, čo ani vám nerobí dobré meno, keďže ste ich ako člen vlády Slovenskej republiky schvaľovali a dokonca nepriamo obhajovali. Vláda Slovenskej republiky bola vedľajším účastníkom konania na strane odporcu pred Ústavným súdom Slovenskej republiky. Vášmu tvrdeniu, že nie je potrebné vyvíjať akúkoľvek legislatívnu činnosť, pretože v Zbierke zákonov Slovenskej republiky už zákon o tepelnej energetike bol upravený v zmysle judikátu Ústavného súdu Slovenskej republiky a tak je vec uzavretá, celkom nerozumiem, lebo práve naopak, Ústavný súd Slovenskej republiky požaduje zmenu platnej legislatívy, ak má byť v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a medzinárodnými dohovormi, ktorými je Slovenská republika viazaná. Ako uviedol Ústavný súd vo svojom náleze z 12. októbra 2016, bod č. 76: „Ústavný súd v záujme vnesenia právnej istoty do budúcej aplikácie podmienky primeranej náhrady konštatuje, že riešenie využité v zákone o tepelnej energetike nemožno označiť za splnenie ústavnej podmienky. Aj čl. 20 ods. 4 ústavy v rozsahu podmienky primeranej náhrady treba interpretovať v kontexte ústavného textu, teda v spojení s čl. 1 ods. 1 ústavy, ktorý ustanovuje implikovanú podmienku právnej istoty. Z čl. 20 ods. 4 ústavy v spojení s prvou vetou čl. 1 ods. 1 ústavy možno vyvodiť, že účelom úpravy čl. 20 ods. 4 ústavy je dať vlastníkovi právnu istotu o výške primeranej úhrady za vyvlastnenie aj za nútené obmedzenie jeho vlastníckeho práva. K právnej istote, akú má zaručiť ustanovenie čl. 20 ods. 4 ústavy, patrí aj istota o čase, kedy vlastník dostane primeranú náhradu. Zákonný odkaz na dohodu, ale aj subsidiárne ponechanie otázky primeranej náhrady na rozhodnutie súdu nespĺňa ani požiadavku vedomosti o výške primeranej náhrady, ani požiadavku včasnosti poznania okamihu, v ktorom vlastník dostane primeranú náhradu. Pričom účelom podmienky primeranej náhrady je ochrana vlastníka, ktorý podľa čl. 20 ods. 4 ústavy nemôže zostať v neistote, akú náhradu dostane ako primeranú za vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie svojho vlastníctva a kedy túto náhradu dostane.“ Koniec citátu. A tiež, že body č. 78 a 87 odôvodnenia nálezu znejú: „Jednorazové plnenie ako jediný zákonný spôsob uplatnenia práva vlastníka na náhradu za vyvlastnený majetok do právneho poriadku Slovenskej republiky vniesli pramene práva so silou zákona v ére socializmu. Jednorazová náhrada poskytnutá vlastníkom za ich obmedzenie nemá a priori nemôže mať povahu primeranej náhrady za obmedzenie, ktorému sú podľa zákona podrobení.“ Koniec citátu. Ústavný súd Slovenskej republiky teda úplne jasne spochybnil nielen formu náhrady, jednorazová náhrada, ale aj celý systém náhrad v zákone o tepelnej energetike a ďalších zákonoch, t. j. aj pokiaľ ide o čas a spôsob, akým a kedy sa vlastník nehnuteľnosti dopracuje k poznaniu o primeranej náhrade za zriadenie vecného bremena na svojej nehnuteľnosti, resp. za nútené obmedzenie svojho vlastníckeho práva alebo za zriadenie ochranného alebo bezpečnostného pásma v okolí energetického zariadenia, resp. zariadenia iného typu, napríklad vodovod, kanalizácia, zariadenie elektronickej komunikácie. S ohľadom na uvedené si vás preto opätovne dovoľujem požiadať o odpoveď na moju otázku z predchádzajúcej interpelácie, či a kedy mieni vaše ministerstvo novelizovať príslušné zákony v jeho pôsobnosti tak, aby zodpovedali kritériám, ktoré v záujme vnesenia právnej istoty do budúcej aplikácie podmienky primeranej náhrady vymedzil Ústavný súd v tomto ústavnom náleze. S novelizáciou viacerých dotknutých zákonov, ktoré príkladmo v odpovedi na moju interpeláciu aj uvádzate, súvisí aj spôsob, akým vláda Slovenskej republiky chce odškodniť obyčajných ľudí, vlastníkov nehnuteľností za to, že im vinou ňou navrhnutej a do parlamentu predloženej legislatívy na schválenie vznikla škoda poskytovaním neprimeranej náhrady namiesto náhrady primeranej. Doterajšiu jednorazovú náhradu totiž Ústavný súd Slovenskej republiky odmietol ako ne-pri-me-ra-nú. Neobstojí podľa môjho názoru argument prezentovaný vládou počas konania pred Ústavným súdom, že doterajší systém jednorazovej náhrady je v poriadku, pretože inak by vznikli zvýšené náklady pre držiteľov povolenia, ktoré by sa následne prejavili v cenách energií, nakoľko je to plne v rukách nominanta vlády Slovenskej republiky na čele Úradu pre reguláciu sieťových odvetví, aby nastavil tzv. oprávnené náklady a tvorbu fixnej a najmä variabilnej zložky ceny energií tak, aby sa to nestalo, pričom vláda Slovenskej republiky má stále v rukách legislatívnu iniciatívu. Pokiaľ ide o vaše tvrdenie uvedené v odpovedi na moju interpeláciu, že nie je potrebné zaoberať sa ustanoveniami iných zákonov, pokiaľ aj vo vzťahu k nim Ústavný súd Slovenskej republiky výslovne neuvedie, že sú protiústavné, nazdávam sa, že takýto prístup by viedol nielen k zvýšenému nápadu na personálne poddimenzovaný Ústavný súd Slovenskej republiky, ale bol by fackou do tváre všetkým obyčajným ľuďom, vlastníkom nehnuteľností, ktorí sú v iných oblastiach sieťových rozvodov, ako je tepelná energetika, stále odkázaní na systém jednorazovej náhrady, hoci to Ústavný súd označil za protiústavné. Na základe vyššie uvedeného sa preto na vás obraciam formou tejto interpelácie a dovoľujem si vás požiadať o vysvetlenie a zodpovedanie nasledujúcich otázok: 1. Považujete za správne, že ste legislatívne nečinný, hoci Ústavný súd Slovenskej republiky označil viaceré zákony v pôsobnosti vášho ministerstva za pozostatky z éry socializmu a za právne normy, ktoré patria do minulosti? 2. Kedy mienite novelizovať zákony v pôsobnosti vášho ministerstva, ktorých obsahom je protiústavné riešenie systému náhrad poskytovaných vlastníkom nehnuteľností za zriadenie vecného bremena, ochranného či bezpečnostného pásma v okolí energetického zdroja a za nútené obmedzenie ich vlastníctva, ako to konštatoval Ústavný súd Slovenskej republiky? Ako mienite odškodniť vlastníkov nehnuteľností za obdobie, kedy boli v platnosti aj vami schválené protiústavné normy a títo ľudia namiesto primeranej náhrady dostávali neprimeranú jednorazovú náhradu? 4. Akým spôsobom chcete v spolupráci s Úradom pre reguláciu sieťových odvetví zabezpečiť, aby si držitelia povolení nezohľadňovali poskytovanie náhrad vlastníkom dotknutých nehnuteľností v cenách energií, resp. oprávnených nákladov, ktoré sa následne môžu premietnuť do ceny energií? 5. Posledné. Podporíte legislatívne návrhy v parlamente, a to aj zo strany opozičných poslancov parlamentu, ktorých snahou bude novelizovať zákony v pôsobnosti vášho ministerstva tak, aby boli v súlade s nálezom Ústavného súdu PL. ÚS 42/2015 z 12. októbra 2016 a jeho odôvodnením? Ďakujem pekne, pán minister, ak mi na tieto otázky odpoviete. To je moja prvá interpelácia. A druhá na pána ministra Érseka, ktorého máme tu. Áno, pán minister, ste tu. Ďakujem pekne. Takže to bude trošku kratšie. Takže, pán minister, dovoľte, aby som vás interpeloval vo veci majetkoprávneho vysporiadania pozemkov pod cestami. Je verejne známe, že značná časť pozemkov, ktoré sa nachádzajú pod cestnými telesami, nie je majetkovoprávne vysporiadaná. Iste existuje mnoho komplikácií, ktoré bránia vysporiadaniu, napríklad neznámi vlastníci, prebiehajúce konania dedičské a pod., avšak sú tu i prípady, kedy je vlastník známy, ale absentuje činnosť kompetentného orgánu. Podľa § 24 e) zákona č. 135/1961 Zb. o pozemných komunikáciách, tzv. cestný zákon v znení neskorších predpisov, pozemky, ktoré nie sú vo vlastníctve štátu a správe Slovenskej správy ciest alebo ministerstva, vo vlastníctve Národnej diaľničnej spoločnosti, samosprávneho kraja alebo obce z dôvodu, že dosiaľ nedošlo k ich majetkoprávnemu vysporiadaniu a nachádzajú sa pod diaľnicami, cestami alebo miestnymi komunikáciami v užívaní, možno vo verejnom záujme vyvlastniť. Vyvlastňovacie konanie sa začína na návrh príslušného vlastníka diaľnice, cesty alebo miestnej komunikácie podľa § 3d, pričom návrh na vyvlastnenie práv k takýmto pozemkom môže podať najneskôr do 31. decembra 2020. Ako poslanec Národnej rady Slovenskej republiky sa často stretávam s prípadmi občanov, ktorí sa na mňa obracajú so žiadosťou o pomoc vo veciach doposiaľ nezrealizovaného takéhoto majekoprávneho vysporiadania pozemkov, ktorých, ktorých sú oni vlastníci, a nachádzajú sa na nich diaľnice, cesty prvej, druhej a tretej triedy. K takýmto prípadom patrí aj prípad pána plukovníka Ing. Michala Šeďa, ktorý sa snažil vysporiadanie riešiť priamo so Slovenskou správou ciest. Napriek uznaniu potreby majetkoprávneho vysporiadania, pozemky občana, ktoré sú zastavané cestným telesom štátnej cesty prvej triedy č. 18, ktorú spravuje Slovenská správa ciest, nie je schopná riešiť vysporiadanie týchto pozemkov z finančných dôvodov. Konkrétne citujem: „V posledných rokoch rozpočet našej organizácie, nie je štátnou rozpočtovou, organizácia, ktorá nie je štátnou rozpočtovou organizáciou napojenou na štátny rozpočet Slovenskej republiky, nepostačoval na riešenie starých stavieb a rozpočet našej organizácie na rok 2017, žiaľ, so starými stavbami nepočíta.“. Koniec citátu. Zároveň zdôraznili, že budú žiadať o pridelenie finančných prostriedkov na tento účel nevysporiadania týchto starých stavieb. Z podkladov dostupných od tohto občana sa javí, že majetkoprávne vysporiadanie rieši jeho rodina dvadsaťpäť rokov. Za tento čas neboli kompetentné orgány schopné riešiť majetkoprávne vysporiadanie pozemkov tak, aby bola vlastníkovi zabratých pozemkov poskytnutá, respektíve vyplatená primeraná náhrada. Vzhľadom na to, že vyvlastňovacie konanie sa začína na návrh príslušného vlastníka diaľnice, cesty alebo miestnej komunikácie, občania, ktorí chcú svoje majetkoprávne vzťahy so štátom riešiť a vysporiadať, nemajú na predmetné konanie žiaden dosah, napríklad zahájením konania na podnet vlastníka pozemkov, a mnohokrát sa stane, že sa občan majetkoprávneho vysporiadania ani ne-do-žije. Vláda sa v svojom programovom vyhlásení na roky 2016 až ´20 zaviazala zabezpečiť pre spoločnosť pokoj a istotu potrebnú pre všestranný rozvoj a ochrániť občanov a ich základné práva a slobody, ako i usilovať o plnú funkčnosť orgánov a dôsledne presadzovať právo voči každému. S ohľadom na občanov, ktorí svoje vlastnícke práva k pozemkom nemôžu využívať z dôvodu umiestnenia cestných telies, by malo byť v záujme vlády Slovenskej republiky a predovšetkým vášho ministerstva upevniť právnu istotu týchto občanov a realizovať majetkoprávne vysporiadanie pozemkov, ktorých sú vlastníkmi a na ktorých sa nachádzajú diaľnice, cesty prvej, druhej a tretej triedy. Preto, pán minister, sa obraciam na vás s touto interpeláciou a žiadam odpoveď na nasledujúce otázky: Po prvé. Prečo nie je v záujme Ministerstva dopravy a výstavby Slovenskej republiky riešiť desaťročia trvajúci problém týkajúci sa majetkoprávneho vysporiadania pozemkov pod cestnými telesami napriek tomu, že vlastníci pozemkov o takéto vysporiadanie žiadajú? Po druhé. Ak tu záujem Ministerstva dopravy a výstavby Slovenskej republiky je, v akom rozsahu bude vaše ministerstvo spolu so Slovenskou správou ciest žiadať o navýšenie finančných prostriedkov v rámci rozpočtu a v akom horizonte predpokladáte, že budú majetkoprávne vysporiadané tieto pozemky pod cestami? Po tretie. Je reálne začatie všetkých vyvlastňovacích konaní do 31. 12. 2020 s poukázaním na finančné prostriedky alokovania na vysporiadanie? Aký je postup, ak oprávnený orgán návrh do zákonného dátumu nepodá? Po štvrté. Budú pri začatí vyvlastňovacieho konania uprednostňovaní občania, ktorí podali podnet na majetkoprávne vysporiadanie pozemkov? Po piate. Pripravuje aj v súčasnosti Ministerstvo dopravy a výstavby Slovenskej republiky legislatívnu zmenu, ktorou by bolo možné majetkoprávne vysporiadanie pozemkov urýchliť? Pán minister, ďakujem pekne, že ste si ma vypočuli, a chcem veriť, že dostanem adekvátne odpovede, aj naši občania, na tieto otázky. Ďakujem pekne. Končím stále tak, ako hovoríme, naši predkovia nám odkazujú, aby sme žili tak, aby bolo aj chleba, aj neba. Ďakujem pekne.