Simon, Zsolt, poslanec NR SR (2013-12-17):
Ďakujem. Vážená pani predsedajúca, kolegyne, kolegovia, dovoľte, aby som ako spravodajca zaujal stanovisko aj k rozprave a začal niektorými momentami, na ktoré upozornil aj kolega Mičovský. Predtým však, než to urobím, dovoľte, aby som zareagoval na doteraz odznené veci v rozprave, resp. vo faktických pripomienkach. Pán kolega Puci hovoril o tom, že malo by to dopad na štátny rozpočet, keby poľovné lístky sa vydávali opäť na lesných úradoch. Áno, malo by to, malo by to efekt, ale nie negatívny, ale pozitívny. Niet jedného človeka na lesnom úrade, ktorý by bol prepustený preto, lebo sa mu zmenšil okruh práce, ktorú vykonával, vydávanie poľovných lístkov. Ale štát tým, že posunul vydávanie poľovných lístkov na poľovnícku komoru, prišiel minimálne o 200-tisíc euro, lebo doteraz to vyberal štát. To znamená, že dnes niektorí štátni úradníci by mali zabezpečený plat, keby to sa vrátilo naspäť. Problém vydávania poľovných lístkov nie je v tom, že kto ho vydáva. Problém vydávania poľovných lístkov je v tom, či je možné voči nemu sa odvolať, ako je možné voči nemu postupovať, ako postupujú disciplinárne senáty, ako, ako spolupracujú s políciou, ako sa odhaľuje pytliactvo, toto je problém tohto zákona. Preto sa v tejto časti ani nechcem nejako bližšie vyjadrovať. To, že komora je povinným členstvom, nepriamo povedané, že je povinným členstvom. Ja si veľmi dobre pamätám obdobie; môžme sa vrátiť do roku 2009; keď sa zákon prijímal. Za týmto rečníckym pultom sa argumentovalo aj tým, že obdobne je to aj v Maďarsku. Medzičasom vysvitlo, že v Maďarsku sa situácia zmenila. Ja za týmto rečníckym pultom nerád používam vzor z iných krajín, pretože to navodzuje dojem, ako keby sme sa my tu sami nevedeli rozhodovať o problémoch, ktoré sa dotýkajú nás. Predostieram, som poľovníkom od svojich 18. narodenín, odkedy môžem mať zbraň, ju mám, poľovať, poľoval aj môj starý otec, poľuje aj otec a takmer celá rodina, je to u nás tzv. rodinná tradícia. A ja k tomu vychovávam moje deti, lebo lepšie, keď sa realizujú v prírode aj ako poľovníci a starajú sa o tú zver aj potešenie nájdu, keď ju lovia, než keby sa mali venovať nejakým iným oblastiam. Ale je faktom, že nie je možné pomenovať poriadne ani jeden okruh, kde by výrazne došiel, došlo k posunu, k posunu, zlepšeniu kvality, neviem čoho všetkého v oblasti poľovníctva tým, že vznikla poľovnícka komora a nie je, nezostal zachovaný Slovenský poľovnícky zväz. Nejaký radikálny posun, meritórny tu nie je, len to, že máme, doteraz sme mali jedno, teraz máme dva. Ale dovoľte, aby som sa viac vyjadril k jednej veci, a neviem, či to bude, zafunguje, alebo nezafunguje, ale rád by som pustil jeden zvukový záznam, možnože takto cez mikrofón to bude počuť. Sú to slová pána ministra Jahnátka, neviem, či technici to vedia dať na to ešte viac hlasu, alebo nie. Kde to má mikrofón? (Slová ministra Jahnátka z audiozáznamu: „Pán poslanec Simon povedal jednu dôležitú vec, s ktorou súhlasím, a to je nesúlad medzi povinnosťou verejného obstarávania tam, kde sú dve tretiny, a je tam medzera medzi 50 a dvomi tretinami. Máte pravdu, nejak nám to ušlo...“) Ak dovolíte, ja som si to dovolil zopakovať, je to z obdobia, keď sme prijímali vládny návrh zákona o poľovníctve, v marci tohto roku, kde pán minister povedal tieto slová. Od tej doby ja sám som predložil jednu novelu, ktorá sa týkala ničoho iného len vyriešenia tohto jedného problému, na ktorý upozornil vtedy pán minister Jahnátek a súhlasil so mnou, napriek tomu vládny SMER tento návrh odmietol. Teraz vládny SMER tu má opätovnú možnosť napraviť túto chybu, ak naozaj myslí vážne a súhlasí so slovami svojho ministra Jahnátka, tak SMER pustí túto novelu do druhého čítania a v druhom čítaní ho dá do takého, takej podoby, keď už nič viac, aspoň toto odstráni. Bolo to začiatkom tohto roka, je to druhý pokus, aby sa to napravilo. Máte vo svojich, poslanci SMER-u majú vo svojich rukách možnosť, aby naplnili požiadavku pána ministra takýmto spôsobom, keď ste už niekoľko iných návrhov odmietli, aby poľovné revíry sa nemohli nikomu priklepnúť do súkromných rúk bez verejnej obchodnej súťaže, pretože tam, kde štát má dve tretiny, musí byť verejná obchodná súťaž, a tam, kde má medzi dve tretiny a 50 %, tak tam verejná obchodná súťaž nemusí byť. A na toto som chcel upozorniť, je tu možnosť a vyzývam kolegov, keď už nič iné nechcete prijať, tak toto jedno z tohto poslaneckého návrhu by stálo za to, aby sa to koncom roka napravilo. Ďakujem.