L. Žitňanská, poslankyňa: (2008-09-04):
Vážené kolegyne, vážení kolegovia, máme za sebou celkom zaujímavé a rušné dva mesiace, dva letné mesiace, počas ktorých sme sa pomerne veľa nových informácií dozvedeli o tejto koalícii a koaličných ministroch. Najskôr sme si prečítali v novinách kamarátsky rozhovor ministra spravodlivosti s Bakim Sadikim. Potom padol minister životného prostredia vraj pre rodinkárstvo, potom sme čítali, ako sa nosia dary politickej strane v igelitke, potom padala ďalšia ministerka, vraj nie pre peniaze v igelitke, ale pre miliardový tender, o ktorom nič nevedel jej stranícky šéf. Potom sme sa dočítali, ako smeráci pilotujú sociálne podniky a zatiaľ záverečnou bodkou tohto leta bolo vysvetlenie premiéra, že je rozdiel medzi rodinným a straníckym klientelizmom a ten stranícky je dobrý klientelizmus. Koho dnes po dvoch mesiacoch ešte zaujíma rozhovor ministra spravodlivosti s Bakim Sadikim. Aspoň tak ste to možno dúfali, pán minister. Ale možno napriek tomu, alebo práve preto treba povedať, že doktor Štefan Harabin môže byť Sadikiho advokátom, ale nemôže súdy spravovať. Ale pre koho je to málo, tak dva roky je dobrá doba na to, aby sme sa pozreli na výsledky rezortu spravodlivosti pod vedením ministra Štefana Harabina, dva roky je totižto už dosť dlhá doba na to, aby sa mohli prejaviť aj opatrenia, ktoré boli už urobené touto vládou. Nebudem hovoriť o pocitoch, pokúsim sa hovoriť o výsledkoch cez čísla, pretože tie majú určitú vypovedaciu hodnotu. Všetci vieme, že je nespokojnosť s vybavovaním súdnych prípadov, s rýchlosťou ich konania, súdy nie sú dôveryhodné. V justícii sa akékoľvek opatrenie prejavuje s odstupom určitého času a nikdy neprinesie okamžité výsledky, pretože nemožno z roka na rok vybaviť všetky nevybavené prípady. Preto je dôležité sledovať trendy a o tom by som chcela hovoriť. V roku 2004 sa po prvýkrát od roku 1998 podarilo na súdoch vybaviť viac vecí ako predchádzajúci rok. Poviem to na štatistike. V roku 2003 bolo vybavených okolo 247-tisíc súdnych prípadov, v roku 2004 275-tisíc, v roku 2005 295-tisíc. Čiže každým rokom nárast 30- až 20-tisíc vybavených prípadov. To sú exaktné čísla. Následne od roku 2005 súdy ročne dokážu vybaviť viac prípadov, než ročne dopadne ako nové prípady na súdy. To síce pochopiteľne neuspokojí bezprostredne tých občanov, ktorých spor leží na súde 10 rokov, ale je to nevyhnutý predpoklad na to, aby mohli tie staré spisy byť postupne vybavované a je to nevyhnutný predpoklad na to, aby sa postupne mohla skracovať dĺžka súdnych konaní. A tak sa aj stalo, pretože od roku 2005 každý rok sa vybaví viac prípadov, než aktuálne na súdy dôjde. Od roku 2005 sa znižuje počet nevybavených prípadov a od roku 2005 sa kontinuálne v drobných číslach po mesiacoch, ale trvale skracuje priemerná dĺžka konaní. Ako je to za roky 2006 a roky 2007. Tento trend sa zastavil. V roku 2006 došlo k stagnácii, v roku 2007 vidíme, že súdy už nevybavujú viac súdnych prípadov ako predchádzajúci rok, ale naopak menej. Čiže tento pozitívny trend sa zastavil. Áno, ešte stále platí aj v roku 2007, že súdy dokážu vybaviť viac, ako na súdy aktuálne príde, ale v celkovom objeme vybavujú menej. Čo to znamená? To znamená, že namiesto, aby sa z tej haldy starých súdnych prípadov odbúdalo stále rýchlejšie, odbúda z nich pomaly pomalšie. Keď bude tento trend pokračovať, tak o rok, o dva sa vrátime späť a zase nám tie staré prípady budú narastať. To je trend posledných dvoch rokov. A pritom musím povedať, máme, aby som to zjednodušila do veľmi zrozumiteľnej polohy, pribudli súdy, pribudli sudcovia, ale celkový počet vybavených vecí je nižší ako v roku 2005. Keď to ešte zjednodušene preložím, máme viacej sudcov, ale menej robia ako v roku 2005. To sú exaktné výsledky v rezorte pod vedením Štefana Harabina. Ja som si vedomá toho, že pozitívny trend rokov 2004, 2005, 2006 nemôže uspokojiť občanov, ktorí čakajú desať rokov na súdne rozhodnutie, ale opakujem, iba pozitívnym trendom sa môžeme dopracovať v priebehu piatich, šiestich rokov k tomu, aby mohli byť vybavené aj tie staré prípady a do budúcnosti aby ľudia nemuseli tak dlho čakať na svoje rozhodnutia. Fungovanie justície je jednou zo základných služieb, ktoré štát musí svojim občanom poskytovať. Myslím si, že všetci sa zhodneme v tom, že súdy musia pracovať rýchlejšie a kvalitnejšie, že občan nesmie mať pocit pri vstupe do pojednávacej miestnosti, že už je rozhodnuté, pretože sa napríklad sudca pozná s advokátom. Ale rýchlosti konania ani dôveryhodnosti justície neprospeje, keď pozitívne trendy narúšané opatreniami, ktoré neprinášajú želaný efekt, budú zastavené a dôjde k stagnácii. A preto si myslím pre tých, ktorým nestačí predchádzajúci argument, a pre tých, ktorí tvrdia, že počas posledných dvoch rokov sa v justícii zlepšili výsledky. Nie je tomu tak, a preto si myslím, že je tu ďalší dôvod na negatívne hodnotenie pôsobenia ministra Harabina vo funkcii. Ja nie som veľmi naklonená odvolávaniu ministrov v parlamente, ale niekedy je to naozaj jediná možnosť, ako poukázať na určité problémy zo strany opozície. Viem, že dnes ministra Harabina neodvoláme, pretože koalícia ho podrží. Koalícia ministra Harabina podrží vo funkcii, pretože rezort justície a v širšie zákona o spravodlivosti patrí podľa koaličných dohôd HZDS a asi je ťažké nájsť ďalšieho človeka, ktorý tak spĺňa predstavy predsedu HZDS Mečiara o tom, aký má byť minister spravodlivosti. Poslanci za SDKÚ podporia návrh na odvolanie ministra Harabina. Ďakujem pekne. (Potlesk.)