J. Jasovský, poslanec: (2003-10-22):
Po vecnej stránke sa tejto novele zákona nedá nič vytknúť. Legislatívnu stránku posúdili odborníci a to znamená, mám dôvod predpokladať, že je v poriadku. Nedostatky novely tohto zákona z roku 2000 boli odstránené a zákon môže účinne pôsobiť po vstupe do Európskej únie po máji 2004. Problém, dámy a páni je len v tom, že napriek tomu, že máme Námorný úrad, odbor námornej dopravy pri Ministerstve dopravy, pôšt a telekomunikácií, nemáme od prvého polroka 2002 ani jednu námornú loď a ani prevádzkovateľa námornej dopravy. V lodnom registri je zaregistrovaných asi 8 lodí zahraničných rejdárov. Ale aj Líbya má zaregistrované obrovské množstvo lodí a nemá s nimi nič spoločné. Pán minister aj pán spravodajca hovorili o tom, že tento návrh zákona nemá vzťah k štátnemu rozpočtu, takže skúsim povedať aspoň niekoľko čísel. Posledné tri námorné lode, ktoré sme mali, Žilina, Otava, Banská Bystrica, boli predané za niečo vyše 100 mil. korún krátko pred privatizáciou Slovenskej plavby a prístavov vo februári 2002, ktorá prebehla presne koncom marca 2002. Dámy a páni, autorizovaná poisťovacia spoločnosť z Londýna v roku 1998 ocenila trhovú hodnotu Otavy a Žiliny, teda len dvoch lodí, na 9,2 mil. USD. Výkonný výbor Fondu národného majetku Slovenskej republiky 30. októbra 2001 dal predbežný súhlas na odpredaj námornej lode Žilina za 114,9 mil. Sk, čo je 2,76 USD, a Otavy za 86,5 mil. Sk, čo je 2,08 USD. Ak sčítam tieto dve čísla, vyjde mi to čosi okolo 5 mil. dolárov. A teda sa pýtam, kde je potom 4,2 mil. dolárov, ktoré sme mohli získať ešte z tohto predaja. Ja viem, dámy a páni, 4,2 mil. dolárov je strašne málo, lebo ak som si pozrel taký ružový papier, ktorý sme dostali z Parlamentného inštitútu, zahraničná zadlženosť voči máju vzrástla o 700 mil. USD napriek tomu, že vláda sa hrdila, aké zdroje získala z predaja strategických podnikov. Je strašne málo 4,2 mil. dolárov. Ale porovnajme to so situáciou, ktorá je v školstve a v zdravotníctve, ako by sa tieto peniaze kdesi zišli. To znamená, v Slovenskej plavbe a prístavoch vo vlastníctve štátu predali svoje lode pod cenu. Týmto aktom bol, vážené panie poslankyne a poslanci, osud slovenskej námornej dopravy spečatený. Ťažko predpokladať, že sa v budúcnosti nájde investor, ktorý by námornú plavbu obnovil. Naviac know-how získavané počas 40-ročnej existencie Slovenskej námornej plavby na svetových moriach sa postupne rozplynulo. Ďalší nie vzťah k štátnemu rozpočtu bola možnosť záchrany Slovenskej námornej plavby získaním námorných lodí z deblokácií pohľadávok bývalého Sovietskeho zväzu. Ruská strana bola ochotná pristúpiť na tento spôsob deblokácie aj z dôvodu zabezpečenia práce pre zamestnancov ruských lodeníc. Výťažnosť týchto pohľadávok mohla byť minimálne 55 %. Napriek tomu vláda predala svoje pohľadávky. Pamätáte si jednu korunu za 18 halierov. Lietadlá, ktoré sme doviezli z Ruskej federácie boli v cene 1 koruna za 86 halierov, pričom koruna mala v tom čase inú hodnotu. Dámy a páni, prijímame zákon, prijímame jednu z kuriozít. Ja iste budem zaň hlasovať, lebo mám vzťah k tomu rezortu dopravy, pôšt a telekomunikácií, len prijímame zákon a nemáme ho prijímať k čomu. Ďakujem pekne.