M. Záhumenský, poslanec: (2008-03-27):
Počúvam tu o umelej likvidácii poľnohospodárstva, hlavne na južnom Slovensku. Dokonca som zaregistroval od pána Farkasa, že sa do toho vnáša určitý národnostný podtón, že to je zámer práve znevýhodniť juh Slovenska, Žitný ostrov, kde je väčšina pôdy pod závlahou, kde sa investovali nemalé prostriedky za mnoho desiatok rokov, aby tá pôda skutočne využila svoj potenciál a slúžila na ten účel, na ktorý má, lebo má najvyššiu bonitu. Ja sa chcem ale spýtať najmä pánov z SMK. Osem rokov ste boli vo vláde, z toho štyri roky ste ovládali rezort pôdohospodárstva, južné Slovensko je ako mekka poľnohospodárstva na Slovensku, povedzme, v porovnaní s americkou Iowou je takým srdcom poľnohospodárstva, čo ste urobili pre týchto farmárov, čo ste urobili pre vašich voličov? Myslíte si, že majú krátku pamäť? Práve za vašej vlády došlo k významnej deštrukcii poľnohospodárstva, došlo k významnej deštrukcii živočíšnej výroby. Toto územie tým, že je najprodukčnejšie, malo najvyššie koncentrácie zvierat, kde došlo k absolútnej likvidácii stavov zvierat, došlo vašou politikou a so stimulmi, ktoré ste nerealizovali do poľnohospodárstva a najmä do živočíšnej výroby, došlo k zníženiu schopnosti konkurovať producentom, okolitým producentom okolitých krajín a došlo aj k deštrukcii a úbytku zamestnancov. Áno, dotklo sa to južného územia. Najviac južného územia a poľnohospodári na južnom území si to veľmi dobre pamätajú, za koho vlády došlo k takejto významnej deštrukcii. Pán Simon, za vašej vlády. Za vášho pôsobenia v rezorte pôdohospodárstva ako ministra, ktorý ste bezohľadne, myslím si, že aj preto, že ste mu nerozumeli, ale bezohľadne ste zavádzali opatrenia, ktoré boli namierené práve proti poľnohospodárom. Povedali ste, že vláda zoberie od vlastníkov 750 miliónov. Myslím si, že toto je tá vaša najväčšia obava ako najväčších vlastníkov alebo veľkých vlastníkov pozemkov, že máte strach, že za záber najkvalitnejšej pôdy sa znížia vaše výnosy z predaja developerom. Nejde o bežných občanov. Bežní občania, ktorí dedia svoje pozemky a nadobúdajú ich prirodzeným spôsobom, nemajú desiatky, ani stovky, ani tisícky hektárov tak ako niektorí vlastníci, ktorí nadobudli tieto pozemky za posledných pár rokov. Čiže, to je asi hlavný dôvod tej obavy, že bude treba čosi odviesť alebo tým svojím spôsobom, keď sa znevýhodní záber najkvalitnejšej pôdy. Nie je ani záujem, tak ako to povedala pani poslankyňa Tkáčová, zamedzenie záberu poľnohospodárskej pôdy. Nie je to záujem. Ale je záujmom, aby sa znížil záber najkvalitnejšej pôdy, aby sa trošku obmedzil tento záber na najnevyhnutnejšie prípady, aby investori, ktorí vstupujú na Slovensko, hľadali aj iné alternatívy. A tie iné alternatívy ich prinútia hľadať len vtedy, ak budú určitým spôsobom finančne znevýhodnení. Samozrejmá vec, že najlepšie sa investuje na Trnavskej tabuli. Rovina, netreba žiadne stavby odstraňovať, odhrnieme kúsok ornice a postavíme tam priemyselné parky alebo tam postavíme logistické centrá a podobne. Pochopiteľne, že tá koncentrácia sa potom najviac sústredila v Bratislavskom kraji, v Trnavskom kraji, kde došlo k najväčšiemu rozvoju investícií. Ale pozrime sa, ako to vyzerá, povedzme, na Gemeri, kde je pôda v podstate chudobnejšia, ale lacnejšia. A myslím si, že práve cieľom aj tejto novely zákona je usmerniť investorov aj do menej rozvinutých regiónov Slovenska, aby nedošlo len k rozvoju Bratislavského a Trnavského kraja, ale aby došlo k rozvoju aj iných regiónov, hlavne odľahlých regiónov, odkiaľ sú nútení ľudia vysťahúvať sa za prácou práve do Bratislavy a jej okolia. Bolo tu aj strašenie poľnohospodárov, že prijatím novely tohto zákona dôjde k spoplatneniu pri vysporiadaní poľnohospodárskych dvorov. Tieto dvory v drvivej väčšine sú postavené na zastavanej ploche. Je pravda, že nie sú vysporiadané vlastnícky, ale to je iná otázka. To nie je otázka spoplatnenia záberu, ale je to otázka vysporiadania, aby sa zosúladilo vlastníctvo stavby s pôdou. A myslím si, že k tomu časom príde. Samozrejme, že to nie je možné urobiť v krátkom čase. Aj Slovenský pozemkový fond má vo svojom programe prednostne vysporadúvať a zosúlaďovať vlastnícke vzťahy s farmami, s tými, ktorí vlastnia nadstavbu, aby mohli vlastniť aj pozemky a že štát aj predáva tieto pozemky týmto vlastníkom prednostne. Samozrejme, padla tu aj otázka zdaňovania poľnohospodárskej pôdy, že to je vlastne dvojitá daň. Ja ako poľnohospodár som tu párkrát už vystúpil, že nesúhlasím s tým, že zdaňujeme poľnohospodárske pozemky. Slovenská republika je ako jediná v rámci Európskej únie, ktorá zdaňuje poľnohospodárske pozemky. Ak si dobre pamätám, tak práve vo vašom vyhlásení vlády bolo v programe, že zrušíte daň z poľnohospodárskych pozemkov. Miesto toho, aby ste ju zrušili, ste ju v rámci fiškálnej decentralizácie previedli do príjmov obcí a miest. Samozrejmá vec, sťažila sa možnosť aj pre štát túto daň zrušiť a, povedzme, vykompenzovať ju aj nejakým iným mechanizmom, či už, povedzme, výmenou dane za zrušenie červenej nafty, povedzme zvýhodnenej, čo, myslím si, že poľnohospodári by asi privítali, lebo prevedením dane na obce a mestá v príjmoch obcí a miest sa stala konkurenčná nerovnováha. Spôsobili ste to, že rôzni poľnohospodári v rovnakej bonite pôdy, ktorí hospodária vo vedľajších katastroch, platia desiatky percent viac dane z poľnohospodárskej pôdy, lebo obec, zastupiteľstvo od nich pýta viacej ako od iných. A tým pádom ste narušili konkurenčné prostredie na Slovensku. To vás netrápi ako liberálov, že vlastne miesto toho, aby ste vytvárali rovnovážne postavenie všetkých, aby ste im zaistili ich rovnaký prístup k šanci konkurovať alebo byť úspešní, ste vytvorili nerovnovážne postavenie tým, že niektoré obce zdaňujú svoje pozemky viacej ako iné obce. Pán poslanec Farkas hovoril o nízkom efekte z výnosu za záber pôdy. Cieľom nie je získať tých 750 mil., ktoré sú vygenerované, ktoré by sa asi mohli získať za spoplatnenie záberu, má slúžiť ako určitá penalizácia, ako určitá sankcia, ako určité znevýhodnenie záberu najkvalitnejšej pôdy. Je predsa snaha vlády posunúť investorov do iných lokalít, kde sa buď za záber pôdy nespoplatňuje vôbec, to tie najnižšej, najhoršej kvality alebo sa platí podstatne, podstatne nižšia suma. Toto je cieľom toho. Samozrejmá vec, že nehovorím o tom, že aj tie peniaze, ktoré sa vyberú, tak veľká časť z nich pôjde naspäť do rekultivácie poľnohospodárskych pozemkov, ktoré vlastne zvýšia svoju prirodzenú úrodnosť, či už vápnením, hĺbkovým kyprením a podobne, ktoré sú finančne veľmi náročné. Bolo tu veľmi veľa povedané, že sa znevýhodňujú občania, aby si postavili rodinný domček na svojom pozemku alebo vo svojej záhrade. Ja by som bol rád, keby ste nestrašili občanov, aby ste im povedali pravdu. V zákone je jasne povedané, do 1 000 m2 sa nespoplatňuje nič. Pýtam sa, koľko občanov si postaví svoj rodinný domček alebo chatku alebo nejakú pergolu na ploche väčšej, ako je    1 000 m2 ? Možno pán Hideghéty si postaví svoju haciendu na väčšej ploche, ale bežný občan stavia na podstatne, podstatne nižšej výmere, ako je 1 000 m2, na podstatne nižšej výmere. To znamená, že jemu nehrozí to, že bude musieť platiť za záber poľnohospodárskej pôdy a spokojne si bude môcť postaviť na svojom pozemku svoj domček alebo normálny rodinný dom. Ale myslím si, že zastavať 1 000 m2, to už je slušná hacienda, a to má asi len 1 % občanov Slovenska, ktorí nejakým spôsobom boli úspešnejší ako tá väčšina, drvivá väčšina občanov. Netýka sa tej problematiky, ale, pani poslankyňa Tkáčová,  povedali ste, že treba zrušiť dotácie. Krátku, iba veľmi krátku reakciu. Ja s vami plne súhlasím. Dokonca si myslím, že nehovorím len za seba, ale za väčšinu poľnohospodárov a ak nie za všetkých, že ja budem rád, ak v Európskej únii sa zrušia dotácie. Budem rád, ak sa to udeje celosvetovo. To znamená, aj v Spojených štátoch amerických a všade, ale je model ako to urobiť aj v rámci únie. Ja som spokojne za to, aby sme v rozsahu piatich rokov, každý rok znižovali dotáciu o 20 % a zároveň zaviedli colné opatrenia voči tým krajinám, ktoré dotácie neznižujú. Ja som za. Prvý sa hlásim k tomu, že som okamžite budem za to lobovať, aby sme zrušili dotácie v horizonte piatich rokov a zaviedli ochranu európskych farmárov voči tým krajinám, ktoré dotácie zrušiť nechcú. Spojené štáty americké a mnohé iné krajiny, povedzme si, aj východ, pozrieme sa na Rusko, na Ukrajinu, kde sa veľmi veľa peňazí dáva práve do štátneho rozpočtu poľnohospodárstva. Ale povedať to len plošne, že zrušme dotácie na Slovensku, však o čo ide? Myslím si, že buď to je účelné zahmlievanie alebo účelová snaha zlikvidovať poľnohospodárstvo práve na Slovensku. Inak to nemôžem vnímať a každý a myslím si, že aj vy veľmi dobre rozumiete tomu, že na jednotnom trhu, kde niektoré krajiny alebo všetky krajiny poberajú dotácie, ak slovenskí farmári nedostanú to, čo okolité krajiny, tak sú znevýhodnení a musia zákonite zaniknúť. Nehovorím už o tom, že dostávajú aj tak podstatne menej. Pán poslanec Gál, krátka, posledná reakcia na vás. Zrušenie poplatku prilákalo investorov, ja s tým vôbec nesúhlasím. Vôbec nesúhlasím s tým, že práve zrušenie poplatkov za záber pôdy prilákalo investorov, lebo ak by to bolo tak, tak potom by neboli žiadni investori v Českej republike, v Maďarsku, ktorí nikdy nezrušili ochranu svojej pôdy, väčšina krajín, ak myslím, že všetky krajiny, neviem, či niektorá krajina je v Európskej únii taká, ktorá nechráni svoje najkvalitnejšie pozemky. Ak chodia investori a investujú a rozvíja sa krajina, rozvíjajú sa regióny a majú spoplatnený záber poľnohospodárskych pozemkov, tak tvrdenie, že v rozvoji došlo práve k zrušeniu poplatkov, je nepravdivé a myslím si, že práve tento krok spôsobil to, že došlo k nasmerovaniu investorov na najkvalitnejšie pozemky, na roviny, kde je dobrá infraštruktúra, kde je vybudovaná diaľničná sieť, kde je dostatok pracovných príležitostí okolo Bratislavy, Trnavy, povedzme, Nitry, Žiliny atď. Ale záujem, a táto vláda deklarovala vo svojom programovom vyhlásení, je, aby sa vyrovnávali regionálne rozdiely. A práve aj toto je nástroj na to, aby sme trošku prinútili investorov ísť do regiónov, ktoré sú menej rozvinuté, kde je väčšinou aj podstatne lacnejšia pôda. A už nehovorím o tom, že ako poľnohospodárovi je mi ľúto, keď sa pozerám na rozkradnuté, opustené farmy živočíšnej výroby, opustené dvory, kde sú stovky, až tisíce hektárov, keď to spočítame, opustených pozemkov ležiacich blízko intravilánov aj v južných regiónoch a kde je možné ich premeniť na priemyselné zóny, na logistické centrá. Pochopiteľne, že sú zvýšené náklady na likvidáciu starých budov, na likvidáciu týchto dvorov, na odpratanie toho všetkého bordelu, smetiska a čo tam všetko je, ako len odhrnúť určitú časť ornice a postaviť na ornej pôde vedľa tohto šedého parku, vedľa tejto opustenej fabriky, opustenej farmy. Takže myslím si, že aj toto je cesta k tomu, ako prinútiť investorov rozmýšľať, či nie je výhodnejšie využiť tú šedú zónu, ktorá je možno vedľa toho, kde chcem stavať a je to v tom istom regióne, povedzme, aj na juhu Slovenska. Ochrana pôdy má národnú a celoeurópsku dimenziu a vyžaduje si, aby členské štáty Európskej únie vykonávali k tomu národnú a aj medzinárodne relevantnú politiku. Poľnohospodárska pôda a lesné pozemky sú hlavnou zložkou životného prostredia a sú prírodným zdrojom národného bohatstva krajiny. Pôda je neobnoviteľný prírodný zdroj, je to útvar, ktorý vzniká bezprostredne na územnom povrchu ako produkt vzájomného pôsobenia klimatických podmienok, organizmov, človeka, reliéfov materských hornín. Jej ochrana je preto nevyhnutná. Starostlivosť o pôdu je prejavom vyspelosti štátu a kultúrnej úrovne jeho obyvateľstva. Takú bezbrehú liberalizáciu neochrany pôdy, ako je na Slovensku, nenájdeme asi v žiadnej krajine. Význam predkladanej novely zákona 220/2004 o ochrane a využívaní poľnohospodárskej pôdy spočíva v zabránení úbytku najkvalitnejších poľnohospodárskych pôd rozhodujúcich pre slovenské poľnohospodárstvo a zabezpečiť zachovanie najkvalitnejších pôd pre budúce generácie. V súlade s princípom trvalo udržateľného rozvoja si ľudstvo uvedomuje nutnosť ochrany pôdy nielen pre seba, ale aj pre svojich potomkov. Koncepcia trvalej udržateľnosti pri využívaní a ochrane pôdy musí byť v súlade so záujmom o nekonfliktnú budúcnosť s právom súčasného človeka na bezpečnú výživu a všetky ostatné prínosy so starostlivosťou o pôdu a z využívania pôdy. Po vstupe Slovenska do Európskej únie sa pôda Slovenskej republiky stala súčasťou zdrojov pôdy Európskeho spoločenstva, a tým aj súčasťou ekologického, ekonomického a sociálneho potenciálu celej Európskej únie s požiadavkou na vyspelý a fungujúci systém jej ochrany a správneho využívania. Dňa 29. 9. 2006 predložila Európska komisia na ďalší legislatívny proces Rade Európy a Európskemu parlamentu tematickú Stratégiu na ochranu pôdy a v rámci nej aj návrh na Rámcovú smernicu o ochrane pôdy v Európskej únii. Začína sa postupne napĺňať snaha o doplnenie základných environmentálnych smerníc Európskej únie aj o smernicu na ochranu pôdy. Táto doteraz existujúca medzera v právnom prostredí Európskej únie sa pociťuje ako jedna z príčin vcelku nepriaznivého stavu v oblasti pôdneho krytu Európskej únie. Ohrozenie pôdy je enormné. V závislosti od územia sa v rokoch 1990 – 2000 zabralo v Európskej únii na nepoľnohospodárske využitie 0,3 až 10 % pôdy, v priemere je to 2,8 % z výmery európskych pôd. Slovenská republika zaberá denne 5 až 6 hektárov. Ak pôjdem do minulosti, považujem za významné, že právna ochrana poľnohospodárskych pôd zameraná na ochranu výmery a ochranu kvalitatívnych vlastností pôd na území Slovenska bola ustanovená už v roku 1959. Súčasná kvalita pôd Slovenska využívaných v poľnohospodárstve je výsledkom ich prirodzených a antropicky získaných vlastností. Vysoko produkčné pôdy prestavujú 21,8 %. Vysoko produkčné pôdy predstavujú len 21,8 %. Stredne produkčné pôdy 54,7 % a málo produkčné pôdy 23,5 %. V právnych predpisoch na úseku ochrany poľnohospodárskej pôdy došlo v ostatných 6 a 7 rokoch k zásadnej zmene. Na podklade Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky v roku 2002 boli zrušené odvody za odňatie poľnohospodárskej pôdy pre stavebné a iné nepoľnohospodárske využitie. Prax ukázala, že táto zmena nebola v prospech ochrany najkvalitnejších poľnohospodárskych pôd. Zrušenie ekonomického nástroja ochrany pôdy a ustanovenie deklaratórnej ochrany pôdy upriamilo záujem najmä zahraničných investorov na lokality mimoriadne kvalitných poľnohospodárskych pôd vo voľnej poľnohospodárskej krajine, napríklad na Trnavskej tabuli. Nebývalý rozvoj trhu s poľnohospodárskou pôdou nastal v prípadoch, ak išlo o poľnohospodársku pôdu, ktorá bola schválená územnoplánovacou dokumentáciou na výstavbu. Z Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky vyplýva rezortu pôdohospodárstva na roky 2007 – 2008 rozpracovanie a plnenie úlohy zameranej na prehodnotenie a sprísnenie podmienok za záber poľnohospodárskej pôdy. Ročné úbytky predstavujú v priemere 1 500 až 2 200 hektárov. Z hľadiska účelu použitia poľnohospodárskej pôdy najvyšší záber predstavuje priemysel, priemyselné parky, logistické centrá, ale tiež dopravné stavby a ťažobné priestory a bytová výstavba, viažuca sa na možnosť zamestnanosti. Z hľadiska jednotlivých krajov najvyššie zábery pôd boli zaznamenané práve v Trnavskom, Bratislavskom a Žilinskom kraji. V roku 2006 a 2007 bol zaevidovaný viac ako 10-násobný nárast nárokov na záber poľnohospodárskej pôdy v Bratislavskom kraji. Podobná situácia je v Trnavskom kraji. Požiadavky na zábery najkvalitnejších poľnohospodárskych pôd a najlepšie na ideálnej rovine v ostatných krajoch nie sú výnimkou. Príklad je Žilina. Z celkovej výmery poľnohospodárskych pôd Slovenska, kde je 2 mil. 430 tis. hektárov, len 25 % výmery zaraďujeme medzi najkvalitnejšie a najproduktívnejšie pôdy. Pokračovanie úbytku týchto mimoriadne kvalitných poľnohospodárskych pôd bude mať negatívny dopad  pre budúce generácie s nezvratnými dôsledkami. Cieľom predloženej novely je zabrániť úbytku najkvalitnejších poľnohospodárskych pôd, rozhodujúcich pre slovenské poľnohospodárstvo. Sprísňujú sa podmienky pri odnímaní poľnohospodárskej pôdy na stavebné a iné, nepoľnohospodárske zámery prostredníctvom inštitútu odvodov za odňatie poľnohospodárskej pôdy ako systémového ekonomického nástroja ochrany najkvalitnejších poľnohospodárskych pôd. Zavedením odvodov za odňatie najkvalitnejších poľnohospodárskych pôd sa zabezpečí ochrana pôdy ako neobnoviteľného prírodného zdroja a zložky prírodného prostredia. Ochrana výmery najúrodnejších poľnohospodárskych pôd so zreteľom na skutočnosť, že úrodnosť pôdy je fenomenálny jav viazaný na konkrétne pôdne stanovište, druh pozemku, typ pôdy, kde prebiehajú v konkrétnych prírodných podmienkach jedinečné prírodné procesy nenahraditeľné v iných prírodných podmienkach na iných prírodných stanovištiach. Usmernenia a určitý spôsob – donútenie investorov stavieb, aby sa v záujme zníženia vlastných finančných nákladov orientovali do priestoru mimo územia najkvalitnejších a najprodukčnejších poľnohospodárskych pôd mimo Bratislavského a Trnavského kraja, a to na pôdy menej kvalitné, s nižším odvodom, resp. bez odvodu a tiež, aby vo vlastnom ekonomickom záujme obmedzovali plošné nároky na nevyhnutne potrebný rozsah odňatia poľnohospodárskej pôdy na stavebné účely. Predloženým návrhom novely zákona o ochrane pôdy sa upravujú aj ďalšie veci, týkajúce sa vykonateľnosti ustanovení zákona a zjednodušenie postupu orgánov štátnej správy na úseku ochrany poľnohospodárskej pôdy. Odvody budú znamenať obmedzenie pre developerov industriálnych a logistických areálov, ktorí menia na zastavené plochy zelené polia. Je na škodu, ak sa nevyužívajú existujúce priemyselné parky v mestách, ktorých je už dostatok a takisto je možnosť rozvíjať viac šedé zóny, o ktorých som hovoril. Je tu veľmi veľa aj priemyselných podnikov, ktoré skrachovali. Existuje ideálna príležitosť na využitie priestorov po zatvorených podnikoch, resp. podnikoch, ktoré boli postavené pre poľnohospodárske využitie. Navrhovaný zákon zvýši tlak na investorov zvažovať lokalitu svojich aktivít a orientovať svoje investície do menej rozvinutých regiónov, a tým vlastne by malo dôjsť aj k znižovaniu regionálnych rozdielov. Ďakujem pekne za pozornosť.