J. Brocka, poslanec: (2001-11-06):
Ale ja by som predsa len zareagoval aj konkrétne na vystúpenie kolegu Kalmana keďže on vyslovil aj niekoľko pochybností pri týchto našich návrhoch. A chcel by som ich istým spôsobom dať na pravú mieru. Po prvé, tá všeobecná otázka prečo až teraz. Už kolega Palko na to reagoval. Pamätáte si, aj kolegyňa Sárközy to pripomenula, že v apríli tohto roka sme veľmi intenzívne, viac ako teraz diskutovali o probléme nezamestnanosti a prichádzali sme s konkrétnymi návrhmi, ale nielen v apríli, pred rokom v lete, keď bola mimoriadna schôdza Národnej rady, a sme schvaľovali presun peňazí zo sociálnych dávok na verejno-prospešné práce. Vtedy to opatrenie a z našej iniciatívy spoločnej poslaneckej znamenalo zníženie nezamestnanosti o 3 %. Ale aj predtým my sme ako súčasť vládnej koalície prednášali podnety členom vlády a vláde, ako je možné bojovať s nezamestnanosťou a ju znížiť, napr. podporou výstavby nájomných bytov. Samozrejme, keď sa tieto návrhy nestretali s primeranou a pozitívnou odozvou, tak prichádzame so súborom návrhov vlastných, poslaneckých, a keďže si uvedomujeme aj zodpovednosť Národnej rady za tento problém, no a keď máme pocit, že vláda v tejto oblasti nepostupuje dostatočne razantne, tak chceme tomu pomôcť s podporou poslancov nielen z vládnej koalície, ale aj opozície. To je prvá poznámka. Druhá poznámka. Pán Kalman hovoril, že je to nespravodlivé voči tomu, kto za 7-tisícový plat chodí do zamestnania, a niekto za 5-tisícový, a ešte bude mať preplácané cestovné náklady. No, pán Kalman, my toto opatrenie schvaľujeme na isté obmedzené časové obdobie. Ak tu bude nezamestnanosť 10 % alebo nižšia, tak sám budem hlasovať za zrušenie takéhoto opatrenia. Ale v tejto chvíli, keď musíme riešiť problém tých, ktorí sú vylúčení z trhu práce, tak musíme prijímať aj opatrenia, ktoré sa pre niekoho zdajú byť istou nevýhodou. Spomeniem analógie. No tak polovičný cestovný lístok majú deti do 6 rokov, no a keď už má niekto 6 rokov a 2 dni, polovičný lístok už nemá. No iste poviete, že to nie je rovnaký prístup. No proste my sme prijali takýto postup, že zvýhodňujeme deti do 6 rokov a majú takúto zľavu. Alebo iný príklad spomeniem, prídavky na deti. Tak ten, kto prekročí istú hranicu a stratí na ne nárok povie, no tak ja som poškodzovaný. A dokonca niektorí by nedbali, ako zarábať menej, aby znovu dostávali prídavky na deti. No to je ale zvrátený postup. Predsa my podporujeme isté skupiny, sme ich jasne definovali. A to, keď sa niekto dostane z tej skupiny, predsa nie je žiadna krivda. Naopak, ak ten človek bude ohrozený a znovu bude bez príjmu alebo bude sociálne odkázaný, tak má nárok na sociálnu dávku. To ako keby ste vy povedali, že niekto dostáva stále sociálne dávky a vy nie. No tak ale keď budete sociálne odkázaný, aj vy ich budete dostávať. Čiže je to cielene na túto skupinu, ktorá je 12 mesiacov bez práce a je naozaj v horšej situácii ako ktokoľvek z nás. A chceme týmto spôsobom im vyjsť v ústrety, lebo sú vylúčení z trhu práce a nie sú na rovnakej štartovacej pozícii ako iní uchádzači o zamestnanie, ako tí, ktorí poberajú podporu, majú odstupné platy a neviem čo ešte iné alebo príp. zamestnanie, ktoré si môžu dokonca vyberať. Tretia poznámka, možno záverečná. Ja zopakujem, lebo spomenul to aj kolega Mesiarik, že keby to nemalo dopad na štátny rozpočet, vy ste sa dokonca, pán Kalman, odvolávali na stanovisko ministerstva financií, naše návrhy nemajú dopad, teda majú pozitívny. To znamená, znamenajú prínos, nie výdavky. A to teraz opakujem. Ak sa na uvoľnených 11 500 pracovných miest dostanú tí absolventi alebo dlhodobo nezamestnaní, tak to bude 11 500 krát 12 mesiacov krát 1 500 korún, to je maximálne, kto bude dochádzať s nákladmi 1 000 korún, tak tomu sa menej preplatí, tak to bude 200 mil. korún, 200 mil. korún výdavok úradu práce. Ale títo zamestnaní, tých 11 500 zamestnaných ľudí, dneska z 80 % sú poberateľmi sociálnych dávok. A rátajte so mnou, keby som rátal 100 %, 11 500 krát 12 mesiacov, a maximálna sociálna dávka je 3 500, je 480 mil. Čiže my vydávame 200 mil., ale tu usporíme 480 mil. Na poistných odvodoch za ten rok na tých 11 500 nezamestnaných štát platí 70 mil.  poistné odvody, čiže 70 mil. poistné odvody, úspora na sociálnych dávkach je 550 mil. A my vynaložíme 200 mil. Tak koľko sme ušetrili? 350 mil. v štátnom rozpočte. Čiže aký  negatívny dopad? Pozitívny. Teraz ďalšie opatrenie. A to je opatrenie, nespomíname kvantifikáciu toho dopadu, že budeme uhrádzať 3 mesiace náklady na mzdu a poistné absolventom, lebo teraz som povedal, že predpokladám, že by sa všetci zamestnali v tomto prvom variante, to znamená, že by sa im uhrádzali náklady na cestovné, tak sú zamestnaní, ale odpustiť na 5 mesiacov poistné odvody, a teraz pozorne počúvajte o úspore na poistných odvodoch, ak by to 1 % využilo, to znamená 25 000 teraz nezamestnaných, na poistných odvodoch je to úspora štátu 144 mil., na sociálnych dávkach, a teraz hovorím nie 3 500, nech rátame, že poberajú v priemere 2 000 korún mesačne, je to úspora 600 mil. Čiže pri 1 % novo zamestnaných je to úspora 744 mil. korún. A poistné odvody, keby všetkých tých 25 tisíc bolo zamestnaných za minimálnu mzdu, minimálna mzda, tá 4 400 spred 1. októbra znamená plus 40 korún naviac pre poisťovne za každého novo zamestnaného, to znamená, aj poisťovne dostanú viac ako doteraz. Zjednodušene možno, ale veľmi plasticky ukazujem, že z prijatia týchto návrhov naozaj nehrozia ani vyššie výdavky štátneho rozpočtu, ale práve naopak. A nehovoril som o tom, že títo ľudia keď budú zamestnaní, tak budú platiť dane zo svojho príjmu. Som veľmi rád, tí, ktorí vystúpili na podporu tých návrhov, a, samozrejme, od tých, ktorí nevystúpili, očakávam, že nás rovnako podporia. Ďakujem za vašu pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne. Pán spravodajca, len k rozprave, návrhy na hlasovanie dáme potom neskôr.