Grendel, Gábor, poslanec NR SR (2017-03-30):
A môžem pokračovať? Dobre. Nebudem to komentovať, každopádne argument o skartovaní, či sa nám to páči, alebo nie, neobstojí. A druhý argument, ktorý koalícia používa, tiež veľmi nie, a síce, že problémová je iba tá milosť, ktorá bola prezidentom udelená svojmu rodinnému príslušníkovi. Ale tak porovnajme to opäť s amnestiami udelenými v kauze únos. Viete, dámy a páni, že v tej kauze sa amnestie netýkali iba zamestnancov štátneho orgánu? Že zrušením Mečiarových amnestií nejdeme rušiť amnestie iba voči bývalým príslušníkom SIS, ale aj voči súkromným osobám, aj voči ľuďom, ktorých si vtedy vedenie SIS najalo na špinavú robotu na únos Michala Kováča mladšieho. Všetci, proste všetko alebo nič. Piati obžalovaní v kauze únosu Michala Kováča mladšieho boli súkromné osoby. Pri týchto piatich ľuďoch sa asi dá iba veľmi ťažko hovoriť o zneužití štátneho orgánu voči vlastnému občanovi, oni nemali s tým štátnym orgánom žiaden vzťah, a predsa sa ich dotkne prípadné zrušenie Mečiarových amnestií. Preto ja hovorím, že skutok a páchatelia sa jednoducho nedajú len tak nasilu oddeliť. Preto je pre mňa nepochopiteľné, že v kauze Technopol robíte takúto selekciu, hoci Kováčove milosti nie sú skartované a všetky sú dostupné v Kancelárii prezidenta Slovenskej republiky. A teraz by som si dovolil prečítať pozmeňujúci návrh. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Gábora Grendela k vládnemu návrhu ústavného zákona, ktorým sa mení a dopĺňa Ústava Slovenskej republiky č. 460/92 Zb. v znení neskorších predpisov (tlač 483). Vládny návrh ústavného zákona sa mení a dopĺňa takto: 1. V čl. I doterajšom bode 6 v čl. 154f ods. 1 sa slová, citujem, „pod číslom 214/1998 a rozhodnutie prezidenta Slovenskej republiky v konaní o milosť pre obvineného zo dňa 12. decembra 1997 č. k 3573/96-72-2417“ nahrádzajú slovami, citujem, „pod číslom 214/1998, rozhodnutie prezidenta Slovenskej republiky v konaní o milosť pre obvineného zo dňa 17. júla 1996, číslo konania 153/96-72-940, rozhodnutie prezidenta Slovenskej republiky v konaní o milosť pre obvineného zo dňa 17. júla 1996, číslo konania 1616/96-72-980, rozhodnutie prezidenta Slovenskej republiky v konaní o milosť pre obvineného zo dňa 12. decembra 1997, číslo konania 1712/96-72-1108, rozhodnutie prezidenta Slovenskej republiky v konaní o milosť pre obvineného zo dňa 12. decembra 1997, číslo konania 3573/96-72-2417, rozhodnutie prezidenta Slovenskej republiky v konaní o milosť pre obvineného zo dňa 12. decembra 1997, číslo konania 4951/97-72-3773, a rozhodnutie prezidenta Slovenskej republiky v konaní o milosť pre obvineného zo dňa 12. decembra 1997, číslo konania 7254/95-72-1748“. Odôvodnenie: Navrhuje sa doplniť čl. 154f Ústavy Slovenskej republiky tak, že toto ustanovenie sa bude vzťahovať aj na ďalších päť rozhodnutí prezidenta Slovenskej republiky o udelení milosti, a to konkrétne – rozhodnutie prezidenta Slovenskej republiky, nebudem ich opätovne čítať, zazneli už dvakrát v tomto pléne. Ide o rozhodnutia prezidenta Slovenskej republiky udelené v tzv. kauze Technopol, tej istej, v akej bola udelená milosť aj pre Michala Kováča mladšieho z 12. decembra 1997 obsiahnutá vo vládnom návrhu zákona. Máme za to, že tieto milosti majú byť zrušené voči všetkým obvineným v tejto kauze. 2. V čl. I v doterajšom bode 6 v čl. 154f ods. 2 sa slovo „milosti“ nahrádza slovom „milostí“. Odôvodnenie: Ide o legislatívnotechnickú úpravu súvisiacu s bodom 1 tohto pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu. Takže toľko môj pozmeňujúci návrh. Dámy a páni, budem veľmi rád, ak ho podporíte. Myslím si, že má svoju logiku. Buď všetko, alebo nič. Tak ako v kauze zavlečenia Michala Kováča mladšieho všetci alebo nikto. Tak to nakoniec dopadne. A takisto by to malo byť aj v kauze Technopol. V opačnom prípade to bude... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)