Hraško, Igor, poslanec NR SR (2015-02-05):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, kolegovia, som rád, že sme sa tu opäť zišli, aj keď veľmi poskromne, by som povedal. A je to zaujímavé, lebo kolega Číž vždycky hovorí, že poďme diskutovať o návrhoch zákonov, no ale tu akosi nie je s kým diskutovať, za vládnu stranu okrem teda pani podpredsedníčky sú tu dvaja poslanci, to už nehovorím ani za druhé krídlo. Najviac je tu poslancov za Obyčajných ľudí, keďže predkladáme sériu zákonov teraz po sebe. Dovoľte mi teraz, aby som predniesol návrh novely zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov. Hlavným dôvodom predloženia návrhu tohto zákona je existencia kontroverznej skutkovej podstaty trestného činu porušenia dôvernosti ústneho prejavu a iného prejavu osobitnej povahy. Nachádza sa to v § 377 predmetného zákona, teda Trestného zákona. O čo ide? Táto skutková podstata kedysi bola upravená v zákone, ale potom si ju politici akosi tendenčne pozmenili, aby sa chránili. Ide o to, že v súčasnosti, vieme, že sa snaží každý každého alebo teda väčšina, samozrejme, sú aj poctiví ľudia, ale tí nepoctiví sa snažia možno aj tých poctivých obtiahnuť, okradnúť, zneužiť, využiť a, samozrejme, každý sa snaží získať čo najväčší prospech pre svoju vlastnú osobu. Schválili sme si nedávno takú malú novelu, ktorá má zvýhodňovať oznamovateľov korupcie. Bol to návrh z dielne vládneho SMER-u. Nebolo to síce dokonalé, ale bol to taký malilinký krôčik, malilinký posun k tomu, aby sa nám do budúcnosti mohlo podariť znížiť korupciu na čo najnižšiu možnú mieru. Ako som už tuná viackrát spomínal, korupciu sa nám určite vykynožiť nepodarí, pretože ľudia sú všelijakí, sú chamtivci, sú vypočítavci, sú bezcharakterní a tak ďalej a tí si vždy nájdu cestičky a možnosti, ako sa obohatiť na úkor druhých. V každom prípade je na nás, aby sme naozaj tento neduh spoločnosti nielen u nás, to ono sa to celosvetovo takto údajne robí, ale aby sme to u nás znížili na čo najnižšiu možnú mieru. Preto je paradoxom, že ten, ktorý by mal možnosť usvedčiť politika zo špinavostí, z toho, ako by sa chcel obohatiť – je to ešte len v štádiu prípravy –, a má možnosť si ho nahrať pri tomto nekalom čine, tak ten, ktorý si ho nahrá, by mal byť podľa súčasne platného zákona, Trestného zákona, postihovaný. Takže je to v akom rozpore oproti zákonu, ktorý sme prijímali na ochranu oznamovateľov korupcie. Takže tento stav chceme dať do pôvodného stavu, tak ako sa nachádzal pred prijatím tejto kontroverznej novelky, a chceme, by naozaj bola možnosť, pokiaľ človek má podozrenie, že dotyčný politik nekoná v súlade s dobrými mravmi, nekoná v súlade so zákonom, aby ho bolo možné nahrať a z tohto nekalého správania sa aj usvedčiť čím skôr. Pretože keby sme mu povedali, viete čo, ja si vás teraz nahrám a môžeme sa rozprávať, tak, samozrejme, že k žiadnym k takýmto veciam nedôjde a dotyčný si určite bude dávať pozor na to, čo povie. Preto sme pripravili novelu Trestného zákona, ktorá vlastne túto vec bude riešiť a dá ju na pôvodnú mieru, aby dotyčný naozaj mohol usvedčiť potenciálneho páchateľa, konateľa zla. O rozporuplnosti tohto trestného činu svedčí aj fakt, že o jeho zrušenie resp. modifikáciu navrhoval bývalý minister spravodlivosti Slovenskej republiky zodpovedný za prijatie trestného kódexu už v roku 2005, teda v čase ihneď po prijatí nového Trestného zákona. Bývalý minister spravodlivosti Slovenskej republiky v tejto veci uviedol, citujem: „Pozmeňujúci návrh na doplnenie tohto nového trestného činu bol schválený Národnou radou Slovenskej republiky napriek nesúhlasu ministerstva spravodlivosti s takou úpravou, pričom podpredseda vlády a minister spravodlivosti počas prerokovávania návrhu zákona v pléne, ako aj vo výboroch Národnej rady Slovenskej republiky, v ktorých bol tento pozmeňujúci návrh uplatnený, poukazoval na riziká a nesprávnosť doplnenia Trestného zákona o tento nový trestný čin.“ Snaha ministra derogovať toto ustanovenie ešte pred nadobudnutím účinnosti samotného trestného zákona však bola neúspešná. Úskalia plynúce z existencie tohto trestného činu sme na Slovensku opakovane zakúsili. Príkladom môže byť nielen snaha o trestné stíhanie režisérky Zuzany Piussi v súvislosti s jej dokumentárnym filmom Nemoc tretej moci, ale aj nemožnosť zverejnenia nahrávky usvedčujúcej opozičného poslanca Radoslava Procházku z protiprávneho konania v súvislosti s financovaním jeho prezidentskej kampane. Situácia ohľadom filmu Nemoc tretej moci bola spúšťacím momentom pre opätovnú snahu o zrušenie predmetného trestného činu. Napriek tomu, že ani návrh opozičného poslanca Petra Osuského, bola to vtedy parlamentná tlač 741 v 6. volebnom období, nebol zákonodarným zborom schválený. Režisérka Zuzana Piussi nebola trestaná, keďže jej konanie bolo vyhodnotené ako investigatívna novinárska činnosť. Pokým v prípade osôb s tzv. spravodajskou licenciou, resp. inou výnimkou v zmysle Občianskeho zákonníka bolo možné jednoznačne dospieť k racionálnemu záveru, ktorý je teda výrazne ovplyvnený konštantnou judikatúrou Ústavného súdu Slovenskej republiky a Európskeho súdu pre ľudské práva, v prípadoch iných osôb už posúdenie tohto trestného činu také jednoznačné nie je a paradoxne hrozí, že osoba, ktorá sa napr. snaží odhaliť trestný čin alebo prekaziť jeho spáchanie, bude trestne stíhaná namiesto páchateľa. Platná úprava tak vytvára situáciu právnej neistoty, keďže nie je možné jednoznačne určiť, či osoba, ktorá si tajne nahrala a následne zverejnila rozhovor zachytávajúci snahu o protiprávnu činnosť politika alebo iného verejného činiteľa, sa dopustila trestného činu. Domnievame sa, že čo i len hrozba trestného stíhania osoby, ktorá chcela prekaziť zločinecké a korupčné správanie verejného činiteľa, hoci aj prostriedkami, ktoré sa javia byť neštandardné alebo nekorektné, je v moderných demokratických právnych štátoch nepredstaviteľná. Návrh zákona vychádza z presvedčenia, že v prípade konfliktu dvoch hodnôt je nevyhnutné ustúpiť vyšším princípom spravodlivosti. V situácii, na ktorú reaguje návrh zákona, sú tieto vyššie princípy prezentované verejným záujmom, ktorého ochranu by mal zákonodarca uprednostniť pred ochranou osobných práv verejného činiteľa. Toľko k predkladanému návrhu zákona. Uvidíme, ako sa k tomu postavia poslanci Národnej rady, pretože tí, ktorí nekonajú v súlade so zákonmi a nekonajú v súlade s dobrými mravmi, môžu byť potenciálne ohrození práve vrátením niektorých ustanovení do pôvodného stavu, to znamená, že aby sa im dala dokázať korupčná činnosť, prípadne iné trestné činy. Ďakujem.