V. Veteška, podpredseda NR SR: (2003-12-03):
Nech sa páči, pán poslanec. J. Drgonec, poslanec: Dámy a páni, pán poslanec Vážny pred chvíľou upozorňoval na to, že ak príde niekto s pozmeňujúcim návrhom, je to dobrodruh, ktorý ide narúšať krehkú rovnováhu. Dúfam, že ma nezaradíte do tejto skupiny. Nevstupujem s pozmeňujúcim návrhom do ničoho, čo je predmetom úpravy spoločnej správy, alebo teda tých 157 bodov zostáva nedotknutých. Prinášam nad rámec toho štyri ďalšie body, ktoré nie sú ani o dopade na štátny rozpočet alebo ktoré nechávajú ľahostajný štátny rozpočet. Nie je to dokonca ani o záujmoch akéhokoľvek súkromného prevádzkovateľa. Je to o tom, s čím som už niekoľkokrát plénum Národnej rady obťažoval v súvislosti s rôznymi návrhmi zákonov. Je to teda o pozmeňujúcich návrhoch, ktoré smerujú k zvýšeniu ochrany časti základných práv tak, aby bolo zachované to, čo je predmetom predloženého návrhu zákona, ale zároveň, aby sa zvýšila miera ochrany základných práv alebo presnejšie hovoríme o čl. 19 o práve na ochranu súkromia a o práve na ochranu pred neoprávneným zhromažďovaním údajov o osobe. Predkladám teda štyri návrhy, ktoré vyzerajú takto. Po prvé, v § 55 ods. 1 písm. b) znie: „Osobné údaje komunikujúcich strán, ktorými sú meno, priezvisko, akademický titul, adresa a rodné číslo, prípadne ďalšie osobné údaje uvedené v zmluve o pripojení alebo spracúvané podnikom, ako aj telefónne číslo, ak má na základe požiadavky užívateľa zostať utajené, predmetom telekomunikačného tajomstva nie sú údaje, ktoré sú zverejnené v zozname účastníkov.“ Podstatou tohto návrhu je zabezpečenie súladu so zákonom o ochrane osobných údajov, teda so zákonom č. 428/2002 Z. z., a je to tiež o vytvorení ochrany pre rodné číslo, ktoré by nesporne malo byť súčasťou údajov o osobe a ako také chránené. Pokiaľ ide o druhý pozmeňujúci návrh. V § 55 ods. 1 sa na konci pripája nová veta, ktorá znie: „Práva a povinnosti súvisiace s ochranou osobných údajov, ktoré nie sú upravené v tomto zákone, sa upravujú osobitným právnym predpisom.“ Opäť ide len o vytvorenie jednoznačnej alebo odstránenie prípadných pochybností, aký je vzťah tohto zákona k zákonu o ochrane osobných údajov. Po tretie. Pozmeňujúci návrh znie. V § 55 ods. 6 písm. b) znie: „Poskytovať potrebnú súčinnosť súdom, prokuratúre a inému orgánu štátu podľa osobitných predpisov.“ Tam je odkaz č. 24, ktorý už je súladný s prečíslovaním podľa spoločnej správy a pokračujeme v texte „a na základe písomnej žiadosti v súlade s príslušnými predpismi im bezplatne poskytnúť informácie, ktoré sú predmetom telekomunikačného tajomstva alebo na ktoré sa vzťahuje ochrana osobných údajov, bodkočiarka, ak je poskytnutie týchto informácií nevyhnutné na plnenie konkrétnych úloh týchto orgánov v súlade s osobitným predpisom, opäť bodkočiarka, o poskytnutí informácií alebo inej súčinnosti sú zamestnanci prevádzkovateľa povinní zachovávať mlčanlivosť“. Opäť hovoríme o úprave, ktorá vlastne sleduje precizáciu súladu s platným zákonom o ochrane osobných údajov. A napokon štvrtý pozmeňujúci návrh je formulovaný takto. V § 75 ods. 1 sa pred prvú vetu doplní samostatná veta: „Všetky spory medzi podnikmi s ohľadom na povinnosti uložené podľa tohto zákona rozhoduje úrad.“ Ide o rozšírenie právomoci Telekomunikačného úradu, ktorý podľa predloženého návrhu zákona dosiaľ rozhoduje o niektorých typoch  sporov s tým, či tie zostávajúce by mal rozhodovať súd. Ide v tomto prípade o zabezpečenie ústavného práva na prerokovanie veci bez zbytočných priekov alebo na lepšie zabezpečenie tohto práva, lebo všetci vieme, že súdy sú preťažené, že konajú veľmi dlho, ale v tomto prípade sa vytvára možnosť a, myslím si, že by sa tá možnosť aj mala zužitkovať nato, aby sa veci neriešili  hneď od začiatku na súdoch, aby o tom najskôr rozhodol úrad a až v prípade nespokojnosti účastníkov konania, aby mali možnosť sa obrátiť na súd v rámci správneho súdnictva. Ďakujem pekne za pozornosť.