Kováčik, Dušan, špeciálny prokurátor Úradu špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry SR (2017-06-21):
Vážený pán predsedajúci, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, v súlade s rokovacím poriadkom Národnej rady Slovenskej republiky, ako aj zákona o prokuratúre špeciálny prokurátor predkladá Národnej rade Slovenskej republiky správu o činnosti Úradu špeciálnej prokuratúry o poznatkoch a stave zákonnosti za rok 2016. Správa je spracovaná na základe štatistických podkladov a na základe zistených poznatkov zo spisov a z analýz vykonaných Úradom špeciálnej prokuratúry. Správa hodnotí činnosť prokurátorov Úradu špeciálnej prokuratúry v konaní pred začatím trestného stíhania, v prípravnom konaní, v konaní na súde vrátane ich súčinnosti s ďalšími orgánmi činnými v trestnom konaní, najmä s Policajným zborom. Správa podáva informáciu o poznatkoch Úradu špeciálnej prokuratúry o stave zákonnosti o veciach, ktoré patria do príslušnosti Úradu špeciálnej prokuratúry. Naša správa o činnosti je koncipovaná tak, že v časti I sú základné informácie o Úrade špeciálnej prokuratúry a zabezpečení plnenia jej úloh, v časti II obsahuje poznatky o stave kriminality, časť III je zameraná na činnosť Úradu špeciálnej prokuratúry pred začatím trestného stíhania, IV. časť na činnosť Úradu špeciálnej prokuratúry v prípravnom konaní, V. časť je venovaná zhodnoteniu spolupráce Úradu špeciálnej prokuratúry najmä s orgánmi Policajného zboru, VI. časť obsahuje údaje o činnosti Úradu špeciálnej prokuratúry v súdnom konaní a VII. časť je venovaná aplikačným, organizačným a personálnym problémom. Čo sa týka veľmi v stručnosti jednotlivých tých častí. Tak ako môžte vidieť zo správy o činnosti, Úrad špeciálnej prokuratúry má zákonom stanovenú príslušnosť, čiže nie je to na vôli niekoho, ktoré veci bude Úrad špeciálnej prokuratúry vykonávať, ale je to presne, striktne stanovené zákonom. Čo sa týka posledných noviel Trestného poriadku, tak vždy táto v podstate príslušnosť Úradu špeciálnej prokuratúry sa rozširuje, či už to bolo k 1. 1. 2016, kde trestné činy terorizmu nám boli pripadnuté na riešenie, a od 1. 1. 2017 aj trestné činy extrémizmu, predtým to bola úkladná vražda, falšovanie, pozmeňovanie a neoprávnená výroba peňazí a cenných papierov. Čo sa týka ďalších skutočností, Úrad špeciálnej prokuratúry nerealizuje len tie veci, ktoré má stanovené priamo zo zákona, kde je v Trestnom poriadku striktne uvedené, ale je v kompetencii pána generálneho prokurátora aj cez § 51 zákona o prokuratúre nechať realizovať prokurátorom Úradu špeciálnej prokuratúry aj iné veci. V tomto prípade, samozrejme, nie je partnerom Úradu špeciálnej prokuratúry Špecializovaný trestný súd, ale súdy v rámci celého územia Slovenskej republiky. Toto ustanovenie § 51 je využívané generálnym prokurátorom a realizujeme veci. Len na vysvetlenie, viac-menej sú to také veci, kde Úrad špeciálnej prokuratúry začal vykonávať dozor, kde bola stanovená nejaká právna kvalifikácia a po vykonaní dokazovania, resp. v priebehu vykonania dokazovania sa zistilo, že táto právna kvalifikácia tam padá, je tam niečo iné, ale vzhľadom na to, že prokurátor pozná túto vec, tak pán generálny rozhodne cez § 51, ale ten prokurátor už dokončí výkon dozoru a v podstate potom túto vec zastupuje aj na príslušnom okresnom súde v rámci, hovorím, celej republiky. Čo sa týka bodu II, stav kriminality. Tak ako je konštatované v správe o činnosti, dochádza v podstate k poklesu nápadu vecí v roku 2016 oproti predchádzajúcemu roku. V tejto súvislosti už na výboroch som hovoril, že ja nie som veľký zástanca tých štatistických údajov a v podstate čísiel v trestnom práve, tam postačí, aby v priebehu roka napadli dve-tri veci, kde je viacej páchateľov, kde sú to nejaké hromadné trestné veci, a ono tie čísla už potom idú buďto hore, alebo dole. Ono v podstate aj napriek tomu, že došlo k poklesu, tej práce je tam stále dosť, nedá sa povedať, že tým pádom, že došlo k poklesu zhruba o 20 vecí, že by tej práce bolo menej. Čo sa týka tých ďalších vecí, trestných činov korupcie, trestných činov organizovaného zločinu a tak, už na výboroch som vysvetľoval, aj trestné činy korupcie v posledných rokoch sa páchajú sofistikovanejším spôsobom. Aj tam v podstate páchatelia využívajú iné možnosti, tak ako sme na začiatku od roku 2004, keď sme existovali, sa nám darilo realizovať tieto veci najmä cez ITP prostriedky. V súčasnej dobe je to už dosť veľký problém, takmer je to taká notorieta, v podstate páchatelia nám nekomunikujú cez telefón, komunikujú iným spôsobom, sofistikovanejšie vyhľadávajú. A takisto, tak ako na začiatku dochádzalo k tomu, čo vidíte vo filmoch tak, že dochádza k odovzdávaniu obálok a tak ďalej, tak v súčasnej dobe takmer toto pomaly neexistuje. Úplne iným, sofistikovanejším spôsobom sa pácha korupcia, niekedy plnenie je aj s odstupom času roka, roka a pol za iných okolností a tak ďalej, čiže aj v tomto smere dochádza k nejakému posunu. Čo sa týka toho organizovaného zločinu, tie tradičné zločinecké skupiny na území Slovenskej republiky, si dovolím povedať, že podarilo sa nám za určité obdobie rozložiť všetky tie najznámejšie, najvýznamnejšie tie zločinecké skupiny, ale je tu ďalší problém, s ktorým sa začíname potýkať, a to je ten, že, bohužiaľ, bohužiaľ, na ich miesto prichádzajú iné skupiny ľudí. Sú to najmä občania iných národností, iných štátov a práve tie zločinecké skupiny sú založené na etnickom a rodovom základe, čo je veľmi veľký problém jednak infiltrovať sa, dostať sa do týchto skupín a, by som povedal, že je obrovský problém prelomiť nejakú bariéru mlčanlivosti a v takýchto skupinách získať niekoho na spoluprácu. Je to vec takmer, takmer nemožná. Čiže zasa je to určitá výzva pred nami, zas je to iný fenomén, čiže aj my v podstate sa musíme za pochodu s takýmito vecami vysporiadavať. Čo sa týka činnosti pred začatím trestného stíhania, ono ten nápad je okolo tých 600 – 700 vecí, to sú oznámenia či už od fyzických osôb, alebo právnických osôb. Priznám sa, tak ako uvádza sa v správe, policajné orgány takmer polovičku vecí odmietajú, lebo to sú oznámenia takého charakteru, skončí súdne konanie nejaké a občan napíše, že preto sa rozhodlo v jeho neprospech, lebo určite druhá strana nejakým spôsobom ovplyvnila tento výsledok – či už u sudcu, u prokurátora, alebo u koho. Čiže sú to také všeobecné podania, ničím nekonkretizované a viac-menej, hovorím, sú smerované voči rozhodnutiam súdov, čiže tam je veľmi veľký problém, čo sa týka tej dokumentácie, pretože je to len pocit toho človeka, ktorý podá takéto oznámenie. Samozrejme, že sú tam potom aj oznámenia, najmä čo sa týka úradov práce a ďalších vecí, kde sa týkajú eurofondov, tieto sú fundované oznámenia a tieto oznámenia potom prechádzajú aj do registra Gv, kde sa začína trestné stíhanie a znáša sa obvinenie. Čiže ten vývoj je tam v podstate takýto. Čo sa toho prípravného konania týka, v podstate som už hovoril, to je ten aj stav kriminality, kde som spomínal tie veci, oprávnenia prokurátorov v zmysle § 230 Trestného poriadku, kde prokurátori v rámci výkonu dozoru môžu dávať návrhy na doplnenie vyšetrovania a rozhodujú o uzneseniach, keď je podaná sťažnosť, rozhodujú v podstate o podnetoch vyšetrovateľov pri vydávaní návrhu na vydanie príkazov, či už je to na zatknutie, na väzbu, na prehliadky, na nasadenie obrazovo-zvukových záznamov, na agenta, tam prokurátor, a štatisticky je to tam vyčíslené v podstate, ako prokurátor koná. V piatej časti sme sa venovali spolupráci s políciou. Tu by som chcel, páni poslanci, jednu vec dať na pravú mieru. Zachytil som posledné dni v novinách, že v podstate zo správy jednak pána generálneho, ale aj našej, nebudem ja teraz komentovať správu pána generálneho prokurátora, budem hovoriť za svoju správu, že vyplýva, že akoby tu pomaly nastala vojna medzi políciou a prokuratúrou, že sú veľmi zlé vzťahy, že tá polícia absolútne nič nerobí. Ja by som to chcel uviesť na pravú mieru. Nie, takýto stav určite neexistuje, nie je a ja aj v tej správe píšem to slovíčko „ojedinele“. Treba si uvedomiť jedno na tej správe. Je to správa síce špeciálneho prokurátora, ale podieľajú sa na nej všetci 24 prokurátori, ktorí sú na Úrade špeciálnej prokuratúry, a každý jeden z týchto prokurátorov má nejaké skúsenosti s tými policajtmi. Niekto má výhrady, niekto ich chváli, niekto povie, že stalo sa mu, ja neviem, pri realizácii tridsiatich vecí dvakrát, trikrát takéto pochybenie. Čiže v tomto smere ja rešpektujem mojich prokurátorov a keď mali pripomienky, dávame, ale stále – zopakujem to slovíčko – ojedinele. Čiže neberte to, prosím vás, tak, že my tvrdíme, že tá polícia nevie robiť a stále robí zle alebo čo. Nie, len jednoducho ak máme hodnotiť, tak musíme hovoriť aj o tých negatívnych veciach. Ale naozaj sú v takej miere, my sa snažíme to eliminovať. Aj zo strany polície je snaha, že robíme spoločné semináre, robíme spoločné porady v rámci odborov, kde prokurátori sa stretávajú s tými vyšetrovateľmi a čo je svojím spôsobom aj výhodné, že ak mám prokurátorov, ktorí realizujú korupciu, tak sa, samozrejme, stretávajú s vyšetrovateľmi, ktorí robia na Národnej kriminálnej agentúre, ktorí sa zaoberajú korupciou, čiže tých ľudí poznajú. A ja stále tvrdím a aj hovorím prokurátorom, aby sa vykonával tzv. aktívny dozor, čiže nielen písomné pokyny dávať, ale treba sa stretávať. A keby ste prišli na Úrad špeciálnej prokuratúry, tak naozaj dennodenne tí vyšetrovatelia sú tam. A tvrdím, že ten prokurátor, keď venuje tú energiu a sedí s nimi a snaží sa vysvetľovať veci, tak, ja neviem, pol roka, rok dajme tomu a, samozrejme, že to ovocie je tam, že zo strany tých vyšetrovateľov, že už vedia, aj ten prokurátor čo žiada, akým spôsobom, ako to robí, a tak isto aj prokurátor o tom vyšetrovateľovi, že si ho vie svojím spôsobom koordinovať a nemusí len písomné pokyny dať, ale môžu veci prejednávať okamžite. Lebo sú prípady také, kde treba reagovať, príde nám oznámenie a musíme do niekoľko dní, pardon, do niekoľko hodín musíme zareagovať, vydať nejaké príkazy. Takže ja uprednostňujem tento spôsob dozoru a v podstate aj prokurátori na Úrade špeciálnej prokuratúry. Takže ešte raz by som chcel povedať, naozaj to nie je v takom stave, ako sa to prezentuje v médiách, že je tu nejaká vojna a že my tvrdíme, že tá polícia nič nevie. To by som si nikdy v živote nedovolil tvrdiť. Čo sa týka VI. bodu, činnosť na súde, tie skutočnosti, ktoré tam uvádzame, máme svojím spôsobom jednu výhodu, že tá trestná politika je jednotná v tom smere, že máme partnera a to je Špecializovaný trestný súd, že nemáme tých súdov viacej, lebo stáva sa a stávalo sa často, a preto aj jeden z dôvodov, prečo sa vytvoril Úrad špeciálnej prokuratúry a Špecializovaný trestný súd, bola tá jednotnosť tej trestnej politiky z toho dôvodu, že niekedy súd nám v Košiciach rozhodol dajme tomu o totožnej veci takto a v Bratislave alebo v Senici úplne inak nejakým spôsobom. Ale my máme Špecializovaný trestný súd jeden, čiže poznáme tú trestnú politiku súdu a už vieme aj ďalšie veci potom hodnotiť, že asi ako sa bude rozhodovať. A, samozrejme, všetci viete, že každé jedno odvolacie konanie končí na Najvyššom súde, čiže odvolacím orgánom Špecializovaného trestného je Najvyšší súd, čiže aj tam svojím spôsobom už tá jednotnosť tej politiky je zachovaná. Čo sa týka toho VII. bodu, tých aplikačných problémov, viem, že sa stále opakujem a stále dookola hovorím o tom jednom a istom ohľadne pracoviska Banská Bystrica. Tu naozaj nejde o to, že my by sme mali výhrady voči rozhodovacej činnosti sudcov v Banskej Bystrici, my len hovoríme, že nie je pre nás dobré a výhodné, keď máme cez 200 km vzdialený súd, sudcovia pre prípravné konanie len v Banskej Bystrici, nie v Pezinku. Čiže s každým jedným návrhom sa musí utekať do tej Banskej Bystrice, každá jedna vec sa musí realizovať, ten prokurátor musí ísť do tej Bystrice, 50 % pojednávaní je v Banskej Bystrici. Čiže viete, z tohto hľadiska my len na to poukazujeme, niežeby sme boli leniví, že nechceme, alebo hovorím, že tá rozhodovacia, nie. Len ja si dobre pamätám, keď sme sa bavili s bývalým pánom ministrom, s pánom Lipšicom, že je to iba dočasné riešenie, že v podstate nebol Špecializovaný trestný súd, my sme vznikli k 1. 9., súd sme ešte nemali a vytvorili sa, myslím si, že dva alebo tri senáty v Banskej Bystrici, ktoré suplovali tú činnosť Špecializovaného, vtedy Špeciálneho trestného súdu a bolo povedané, je to len dočasne, dokedy sa spraví to pracovisko v Pezinku a dokedy tam nastúpia. Áno, tá dočasnosť je 13 už rokov, stále je to rovnaké, takže len z tohto pohľadu, prosím vás. Ďalší problém, samozrejme, je aj ten § 51, tie pojednávania po celom Slovensku. Vycestuje prokurátor do Svidníka, oznámia mu, že nemajú doručené predvolanie, čiže je tam aj takýto problém. Ďalší problém, ktorý je tu, sú rozsiahle trestné veci najmä charakteru hospodárske trestné činy, ekonomické, kde tie kauzy sú tak masívne a tak rozsiahle a tie pojednávania sú v blokoch, ktoré od pondelka do piatku a niekedy aj tri týždne po sebe sú. A viete si predstaviť situáciu, že keď jeden prokurátor to dozoruje a mám jedného prokurátora, ten prokurátor, samozrejme, môže ochorieť, ten prokurátor môže mať nejaké iné problémy, je dovolenkové obdobie a tak ďalej, čiže v takýchto veciach sa doslova a do písmena vyžaduje, aby minimálne, minimálne dvaja prokurátori boli s tou vecou oboznámení, aby tam mohlo dôjsť k nejakému zastúpeniu už len z toho pohľadu, že máme kontradiktórne konanie, čiže všetky úkony na tom pojednávaní vykonáva prokurátor. Dovtedy to bolo tak, že sudca vykonával, prokurátor v podstate podal obžalobu a sedel. Ale dnes je situácia úplne iná, je to v rukách prokurátora, čiže ten vykonáva tie úkony v rámci kontradiktórneho konania. A keď si zoberiete, že na druhej strane máte 7, 8, 15 páchateľov, ktorí každý majú aj po dvoch obhajcoch a jedno s druhým, a na druhej strane len ten jeden prokurátor, ktorý môže mať, hovorím, problémy zdravotné a teraz má niekto nastúpiť do tohto vlaku rozbehnutého, kde je rozpojednávaných už iks dní, je to veľký problém. A na ten počet prokurátorov, ktorý je na Úrade špeciálnej prokuratúry, niekedy je to veľmi, veľmi problematické to zastúpenie. Čiže preto sme sa rozhodli, že budeme žiadať aj o navýšenie, predpokladám, že už budúci týždeň predložím pánovi generálnemu prokurátorovi v súlade so zákonom o prokuratúre návrh, aby počty prokurátorov na Úrade špeciálnej prokuratúry boli navýšené. V správe som uviedol ohľadne trestných činov extrémizmu, že – nemám čo tajiť – ono nás to prekvapilo. Viete, keď sa pripravovala novela Trestného poriadku a týkalo sa to účinnosti a sa rozhodlo, že všetky tieto trestné činy extrémizmu budú podriadené Špecializovanému trestnému súdu, teda aj prokuratúre, tak padla otázka, či sme na to pripravení. Keď sme si pozreli štatistiku dovtedy, tak tá situácia v podstate bola taká, že sme si mysleli, že to by nemal byť až taký veľký problém, pretože prokurátori z Úradu špeciálnej prokuratúry už nejaké skúsenosti aj v rámci seminárov mali s touto trestnou činnosťou, ale doslova a do písmena hovorím, nás to prekvapilo, keď od 1. 1. 2017 do našej príslušnosti tieto trestné činy prišli. Tak môžem vám povedať, že ku dnešnému dňu máme už 70 trestných vecí v registri Gv, čiže kde je minimálne začaté trestné stíhanie, a ďalších 50 vecí je v registri Gn, kde boli podané podnety, čiže ten nápad je veľmi, veľmi, veľmi veľký. Samozrejme, že nechcem teraz tu robiť nejaké závery a vyhodnocovať, je to šesť mesiacov, neviem ako, či sa to zastabilizuje, alebo to bude pokračovať, je veľmi skoro prijímať nejaké opatrenia, ale tie personálne, samozrejme, musia tam byť, musí tam byť posilnený tento post, momentálne realizujú dvaja prokurátori túto vec. Záverom len toľko by som chcel povedať, že Úrad špeciálnej prokuratúry ako samostatná organizačná súčasť bol zriadený za účelom vykonávania prokurátorského dozoru vo vzťahu k najzávažnejším formám kriminality a korupcie, čo z § 14 Trestného poriadku aj vidíte. Za 13 rokov svojej činnosti prokurátori ÚŠP preukázali svoju opodstatnenosť, pričom svojou prácou, myslím si, že potvrdili, že ÚŠP má svoje pevné miesto v štruktúre Trestného poriadku, o čom svedčia v podstate aj tie novely, kde tie najzávažnejšie formy trestnej činnosti stále sa nám pridávajú a rozširuje sa tá naša príslušnosť. Samozrejme, že sme si vedomí aj svojich nedostatkov a určitých rezerv v práci. Treba si uvedomiť jedno, neustále zmeny zákonov – či už sú to daňové veci, alebo iné – samozrejme, že tie nás nútia, aby sme aj my sa neustále vzdelávali, či je to aj zmeny trestných kódexov, to je jedno, ale skrátka naozaj, naozaj je tam ten tlak dosť veľký na tých prokurátorov, aby neustále tie zmeny a novely vedeli, že sú, aby v podstate mali to naštudované, preto my spolupracujeme, samozrejme, aj s takými inštitúciami, či už je to Najvyšší kontrolný úrad, alebo Úrad pre verejné obstarávanie a tak ďalej, kde žiadame aj odborníkov, aby povysvetľovali nám niektoré veci, lebo treba si fakt uvedomiť, máme právnické vzdelanie, takže v týchto veciach tí prokurátori nemôžu zaspať nejako a musia sa stále nejakým spôsobom vyvíjať. To by bolo, pani poslankyne, páni poslanci, v stručnosti asi tak všetko. Ďakujem vám veľmi pekne za pozornosť.