P. Masácová, poslankyňa: (2005-03-15):
Diskusia o tom, akým spôsobom  má byť upravený vzťah parlamentu a vlády ako aktívneho člena Európskej únie prebieha už takmer rok. Ja nespochybňujem význam a dôležitosť každého jedného parlamentu, ten náš nevynímajúc, veď návrh ústavy pre Európu posilňuje právomoci národných parlamentov v oblasti kontroly legislatívnych návrhov EÚ, napríklad pri posudzovaní princípu subsidiarity. V súčasnosti prebieha prvý takýto test dodržiavania subsidiarity, takzvaný železničný balíček. Je len prirodzené, že sa chceme aktívne vyjadrovať k politike Európskej únie a spolupodieľať sa na tvorbe a schvaľovaní jej legislatívnych aktov. Otázkou však ostáva, aký spôsob spolupráce medzi vládou a parlamentom je najvhodnejší a najefektívnejší. A tu sa názory predkladateľov a názor nášho poslaneckého klubu značne líšia. Vzťah medzi slovenským parlamentom a vládou by mal podľa nášho názoru vychádzať z dôsledného rozdelenia kompetencií zodpovednosti, no musí sa zakladať aj na dôvere a flexibilite, ktorá je nevyhnutná pri presadzovaní  záujmov Slovenska v štruktúrach EÚ. Rovnako dôležitá je efektívna komunikácia medzi exekutívou a legislatívou. To, že parlament musí byť zahrnutý do celkového systému prípravy dokumentov, vyplýva z prirodzeného vývoja, keď sa záležitosti EÚ stávajú de facto vnútornými záležitosťami každého členského štátu. Tri piliere moci - exekutíva, legislatíva a súdnictvo majú svoje kompetencie a zodpovednosť jasne rozdelené. Obávam sa, že prílišné posilňovanie právomocí jedného výboru, a tu chcem upozorniť, že nie celej Národnej rady, ale jedného výboru, keďže svoje právomoci bude môcť preniesť právo na eurovýbor, podľa nášho názoru zavedie nerovnovážny stav. Poďme však k samotnému návrhu, ktorý vychádza z ústavného zákona o spolupráci parlamentu a vlády v záležitostiach Európskej únie. V čase schvaľovania ústavného zákona sme vyjadrili odlišný názor na to, ako by mala prebiehať spolupráca medzi parlamentom a vládou. Už vtedy sme sa vyjadrovali v tom zmysle, že návrh stanoviska výboru pre európske záležitosti by mal v prvom rade slúžiť ako podporný politický inštrument pre člena vlády pri obhajobe pozície Slovenska. Úlohu Národnej rady, respektíve výboru pre európske záležitosti vidíme nie v zaväzovaní vlády, ale v spoluformovaní pozícií Slovenskej republiky od samého počiatku legislatívneho procesu. Tento názor sme nezmenili a zastávame ho i dnes. Spomedzi pätnástich minister obrany USA Donald Rumsfeld by povedal starých členských krajín EÚ, ktoré boli slovenskou inšpiráciou pri hľadaní riešenia spolupráce medzi vládou a parlamentom, len v piatich z nich je parlament v otázkach európskych záležitostí tzv. policy making,  to znamená, že jeho vplyv je mimoriadne veľký, tvorí politiku. Sú to tri škandinávske krajiny, Rakúsko a Nemecko. Ostatné parlamenty majú vplyv buď slabý, alebo ovplyvňujú rozhodnutia len čiastočne. Keďže náš eurovýbor má právomoci porovnateľné, dokonca ešte väčšie ako niektoré eurovýbory v týchto krajinách, poprosím vás o chvíľku trpezlivosti na krátke porovnanie, ako funguje a ako by podľa tohto návrhu mal fungovať výbor pre európske záležitosti u nás a ako fungujú takéto výbory v uvedených piatich krajinách. Takže pozrime sa, ako je to vo Fínsku, kde výbor pre európske záležitosti má 25 plnoprávnych členov a 13 náhradníkov, pričom predseda parlamentu postúpi návrhy tomuto výboru, ktorý sa u nich volá grand commitee a je špecializovaným výborom. Tieto špecializované výbory pripravujú správy a podklady pre grand commitee. Vo Švédsku má eurovýbor 17 členov a 29 náhradníkov, pričom jeho hlavná náplň je konzultačná a poradná. A v prípade prerokúvania európskej legislatívy ostáva návrh v gescii niektorého z vecných, teda špecializovaných výborov, ktorý je za jeho prerokúvanie aj komplexne zodpovedný. V Rakúsku má eurovýbor 15 členov a 15 náhradníkov a v Nemecku má eurovýbor 36 členov  Bundestagu a 36 náhradníkov. Takisto je prierezovým výborom a pôsobí ako iniciačný a koordinačný orgán. Jeho hlavné rozhodovanie v euroagende je zverené dvom výborom, teda nie eurovýboru, ale výboru pre hospodárstvo a výboru pre výživu, poľnohospodárstvo a lesné hospodárstvo. No a na záver Dánsko, v ktorého parlamente niektorí z vás boli a mali možnosť naživo vidieť, ako funguje ich eurovýbor a ktoré bolo azda najväčšou inšpiráciou aj pri predkladaní a zavádzaní fungovania nášho eurovýboru. Takže v Dánsku má eurovýbor 17 členov a 11 náhradníkov, pritom každý jeden z výborov Folketingu, ako sa volá dánsky parlament, má aj náhradníkov, ktorí však okrem eurovýboru nie sú oprávnení hlasovať ani nemôžu zasahovať do uznesení týchto výborov. Dánsko má ako jediné zavedené aj takzvané  negatívne  hlasovanie, keď vláda požiada výbor o schválenie mandátu na rokovanie a väčšina členov výboru nie je proti tomuto mandátu, vláda na jeho základe koná. Tu by som si dovolila upozorniť, že takáto snaha bola i u nás, ale nestretla sa s pozitívnym ohlasom väčšiny poslancov. Ďalej majú pevne stanovený termín rokovaní výboru na piatok tak, aby sa mohli členovia vlády na rokovaní tohto výboru zúčastňovať. A posledná vec. Minister často aj telefonicky konzultuje svoje stanovisko s výborom pre európske záležitosti priamo v priebehu rokovaní v rade. Ako by to mohlo fungovať u nás, to si dosť dobre neviem predstaviť. Čo sa týka podporných mechanizmov v Dánsku, tam má odbor pre záležitosti EÚ 20 zamestnancov, a keď bude prijatá ústava pre Európu, tak ešte budú tento počet navyšovať o ďalších zhruba 7 špecialistov. Oni sami priznávajú, že ich model nie je dokonalý práve tým, že slabinu vidia v nízkom prepojení eurovýboru s ostatnými špecializovanými výbormi, a to si myslím, že bude problém aj u nás. Podľa tohto návrhu si výbor môže, ale nemusí vyžiadať stanoviská k návrhom od ostatných výborov Národnej rady. V konečnom dôsledku sú to však práve špecializované výbory, ktoré budú implementovať schválenú smernicu do nášho právneho poriadku. V budúcnosti sa tak môže veľmi ľahko stať, že budeme mať problémy s implementáciou smernice aj napriek tomu, že už ju raz výbor pre európske záležitosti schválil. Ďalší problém, a ten je podľa mňa ešte dôležitejší, vidím v tom, že jeden parlamentný výbor bude povýšený nad všetky ostatné. V návrhu sa píše, že výbor pre európske záležitosti je výbor osobitý, že potreba jeho rokovaní je permanentná, že sa bude zaoberať veľkým množstvom návrhov s časovo obmedzenými možnosťami na ich prerokovanie a z týchto dôvodov je nevyhnutné, aby vykonával pôsobnosť Národnej rady. Prax však ukazuje, že aj iné výbory rokujú rovnako intenzívne a majú porovnateľný, ak nie aj vyšší počet agendy a nemajú žiadne osobité postavenie ani žiadny špeciálny režim práce. Uvediem niekoľko príkladov. Od začiatku tohto roka napríklad ústavnoprávny výbor prerokoval spolu 37 zákonov a prijal 40 uznesení, školský výbor prijal 24 uznesení, výbor pre financie, rozpočet a menu 18 a eurovýbor ich prijal 20. Takže tu vidíte porovnanie o koľko viac, teda agendy má náš eurovýbor oproti všetkým. Nie, nie, to je od začiatku tohto roka, ja porovnávam rovnaký časový úsek práve preto, aby tam nemohli vznikať problémy s tým, že eurovýbor funguje omnoho kratšie ako ostatné výbory, takže porovnávam jeden časový úsek vo všetkých výboroch. Ďalej § 53 ods. 2 sa upravuje v zmysle, že člen vlády je povinný sa zúčastňovať na rokovaní výboru pre európske záležitosti a nemôže sa dať zastúpiť štátnym tajomníkom, pričom v ostatných výboroch nášho parlamentu zastupiteľnosť možná je. Aj tu zakladá návrh nerovnovážne postavenie výborov. Kompromisným riešením by mohla byť nezastupiteľnosť ministra v prípadoch, keď podáva výboru pre európske záležitosti vysvetlenie o dôvodoch, pre ktoré sa pri hlasovaní v Rade EÚ odchýlil od stanoviska Slovenskej republiky. Ďalej návrh hovorí o možnosti zriaďovať zastupiteľskú kanceláriu v Bruseli. V materiáli, ktorý vypracoval parlamentný inštitút o pozícii takejto kancelárii v dánskom parlamente, sa píše, že jeho pozícia sa dá prirovnať, a teraz citujem „k role vnímavého diplomata či žurnalistu, ktorý je politicky senzitívny, nechýbajú mu komunikatívne schopnosti a tieto mu spolu s pozorovateľským talentom nerobia problém vystopovať, kde sa niečo deje“. No, dobre. Prozaickejšie povedané, v zásade ide o monitorovanie dodržiavania princípu subsidiarity, rýchlu výmenu informácií z vnútroštátnych parlamentov a zistenie ich pozície. K tomuto by som chcela povedať, že Slovensko má svoje stále zastúpenie pri Európskych spoločenstvách, kde teraz pracuje 44 diplomatov a 20 administratívno-technických pracovníkov, ktorých úlohou je okrem odborných tém aj nepochybne uvedené monitorovanie, a určite sú aj politicky senzitívni, sú vnímaví diplomati, o tom som presvedčená. Z 25 členských krajín Európskej únie má zahraničné pracoviská podľa mojich informácií zatiaľ len 8, a to Litva, Lotyšsko, Česká republika, Dánsko, Fínsko, Taliansko, Francúzsko a Veľká Británia. Vážené dámy a páni, navrhovaný spôsob úpravy rokovacieho poriadku zakladá niekoľko precedensov, s ktorými sa nemôžeme stotožniť. V celom návrhu mi absentuje základná dôvera v schopnosti našich ministrov a našej exekutívy. Vzájomná dôvera exekutívy a legislatívy je podľa mňa a nášho poslaneckého klubu jedným zo základných kameňov dobrej efektívnej a trvalej spolupráce pri príprave kvalitnej legislatívy. Prijatie tejto novely môže viesť k administratívno-procedurálnym prekážkam, k nerovnovážnemu postaveniu výborov v rámci nášho parlamentu a v tom najhoršom prípade aj k znemožneniu efektívneho a racionálneho dialógu medzi vládou a parlamentom pri formovaní stanovísk Slovenska v európskych záležitostiach. Z týchto dôvodov predloženú novelu nebudeme môcť podporiť. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.