P. Hrušovský, predseda NR SR: (2004-05-14):
L. Polka, poslanec: Vážený pán predseda, vážený pán minister, dámy a páni, dovoľte mi niekoľko slov k predkladanému návrhu zákona, stručne alebo jednoducho nazvanému reforma súdnictva. Nerád by som sa zapájal do diskusie o tom-ktorom súde, ale chcel by som poukázať na diskusiu v roku 1996 alebo na sklonku roku 1995, keď sa diskutovalo o administratívno-teritoriálnom členení Slovenska a kolegovia poslanci tu vystupovali a presadzovali okresy, ktoré mali 12 000 – 13 000 obyvateľov, a svoje hlasovanie podmieňovali tým, kde okres bude napriek nevôli svojich rodákov, svojich spoluobčanov, pretože, ako tu jeden argumentoval, ani ich kone nechceli ísť doprava, napr. smerom na Martin alebo naopak. Takže tieto argumenty je veľmi zložité a, priznám sa, niekedy aj vágne posúdiť, či ten alebo ktorý okres má byť. Zmyslom tejto reformy by malo byť zefektívnenie práce súdov a zefektívnenie celej súdnej správy. Dovolil by som si poukázať na správu o prieskume o reálnych podmienkach výkonu súdnej moci na Slovensku, ktorú realizovalo Združenie sudcov Slovenska v spolupráci s Americkou komorou právnikov, ABA. Ani v jednom prípade zo záverov tohto prieskumu potreba zmien obvodov a sídiel súdov sa nevyskytla. Záver prieskumu poukazoval na problémy, ktoré sú v absencii dlhodobej justičnej koncepcie, v absencii a v nekvalitne a nekoncepčne sa meniacej legislatíve, v obrovskej zaťaženosti sudcov bez primeraného servisu, tlaku na kvantitu rozhodovania a všeobecnej neúcte k súdnictvu. Podľa tejto správy chýba objektivizujúce hodnotenie práce sudcov, pretože ukazovatele existujúcej správy súdov nezodpovedajú realite. S nezávislosťou sudcov úzko súvisí aj ich potrebné platové ohodnotenie. Včera sme tu boli účastníkmi diskusie aj o platoch sudcov. Ak v tejto situácii hodnotí Svetová banka výkony slovenskej justície za porovnateľné s inými európskymi krajinami, považuje to Združenie sudcov za takmer zázrak. Priznávam, že nie vždy súhlasím so závermi Združenia sudcov Slovenska, ktoré bolo donedávna, by som povedal, takým najmienkotvornejším predstaviteľom justície, a často sa závery hlavne jeho vedenia používali ako taká útočná zbraň, predovšetkým v období do roku 1998. Dnes jeho stanovisko ide nejako bokom. Chcel by som poukázať na záver stanoviska Združenia sudcov Slovenska, ktoré vyslovuje obavu, že ak základom reformy súdnictva sa stane na matematickom počte nápadu vecí založená redukcia počtu súdov, a to bez predchádzajúcej zákonnej úpravy kompetencií súdov jednotlivých stupňov, bez zákonného vymedzenia charakterov jednotlivých druhov súdnych konaní a špecializácie konkrétnych súdov pre ten-ktorý druh súdnej agendy, bez jasného vymedzenia výkonu správy súdov, nedosiahne sa skutočný zámer reformy súdnictva, t. j. jeho zefektívnenie a zrýchlenie súdneho konania. Negatívne stanovisko k reforme predložila i Slovenská únia nezávislého súdnictva, ktorá v záveroch hovorí, že ak by sa návrh prijal, v reálnej praxi súdov by to spôsobilo veľké problémy, súdne konanie by to zabrzdilo, predĺžilo a v konečnom dôsledku by sa minulo účinku sledovaného ministerstvom spravodlivosti. Generálna prokuratúra vo svojom stanovisku konštatuje, že na základe uvedeného je zrejmé, že tento návrh nie je dobre odborne a koncepčne pripravený, že jeho príprave nepredchádzala dôkladná analýza existujúceho stavu a tak ďalej a tak ďalej. Generálny prokurátor píše: „Som presvedčený o tom, že akúkoľvek reformu súdnictva by malo Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky pripravovať v súčinnosti so Súdnou radou Slovenskej republiky a spoločne so všetkými dotknutými rezortmi.“ V tej súvislosti Súdna rada takisto vyjadruje negatívne stanovisko, v ktorom sa hovorí, že sieť súdov by sa mala meniť len po náležitej analýze stavu a vývoja súdnych agend, pričom rozhodujúcim kritériom môže byť len vzájomná vyváženosť ekonomickej úspornosti a dostupnosti súdnych služieb. Sú tu ďalšie stanoviská súvisiace s dotknutými krajskými súdmi v Trnave, Trenčíne, ale chcel by som spomenúť, tam, myslím, sa už našla nejaká zhoda v riešení, nevylučujem, samozrejme, že tieto stanoviská prešli nejakým vývojom, vybral som stanoviská, ktoré ma upozorňovali na to, že tá analýza asi nebola vykonávaná zhodne a že sú na ňu rozdielne názory, takisto ako budú rozdielne názory asi aj v tomto pléne. Len ešte niekoľko poznámok, dámy a páni, napr. k niektorým okresom. Plne budem podporovať návrh pani poslankyne Zmajkovičovej, pokiaľ ide o súd v Malackách, z jednoduchého a z jedného jediného dôvodu, a to z dôvodu ekonomického. Okresný súd v Malackách sídli v budove, ktorá bola niekedy v roku 1997 zakúpená za 7,5 mil. korún. Vo februári tohto roku bola ukončená rekonštrukcia budovy za 10 mil. korún. V dôsledku reformy sa presunie tento súd do nevyhovujúcich priestorov v Bratislave IV. Ak sa niekde dobre ako advokátovi mi pojednávalo alebo chodilo na pojednávanie, bola to excelentná budova, aj z historického aspektu, budova Okresného súdu v Ružomberku. V stanovisku ružomberského primátora a ružomberských sudcov sa jasne konštatuje, že v doterajšej príprave optimalizácie súdnej sústavy sa nepočítalo so zrušením Okresného súdu v Ružomberku, prihliadnuc na to, že všetky kritériá pre zotrvanie spĺňal. O to nepochopiteľnejšie pre nás vyznievajú opatrenia ministra vnútra na posilnenie okresného riaditeľstva Policajného zboru vo vzťahu k Policajnému riaditeľstvu v Liptovskom Mikuláši a od 1. 6. 2003 zriadenie Ústavu na výkon väzby a Ústavu na výkon trestu odňatia slobody v Ružomberku. To znamená, ide o jeden z mála súdov, ktorý má k dispozícii súdnu väznicu na výkon väzby. Takže môj záver je k tejto problematike: Pre koho je určená táto reforma súdov? Kde je efektívnosť výkonu justičnej správy? Ďakujem pekne za pozornosť.