T. Mikuš, poslanec: (2010-06-10):
Vážení, ak chceme, aby ľudia prišli k voľbám a aby mali úctu k politikom, politici musia ukázať, že majú úctu k k občanovi, že chápu jeho problémy, musia ukázať, že súdržnosť a spolupatričnosť, to nie sú len táraniny v predvolebnom boji, ale že to sú princípy, podľa ktorých žijeme. Každý snáď, kto sedí v tejto snemovni, vie, že mimoriadna situácia si vyžaduje mimoriadne opatrenia. Myslím, že každý vie, že výkonná moc má legálne právo predkladať návrhy na riešenia mimoriadnych situácií, aj keď by sa nám nepáčili alebo by sme vedeli o lepších. Každý vie, aké sú v tomto parlamente počty. A každý vie, že vládny návrh prejde. Prečo sa o tom bavíme? No lebo chce sa každý predviesť, čo chce jeho strana. Vážení, vláda urobila návrh, ktorý čiastočne, čiastočne nahrádza všetko to, čo bolo za 20 rokov zanedbané. Viete, zaoberám sa touto otázkou roky. Čo sa týka protipovodňových opatrení, čo sa týka zádržnej schopnosti územia, aby udržala dažďové vody, nikto neurobil toľko, čo mohol urobiť, a to ani zďaleka. A uvedomme si, že jedna vláda bola štyri roky, iná bola osem rokov, ďalšia bola šesť a ešte predtým bola nejaká dva roky, ale každý sa rozhodol pre nejaké priority. Uvedomme si, že to, čo riešime, je len následok niečoho, čo sme mohli urobiť lepšie, či už ide o to, vysadiť viacej stromov, rozdeliť veľké poľnohospodárske výmery na menšie celky a sadiť plodiny inak než dolu brehom, ale po vrstevnici. Alebo sa mohli budovať zádrže na potokoch. Kde bolo treba, mohol sa budovať suchý polder, toho realizácia bola často zastavená. Malo sa robiť na prietočných profiloch tých tokov, ktoré vodu potom brzdia, nerobí sa to. A, samozrejme, mali sa robiť aj opatrenia a bolo treba učiť ľudí ako sa správať v takých situáciách. Vážení, ale to nie je len otázka vlády. Každý, kto sa s týmto problémom trochu zoznámi, tak vie, že to je otázka miestnych samospráv, územné samosprávy nemajú v tom žiadnu kompetenciu, ale niektoré robia. Takže je to otázka vlastne každého, kto má niekde svoj domov. Takže netreba kydať len na vládu, pretože jednoducho to neobstojí. Pozrite sa, keby sme boli urobili to, čo malo byť urobené dávno, možno ani to by nestačilo. Už tu bolo povedané, že niekde padlo zrážok 400 milimetrov za mesiac. Ja bývam v obci, kde ich padne tak 400 až 600 milimetrov do roka. Za mesiac ich padlo 240 milimetrov a boli vytopení aj ľudia, ktorí celkom nebývajú v oblastiach, ktoré by boli záplavové. Je to naozaj mimoriadna situácia. Tak dajme priestor na to, aby sa využil mimoriadny nástroj, aby išiel rýchlo k tým ľuďom, ktorí na to čakajú. Poznám ľudí, a navštívil som tie lokality, ktorí nemôžu ísť dva týždne vo vlastnom dome na toaletu, jednoducho sa to nedá, ľudí, ktorým voda zničila záhradky, úrodu, zvieratá sa utopili, kraj, ktorý nie je až tak ohrozený, kde ale tisíce hektárov sú zaliate a ešte dlho budú zaliate. To, čo dneska spravíme, to je takáto maličká omrvinka, ktorá trošku uľahčí život ľuďom, ktorí priamo tými povodňami trpia. Ja nechcem dávať žiadne návrhy, len chcem upozorniť na to, že riešenie nie je len otázkou vlády, ale otázkou pre každého, kto zastáva verejnú funkciu, pričom je to jedno, či je to starosta alebo župan, alebo prednosta obvodného úradu, alebo minister životného prostredia alebo pôdohospodárstva. Každý má prispieť k riešeniu svojím dielom. Veľmi sa ma dotklo, čo tu bolo povedané na adresu županov. Som úradujúci predseda SK osmičky. Župani sú muži, ktorí dostali priamy mandát od občana. Niektorí to dostali opakovane. Občania županov poznajú na rozdiel od mnohých poslancov, ktorí sedia v parlamente. A občania im dôveru dali opäť. Sú to ľudia, ktorí riešia tiež problémy v prvej línii ako starostovia a ako primátori obcí. Tak ich nenapádajte, je to nezodpovedné, nezakladá sa to na pravde. Je to obyčajná lož, kto tvrdí to, že župan zadá niečo drahšie, dokonca v násobkoch, ako to stojí. Veď vy si uvedomte jedno, že v tých dedinách spochybňujete, či pomoc príde  adresátovi. Tam jeden vedľa druhého utrpel škody. Keby ste sa išli pozrieť, vedeli by ste o tom. Tí ľudia najlepšie kontrolujú jeden druhého a vedia, kto čím trpí, pretože majú spoločné problémy a vidia si do kuchyne. Tie peniaze ak má rozdeliť starosta, no, vážení, ja mu to nezávidím, pretože starostov dnes ľudia napádajú za to, že im nečerpajú vodu z pivníc, aj keď najlepším riešením v situácii, keď sú vysoké hladiny spodných vôd, je vodu nečerpať z tej pivnice, lebo tam bude o to lepšie natekať, o čo viac a rýchlejšie sa vyčerpá. Ľudia nechápu súvislosti, že pivnica a 500 metrov vzdialené jazero sú spojené nádoby. Bohužiaľ, sú v ohrození. A my ešte znervózňujeme tých ľudí viacej tým, že tu tárame nezmysly, dovolím si to zopakovať, nezmysly o Národnom futbalovom štadióne a o tom, aby sme dali 27 mil. eur na túto problematiku. Vážení, tak ešte niečo k tomu poviem. Ten, kto reálne niečo staval a vie, že ak má preinvestovať v jednom roku 100 alebo 200 alebo 300 mil. korún, tak musí dopredu spraviť na to hospodárske zmluvy, musí spraviť nejaký harmonogram. V tých zmluvách sú sankčné podmienky, ak sa nedodržia. Čiže ja hovorím, predisponovanie 27 mil. korún z Národného futbalového štadióna, ktorý Slovensko potrebuje tiež, na túto problematiku by znamenalo, že stratíme, stratíme jednoducho peniaze, pretože prinajmenšom na sankciách by sme stratili. Ten, kto podpisoval jednu hospodársku zmluvu na nejakú investíciu, dobre o tom vie, pričom môžeme hovoriť čokoľvek. Ďalšia vec. Viete, dozvedel som sa, že prenos zo schôdze bude až po voľbách. To som veľmi rád. Preto môžem dať aj ja návrh. Ak nám naozaj záleží na ľuďoch, páni, schváľme to, čo výkonná moc navrhla, čo jednoducho môže prejsť, čo ľuďom trochu pomôže. Tak poďme ďalej teda. Založme všetci občianske združenie PRO PATRIA alebo Náš dom Slovensko, alebo Pomocná ruka, alebo Sami sebe. A dajme tam teda bez toho, aby sme o tom rozprávali, jeden poslanecký plat alebo niečo iné. Hovorím, napíšem sa tam na 150. miesto, nech sa tam napíšu lídri politických strán na prvé miesto, ale ukážme ľuďom, že nám na nich záleží, pretože touto diskusiou ukazujeme, že to síce vieme, ale necítime. Viete, a medzi tým, že to vieme, a cítením je obrovský rozdiel. Tak ukážme, že to cítime, nediskutujme dlho, schváľme to, o čom reálne všetci dobre viete, že prejde. A zaoberajme sa tým, čo sa dá urobiť v budúcnosti, pretože riešenie problematiky záplav nie je otázka ani jedného vládneho obdobia, nieto ešte jednej vlády, lebo tá sa môže za jedno vládne obdobie zmeniť, ale systémového riadenia štátu. Protipovodňové opatrenia, to sú základné infraštruktúrne opatrenia, ktoré sa neuskutočňujú ani 10, ani 20 rokov, ale vylepšujú sa systematicky. Ako budovanie ciest, takisto aj budovanie protipovodňových opatrení musí byť systematicky nikdy neprerušená práca. Takže, páni, občania, pripravil som vás o pár minút, dostanete peniaze neskôr, ale teraz by sme to mohli urýchliť. Tak skúsme to urobiť. Ďakujem. (Potlesk.)