Kazda, Radovan, poslanec NR SR (2022-05-19):
Ďakujem za slovo. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, toto je vlastne druhé, druhý návrh skráteného legislatívneho konania a domnievam sa, že tie dôvody, ktoré sú tam uvedené, ony sa do veľkej miery kryjú aj s tými dôvodmi, ktoré sme riešili pri predchádzajúcom skrátenom legislatívnom konaní. Tie dôvody sú podľa mňa nedostačujúce. Sú tam uvedené dôvody, že ten rast, teda tá, to, že ruská ropa je nižšia ako, nižšia cena ruskej ropy je nižšia ako, ako Brentu, tak že to vlastne spôsobuje, že to má nejaký negatívny dopad, tak. Keďže tento problém z dôvodu, že ide o globálny jav znásobený mnohými negatívnymi faktormi, je potrebné hľadať opatrenia na riešenie uvedených negatívnych dopadov. Nie je mi celkom jasné, že čo je aký negatívny dopad, keď niekto kupuje lacnú ropu. Tomu celkom nerozumiem. To je len taká poznámka na margo. Naozaj som neporozumel. To, čo je vážnejšie, je, že tam sa teda opäť uvádza: „Cieľom navrhovaného opatrenia je eliminácia hroziacej hospodárskej krízy na účely pokrytia zvýšených verejných výdavkov spojených s pokrytím aktuálnych a nevyhnutných spoločenských potrieb.“ Ako vieme, jedno z tých opatrení, ktorým sa budú práve pokrývať tieto verejné výdavky, sú práve tie poukazy na voľnočasové aktivity detí. Naozaj si kladiem otázku, hoci je to veľmi dobré, zaujímavé, zaujímavý nápad, poukazy, resp. nájsť nejaký finančný nástroj, ktorým by sa podporili nejaké voľnočasové aktivity detí. Nemám s tým nejaký veľký problém, ale do takejto obrovskej miery, že to má robiť štyristo miliónov z celého toho, toho balíka a toto považujeme za nevyhnutnú spoločenskú potrebu? Ja keď si to, snažím sa to nejako predstaviť si to v hlave, že kde, na akej, pri normálnej, pri klasickej štandardnej vláde, hocijakej na svete, že kde, na akom rebríčku výdavkov krajiny by mali byť práve poukazy, voľnočasové aktivity. No teraz súčasne v tejto kríze je to ďaleko ďalej, než bez krízy a než vojnového stavu. Ja si myslím, že aj v prípade, že by sme to boli, že by bola bežná situácia, že nie sme zaťažení práve vojnovým konfliktom na Ukrajine, agresiou Putina na Ukrajine a rastom cien, infláciou, tak aj v tomto bežnom, bežnom režime by to bolo niekde možno, poviem, tipnem, že možno v ôsmej desiatke problémov, ktoré má štíhla vláda riešiť. A tomuto problému v tejto ôsmej desiatke by mala prideľovať takýto objem finančných prostriedkov. V prípade, že ako sme teraz, že tu máme tieto obrovské problémy a čelíme týmto obrovským zvýšeným výdavkom, že musíme dokonca riešiť aj agresiu Putina na Ukrajine, tak si myslím, že celkom prirodzene tento problém voľnočasových aktivít padá oveľa ďalej a možnože už je aj mimo stovky a možnože už je aj niekde na konci, na konci tisícky, čím vôbec nehovorím, že to nemáme riešiť, ale máme to riešiť adekvátne k tým problémom, ktoré v súčasnosti máme. A keď si teraz predstavím, že máme riešiť nejaký takýto problém v tejto situácii a my ideme urobiť zákon o voľnočasových aktivitách, o financovaní voľného času detí, tak naozaj, naozaj to mi nie je jasné a nevidím dôvod, prečo by sme mali teraz toto posunúť do skráteného konania, keď o tom treba naozaj, naozaj veľmi intenzívne rozprávať. Čo sa týka, čo sa týka tých cien ropy, nebol som na finančnom výbore, ale teda dostal som informáciu, že tam bola, zaznel tam aj výpočet Inštitútu finančnej politiky, ktorý hovoril o tom, že by mal byť, mala byť vybratá tá daň z ropy, myslím, že 50 miliónov eur v roku, teraz, ale že v tých ďalších rokoch to bude klesať, pretože aj ten rozdiel medzi tou ruskou ropou a tou, tým Brentom bude postupne sa znižovať tým, ako sa ten trh, samozrejme, flexibilne prispôsobí tej konkrétnej situácii. Takže aj to očakávanie, že budeme vyberať nejaké stámilióny eur, očakávanie navrhovateľa, že bude vyberať nejaké veľmi ťažké stámilióny eur, je podľa mňa, stojí proste na hlinených nohách, na piesku. A hovorím to s tým, že teda rešpektujem, že takýto návrh navrhovateľ, takúto predstavu navrhovateľ má. Ďalšia vec je, áno, že ako zareaguje potom nejaká spoločnosť, keď sa rozhodne, keď sa rozhodne vláda, že nejakú veľkú spoločnosť znovu, že dodaní, keďže má dojem, že má teda nadmerné zisky. Ja sa domnievam, že klasické manažérske rozhodnutie veľkej globálnej firmy, ktorá očakáva nejakú ziskovosť, očakáva nejaké príjmy z tej firmy, aby mohli naďalej investovať, tak to tá očakávaná manažérska reakcia bude, že jednoducho tá firma začne škrtať a začne (zaznel gong) nejakým iným spôsobom presúvať tie aktíva, ktoré má, do nejakých iných činností, možno preinvestuje, možno urobí nejaké iné opatrenia. To znamená, že tým chcem naznačiť, že opäť to očakávanie, aký výber bude z takejto spoločnosti, stojí úplne, úplne na vode, na piesku. No a posledná vec, ktorú chcem povedať, je, že veľmi ma vyrušuje ten, ten naratív, ktorý tu pán minister financií veľmi často spomína, že my nechceme zdaňovať bohatých, že my chceme, nechceme dať chudobným a naopak, chceme dávať bohatým, že strana SaS alebo klub SaS chce dávať bohatým. Toto ma ale tak neuveriteľne vyrušuje, lebo je to naprosto obrovská neskutočná hlúposť. Každá firma, ktorá je zdanená nejakým percentom, každý občan, ktorý je zdanený nejakým percentom, platí inú výšku, inú výšku tých daní. Keď má niekto zisk sto euro, zaplatí do štátneho rozpočtu dvadsať euro, keď má niekto sto miliónov, zaplatí dvadsať miliónov eur. Keby sme mali daň na hlavu rovnakú paušálnu, alebo daň na firmu rovnakú paušálnu, to by sme sa potom pozerali, ako by to vyzeralo. Ale v skutočnosti tí bohatí platia oveľa-oveľa viac do štátneho rozpočtu, než platia chudobní. A ja nevidím dôvod, prečo by sme mali robiť takéto selektívne rozhodnutia dodaňovania niekoho v tejto situácii, teda v akejkoľvek situácii. A osobitne mi to tam prekáža aj z toho dôvodu, že som domnieval sa, že aj v klube OĽANO je viacej pravičiarov, je viacej konzervatívcov, klasických republikánov, konzervatívcov, ekonomických pravičiarov a že tomuto jasnému, tomuto jasnému problému absolútne jasne rozumejú, že takéto dodaňovanie nejakých firiem aj napriek tomu, že to nastalo zo situácie, ktorú vieme, že to bolo proste, tá firma k tomu príde nejaká, príde k tomu v podstate náhodou, tak som sa domnieval, že v klube OĽANO, možno aj v klube SME RODINA, je viacej ľudí, ktorí jasne chápu, že toto je naozaj veľmi závažný aj etický problém, či dodaňovať nejaké veľké firmy napriek tomu, že ony platia naozaj už veľké dane a sú riadnym daňovým subjektom, ktorý si, ktorý dodržiava zákony. Toto považujem naprosto za, pre mňa osobne veľké sklamanie, že takto to vníma veľmi veľká časť aj koaličných poslancov, že tieto, nazvem to ´socialistické nápady´ už tak, tak prenikli aj medzi konzervatívcov, že majú pocit, že to je geniálne riešenie zháňania peňazí, že daňové subjekty, ktoré majú viac, ktoré majú vyšší zisk, a to je jedno, či ho, majú vyšší zisk z náhleho popudu alebo tým, že ho získali nejakou poctivou, poctivou svojou, svojimi aktivitami, svojimi podnikateľskými aktivitami, takže sa veľká väčšina práve takýchto konzervatívcov prikláňa k takýmto socialistickým nápadom, že poďme rýchlo zohnať peniaze niekde, tak ideme opäť zase niekoho dodaniť napriek tomu, že to daňovo-odvodové zaťaženie máme obrovské, napriek tomu, že už naozaj vyberáme veľmi veľa prostriedkov, tak ideme narýchlo zháňať nejaké peniaze na voľnočasové aktivity detí. Preto si myslím, že toto je, toto je návrh, ktorý by sme rozhodne nemali poslať do skráteného legislatívneho konania, pretože nijakým spôsobom to nevyrieši hospodárske problémy, nijakým spôsobom to nezabráni nejakým hospodárskym škodám a mali by sme o tomto návrhu rozprávať oveľa dlhšie a hľadať nejaké kompromisné riešenie v rámci koalície a nieže sa budeme dozvedať všetky detaily a dokonca ani nie detaily, ale aspoň nejaké rámcové predstavy, že sa budeme dozvedať na posledný moment alebo dokonca, dokonca z médií. Preto tento návrh, ako aj klub SaS už prezentoval, my návrh na skrátené legislatívne konanie nepodporíme. Ďakujem.