L. Miklós, poslanec: (2009-06-30):
Zrejme ale tieto návrhy nebudú úspešné, pretože sme vo výboroch už takéto návrhy dávali a tieto návrhy neprešli, preto by sa som predsa len vyjadril aj k tomu, čo sa predkladá a zrejme, o čom budeme hlasovať. Chcel by som tu ešte naozaj pochváliť nášho spoločného spravodajcu pána poslanca Lebockého, ktorý z toho ohromného množstva neprehľadných návrhov predsa len ukul akýsi prehľadný balík, ale ako vidíme všetci, ešte aj teraz 70 či koľko pozmeňujúcich návrhov je ešte stále veľmi veľké množstvo. Dovoľte mi ale povedať, vážení moji predrečníci, že nie celkom súhlasím s tým, čo ste povedali a naozaj je to názor jednej skupiny zainteresovaných do odpadového hospodárstva. Ja by som to sám začal takto. No odpady sú podobne neželateľným produktom nášho života, ako napríklad dym z fabriky alebo odpadové vody, ktoré nikto už nechce, proste znečisťujú životné prostredie, no a jednoducho s tým treba niečo platiť. No čo sa týka už znečistenia ovzdušia, znečistenia vôd, tie sme už akosi vyriešili. Jednoducho sa za to platí. A platí za to znečisťovateľ. Platím za to aj ja, platí za to energetika a platí ten proste znečisťovateľ. No, žiaľ, s odpadmi je trošku iné, lebo napríklad tento mikrofón raz bude odpadom. Hej? Raz bude odpadom. No samozrejme, že nebude to tak rýchlo, ako keď spálim vedro uhlia a už aj vidím dym. Bude to za dlhší čas alebo diera z odpadov. No a kto má zaplatiť za tento mikrofón, keď raz bude odpadom? Niekto musí zaplatiť. No dlho, dlho, dlho to bolo tak, že za to platil len ten, čo to kúpil. Zaplatil vtedy, keď kúpil, potom, keď to zahodil, tak zaplatil ešte raz, keď mu to zobrali v smetiach, samozrejme, lebo za odvoz smetí sa platí. Proti tomu tiež nikto neprotestuje. Takže ide tu o veľmi zložitý, no a samozrejme, že treba povedať, že tieto odpady, odpady z obalov a ďalšie sú iného charakteru ako dym, ktorý odíde a už ho nevidíme. Niektoré sú dlhodobo, tento mikrofón bude odpadom možno za päť rokov, táto lavica možno až za tridsať rokov, kto vie. Čiže toto je veľmi zložitá situácia, ale raz to bude odpadom. A my nemáme určené, že kto to má zlikvidovať, kto má na to dať peniaze, lebo samo sa to nezlikviduje. A keď nič s tým neurobíme, tak to bude platiť občan. Tak to bude platiť občan. Toto je úplne alfa omega z toho, že sa musí vytvoriť nejaký právno-finančný mechanizmus na to, aby sme túto situáciu riešili. Okrem toho ani tu nikto nehovorí o životnom prostredí, že aj keď to stojí peniaze, len to treba likvidovať. Aj keď to vyjmeme z celého trhového mechanizmu, to nemôžeme nechať životné prostredie na trhový mechanizmus, lebo niekedy na to môžeme, prosím, vždy to v smere životného prostredia nefunguje. To sme mali, máme na to isk a isk príkladov či už počnúc od rybolovu až po zabíjanie tuleňov a likvidáciu čistiarenských kalov. Takže s tým musíme  počítať. Chcem aj to potvrdiť, že je úplne samozrejmý odpor proti plateniu. Ani ja nerád platím za smeti, za odvoz smetí. Nikto nerád platí za niečo, čo si myslí, že by za to nemusel platiť. No ale už situácia je naozaj taká, že niekto musí platiť. Nakoniec, priatelia, nakoniec aj tak to zaplatí fyzická osoba. Však právnická osoba neje, nešatí sa, nechodí na rekreáciu. Nakoniec to raz zaplatí všetko fyzická osoba. Ide tu len o to, akým spôsobom máme tú platbu rozdeliť medzi jednotlivé vrstvy spoločnosti a kedy. No samozrejme, že je lepšie, keď nie každý jedinec sa bude snažiť nejakým spôsobom za vlastné financie, to, čo teraz platí za v cene tovaru aj za smeti, aby to nelikvidoval sám, ale aby to bolo riadené a organizované environmentálne vhodným spôsobom. Teraz, ak dovolíte, by som povedal pár slov o vzniku Recyklačného fondu. Ja viem, pán Štefanec, že ste boli proti vtedy, a to musím povedať, neviem, pán Čech tu nie je. Naozaj  máte pravdu, vy sme boli proti a zrejme aj v tomto momente ste proti Recyklačnému fondu. Ja vám poviem, kolegyne, kolegovia, niekoľko základných ideí, ako vznikol a ako funguje, teda mal fungovať Recyklačný fond. Potom budem hovoriť o problémoch. Predovšetkým bolo treba vytvoriť finančný zdroj na zber a na recykláciu a rozložiť ťarchu na separáciu a recykláciu na rôzne subjekty, pretože predtým to platilo len obyvateľstvo. To bolo prvé. Druhý veľmi dôležitý moment bol, že sme vytvorili neštátny fond. Síce zo zákona, ale neštátny fond, aby do toho politika nezasahovala, ani minister. Ani minister, aby do toho nezasahoval. Čiže sme vytvorili neštátny fond. To, že je tam jeden človek za ministerstvo životného prostredia v 16-člennej rade, v riadiacej rade a jeden v dozornej rade, tak to je skutočne to minimum, čo predsa len, keď ide o zákon, by mal štát zachovať. Ale v zásade fond neriadi politika, ale riadi politika jednotlivých sektorov, práve tých, ktorí platia do Recyklačného fondu. Sú tam zástupcovia jednotlivých sektorov. Keď si vybrali zlých zástupcov, a dneska tu odznelo, to nebude z mojich úst, ale dneska tu odznelo, že sú korumpovaní. Keď si vybrali tie sektory takýchto, tak prosím. To je ich maslo na hlave. Nech sa páči, treba do toho ísť, keď je to naozaj tak. Však sú aj orgány činné v trestnom konaní, no tak treba to týmto spôsobom riešiť. Ale znovu podčiarkujem, že sme vytvorili neštátny fond, do ktorého bude  politika zasahovať. Budú do toho zasahovať tí, ktorí platia do Recyklačného fondu. Čiže tí, ktorí platia do Recyklačného fondu. Veľmi dôležitým momentom, a toto je mimoriadne dôležitý moment, pretože toto sa asi nie celkom dobre chápe. Ja som sa niekoľkokrát vyjadril, že by som bol najradšej, keby Recyklačný fond mal prázdnu kasu, aby tam bolo nula korún. Prečo? Lebo tak bol postavený zákon o Recyklačnom fonde, že ten, kto si sám vyseparuje a zrecykluje svoj odpad, tak nemusí zaplatiť do Recyklačného fondu a platí len za to, čo nerecykluje sám. A keď zistí, že jemu je výhodnejšie zaplatiť do Recyklačného fondu, z ktorého pôjdu nejaké projekty a idú peniaze na separovaný zber do obcí a on zaplatí len za toľko, teda koľko nevládze spraviť. Toto je mimoriadne dôležitý moment. Ja by som bol naozaj najšťastnejší, keby sa každý výrobca, dovozca o všetko postaral sám, nenechal nič na obyvateľstvo a platil  do Recyklačného fondu nula korún. No, to nedosiahneme. To nedosiahneme, ale 100 % odpadov ide von. Všetko to, čo sa vyrobilo,  dostane sa von na 100 %, nie na 40 %, nie na 60 %, ale na 100 %. Ten odpad je vonku. Ten odpad je vonku a kto ho má zabezpečiť? Kto má na to finančne? Kto má fyzicky na to, aký podiel, aby sa aj to, čo je navyše, aby sa zlikvidovalo. Čiže toto bol mimoriadne dôležitý moment. Ďalší veľmi dôležitý moment je, že sa vytvoril takzvaný všeobecný sektor. To je práve to, čo sa nedá normálnym spôsobom pozbierať, separovať, recyklovať tak, že to výrobca spraví, lebo samozrejme, že to bolo vopred jasné, že výrobca, dovozca nikdy toto všetko neurobí, tak sa vytvoril všeobecný sektor, ktorý bol zameraný predovšetkým na separovaný zber v obciach. Totižto separovaný zber v obciach na seba nezarobí, to jednoducho na to treba dať peniaze, a preto sa vytvoril všeobecný sektor. Teraz hneď poviem, že budem podporovať každý jeden návrh, ktorý bude hovoriť, že treba zvýšiť podiel všeobecného sektora na celkových financiách Recyklačného fondu. Čiže toto boli zásadné idey vytvorenia Recyklačného fondu. Kolegyne, kolegovia, samozrejme, že dokonale nič nefunguje. Ani Recyklačný fond dokonale nefunguje a postupne sa okrem tých ideí, recyklácie, separácie a recyklácie vytvoril celý rad všelijakých problémov. To, čo ste spomenuli s potvrdenkami, čo ja neznášam, ja o tom ani nechcem rozprávať, že kto akým spôsobom švindľuje s potvrdenkami, lebo to nie je ani o životnom prostredí. Samozrejme, že už to nie je o životnom prostredí. No ale to je len princíp toho, akým spôsobom nastavíme to fungovanie, už po niekoľkých rokoch by sme vedeli aj toto fungovanie nejakým spôsobom spraviť. Spomenul by som znovu niektoré skupiny problémov, ktoré sme prerokovávali, teda o ktorých sme sa aj bavili, aj dneska o tom už odzneli zmienky v tejto sále. Napríklad otázka limitov a otázka celkového množstva vyzbieraného odpadu. No, priatelia, limity, ktoré sú stanovené Európskou komisiou, sú čísla, ktoré sa podarilo Európskej komisii nanútiť na všetky členské štáty. Jednoducho viacej sa nepodarilo. Ale to neznamená, že keď Európska komisia povie, že máte povinnosť 40 % recyklovať nejaké komodity, že tých 60 % tie ostatné štáty nechajú na dvore, alebo nechajú na obyvateľov. No áno, sú aj také štáty, možno tak by som povedal smerom na východ od Bruselu, ktoré to nechajú na obyvateľov. Pokojne nechajú na obyvateľov, ale slušnejšie štáty sa postarajú nielen o tých 40 %, ale robia všetko pre to, aby sa zlikvidovalo nie 40 % odpadov alebo 60 % odpadov, alebo 20 %, ale 100 %, ale 100 %. Čo  s tými ostatnými? A Recyklačný fond bol práve preto tak vytvorený, ako bol, veď to nie je akosi, by som povedal, že nejaký imaginárny poplatok. Tie čísla boli vypočítané tak, boli tam jednotlivé sektory, aby bolo teoreticky dosť peňazí na likvidáciu 100 % odpadov, nie na splnenie Európskej únie. Naším cieľom nie je plniť úlohy Európskej únie. Naším cieľom je likvidovať odpady v našej republike a postarať sa o odpady a tak, aby to nenieslo na chrbte len obyvateľstvo. Čiže toto je otázka tých limitov. Znovu. Limity je jedna vec, ale na trhu, vonku na dvore v krajine je 100 % odpadov, nie 40 % odpadov. Aká je výška poplatkov a jednotlivé množstvo? Dneska sme hovorili aj o zvyšovaní cien. No, poplatky do Recyklačného fondu jednoducho idú zo zisku, nie zo straty, ale zo zisku a teraz, že aký je podiel Recyklačného poplatku na cene, to nikde nie je predpísané  a nikto ani nevie presne. Síce máme informácie, že tá alebo tá komodita a ja som aj ochotný veriť, že je to 16 %, že je to 20 % z ceny, no ale v niektorých prípadoch, napríklad v obaloch potravín. Však to sú halierové množstvá, ja som presvedčený, že v niektorých prípadoch to zvýšenie nie je väčšie ako rozdiel medzi Lídlom a Billou – ten rozdiel poplatku. No ale teraz musím povedať inú vec. Napríklad elektroodpady, to je úplne iná kategória. To sú veľké veci, to sa elegantne dá pozbierať, hej, to sa nerozsype, hej, takže tam by som ináč pristupoval. Ako u obyčajných, povedzme, tetrapakov, ktoré ten občan nevie, čo s tým a jednoducho proste musí sa zabezpečiť kolektívnymi systémami zberu, ale systémami zberu, čo organizujú obce. No, už som spomenul ten problém preukazovania a zhodnocovania. Čiže je to veľmi komplexné riešenie. Ešte by som chcel, toto som pôvodne ani nemal na mysli, že toto poviem, ale keď sme hovorili o tom, že akým spôsobom by sme vedeli urobiť, aby sa odpady likvidovali trhovým mechanizmom. No, nejde to, však vieme dobre, čo sa stalo teraz s petfľaškami a to, čo ste hovorili, že pani Tkáčová vy, že všetko to, čo chudák občan a obec rozseparovali, prišiel zberový systém a všetko to dal dokopy, lebo nevedel predať tú komoditu. A teraz sa vás pýtam. Zmenila sa chemická, fyzická a akákoľvek podstata tej petfľašky odvtedy, čo došla kríza? No nezmenila sa. Zmenila sa cena ropy. Zmenila sa cena ropy, ale na životné prostredie tá petfľaška pôsobí rovnako škodlivo ako predtým. Ona sa rovnako nezlikviduje sama ako predtým. Iný príklad vám poviem. To je trošku z iného rožka. Podporovali sme niekedy od roku 2000, to bol jeden z prvých takých väčších projektov výroby energie z obnoviteľných zdrojov z drevených peletiek, z pilín na Považí. To bolo asi 36 kotlov plus jeden závod na výrobu pilín v Kysuckom Lieskovci. Projekt sa začal tak, že kalkulácia bola, že vstupná surovina stojí nula korún, nula korún. Po štyroch, piatich rokoch, lebo to bol veľmi zložitý projekt, trojzdrojové financovanie, no množstvo administratívy okolo toho bolo, nakoniec ale predsa sme skončili. Keď sa skončil projekt, tak už pýtali píly tisíc korún za tonu pilín. A, prosím vás, zmenila sa podstata piliny? Akákoľvek – fyzická, chemická, energetická, jouly. Nezmenila sa. Zmenil sa trh a v nepriaznivom smere, no a, samozrejme, potom sa hovorí, ani to tak nie je výhodné vyrábať energiu z obnoviteľných zdrojov energie. Čiže toto sú také veci, ktoré naozaj asi nie je možné vždy nechať len na trh. Takže, priatelia, ja by som len to chcel povedať. V žiadnom prípade som nechcel povedať, že  žiaden problém okolo Recyklačného fondu nie je. Ja som len trošku chcel vyrovnať informácie, ktoré možno, keby ste vy neboli vystúpili v tomto smere, možnože ja by som vystúpil v tom smere ako vy, že by som naznačil aj tie problémy, ktoré ste vy spomínali, ale treba to vyrovnať. Treba vyrovnať tieto informácie, pretože tie nesmú byť jednostranné a preto, keďže v tomto momente to nie možné, aby sme toto vyriešili, tak ja budem podporovať tie procedurálne návrhy, ktoré odzneli, okrem toho ale zrejme neprejdú, však, pán spravodajca, takže ja som realista. Nepamätám sa, navrhoval si vyňať na osobitné hlasovanie bod 18, 19? Aha, tak, aby sa o tom hlasovalo osobitne, hej? Tie ostatné myslím, že rôzni poslanci už navrhli. Takže toto je môj prvý návrh. Ale ešte dôležitejší návrh z môjho hľadiska by bol návrh na komplexné riešenie, a preto si dovolím predložiť návrh uznesenia Národnej rady ku prerokovaniu vládneho návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon číslo a tak ďalej v tomto znení: „Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu, aby zabezpečila, aby Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky v spolupráci s Recyklačným fondom, Združením miest a obcí, Úniou miest zorganizovalo konferenciu o problémoch systému separovaného zberu a recyklácie odpadov a odpadov z obalov Slovenskej republiky za účasti zástupcov všetkých zainteresovaných skupín, subjektov, ja ti to dám písomne, zúčastňujúcich sa na odpadovom hospodárstve Slovenskej republiky a po b na základe výsledkov tejto konferencie vytvorilo komplexnú správu o právnom, metodickom, finančnom, organizačnom a technologickom zabezpečení separácie a recyklácie v Slovenskej republike vrátane návrhov na ďalší postup v tejto oblasti. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)