Burian, Jozef, poslanec NR SR (2011-07-11):
Ešte raz, ďakujem, pán predsedajúci. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážený pán minister, ak by som mal nadviazať na môjho predrečníka, tak musím povedať, že asi na Slovensku mali by byť iba tri sviatky, asi Veľká noc, Vianoce a deň narodenia pána Matoviča, to asi by bolo najrozumnejšie (Potlesk.), to asi by bolo najrozumnejšie na to, aby sme sa tu prestali baviť o niečom, čo asi, si myslím, nie je podstatné. Ja vás ľutujem, pán minister, ak v tejto diskusii v Národnej rade Slovenskej republiky o Zákonníku práce má sa jednať o stravovacích lístkoch a o tom, či budú alebo nebudú otvorené obchody v deň štátnych sviatkov, tak si myslím že je to dosť úbohá diskusia k tomuto návrhu Zákonníka práce. Musím povedať, že zúžiť tento pojem na takéto, by som povedal, zavádzanie je mňa až veľmi, by som povedal, prekvapujúce. A musím povedať, že headliny v TA3 už hovoria o tom, že štátne sviatky rozdeľujú SaS a KDH. A Matovič povedal, že jednoducho ak neprejdú jeho stravovacie lístky, tak on je ochotný odstúpiť, lebo poškodia tak, povedzme, konkrétnych ľudí. Takže ak na tomto je celé toto založené, tak, pán minister, ďakujem pekne za takýto Zákonník práce. Budem troška, by som povedal, inak vystupovať k tomuto Zákonníku práce, lebo pre mňa je dôležité to, čo prinesie tento Zákonník práce, či si myslíte, že potrestanie neposlušných odborov, príp. zníženie ochrany zamestnancov je tým krokom, ktorý zabezpečí vyššiu zamestnanosť na Slovensku. To je podľa mňa kľúčová otázka. Kľúčová otázka je to, že Zákonník práce by mal prispieť ako jeden z podporných argumentov na to, aby jednoducho zamestnávanie na Slovensku bolo ľahšie, aby tá zamestnanosť bola vyššia, aby jednoducho zamestnanec a zamestnávateľ boli v tzv. vyrovnanom vzťahu a vytvárali podmienky na to, aby toto zamestnávanie a zamestnanie malo vyvážený charakter. No musím povedať, že ak to zoberiem z ekonomického hľadiska, tak si myslím, že Zákonník práce, a hlavne tento, nie je práve tým vyváženým stavom. A dokonca si myslím, že neprinesie vôbec žiadne zvýšenie zamestnanosti. Dokonca mantra, ktorá pri každom nástupe pravicovej vlády je publikovaná, je, že tento Zákonník práce prinesie lepšiu flexibilitu pracovnej sily, väčšie možnosti zamestnania, väčší príchod investorov, musím povedať, že nie je to jednoducho pravdou, pravdou zostáva to, že základom tohto celého je rast hrubého domáceho produktu alebo rast ekonomiky, sú tu konjunkturálne, sú tu depresívne časti alebo stavy ekonomiky a to je rozhodujúce na tom, akým spôsobom sa zabezpečí zamestnanosť. Čiže, po prvé, myslím si, že ak niekto bude zase prezentovať mantru, že tento Zákonník práce zabezpečí takéto riešenie, musím sa len odvolať na tieto dve veci, ktoré tu prezentujú sa, to sú štátne sviatky a stravné lístky a potom máme asi vyriešený celý Zákonník práce. Myslím, že moji kolegovia tu už dosť jasne rozprávali o všetkých náležitostiach, ktoré súvisia so znížením ochrany. Môžeme sa prekárať v tom, a teda myslím si, že je dôležitejšie prekárať sa v tom, či tento stav je vyvážený alebo nevyvážený. Osobne si myslím, že práve tým, čo ste urobili v Zákonníku práce, myslím, ste nenastavili lepšie parametre, lepšie podmienky na to, aby jednoducho táto zamestnanosť tu bola vyššia. Nad tým by ste sa mali, pán minister, zamyslieť práve na tomto ministerstve, ako to funguje, bohužiaľ, dnes to funguje v dosť chaotickom stave, vzhľadom na to, že sa neriešia veci, ktoré sú podstatné práve pre zamestnávanie. A vidno to aj na poklese zamestnanosti, aj napriek tomu, dámy a páni, že rast ekonomiky je viac ako 4-percentný, a nevidno ani žiadny pokrok v tom, aby sme teda tú zamestnanosť zvýšili. Hovorilo sa tu dosť veľa, vyplýva to z dnešných rečí, aj z rečí pána ministra, ktoré som si napočúval jednak pri programovom vyhlásení, jednak pri iných možných teda vystúpeniach pána ministra, to vyplýva, o tom, akým spôsobom zabezpečí sa flexibilita, ako sa zabezpečí čerpanie fondov Európskej únie, ako sa budú využívať práve tieto zdroje na zlepšenie teda podmienok práce, na zamestnávanie ľudí, povedzme, dlhodobo nezamestnaných, aby sme zase sa nedostali do problematiky toho, ako to bolo v roku 2007, kde sme mali historicky najnižšiu nezamestnanosť. A čuduj sa svete, bol to Zákonník práce, ktorý bol z dielne stredoľavej koalície, ktorá prezentovala, že bola najnižšia nezamestnanosť, nezamestnanosť na úrovni, myslím, 7,4 %. Myslím, že to bola historicky najnižšia nezamestnanosť a ovplyvnila to konjunktúra. A myslím si, že tá vyrovnanosť aj v tej konjunktúre hovorila o tom, že jednoducho nie je tu dnes dôležitosť na to, aby sme robili také vážne seky v ekonomike. Čiže len to beriem z pohľadu ekonomických nejakých pravidiel o tom, aby niekto zase tu neživil mantru, že tento Zákonník práce pokiaľ neprejde, tak ako je navrhnutý, jednoducho sa nezabezpečí lepší rast zamestnanosti, flexibilita pracovnej sily a jednoducho ekonomický rozvoj Slovenska. Osobne si myslím, že toto nie je cesta, ktorá určite toto bude zabezpečovať. Druhou takou ekonomickou kategóriou, ktorou v prvom čítaní dosť som bol zneistený, bolo to zrušenie minimálnej mzdy. Pán minister asi vníma základné ekonomické pravidlá ponuky a dopytu. Ak, bohužiaľ, po kríze, a to po kríze, ktorá bola veľmi významná, tu jednoducho je vysoká ponuka pracovnej sily, tak zrušením minimálnej mzdy sa skôr dostávame do problematiky tej, že jednoducho zamestnávateľ bude určite mať veľmi významnú polohu v tomto vyjednávacom procese. Ak niekto hovorí o tom, že minimálna mzda je problémom zamestnávania, určite si asi neprečítal štatistiky, asi koľko percent ľudí dostáva minimálnu mzdu. Ale zároveň chcem povedať to, že minimálna mzda nemôže byť prekážkou zamestnávania pri tom nastavení minimálnej mzdy, aké je. Myslím si, že dnes je na úrovni viac ako 300 eur, 317 eur myslím si, že je. Ak je teda problémom v niektorých odvetviach, tak potom to nie je problém minimálnej mzdy, ale ochrany toho konkrétneho odvetvia. Hovorilo sa pritom hlavne o textilnom priemysle. A myslím, že toto nie je problém minimálnej mzdy, ale skôr dovozu lacných výrobkov, povedzme, z iných krajín. Faktom je, že ak by sme zrušili túto minimálnu mzdu, prihováram sa teda nie za zrušenie minimálnej mzdy, ale za pozmeňujúci návrh, ktorý prešiel vo výbore, ktorý vlastne dal späť minimálnu mzdu, prihováram sa za prijatie tohto ustanovenia už minimálne aj z toho dôvodu, že by aj ministrovi práce, sociálnych vecí malo záležať na tom, aby tým, keď sa zruší minimálna mzda, sa jednoducho nezneužíval tento inštitút na to, aby sa znižovali mzdy a jednoducho vyplácali v hotovosti peniaze, lebo týmto spôsobom práve si len poškodí už tak problematickú Sociálnu poisťovňu, už tak problematické vzťahy, povedzme, ktoré môžu nastať vo vzťahu k vyplácaniu miezd a k umelému znižovaniu miezd. Myslím, že je tu aj namieste rozprávať o tom, že v tom bývalom štvorročnom období bola veľká diskusia o tom, aby sme znížili práve odvodové náležitosti, ktoré na Slovensku sú vysoké, aby sme ich znížili práve u ľudí, ktorých zárobky sú nižšie, a tak vlastne podporili možnosť zamestnávať aj ľudí, ktorí majú nižšiu kvalifikáciu alebo jednoducho problém uplatnenia sa na trhu. Čiže tam bola skôr diskusia o takejto sfére. Vláda prešla na filozofiu boja so živnostníkmi, ale neuvažovala o tom, akým spôsobom flexibilne to vyrieši. Práve preto si myslím, že zrušenie minimálnej mzdy, práve by to dostalo do inej polohy. A špekulovalo by sa tak o rôznych možnostiach vyplácania týchto miezd, ktoré si dnes neuvedomujú zamestnanci, že tým, že zamestnanci dnes budú mať nízke mzdy, odídu do dôchodku a budú mať práve nízke zárobky v čase starobného dôchodku, čo si dnes každý berie, že dôležité je to, čo dnes dostane do ruky, nie to, čo v skutočnosti bude mať evidované. Čiže to je ďalšia vec, ktorú, by som povedal, prezentujem ako dôležitú vec. Myslím, že tie minimálne sadzby nie sú tak významne nastavené, aby dnes robili problém v zamestnávaní ľudí, ktorí sú v tom zamestnaneckom pomere. Prečítal som si niekoľko článkov, kde Asociácia zväzu zamestnávateľov alebo niektorí ľudia prezentujú teda problematickosť zamestnávania ľudí, teda platenia ich minimálnych taríf. Osobne si myslím, že je to práve naopak, že dnes kvalitnú pracovnú silu je veľmi dôležité si udržať, zabezpečiť a držať ju, aj za cenu toho, aby sme nedospeli k tomu, že v roku 2007 bol tu problém práve s tým, že sme nemali dostatok pracovných síl a museli sme si ich externe zabezpečovať cez rôzne agentúry, dokonca z krajín mimo Slovenska. Čiže, ešte raz, podporujem to, aby minimálna mzda zostala v tomto stave, aký je. A myslím si, že je to, naopak, ochrana dnes aj ministerstva práce, aj Sociálnej poisťovne vo vzťahu k tomu, že dnes aj inšpektoráty bezpečnosti práce neplní svoju úlohu tak, akoby mal v skutočnosti plniť, lebo myslím si, že ak si zoberieme príklady západných krajín, kde sú veľmi tvrdé postihy za čiernu prácu, za zamestnávanie ľudí a za tvrdosť pri posudzovaní pracovných zmlúv, myslím si, že by to bolo veľmi dôležité. Ja vo svojom vystúpení som sa chcel skôr zamerať na tú ekonomickú stránku prezentácie Zákonníka práce. Ešte raz hovorím, myslím, že tento zákon neprispeje k tomu, že bude zabezpečovať vyššiu efektívnosť zamestnávania. A práve preto si myslím, že každé vnášanie, by som povedal, takých nejasností a problémov do takýchto vážnych inštitúcií, ako je Zákonník práce, v konečnom dôsledku skôr rozhádže tento systém. Ale dúfam a predpokladám, že nebude práve aj ministerstvo práce a sociálnych vecí definovať, že práve týmto Zákonníkom práce sme zabezpečili rast ekonomiky, lebo tá ekonomika, predpokladám, po depresii bude mať nejaké konjunkturálne obdobie, dúfajme teda, že ho bude mať a že v čase toho bude teda možnosť zamestnať bez toho, aby sme prijímali takéto opatrenia, ktoré v konečnom dôsledku znižujú právnu ochranu zamestnancov. Ďakujem pekne za pozornosť.