S. Kahanec, poslanec: (2008-02-13):
Na začiatok by som chcel povedať, že sa vôbec nemienim pasovať ani do pozície experta na sociálnu či dôchodkovú problematiku, ani týmto svojím vystúpením nechcem zabezpečiť príjmy manažérov DDS-iek. To aby bolo jasné. Keďže však sa táto problematika dôchodkov vo všeobecnosti či dôchodkového sporenia dotýka v podstate všetkých občanov, teda aj mňa samého, dovoľte mi, pán poslanec Dubravay, ale aj vážená koalícia, aby som k problematike mal svoj vlastný názor. Preto, že v tomto parlamente by som mal hájiť podmienky pre dôstojný život seniorov, ale aj preto, že aj ja sám ako človek, a ak mi to Pán Boh dožičí aj ako budúci dôchodca sa aj v súčasnosti chcem slobodne rozhodnúť. A budem v tomto parlamente presadzovať, aby sa mohli slobodne rozhodovať aj občania Slovenska. Časy neslobody, najmä tej vnútornej neslobody, vyjadrovania tlače, ale aj v samotnom rozhodovaní sú už za nami, ak ste si nevšimli. A urobím všetko, čo je v mojich silách, aby sa na Slovensko nevrátili tieto časy. Aj napriek tomu, že niekedy mám dosť silný pocit, že ich chce vládna koalícia vrátiť. Je to teda o rozhodovaní a o slobodnom a zodpovednom rozhodovaní. Je to o zodpovednom rozhodovaní o použití svojich financií a o prostriedkoch občana vôbec. Keď sa občan môže slobodne rozhodnúť o použití svojich financií, na ktoré často musí tvrdo a ťažko pracovať v bežnom osobnom živote, o vložení svojich financií do bankových inštitúcií, ba dokonca sa môže slobodne rozhodnúť aj pre míňanie zo svojich príjmov, napríklad na tipovanie či fajčenie, ale aj na oveľa horšie pliagy, prečo mu teda chcete brániť pri slobodnom rozhodovaní, keď sa chce zodpovedne postarať o svoje príjmy a dôstojný život v dôchodkovom veku. Vážená koaličná vláda, vážené kolegyne, kolegovia poslanci z vládnej koalície, buď nechcete vidieť demografický vývoj, alebo máte trvale nasadené ružové okuliare. Kto bude tvoriť zdroje pre dôchodkový systém? Kto bude tvoriť zdroje aj pre ten prvý dôchodkový systém? Pre prvý pilier. Keď v našej spoločnosti nemáme zabezpečenú ani prostú reprodukciu. Keď sa koeficient počtu rodiacich sa detí tak silno blíži k číslu jeden, teda na jednu ženu sa rodí približne 1,3 dieťaťa. No asi ťažko budeme mať dosť ľudí, aby produkovali dostatok zdrojov pre budúcich dôchodcov, ktorí pribúdajú z roka na rok. A k demografickej krivke tu zaznelo niekoľko poznámok v predchádzajúcich faktických poznámkach, napríklad pán poslanec Kvorka či pán poslanec Jánoš. Pán poslanec Jánoš spomínal, že demografická krivka je záležitosťou všetkých občanov Slovenska, teda aj vás a pod tým vás myslel opozíciu. No, ja osobne vám poviem, že ja mám päť detí. Skúste porovnať  poslancov v tomto parlamente, že čie deti budú robiť na budúcich dôchodcov a čie deti budú robiť aj na naše dôchodky. Na môj budú určite robiť moji piati. Neviem ako na vaše. A v tomto parlamente si myslím, že je dosť aj iných poslancov, ktorí majú viacdetné rodiny, dokonca aj mnohodetné rodiny, keď spomeniem rovno príklad pána poslanca Gaburu. Môže byť, ako mi tu šepká pani ministerka, aj pána poslanca Brocku. No, ale nechcem  hovoriť o svojich, lebo potom budete hovoriť, že hovorím len o vlastných. Dobre, ale aby som prešiel teraz k tomu záveru, čo som chcel povedať. A k tomu záveru chcem povedať zasa o tom slobodnom rozhodovaní. A dovoľte mi, aby som teraz prečítal niekoľko viet z pripravenej odpovede na hodinu otázok na program schôdze, ktorá sa konala 7. 2. 2008, a bola to otázka pre ministra financií. Nebola, samozrejme, zodpovedaná v otázkach, ale bola pripravená a ja si dovolím z tejto odpovede zacitovať. Otázka znela: „Pán minister, aj vy si myslíte, že pre vyše jeden milión sporiteľov je druhý dôchodkový pilier nevýhodný, ako si to myslí pani ministerka Tomanová?“ A teraz je tu odpoveď. A skúste sa pozrieť, či v tejto odpovedi samotné ministerstvo financií nedáva priestor na slobodu v rozhodovaní. „Hneď na úvod chcem poznamenať, že neexistuje,“ teraz citujem „odpoveď na predmetnú otázku“. „Hneď na úvod chcem poznamenať, že neexistuje jednoduchá  a univerzálna odpoveď. Bol by som veľmi odvážny, keby som tvrdil, že pre určitú skupinu sporiteľov definovanú len vekom alebo príjmom sa určite neoplatí alebo, naopak, určite sa oplatí sporiť si v kapitalizačnom pilieri. Výška budúcich dôchodkov závisí od mnohých ďalších faktorov, a keďže nikto z nás nemá krištáľovú guľu, nemôžeme ani poznať jednoznačne správnu odpoveď. Pre úplnosť však treba povedať, že dôchodkový systém sa riadi pomerne presnými pravidlami.“ Znamená to, že pri stanovení určitých predpokladov je možné veľmi presne kvantifikovať výšku budúcich dôchodkov z priebežného aj kapitalizačného piliera. Zároveň je teda možné aj vypočítať pravdepodobný budúci dôchodok pre každého jednotlivca a relatívnu výhodnosť kapitalizačného piliera. Problémom, ktorý sťažuje posudzovanie výhodnosti, je skutočnosť, že na výšku budúceho dôchodku majú vplyv nielen vek sporiteľa alebo jeho „príjem“, to chcem zdôrazniť, vek aj príjem, „ale aj subjektívne vnímanie budúceho vývoja“. A to je to slobodné rozhodovanie. Veď aj keď človek ide tipovať, tak sa absolútne slobodne rozhoduje, že tam minie svoje peniaze. Ak človek robí hocijakú činnosť na tomto svete, tak pokiaľ nemá slobodné rozhodovanie, tak toto nejaké direktívne a štátom riadené rozhodovanie nevedie k dobrým výsledkom. Takže mi dovoľte pokračovať. „Ale aj subjektívne vnímanie budúceho vývoja. Ide najmä o očakávaný makroekonomický vývoj, najmä rozdiel v raste miezd a dosiahnutých výnosov v kapitalizačnom pilieri. Rovnako dôležitým faktorom môže byť pre niekoho možnosť zdedenia úspor v prípade úmrtia pred dosiahnutím dôchodkového veku.“ To je takisto vec, ktorá sa tu takmer vôbec nespomína a spomína ju ministerstvo financií. „A v neposlednom rade,“ pokračujem v citovaní, „zohráva kľúčovú úlohu stabilita a predvídateľnosť legislatívy v priebežnom pilieri.“ K tomu si dovolím poznámku, že možno to je to hlavné, ktoré je problémom pri súčasnom posudzovaní a budúcom dôchodkovom systéme. Zopakujem túto vetu. „A v neposlednom rade zohráva kľúčovú úlohu stabilita a predvídateľnosť legislatívy v priebežnom pilieri.“ No, pokiaľ budú vyjadrenia samotných rezortov, ktoré sú za to zodpovedné, samotnej vlády, ktorá je za to zodpovedná a ktorá to deklarovala vo svojom programovom vyhlásení také, že zneisťujú občanov a zneisťujú sporiteľov, tak tento vývoj bude fakt nepredvídateľný. A môže každý posúdiť, či už je to poplašná správa, alebo nie je to poplašná správa. To už nie je na mojom posudzovaní. Ale určite to nie je ten dobrý spôsob, ako garantovať stabilitu a ako garantovať nejaké základné a stabilné prostredie na Slovensku, ak takýmito vystúpeniami, keď prirovnávame napríklad dôchodkový systém v druhom pilieri k nebankovým subjektom, sa vyjadrujú najvyšší predstavitelia. Ako potom majú reagovať občania na Slovensku, keď takto sa úplne tvrdo ovplyvňuje možný budúci vývoj. No, keď chceme niečo zničiť, tak takýmito vyjadreniami to určite veľmi rýchlo dosiahneme. Takže ešte záverečný odsek mi dovoľte odcitovať v tomto liste: „Napriek tomu všetkému je možné stanoviť aspoň mantinely, základné mantinely. Na základe štandardných prepočtov je zrejmé, že jedným z rozhodujúcich parametrov pre určenie výhodnosti kapitalizačného piliera je vek sporiteľa. Čím dlhšie trvá obdobie sporenia, tým je pravdepodobnosť dosiahnutia vyššieho dôchodku v kapitalizačnom plnení vyššia. Za kľúčovú vekovú hranicu ministerstvo financií považuje vek okolo 40 rokov.“ Keď to zhrniem úplne na záver, tak poviem, že ministerstvo sa úplne jasne vyjadrilo k tomu, aký vek zhruba považuje za optimálny z hľadiska perspektívneho vývoja v rámci tohto sporenia, ale zároveň vôbec nezviazalo ruky tým a možné slobodné rozhodovanie, ktorí si chcú svoje rozhodnutie odôvodniť napríklad možným dedením, alebo ktorí si chcú vlastne svoje rozhodnutie odôvodniť iným očakávaným makroekonomickým vývojom či inými vecami z hľadiska budúceho vývoja. Skúste nechať slobodu aj pre občanov. Keď sa do tohto druhého piliera prihlásilo, teraz nechcem streliť zlé číslo, ale takmer 1,6 mil. občanov, 1 563-tisíc sporiteľov, dal som si to našepkať, tak si myslím, že asi tých 1 563-tisíc sporiteľov to nerobilo len z toho, že teraz chce si zatipovať v sazke, športke. Asi si uvedomovali aj to, že sa predtým zvyšoval vek do dôchodku, asi si uvedomovali aj to, že sa rodí na Slovensku veľmi málo detí a asi si uvedomovali aj to, že keď sa chcú zodpovedne postarať o svoj seniorský vek či dôchodkový vek, tak asi si budú musieť hľadať zdroje na prilepšenie vtedy, keď sú v aktívnom pracovnom veku. A ja si myslím, že títo občania sa rozhodovali zodpovedne. Keď tam boli takí, ktorí boli do tohto systému vtiahnutí iným nekorektným spôsobom, riešme problém tohto nekorektného vtiahnutia do systému, ale neriešme a nezhadzujme celý systém druhého dôchodkového piliera. To je úplne zvrátené paušalizovanie a škrtnutie veci ako takej. Či chcete povedať, že teda viac ako 1,5 mil. občanov nie je svojprávnych, alebo sa nevie slobodne rozhodnúť? Riešme problémovú časť, riešme tých, ktorí boli vtiahnutí, ale aj keď vyriešime tých, ktorí boli vtiahnutí a ktorí teraz majú úplne slobodný priestor na to, aby z neho mohli vystúpiť, tak rád by som počul odpoveď, že či práve títo donesú zdroje pre prvý pilier. To teda by som rád vedel, že sa presunie časť týchto zdrojov s presunom z druhého piliera, to je jasné, ale či donesú zdroje aj ako pracovne činní ľudia a či donesú zdroje aj ich rodiny, lebo zodpovedný človek sa asi do toho piliera nedal vtiahnuť len tak ako pri sazke, športke. Takže dovoľte, aby som i ja mal slobodný názor k svojmu rozhodnutiu bez ohľadu na vek a bez ohľadu na iné faktory a dovoľte aj ľuďom na Slovensku, ktorí sa slobodne rozhodli, aby mali slobodný názor na to, či budú, alebo nebudú v druhom dôchodkovom pilieri. Preto tento váš návrh na takéto rýchle a urgentné skrátené konanie a samotný zákon nie som ochotný podporiť. Ďakujem pekne.