Vanek, René, prvý námestník generálneho prokurátora SR (2016-09-20):
Dobrý deň. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi, aby som uviedol v zastúpení pána generálneho prokurátora správu o činnosti prokuratúry Slovenskej republiky za rok 2015. Ako ste mali možnosť postrehnúť pri oboznámení sa s textom predmetnej správy o činnosti, pristúpili sme v tomto roku k niekoľkým zmenám. Hlavnou zmenou je to, že správa o činnosti generálnej prokuratúry a správa o činnosti Úradu špeciálnej prokuratúry sa rozdelili a v tomto bode teda budem predkladať správu o činnosti týkajúcej sa generálnej prokuratúry a jej podriadených krajských prokuratúr a okresných prokuratúr. Správa o činnosti, ako ste mali možnosť zistiť, je v tomto roku rozdelená do siedmich častí. Prvá časť sa týka vyhodnotenia plnení úloh prokuratúry, kde veľmi podrobne konštatujeme, koľko a akých úloh sa plnilo. Išlo celkom o pätnásť úloh, ktoré spočívali najmä v súvislosti s plnením úloh, teda akčného plánu na posilnenie právneho štátu na úseku boja proti obchodovaniu s ľuďmi, na úseku boja proti extrémizmu, boja proti terorizmu, koncepcie kybernetickej bezpečnosti Slovenskej republiky, akčného plánu boja proti daňovým podvodom, implementácie nariadení Európskej únie a ďalších opatrení. Tu sme konštatovali, že päť z týchto úloh bolo úplne splnených, desať úloh sa plní priebežne, nakoľko čas ich plnenia ešte nevypršal. V ďalšej časti teda, alebo tej prvej časti sa venujeme oblasti personálnej, kde vás chceme v krátkosti oboznámiť s personálnym stavom na prokuratúre, aký bol teda v minulom roku, čo sa v rámci personálnej oblasti udialo. Konštatujeme, že plánovaný počet prokurátorov na rok 2015, teda počet tabuľkových miest prokurátorov bol 1 033. Naproti tomu skutočný počet prokurátorov predstavoval 886 prokurátorov, čo predstavuje 85,77-percentnú naplnenosť stavov. Pre ozrejmenie tejto situácie treba uviesť, že tie neobsadené funkčné miesta „majú na svedomí“ najmä teda kolegyne prokurátorky na materskej dovolenke, ktorých bolo v minulom roku 59 a 27 prokurátorom v priebehu roka 2015 zanikol služobný pomer z rôznych dôvodov, či už na základe vzdania sa funkcie, odchodu do starobného dôchodku, dokonca v jednom prípade smrťou prokurátora. Ten zvyšok neobsadených miest aj skutočne v minulom roku neobsadený bol, ale táto situácia sa riešila formou výberových konaní a doplnením stavov prokurátorov. Môžem konštatovať, že veľmi nám pomohlo, že od 1. decembra 2014 vstúpil do účinnosti zákon č. 322/2014, ktorý v podstate vošiel do života až v priebehu roka 2015, kde sme na základe tohto, tejto novely zákona mohli opätovne vyhlásiť výberové konania na funkciu právnych čakateľov prokuratúry. Inštitút právneho čakateľa prokuratúry nám od roku 2011 v našom právnom poriadku chýbal. Konštatovali sme to aj v našich správach o činnosti za predchádzajúce roky, že vzhľadom k tomu, že nemáme prísun alebo teda nevychovávame si tzv. prokurátorský dorast, že nám vlastne za tie roky začala chýbať jedna generácia prokurátorov tým, že prokurátori starší odchádzali do dôchodku a nebolo možné z radov právnych čakateľov prokuratúry, ktorých si vychovávame, dopĺňať ich stavy. Takže toto sa zmenilo, a preto sme už v priebehu roku 2015 mohli pristúpiť k výberovým konaniam na funkciu právneho čakateľa prokuratúry s tým, že po týchto výberových konaniach bolo prijatých tridsaťdva právnych čakateľov prokuratúry. Taktiež prebehlo aj výberové konanie na funkciu prokurátora, už teda na hotového prokurátora, to znamená, že z iných právnických povolaní právnici, ktorí mali odbornú justičnú skúšku alebo inú započítateľnú skúšku, tak sa zúčastnili výberového konania. Tu musím ale konštatovať, že toto výberové konanie na 52 voľných prokurátorských miest mohlo byť obsadené len 31 uchádzačmi, ktorí vyhoveli podmienkam výberového konania. Tu chcem teda zdôrazniť to, že tieto výberové konania, či už na funkciu právnych čakateľov alebo prokurátorov, prebehli už v zmysle tej novej právnej úpravy. Tieto výberové konania, samozrejme, boli verejné, boli aj transparentné, len troška ma mrzí, že nikto z kritikov našej otvorenosti, resp. neotvorenosti, ako sme často kritizovaní, si nedal tú námahu, že by na tieto výberové konania prišiel, navštívil ich a overil si to, že skutočne tá transparentnosť výberových konaní je podľa mňa už teraz taká, že nemôže byť spochybnená. Ako príklad uvediem to, že záujemcovia si v deň ústnej skúšky, nespomínam vôbec teda písomné testy, ktoré sú absolútne anonymizované, kde vystupujú pod číslom a tak ďalej, ale hovorím o ústnej časti výberového konania, kde uchádzači až v deň konania, výberového konania na vrátnici generálnej prokuratúry si vylosujú komisiu, pred ktorou sa podrobia ústnej časti a je tým pádom vylúčené akokoľvek, tlaky alebo zásahy vo vzťahu k jednotlivým členom komisií. To znamená, že uchádzač až do hodiny, kedy sa ide podrobiť skúške, teda preskúšaniu alebo výberovému konaniu, nevie jednoducho, ktorá komisia z piatich alebo siedmich – záleží od toho, koľko máme uchádzačov – ho bude ako preverovať jeho vedomosti. Takže to, že verejnosť mala prísť, mohla prísť overiť to, že výberové konanie je transparentné, zatiaľ v tých konaniach, ktoré prebehli, sa nenaplnilo. Mňa to troška mrzí. Boli zástupcovia niektorých novín, myslím, ale ja verím, že teda v budúcnosti, keď už to troška viacej bude známe toto, že takto prebiehajú výberové konania, že aj právnická verejnosť alebo aj laická sa týchto výberových konaní zúčastní. Nosnou časťou teda správy o činnosti prokuratúry, tak ako aj celej činnosti prokuratúry, je samozrejme, je trestná oblasť. Činnosť prokuratúry v trestnej oblasti, o tom je pojednávané v druhej časti správy o činnosti, tá je teda najrozsiahlejšia, lebo ako som spomínal, monitoruje a vyhodnocuje vlastne našu činnosť v tej nosnej oblasti. Základom priority, ktoré boli premietnuté do plánu hlavných úloh prokuratúry na rok 2015, sa týkali najmä, ale hovorím najmä, lebo toto boli tie také najdôležitejšie, samozrejme, tých priorít bolo ďaleko viac, týkajú sa najmä postihu daňovej trestnej činnosti, odhaľovania trestnej činnosti vo vzťahu k verejným finančným prostriedkom. To nie sú len daňové trestné činy, tam spadajú aj ďalšie trestné činy, kde teda poškodeným je teda štát a verejné financie, taktiež ochrana rodiny, detí, mládeže a účinný postih páchateľov domáceho násilia. No a v neposlednom rade išlo o zameranie sa na boj s diváckym násilím a extrémizmom. Z hľadiska stavu vývoja kriminality evidujeme mierny pokles nápadu trestných vecí, je to objektívna skutočnosť. Celkove išlo o 143 869 vecí, ktoré boli v roku 2014 a, teda 2015 a v roku 2014 išlo o 155 vecí 824. Takže ten, ten úbytok nápadu je evidentný, ale nie je nejaký rozhodujúci alebo rozhodný. Ale samozrejme, ide o objektívnu skutočnosť. Jednoducho nie je naším záujmom vyrábať páchateľov trestných činov. Jednoducho koľko trestných činov bolo odhalených, toľko prokurátori v rámci trestného konania oddozorovali a prípadne zažalovali. Činnosť prokuratúry v rámci trestnej oblasti možno rozdeliť do, podľa jednotlivých fáz trestného konania. Ako v rámci činnosti prokuratúry pred začatím trestného stíhania, to znamená, že to je moment, kedy je podané trestné oznámenie alebo iné podanie, z ktorého vyplýva, že boli naplnené skutkové znaky trestného činu. Tam prokurátor jednoducho buď prostredníctvom polície alebo priamo prokurátor prijíma trestné oznámenie. Jeho dozorová činnosť vlastne spočíva v tom, aby ustrážil lehotu na rozhodnutie o tom trestnom oznámení, to znamená, že či sa trestné oznámenie odmietne, alebo či sa vo veci začne trestné stíhanie, alebo či sa nejakým iným spôsobom rozhodne o trestnom oznámení. Tu konštatujeme v správe, že pretrvávajú stále prieťahy spôsobené či už objektívnym ako i subjektívnymi príčinami. V tejto časti takzvaného predprípravného konania je tá ťarcha takzvaného preverovania na polícii. Prokurátor nemá možnosť to trestné oznámenie priamo preverovať, predvolávať oznamovateľov poškodených a tak ďalej, podozrivých. Tu vykonáva len tú činnosť teda, že dozoruje. Aby prokurátor v stanovenej lehote, aby policajt alebo vyšetrovateľ v stanovenej lehote toto trestné oznámenie preveril a vyhodnotil, akým spôsobom sa s ním teda naloží. Tu sa, samozrejme, v tejto časti predprípravného konania využíva oprávnenie prokurátora podľa § 230 ods. 2 Trestného poriadku, a to je teda najmä ukladanie pokynov a zrušovanie rozhodnutí policajtov v prípade, že sa prokurátor s takýmto rozhodnutím nestotožní. Tie pokyny, samozrejme, spočívajú v tom, že sú policajti a vyšetrovatelia upravovaní, pokynovaní, v akom smere majú tieto trestné oznámenia preveriť, aby bolo možno vyhodnotiť ich pravdivostnú hodnotu alebo možnosť začatia trestného stíhania. V druhej fáze trestného konania, kedy už hovoríme o prípravnom konaní, tam, samozrejme, tie oprávnenia prokurátora sú ďaleko rozsiahlejšie a širšie. V roku 2015 sme sa v tejto fáze trestného konania zamerali najmä na urýchlené skončenie vyšetrovania a skrátenie dĺžky prípravného konania, lebo toto nás trápi vlastne už viacero rokov. Veľká rozpracovanosť, veľa trestných vecí, ktoré sa vyšetrujú neúmerne dlhý čas, kde jednoducho i odstránením prieťahov v konaní vieme docieliť to, že niekoľko rokov trvajúce vyšetrovanie sa skončí. A toto sa nám v minulom roku darilo na základe toho, že boli prijaté viaceré opatrenia na zvýšenie aktivity prokurátorov. Napríklad išlo o to, že generálny prokurátor rozhodol, že vykonávanie previerok týchto vyšetrovacích spisov sa bude vykonávať každé tri mesiace, respektíve previerka sa vykoná ihneď po tom, čo je vznesené obvinenie. Sú určené lehoty na spracovanie konečných opatrení. Konečným opatrením rozumieme, ak je ukončené vyšetrovanie a vyšetrovateľ navrhne buď podanie obžaloby, alebo zastavenie trestného stíhania, alebo postúpenie vecí na priestupok. Jednoducho máme tak dosť tvrdo stanovené lehoty, že nedochádza už v tomto štádiu konania k prieťahom v konaní. Lehotu na rozhodnutie o sťažnosti, taktiež máme lehoty, aj keď nie je to v Trestnom poriadku, ale jednoducho sme prokurátorom tieto lehoty určili, aby to nebola prokuratúra, kde dochádza k prieťahom v konaní. To, že potom po podaní obžaloby na súde tie veci spočívajú dlhší čas, no k tomu sa potom dostanem v ďalšej časti tzv. súdneho konania, už teda konania na súde. Jeden z nástrojov, ako dosiahnuť ten stav, že sa zmenšujú prieťahy v konaní a sa zmenšuje počet rozpracovaných vecí, sú aj takzvané previerky prokurátorov. To znamená, že tým, že bolo v minulom roku vykonaných 81 036 previerok, svedčí to o tom, že jednoducho prokurátor nenecháva len na policajtovi, koľko to vyšetrovanie bude trvať, že aktívne na základe vykonanej previerky, vyšetrovacieho spisu vyhodnotí, či tam sú prieťahy v konaní, či sú objektívne, či sú subjektívne, či sa vo veci koná tak, ako sa má. No a samozrejme na základe týchto previerok a teda preskúmania týchto spisov, trestných, potom majú prokurátori možnosť podať aktívne pokyny policajtom a vyšetrovateľom a tento inštitút sa taktiež využíval, konkrétne v prípadoch v počte 18 035. Toľko bolo vydaných pokynov prokurátora na vyšetrovanie alebo v rámci skráteného vyšetrovania. Aktívny dozor prokurátorov sa teda podieľa významnou mierou na skrátení celkovej dĺžky prípravného konania, pričom v uplynulom roku došlo teda k ukončeniu veci, kde sa to trestné stíhanie skutočne už viedlo niekoľko rokov a čo považujeme za nežiaduci stav a tento nežiaduci stav je, samozrejme, takto aj hodnotený napríklad Európskym súdom pre ľudské práva. A tu chcem ešte podotknúť, že znižovanie rozpracovanosti, to znamená, že ukončovanie starých vecí je aj naďalej jednou z priorít generálneho prokurátora. V roku 2015 sme evidovali zníženie počtu využitých odklonov v trestnom konaní a to znamená, že podmienečné zatavenie trestného stíhania, dohoda o vine a treste, zmier. Najčastejšie využívaným odklonom je teda dohoda o vine a treste, ku ktorej pristúpili prokurátori v 4 878 veciach a podmienečné zastavenie trestného stíhania. Tieto jednotlivé odklony alebo formy odklonov v trestnom konaní treba vnímať tak, že sú v určitej miere žiaduce, nakoľko na základe odklonov sa zrýchľuje trestné konanie. A v prípade, kde je teda trestný čin jednoznačne preukázaný a páchatelia sa priznali, tak je v záujme alebo trestnej politiky, aby takéto konanie prebiehalo zdĺhavo na súde, aby sa dokazovalo a tak ďalej. Takže je žiaduce, aby sa tieto trestné odklony alebo teda odklony v trestnom konaní realizovali, nie však paušálne, za každú cenu, aby sa v tom súťažilo, takže v tomto smere sú aj upravovaní podriadení prokurátori v tom, že nejde o nejakú súťaž, ale jednoducho veľmi starostlivo treba zvažovať, kedy ten odklon je žiaduci a kedy je na prospech veci. V prípade že nie, prebieha, samozrejme, štandardné konanie na hlavnom pojednávaní. V tej poslednej časti trestného konania, teda to už je konanie pred súdom, konštatujeme, že v roku 2015 bolo na území Slovenskej republiky odsúdených 30 932 osôb. Oslobodených bolo 1 310 osôb. Súdy len v nepatrnom, zanedbateľnom množstve odmietli obžalobu a vrátili vec prokurátorovi na došetrenie, čo bolo 21 vecí. Toto tiež o niečom svedčí, keď len v takomto nepatrnom percente prípadov súd skonštatoval, že v podstate obžaloba bola podaná nedôvodne a nebola dostatočne pripravená a výsledky vyšetrovania neodôvodňujú postavenie obvineného pred súd. Zákon o oprávnenie podávať riadne opravné prostriedky sa využíva úspešne, či už sa to týka úspešnosti podaných odvolaní ako riadnych opravných prostriedkov alebo sa to týkalo aj, teda osobitných opravných, mimoriadnych opravných prostriedkov. V prípade sťažností bola úspešnosť podaných sťažností v súdnom konaní vyše 50-percentná. A taktiež sa účinne, pokiaľ to tak možno tvrdiť, účinne, áno, využívalo sa aj oprávnenie prokurátora, ktoré nazývame sťažnosť pre nečinnosť podľa § 55 ods. 3 Trestného poriadku. Bolo 167 sťažností súdom podaných, kedy prokurátori skonštatovali, že po podaní obžaloby, kde my máme 7-dňovú lehotu na vypracovanie obžaloby, v náročnejších prípadoch 15 alebo 30-dňovú, tak súd nekonal niekoľko mesiacov a máme, bohužiaľ, aj prípady, že aj niekoľko rokov. V krátkosti to bolo, čo sa týkalo jednotlivých štádií trestného konania. Z hmotnoprávnej stránky je v rámci správy o činnosti rozoberaná aj štruktúra kriminality. Najdôležitejšie body, ktoré som považoval za potrebné vypichnúť a správy o činnosti a ktoré sú tam uvedené v rámci štruktúry kriminality, sú jednak kriminalita mladistvých, trestné činy súvisiace s domácim násilím, daňové, rasovo motivované, trestné činy proti životnému prostrediu, legalizácie príjmu z trestnej činnosti a podielnictvo. V rámci kriminality mladistvých opakovane konštatujeme aj oproti roku 2014 obdobný podiel, percentuálny podiel páchateľov, mladistvých páchateľov v rámci všetkých páchateľov, nám činilo asi 6 %. Tento stav je viac-menej taký, ide takou zotrvačnosťou. Ten podiel tých páchateľov, mladistvých, sú to odhalení páchatelia. On je zrejme asi vyšší, ale podiel odhalených a žalovaných páchateľov nám teda tvoril 6 %. Je to, samozrejme, rozdielne podľa jednotlivých krajov. Napríklad na východe je ten podiel mladistvých páchateľov neporovnateľne vyšší, ako je celoslovenský priemer. Tu sa dosť často využívajú práve tie spomínané odklony v konaní, ktoré asi v 1/4 prípadov stíhania mladistvých páchateľov, ku ktorým prišlo. Čo sa týka skladby kriminality mladistvých, tam je tiež tá skladba štandardná aj oproti minulým rokom. Krádeže, lúpeže, porušovania domovej slobody, drogová trestná činnosť. Trestné činy súvisiace s domácim násilím, ako som spomínal, bola to jedna z priorít. Trošku nám robí problém to, že chýba stála legálna definícia pojmu domáce násilie. Totižto, keď sa s týmto pojmom operuje, nemožno si predstavovať pod tým len to, že ide o klasický alebo teda ten jeden paragraf, jeden trestný čin týrania blízkej zverenej osoby. Pod pojmom domáce násilie si treba predstaviť aj iné fyzické, verbálne, psychické útoky v rámci jednej rodiny medzi osobami, ktoré sú na sebe nejakým spôsobom závislé, či už sú zverené v opatere alebo podobne. Takže veľmi by pomohlo, keby bol zadefinovaný pojem domáceho násilia. Bola by tam zahrnutá celá škála trestných činov, ktorú možno subsumovať pod tento pojem. Podarilo sa zastaviť klesajúci počet odhalených trestných činov a naopak zvýšiť objasnenosť. My si uvedomujeme, že to je, sme ešte len na začiatku cesty, že tá latencia, ktorá je v tejto oblasti, je ešte stále vysoká, ako už aj po minulé roky spomínal pán generálny prokurátor, ono sčasti by sa tá latencia odstrániť alebo eliminovať dala. V prípade, že by sa k obetiam domáceho násilia pri tom prvom kontakte, keď prídu oznámiť trestný čin, či už na políciu alebo na prokuratúru, pristupovalo tak, že tieto obete trestných činov domáceho násilia budú mať aspoň akú-takú istotu alebo budú ubezpečené v tom, že sa s ich trestným oznámením naloží tak, že budú v budúcnosti chránení. Toto sa, bohužiaľ, stále nedeje. Sme v tej súvislosti aj prijali opatrenie s tým, že sa zriadila linka na pomoc obetiam domáceho násilia, ktorá je veľmi často využívaná. Samozrejme, veľká väčšina prípadov takýchto volaní sa nedá priamo hneď vyhodnotiť tak, že ihneď sa ide a máme páchateľa, ide o trestný čin. Je tam aj kopec takých telefonátov, ale bez ohľadu na to, keď len určité percento takýchto anonymných ohlásení prispeje k odhaleniu páchateľov domáceho násilia, je to veľké plus a budeme v tom aj naďalej pokračovať. Samozrejme, ako máte možnosť sledovať v súvislosti s reakciou na nejaké mediálne zistenia v tejto oblasti, taktiež veľmi promptne pán generálny prokurátor reaguje a tieto veci sa riešia aj na pôde prokuratúry. Čo sa týka trestných činov daňových, najčastejšie sa vyskytujúce trestné činy v tejto oblasti je skrátenie dane a poistného, neodvedenie dane a poistného a nezaplatenie dane a poistného. V číslach ide o 1 539 osôb stíhaných. Z toho obžalovaných bolo 736 osôb v roku 2015. Tu sa nám osvedčila spolupráca prokuratúry s políciou a finančnou správou v rámci takzvanej daňovej kobry, ktorá vyústila do lepšej koordinácie pri odhaľovaní a objasňovaní, ako aj vyšetrovaní trestných činov daňových. Samozrejme, potýkame sa z roka na rok s tým, že spôsoby páchania tejto trestnej činnosti sú sofistikovanejšie a samozrejme, je tým zvýšená náročnosť dokazovania a potreba znaleckého dokazovania, ktoré nám v mnohých prípadoch dĺžku trestného konania predlžuje a možno niekedy aj komplikuje. Ale vzhľadom k tomu, že páchatelia tejto trestnej činnosti sú natoľko sofistikovaní a rozhľadení v právnych predpisoch, tak tu je žiaduce, aby príprava na prípadné hlavné pojednávanie na zažalovanie takýchto páchateľov bola absolútne nerozbitná a aby tie dôkazy jednoducho sme dokázali na hlavnom pojednávaní ustáť. V rámci ďalej trestnej činnosti, ktorú som teda vypichol z našich foriem trestnej činnosti, som spomínal rasovo motivovanú trestnú činnosť a extrémizmus. To taktiež bola jedna z priorít generálnej prokuratúry. Tam ale teda konštatujeme pokles v počte stíhaných osôb. Tam tá latencia má teda objektívny charakter, nakoľko sa forma páchania tejto trestnej činnosti pomaličky presúva do virtuálneho priestoru. Dosť často útoky v tejto oblasti, na tieto útoky je využívaný virtuálny priestor, internet a sociálne siete, kde, samozrejme, to odhaľovanie týchto páchateľov je ďaleko náročnejšie, ako napríklad v prípadoch trestných činov napríklad diváckeho násilia, kde je, ten páchateľ je v podstate vo väčšine prípadov pristihnutý pri tom páchaní toho skutku. Trestné činy proti životnému prostrediu, tu tiež konštatujeme pokles počtu stíhaných páchateľov. Ako príklad je v správe uvedený trestný čin pytliactva, kde v porovnaní s rokom 2011 ide o pokles stíhaných páchateľov o 10 %. Tento stav však nekorešponduje so skutočnosťou. My si to veľmi dobre uvedomujeme a tu generálna prokuratúra tiež podniká vlastné legislatívne, ako aj vnútrorezortné aktivity smerujúce k vytvoreniu tzv. prírodnej polície, lebo myslíme si, že práve tento inštitút vytvorenia prírodnej polície by pomohol najmä k odhaľovaniu páchateľov environmentálnych trestných činov, a to sa fakt už nebavíme len o pytliactve, ale o trestných činoch, ktoré súvisia s útokmi na životné prostredie ako také. Tak verím, že v prípade, že takýto návrh by sa objavil na pôde Národnej rady, apelujem teda aj na vás, aby bolo zvážené to, že tento inštitút, ktorý inak mimochodom mnohé európske štáty majú a úspešne využívajú, aby bol inkorporovaný aj do nášho právneho poriadku. Trestné činy novelizácie príjmu z trestnej činnosti a podielnictvo. Tieto, čo sa týka počtu vecí, tvoria len malú časť z celkového množstva trestných činov, avšak tie dôsledky, ktoré sú z tejto trestnej činnosti tým, že páchateľom plynú neuveriteľne vysoké príjmy z takejto trestnej činnosti a zisky, ktoré opätovne potom môžu, tak poviem, reinvestovať do ďalšieho páchania trestnej činnosti, sú veľmi vysoké. Je to latentná a vysoko sofistikovaná trestná činnosť, kde zatiaľ ťaháme, žiaľ, za kratší koniec. Samozrejme, oproti páchateľom najmä vo vzťahu teda polície a páchatelia, kde teda aj zrejmé technické vybavenie v týchto prípadoch polície zrejme zohráva svoju úlohu. No, a samozrejme, aj právne prostriedky na odhaľovanie, alebo už keď máme takýchto páchateľov odhalených, na zaistení tohto majetku nám nie celkom podľa našich predstáv umožňujú zakročiť. A je to teda naliehavá potreba zefektívniť využívanie zaisťovacích inštitútov, kedy v čase vznesenia obvinenia, keď sa vznáša páchateľovi obvinenie, je už často majetok, ktorý by mohol byť zaistený pre účely trestného konania, jednoducho prevedený na iné osoby alebo ho neni. Skrátka je na inom účte. V rámci teda tejto časti činnosti v trestnej oblasti prokuratúry sme na záver ako opatrenia na zlepšenie činnosti uviedli teda potrebu medzirezortnej spolupráce prokuratúry s orgánmi policajného zboru. To je jednoducho alfa a omega našej práce, kedy bez toho, bez spolupráce, bez úzkej spolupráce s políciou, kooperácie a samozrejme aj s inými orgánmi, či to je NKÚ, Finančná správa a podobne, jednoducho v boji s kriminalitou by sme asi ťahali za kratší koniec. Spolupráca s NKÚ pri ochrane verejných financií, tu je tá spolupráca žiaduca a skutočne aj prebieha, či už na úseku trestnom, ale aj na úseku netrestnom, kedy nám tieto štátne orgány bezprostredne odstupujú svoje zistenia v rámci kontrolnej činnosti a my sa nimi, samozrejme, zaoberáme a v tých veciach sa to jednoducho hýbe dopredu. Takisto aj spomeniem daňová kobra. Ja teda verím, že bude úspešne táto spolupráca pokračovať a tie výsledky sú pozoruhodné, koľko sa za posledné obdobie podarilo uchrániť verejných financií v rámci, v rámci nevyplatenia tých požadovaných vratiek DPH, ktoré si teda uplatňovali páchatelia trestnej činnosti a ktoré boli zaistené, resp. neboli vyplatené. A to už nehovorím o tej, preventívnom, o tom preventívnom účinku, kde už máme informácie z finančnej správy, že táto forma trestnej činnosti, teda dépeháčkari, už pomaly ustupuje do pozadia, že jednoducho už sú iné sofistikovanejšie formy trestnej činnosti, daňovej a presúvajú svoje aktivity inam. Aktívna súčasť prokuratúry na legislatívnom procese, to je ďalšie opatrenie, ktoré je potrebné jednoducho bez aktívneho vstupovania do legislatívnych procesov v súvislosti so zákonmi, ktoré používame a aplikujeme pri potieraní trestnej činnosti a stíhanie páchateľov, jednoducho sa nepohneme. Využívame, samozrejme, vlastné návrhy, pripomienky zákonov, máme odbor legislatívy a ústavného práva, ktorý pripomienkuje množstvo zákonov. Tento odbor takisto aj pripravuje našu vnútrorezortnú tzv. legislatívu, takže. Ďalej by som spomenul spoluprácu pri riešení aplikačných problémov, lebo môžeme mať sebe lepší zákon, keď pri aplikácii jednotlivých ustanovení tohto zákona dochádza k problémom. A či už súdy alebo aj orgány verejnej správy, alebo aj jednotliví, jednotlivé prokuratúry v rámci Slovenskej republiky majú problém pri aplikácii niektorých zákonov, niektorých ustanovení. Takže riešenie týchto aplikačných problémov je, samozrejme, v našich rukách. Vykonávame to na pôde generálnej prokuratúry v rámci porád a vydávanie stanovísk k aplikačným problémom. Samozrejme, v neposlednom rade vykonanie aktívnej dohľadovej činnosti generálnej prokuratúry vo vzťahu k podriadeným prokuratúram, to je vlastne základ našej činnosti, aby v rámci dohľadovej činnosti generálny prokurátor alebo generálna prokuratúra mala prehľad o tom, čo sa deje na podriadených prokuratúrach. Myslím si, že nie je teda možné vedieť o každej veci, ktorá sa deje, ale jednoducho, aby koncepčne v rámci pracovných porád boli tieto veci riešené, aby bola spätná väzba od podriadených prokuratúr na generálnu prokuratúru a naopak, aby jednotliví krajskí prokurátori boli usmerňovaní, akým smerom sa má v uvedených veciach alebo všeobecne teda postupovať. V rámci tretej časti sme v správe o činnosti rozobrali aj, alebo dotkli sme sa aj tej netrestnej súčasti prokuratúry, kde teda táto, samozrejme, netvorí tú nosnú časť, ale je neoddeliteľnou súčasťou činnosti prokuratúry, je aj ten netrestný úsek. Toto bolo dlhým, dlho rokov sa špekulovalo alebo nejakým spôsobom čistilo to, že či má aj tento netrestný úsek prokuratúry svoje miesto. A napokon sa netrestná činnosť prokuratúry ustálila tak, že myslím si, že už nikto dneska nepochybuje, že by prokurátori v rámci toho netrestného úseku nejakým spôsobom vykonávali činnosť, ktorá by bola v rozpore s nejakými medzinárodnými štandardmi pre prokuratúry a štátne zastupiteľstvá. Skutočne nám na netrestnom úseku zostali len tie oprávnenia, najmä voči orgánom verejnej správy a voči súdom, ktoré sú absolútne štandardné. Vo vzťahu k orgánom verejnej správy na základe podnetov alebo vlastných poznatkov z previerok preskúmavame rozhodnutia orgánov verejnej správy. Nemáme žiadnu nariaďovaciu právomoc, rozhodovaciu právomoc. Ak zistíme, že postupom alebo rozhodnutím orgánu verejnej správy bol porušený zákon, máme možnosť využiť prokurátorské opatrenia, ktorým je buď protest prokurátora alebo upozornenie. Ak toto opatrenie využijeme a orgán verejnej správy, ktorý napadnuté rozhodnutie vydal, sa s ním nestotožní, je na súde, aby vo veci v konečnom dôsledku rozhodol. Nemáme žiadnym spôsobom možnosť nariadiť alebo iným spôsobom upraviť orgán verejnej správy, ako má vo veci konať. Na úseku tzv. občiansko-súdnom vo vzťahu k súdom má prokuratúra buď možnosť podať návrh na začatie konania, čo sa vo väčšine prípadov deje v prípadoch, kedy nie je vyhovené protestu prokurátora, takže tam sa má prokurátor možnosť obrátiť na súd, aby ten rozhodol, či tie pochybenia, ktoré prokurátor zistil v rozhodnutí alebo postúpil orgánom verejnej správy, sú v súlade so zákonom alebo nie. Taktiež má možnosť prokurátor vstúpiť do začatého konania. V tomto roku nám vstúpili do účinnosti nové občiansko-právne, občiansko-procesné kódexy, či už je to občiansky, teda Súdny správny poriadok, sporový, nesporový, a správne súdnictvo sa taktiež oddelilo od všeobecného súdnictva v tom procese, takže aj v týchto nových kódexoch zostalo postavenie prokuratúry zakotvené, v niektorých prípadoch modifikované, napríklad čo sa týka podania bývalého inštitútu mimoriadneho dovolania prokurátora, teraz to už bude dovolanie generálneho prokurátora, kedy v sporových veciach v podstate ustupujeme z toho priestoru, kedy by sme podávali mimoriadne dovolania. Koniec-koncov ja som to tvrdil od začiatku nástupu do funkcie, že nie je na mieste, aby prokuratúra zasahovala do súkromno-právnych sporov. Vo veciach nesporových, kde na jednej strane konania vždy tzv. nejaký slabší subjekt, či už je to výchova detí a mládeže a podobne, vyhlásenie za mŕtveho alebo spôsobilosť na právne úkony, tam, samozrejme, je žiaduce, aby prokuratúra v odôvodnených prípadoch, či už na základe vlastných podnetov, poznatkov alebo teda podnetov vstupovala do týchto konaní, a to sa deje, a to sa aj v budúcnosti diať bude. Takže na úseku netrestnom len takto v krátkosti. Samozrejme, mali ste možnosť, ak by bolo niečo treba k tomu vysvetliť, veľmi rád sa k tomu ešte potom vrátim. Vážené dámy a páni, v krátkosti teda toto bolo nejaké také zhrnutie alebo také úvodné slovo k obsahu správy o činnosti, ktorú máte teda pred sebou, o ktorej sa diskutovalo aj v troch výboroch Národnej rady. A ja vám teda nateraz ďakujem za pozornosť a v prípade, že budú nejaké otázky, veľmi rád odpoviem. Ďakujem pekne.