Novotný, Viliam, poslanec NR SR (2013-02-06):
Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážený pán spolunavrhovateľ, vážený pán spravodajca, dámy a páni, dovoľte mi, aby som túto diskusiu trošku rozšíril a povedal niekoľko myšlienok k tejto novele zákona o službách zamestnanosti, ktorú predkladajú kolegovia Zajac a Hudacký. Hneď na úvod by som chcel oceniť aj ja aktivitu navrhovateľov tohto zákona, považujem to za dobrý zákon, aj keď rozumiem niektorým námietkam, ako tu hovoril pán poslanec Cicoň. O tom to je, o tom je druhé čítanie, aby prišli konkrétne pozmeňovacie návrhy, ale v prvom čítaní by sme skôr mali hovoriť len o zameraní, o ideovom zmysle takéhoto zákona a o tom, či tento zákon vlastne je, alebo nie je potrebný. Tak hovorí rokovací poriadok. Ja si myslím, že tento zákon je potrebný, pretože rieši pálčivý problém. Dámy a páni, je možno pravdou, že na západe našej krajiny sa ten problém nezdá možno až tak strašne pálčivým, ale na východe našej krajiny v Prešovskom, Košickom, ale aj Banskobystrickom kraji je tento problém pomaly problémom číslo jedna. Keď sledujete prieskumy verejnej mienky, tak okrem problému zamestnanosti a práce je to predovšetkým problém týchto marginalizovaných skupín a nízkokvalifikovaných ľudí nájsť si pracovnú príležitosť. Keď sme to analyzovali aj u nás, nazvem to v našej vnútornej dielni v SDKÚ-DS, došli sme k záveru, že ak chceme riešiť problémy marginalizovaných skupín, predovšetkým vo východnej časti našej vlasti, potrebujeme sa držať troch základných pilierov. Tým prvým pilierom je, že zákon musí platiť pre všetkých rovnako. Tým druhým pilierom je, že pracovať sa musí oplatiť viac, ako poberať sociálne dávky, a ten tretí pilier je práve o tom, čo navrhli navrhovatelia v tejto novele zákona o službách zamestnanosti, a to je, že musí byť dostatok pracovných príležitostí pre nízkokvalifikovaných ľudí. Ak nebudú pracovné príležitosti pre nízkokvalifikovaných ľudí, môžeme robiť akékoľvek reformy, rozprávať o školskej dochádzke, riešiť výšku sociálnych dávok, motivovať rodičov, aby deti posielali do škôl, zavádzať povinné, povinnú dochádzku v materských školách, môžete robiť, čo len chcete, nevytrhnete ľudí z pasce chudoby. Vytrhnete tých ľudí, ktorí sú v drvivej väčšine nízkokvalifikovaní z pasce chudoby vtedy, keď ponúknete pracovné príležitosti pre nízkokvalifikovaných. Už dávnejšie hovorím aj o tom, že sociálne byty, teda byty pre ľudí, ktorí sú v hmotnej núdzi alebo sú vo veľmi komplikovanej sociálnej situácii, by sa mali stavať predovšetkým tam, kde je práca. Je to veľmi zaujímavá téza, počul som ju mnohokrát aj od vrcholových predstaviteľov – či už Európskej únie, alebo ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny – v minulosti a považujem to za veľmi logické. Lebo, dámy a páni, ja už budem veľmi konkrétny. V Lipanoch, kde máte tisíc ľudí, nazvem to tak, ktorí sa hlásia k rómskej menšine, sú v marginalizovanej skupine, celkový počet obyvateľov je dvetisíc a týmto tisíc ľuďom chcete dať malé obecné práce, prostredníctvom malých obecných prác pracovnú príležitosť. Skúste mi povedať, čo budú v tých Lipanoch robiť, čo bude ráno robiť tisíc ľudí, ktorí prídu vykonávať malé obecné práce? Skoro neriešiteľné. Včera bola jedna veľmi dobrá reportáž, až by som upodozrieval navrhovateľov, že si ju dohodli v televízii, o tom, ako sú malé obecné práce vykonávané v Žehre. A potom tam bol jeden taký zaujímavý prepočet, že koľko nás asi malé obecné práce stáli, Slovenskú republiku, v minulom roku. Síce ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny nedalo žiadne údaje, ale ja budem čerpať z médií. Odznelo tam číslo 35 miliónov eur, dámy a páni, veľa peňazí za to, aby niekto akože ráno rozdal nejaké lopaty a nejaké tie hrable a nejaké tie metly a niekde dve hodiny niekto a veľa ľudí postávalo. Míňa sa to účinku, o tom chcem hovoriť. Obecné, malé obecné služby, malé obecné práce treba robiť, aktivačné práce majú svoje miesto, ale míňa sa to účinku, dámy a páni. No a tu by som chcel podčiarknuť, že prichádzajú predkladatelia s riešením, ktoré by mohlo byť naozaj zaujímavé. Aj na východe Slovenska sme zažili v poslednej, poslednej dekáde rad pustošivých povodní a chcem vám povedať, že možno to tak jasne až nepovedal pán poslanec Zajac, že mnohé z nich neboli spôsobené práve tým, že sa pretrhla hrádza na veľkom toku, alebo že nejaká obrovská betónová priehrada zlyhala, alebo nevedela udržať vodu, alebo má malú kapacitu. Áno, bol aj taký prípad na rieke Ondava, v prípade Domaše, ale väčšinou to bolo o tom, že dlho pršalo, že lesy sú zdevastované, že prichádza prívalová voda práve preto, že lesy sú zdevastované a že históriou vytvorený systém melioračných kanálov, rôznych jarkov a priekop, ktoré tú vodu vedeli v tej krajine rozložiť, nefunguje. Zabudovali sa, postavili sa tam rodinné domy, zasypali sa rôznym malým stavebným odpadom alebo zarástli, presne tak, ako to popisovali navrhovatelia. A tu naozaj, toto riešenie je veľmi elegantné. Tak pomôžme krajinotvorbe, pomôžme tomu, aby sme chránili majetky, zdravie a životy ľudí pred prívalovými vodami, pred veľkou vodou a zároveň dajme pracovné príležitosti nízkokvalifikovaným ľuďom a zároveň im dajme zmysluplnú prácu! Lebo verte mi, ani pre toho človeka, ktorý žije v Lipanoch či v Žehre, či v Jarovniciach a nevie si nájsť prácu, dámy a páni, to nie je len vždy o tom, že on nechce pracovať, on si nevie nájsť prácu a jediná jeho možnosť je malá obecná práca. Je, verte mi, málo motivujúce to, aby si išiel podržať tú lopatu alebo tú metlu. Tu dostane zmysluplnú pracovnú príležitosť, ak bude chcieť, ak bude aktívny. Samozrejme, bude nám potom treba nastaviť to, aby sa pracovať pre neho oplatilo viacej, ako poberať sociálnu dávku, ale to už je iná téma. To už nie je o tomto poslaneckom návrhu zákona. Chcel by som ešte ctenú snemovňu upozorniť na dva dôležité momenty. Ten prvý je, že tento nápad nie je nový. Za predchádzajúcej vlády Ivety Radičovej po jednej z tých pustošivých povodní na východe Slovenska tento nápad už bol na stole. Dokonca sa vymyslel aj mechanizmus, aby ľudia, ktorí vykonávajú malé obecné práce alebo tieto aktivačné práce, teda nízkokvalifikovaní nezamestnaní väčšinou na obciach, respektíve marginalizované skupiny, Rómovia z týchto marginalizovaných skupín, mohli pomôcť pri čistení vodných tokov, mohli pomôcť pri čistení týchto jarkov. Narážalo sa tam ale na zásadné problémy, keď sa to len podľa platnej legislatívy dalo na plecia starostov. Po prvé, starosta musel použiť vlastné prostriedky, to znamená ochranné pracovné prostriedky, to znamená nejaké nástroje, to znamená nejakú techniku, lebo mnohokrát sa to nedá len tak hrabľami čistiť, respektíve lopatou, nakúpiť túto techniku, nakúpiť ochranné pracovné prostriedky. Potom sa mu to síce čiastočne refundovalo, ale prišiel ďalší problém. On to vlastne vykonával na cudzom majetku. Čiže občania obce, nízkokvalifikovaní ľudia, ktorí tieto aktivačné práce vykonávali, to vykonávali na majetku povedzme povodia. To znamená, bol tu aj právny problém. To ale, s čím prichádzajú navrhovatelia, sa mi páči. To znamená, aby samotní správcovia tokov mohli mať tú možnosť organizovať takúto činnosť a dať pracovnú príležitosť týmto predovšetkým nízkokvalifikovaným ľuďom alebo dlhodobo nezamestnaným ľuďom. No, keď už mám slovo, rád by som sa ešte zastavil pri projekte malých vodných priehradok v lesoch, priehradiek v lesoch, ktorý sa rozbehol za predchádzajúcej vlády. Nesúvisí priamo s týmto návrhom zákona, ale do určitej miery s ním súvisí, keď hovoríme o veľkej vode, pretože odlesnenie a hlavne nie vždy dobre organizovaná ťažba v našich lesoch spôsobuje to, že v prípade prívalových dažďov tá voda veľmi rýchlo steká z týchto lesov, valí sa do potokov, zapĺňa jarky a jednoducho nie je možné túto vodu odviesť z daného územia. Bol tu jeden veľmi krásny projekt výstavby malých priehradiek v lesoch z materiálu, ktorý v lese je prítomný, prostredníctvom práve ľudí, ktorí sú na aktivačných prácach, pre ktorých to boli nádherné pracovné príležitosti, zmysluplná práca, práca, ktorá mala efekt, ktorá aj ich napĺňala, dávala im príležitosť nielen čakať na sociálnu dávku alebo opierať sa niekde v obci o metlu, ale robiť niečo zmysluplné pre komunitu, pre celú obec alebo pre celý subregión. Žiaľ, Úrad vlády hneď po príchode novej vlády tieto projekty zastavil. Ale dobre, môže mať inú filozofiu Úrad vlády na tieto malé vodné priehradky v lesoch, ale tým ľuďom, ktorí na tom pracovali, neponúkol nič iné. To je ten problém, že my musíme, ak chceme dostať ľudí z pasce chudoby, ak chceme riešiť problém marginalizovaných skupín, ak chceme riešiť problém dlhodobo nezamestnaných ľudí predovšetkým na východe Slovenska, ktorí sú z veľkej väčšiny nízkokvalifikovaní, my im musíme ponúknuť pracovné príležitosti, nie rušiť im pracovné príležitosti, ako, žiaľ, rozhodol Úrad vlády, súčasné vedenie Úradu vlády, ale, naopak, ponúkať im pracovné príležitosti. A tie pracovné príležitosti im táto poslanecká novela zákona ponúka, preto ju podporím a ešte raz vás chcem všetkých poprosiť, ak môžete, hlasujme za to, aby sme v druhom čítaní mohli dávať konkrétne pozmeňovacie návrhy a možno ešte vylepšiť tento poslanecký návrh zákona. Ďakujem pekne.