M. Číž, podpredseda NR SR: (2008-09-11):
Pristúpime k ďalšej vyžrebovanej otázke. Položil ju pán poslanec József Berényi ministrovi zahraničných vecí Jánovi Kubišovi. Otázka znie: „R. Káčer vyhlásil: "Slovensko počas vlády R. Fica urobilo niekoľko proamerických gest... ale nemôžem o nich hovoriť". Vysvetlite, pán minister, o aké gestá sa jedná a prečo sa o nich nedá verejne hovoriť a ich kritizovať?“ Máte slovo, pán minister. Poprosím oznámiť ukončenie odpovede. J. Kubiš, minister zahraničných vecí SR: Ďakujem. Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, skutočne neviem, čo mal pán Káčer na mysli, keď hovoril o proamerických gestách, o ktorých nemôže hovoriť. V prvom rade vláda nehovorí a nerobí gestá, ale zahraničnú politiku, ktorá veľmi jasne vychádza z programového vyhlásenia vlády a z nadväzujúcich strategických a iných plánovacích dokumentov v oblasti zahraničnej politiky. Tieto dokumenty posudzujeme aj tu, v Národnej rade Slovenskej republiky, vyjadrujete sa k nim a potom dávame odpočet z plnenia našich krokov, takže my hovoríme o krokoch, nehovoríme o gestách. A v týchto dokumentoch, ktoré sú aj tu známe a ktoré boli mnohokrát aj ocenené veľmi konkrétne, vrátane poslancami, samozrejme, aj z opozície a myslím si, že aj vy, pán poslanec Berényi, ste sa k nim vyjadrovali, sa hovorí veľmi jasne o tom, ako spolupracujeme so Spojenými štátmi severoamerickými ako so strategickým partnerom Slovenskej republiky, ako s partnerom, s ktorým pôsobíme spoločne v rámci NATO, v rámci tejto aliancie a potom spolu s ním pôsobíme aj v rôznych operáciách aliancie. Niektoré z týchto krokov sú, pochopiteľne, v bežnom pracovnom režime utajenia a pán veľvyslanec podobne ako ja je viazaný mlčanlivosťou a tak to, predpokladám, ostane aj do budúcnosti. Ale mnohé z týchto krokov, alebo väčšina, by som povedal, je verejne známa. Súčasťou takýchto krokov, ktoré by bolo  možné tu komentovať, je napríklad, ja by som povedal, veľmi korektný spojenecký a svojím spôsobom až ústretový postup vlády Slovenskej republiky, pokiaľ išlo o sťahovanie slovenských vojakov z Iraku, kam ich vyslala predchádzajúca vláda a táto vláda nesúhlasila s ich pôsobením v krajine. Ale stiahnutie vojsk z Iraku urobila takým spôsobom, že neohrozila spojenecké pôsobenie, ani pôsobenie Spojených štátov v tejto krajine. A pochopiteľne, že pri tomto sťahovaní sme veľmi tesne koordinovali naše kroky či už s Irakom, ale aj s USA a spolupracovali sme. Možno toto mal na mysli pán Káčer. Ale ako vravím, je to on. Takže takéto spolupráce, takýchto predmetov spolupráce je veľa. Obdobne zosúlaďujeme svoje kroky, pokiaľ ide o naše pôsobenie v operácii v Afganistane a opäť je tam celý rad krokov, ktoré sú v režime utajenia. Sú to aj iné plány, ktoré  máme spoločné v rámci aliancie. Takže ešte raz. Nejde o žiadne gestá, ide o konkrétne kroky. Áno, spolupracujeme, spolupracujeme ako spojenci, kde zdieľame spoločné hodnoty a ciele a zároveň v tomto vystupujeme ako suverénna krajina a v prípade nutnosti vyjadrujeme veľmi suverénne svoje pochybnosti alebo aj svoje odmietavé názory a vyjadrujeme ich aj vo vzťahu k takému nášmu strategickému spojencovi, ako sú USA. Ďakujem vám za pozornosť. Skončil som, pán predsedajúci.