P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-10-03):
Pýtam sa pani ministerky, navrhovateľky, či sa chce vyjadriť. Nech sa páči. B. Schmögnerová, ministerka financií SR: Ďakujem pekne. Veľmi krátko by som chcela zareagovať na vystúpenie obidvoch pánov poslancov. Najskôr k pánovi poslancovi Sopkovi. Otázka kompatibility zákona, ja by som to neposudzovala ako nedostatok predlohy zákona zo strany predkladateľa, pretože je celkom prirodzené, že legislatíva sa stala kompatibilnou postupne a nie je to v dôsledku toho, že by predkladateľ predkladal zlý návrh, ale táto postupnosť krokov vždy súvisí s možnosťami, ktoré v tej legislatíve sme schopní presadiť z hľadiska dôsledkov tejto legislatívy do reálneho života. Preto je celkom bežné, ja neviem, môžem hovoriť o desiatkach zákonov, ktoré sme predkladali do Národnej rady, o ktorých si uvedomujeme, že nie sú ešte 100-percentne kompatibilné, trebárs hovorím o niektorých daňových zákonoch, ktoré dnes budú, pokiaľ tam nežiadame o prechodné obdobie, tak budú kompatibilné plne až po vstupe do Európskej únie. Pokiaľ žiadame o prechodné obdobie, tak budú kompatibilné až po uplynutí tohto prechodného obdobia. Z hľadiska úvah okolo Úradu pre štátnu pomoc. Chcela by som sa k tomu vyjadriť, asi ako tieto úvahy vznikli a ako by sa v prípade, že by vláda podporila takýto návrh, aj mohli alebo nemohli realizovať. Žiaľbohu, skúsenosti so zakladaním tohto úradu a s jeho nábehom boli nie veľmi pozitívne, napokon viete, že Národná rada krátko po tom, ako rozhodla o poste – myslím, že predseda sa volá? – predsedu Úradu pre štátnu pomoc, musela rozhodovať o vymenovaní nového predsedu Úradu pre štátnu pomoc. No a viete aj o tom, že na tomto úrade sa uskutočnila potom kontrola Najvyššieho kontrolného úradu, ako i ministerstva financií, ja myslím, že i Úradu vlády. Úrad vlády, ktorý kontroloval dodržiavanie zákona o štátnej pomoci, poukázal na niektoré závažné nedostatky a to bol aj dôvod, pretože zákon hovorí presne, taxatívne vymenúva, za akých podmienok je možné podať návrh na odvolanie predsedu, že vláda rozhodla o podaní tohto návrhu. Samozrejme, o tom bude musieť potom rozhodovať Národná rada Slovenskej republiky. V nadväznosti na to sa začalo diskutovať o tom, či tento model, ktorý sme my zvolili, bol najlepším modelom, to znamená, že vznikla samostatná inštitúcia a začalo sa poukazovať na to, že v Českej republike je Úrad pre štátnu pomoc vlastne súčasťou úradu, tam sa to, tuším, volá Antimonopolný úrad. Nasledujúci krok bol taký, že sme sa obrátili na Európsku komisiu, akoby sa pozerala na niečo podobné, keby sme realizovali podobný krok ako v Českej republike, a môžem povedať, že v tejto chvíli máme pozitívne vyjadrenie Európskej komisie. Samozrejme, že nasledujúci postup je príprava zmeny zákona, jeho schválenie v Národnej rade. Nazdávam sa, že bude dostatok priestoru, aby sme o týchto otázkach ešte hovorili podrobnejšie, no a napokon bude mať konečné rozhodnutie v rukách Národná rada Slovenskej republiky. Dovtedy by bolo však veľmi žiaduce, aby úrad, samozrejme, riadne fungoval a bolo by vhodné, aby sme aj doriešili otázku zmeny na poste predsedu Úradu pre štátnu pomoc, ale tu je potrebné, samozrejme, konanie Národnej rady Slovenskej republiky. K návrhu pána poslanca Mesiarika, myslím si, že vzhľadom na to, že sa nebude hneď hlasovať, budeme mať ešte určitý časový priestor, aby sme o tom diskutovali, ja by som len zatiaľ predbežne chcela poukázať, že máme s ním ako predkladateľ trošku ťažkosti, a to vzhľadom na znenie zmluvy o pridružení medzi Európskou komisiou a Slovenskou republikou, ktoré nás zaväzuje dodržiavať pravidlá na poskytovanie štátnej pomoci. Takže ja vás potom poprosím po skončení rokovania k tomuto zákonu, pán poslanec Mesiarik, že by sme sa na chvíľočku vonku poradili aj s mojimi pracovníkmi, aby sme si vysvetlili stanovisko predkladateľa podrobnejšie k tomuto vášmu návrhu a možnosť jeho podpory alebo nepodpory. Ďakujem za pozornosť.