Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-12-16):
Vážený pán predseda, kolegyne, kolegovia, pokúsim sa to povedať tak, aby sa dalo tomu rozumieť, pokúsim sa nebyť dlhý, pokúsim sa nezdržiavať niekoho vzácny čas, pokúsim sa to, čo je zmyslom poslanca, urobiť a odprezentovať niečo, čo má zmysel pre ľudí. Dobre? To vám môžem sľúbiť. Celý problém exekútorov alebo vôbec tohto exekútorského, úžerníckeho klondiku trápi cirka 15 % poslancov SMER-u, to si dovoľujem na úvod teda povedať, a pokračujem plynulo ďalej. Ešte chcem poďakovať. A treba sa nám, treba naozaj to, čo sa podarilo, podarilo sa prierezovo opozícii zozbierať podpisy na to, aby bola mimoriadna schôdza o nebankovkách, keď to zjednoduším, a o náraste exekučných poplatkov, to je naozaj výrazom toho, že to chápeme. Bojím sa, že narazíme v utorok o piatej, že SMER to nepochopí. Za seba, budem teraz hovoriť za seba. Vážení, samozrejme, ak máte pocit, že to je vaše právo, ja s ním polemizovať nebudem. Len keď ľuďom poviete, že majú právo chodiť do kostola, tak keď prídu do kostola, tak im dovoľte, nech je omša. Ale to už je na vašom svedomí. Ja vám za seba poviem, že keď to urobíte, ja s vami tie koledy v stredu spievať nebudem. Prvý rok som ich s vami spieval, teraz s vami... Lebo viete, v čom je sloboda človeka? Že sa stretáva s ľuďmi, s ktorými chce, a keď sú také významné veci, tak tiež s ľuďmi, ktorých si aj váži, považuje. Takže v stredu o piatej minimálne ja tu nebudem, vám garantujem, že ja s vami tie koledy, s vami spievať nebudem. Ja budem spievať koledy na chodbe s niekým iným, keď si to... Lebo čo iné môžeme urobiť? Jak ináč my vám? Ja vám neposvätím to, čo robíte. Ja vám neposvätím to, čo tu stvárate. Jak lámete na kolene parlament, zrušíte diskusiu. Poviete, máte slobodu náboženského presvedčenia, môžete ísť do kostola. Prídete do kostola, omša nikde. To je presne to. My môžeme zvolať mimoriadnu schôdzu, prídeme na mimoriadnu schôdzu, ale omša nikde, zrušíte nám to. To je smiešne. Takže ja s vami, kolegovia, koledy spievať nebudem. Prosím vás, celý ten problém je veľký. Rozdeliť ho treba, jak to skúsiť tak poňať, počkajte, pre exekútorov, teraz hovorím o exekútoroch, ak by bola schôdza, tak by som sa pokúsil aj v mojej predkladacej správe, verím, že aj kolegovia, na komplex, to znamená ten dual, čo sa vytvoril. Teraz ho len zľahka spomeniem. Keď hovoríme o exekútoroch, treba hovoriť o tom, aby to aj ľudia chápali. Sú tri kľúčové momenty, ku ktorým treba sa vrátiť. Nie tak jak SMER prišiel, teraz niekedy tu boli, že so statusovou novelou, ktorá v zásade v Exekučnom poriadku upravila to, že aby ich nebolo už až toľko, aby sa nemuseli toľko deliť. To je celé, čo upravila statusová novela o Exekučnom poriadku. Nič pre občanov, dokopy nič, poľská kozmetika. Pre občanov keď má prísť zmena, tak sa má týkať minimálne troch častí: výška poplatku, zaťažovanie fyzických osôb DPH a minimálna sadzba. Vážení, ak sme prijali úzus, že chceme zvyšovať vymožiteľnosť práva aj prostredníctvom exekútorských úradov, tak sa to vytvorilo kvôli tomu, že tu boli a boli aj stále sú firmy, ktoré vám neplatili. Kvôli nim to vzniklo. Kvôli nim, nie kvôli dôchodcom. Čo čert nechcel, jak sa to celé zvejklo?! Celé sa to zmenilo tak, že úspešnosť vymáhania pre tých, pre koho to vzniklo, je nulová alebo minimálna, a tým, s ktorými nikto nerátal, to je úplná radosť. To je úplná radosť: chyť si svojho dôchodcu! Dneska je dôchodca mimoriadne cenený aj po tej úprave životného minima. Keď mal životné minimum, 40 % mohol zobrať, tak mal vyššiu cenu, teraz sa mu cena trošku znížila, ale stále je vysoko cenený, lebo za neho platí štát, za neho platí Muňko, Sociálna poisťovňa. Exekútor sa nemusí trápiť, len pošle jednu obálku – ja neviem, koľko stojí teraz, 40 centov, obálka? – do Sociálnej poisťovne a odtiaľ mu to všetko ide. Všetko je vybavené. Nemusíte chodiť ťažiť ropu na Kuvajt, nemusíte. Nájdite si svojho dôchodcu a vyžerte mu dom. Vyžerte mu dôchodok, vyžerte mu život. To je tu, toto je presne vytvorené. Tá suma o tom, že sa má rozlišovať medzi tými podnikateľmi a nepoctivými podnikateľmi vo výške toho poplatku a medzi biedakom, ktorý prepadol do sociálneho dna, niektorí, ja priznávam, sú tam aj špekulanti, ale nie všetci, nie všetci, určite je ich menej, tak tých treba zohľadňovať. Tie skutočnosti, že tá suma nemôže byť rovnaká, ak niekto si vytvoril dlh podnikaním a niekto si vytvoril dlh tým, že chcel prežiť. Však to, že chcel niekto prežiť, ešte neznamená, že ho máme zničiť. Takže výška a rozdiel medzi podnikateľom a nepodnikateľom je úplne logický. Dávno tam mal byť. To je prvý moment. Druhý moment je DPH. Znova, ak sme vytvorili exekútorov, ak tá firma si môže, ktorá neplatila a nájdu ju, všetko ešte nestihla prepísať, pre neho má DPH, lebo si DPH započíta. Ale tá babka z Medzilaboriec si DPH nezapočíta, nezapočíta, sa to nedá. Čiastočne opakujem, DPH pre fyzické osoby nepodnikateľov, tam nemá čo robiť, obzvlášť keď zistíme, a ja to predpokladám, že to až taký vplyv na štátny rozpočet nemá, že to DPH, ktorým zaťažujete tú babku z Medzilaboriec, keď ju drete, drete z kože, tak toľko štátnemu rozpočtu nepomáha. To znamená, DPH nemá byť účtované pre fyzické osoby – nepodnikateľov. Samozrejme v tom sú zahrnutí aj dôchodcovia. To už dávno malo byť. A tretia vec je výška minimálneho, minimálnej odplaty. SMER, SMER, SMER, neradi to počúvate, SMER v 2008-om zvýšil minimálne z 500 na 33 euro. To znamená na 1000 korún. SMER to urobil. SMER sa musí k tomu znova vrátiť. SMER schvaľuje zákony v tejto krajine. Ak SMER usúdil v 2008-om, že 500 je málo, ja si dovolím tvrdiť, že to nie je správne. To znamená, to je tretí moment, že k tomu sa budete musieť vrátiť a upraviť to. Navrhujem, však do druhého čítania kľudne tu mi dajte návrhy pozmeňovacie, kde upravíte. Môžme hovoriť o sume, do takej sumy je minimálna suma takáto. Nemôžte vymáhať od niekoho 10 euro a pýtať od neho minimálne, lebo tak to je, prísne vzaté podľa zákona, 33 euro bez dane. Takže tri, tri základné momenty z pohľadu Exekučného poriadku pre ľudí, to, čo ľudí skutočne zaujíma. Ľudí nezaujímajú tieto vaše statusové veci, kde vy si upravujete to, aby vás nebolo viac, teda, aby tých exekútorov nebolo viac, aby sa nemuseli deliť. Ľudí zaujíma: bude DPH na exekučnom titule nepodnikateľov, výška toho poplatku, keď už sa mu to stalo, a tretia, ten minimálny, ktorý je nastavený zle. Štát musí senzitívnejšie vyhodnocovať situáciu, ktorá nastala. A poviem vám to na jednom argumente, ktorý je argument, to nie sú nejaké politické neviem čo, to je argument. Vážení, v priebehu šiestich rokov počet exekučným podaní sa skoro zdvojnásobil. Keď v 2006-om ich bolo 330 tisíc, tak dneska v 2012 je ich o, 580, to je skoro raz toľko. To znamená, krízou, sociálnou situáciou, tým, že vás volili, SMER, tým, všetkými týmito faktormi proste nastalo to, že už je raz toľko podaní, jak bolo pred šiestimi rokmi. Čo tým chcem povedať? Chcem tým povedať to, ak je minimálna suma, ktorú každé to, z tých tisícov, státisícov má tú minimálnu sumu, ktorú si exekútor podá, to znamená, že ak už štát zabezpečil, v úvodzovkách, že je raz toľko podaní, tak má senzitívne vyhodnocovať, no, dobre, ale tak to už je asi moc teda, lebo zarábajú aj na výške tej odmeny, aj na počte podaní. Však to už ani v podnikateľskom svete nemáte. V podnikateľskom svete buď zarábate na obrate, alebo na výške provízie. Nemôže aj na tom, aj na tom. Čo je exekútorský stav, nejaká privilegovaná vrstva?! Čo to sú? Buržuji? Alebo kto je vlastne? Keď proste štát im zabezpečil, zabezpečil v úvodzovkách. Tak to je, no, žiaľ, je to tak, zdvojnásobil sa počet exekučných podaní, to znamená, zarábajú aj na obrate, aj na výške. No tak čo má urobiť štát? Čo máte urobiť vy, poslanci? Máte to senzitívne vyhodnocovať a povedať: no dobre, tak tu sa niekde stala chyba, tak to poďme skorigovať. Ja viem, že oni sedia ticho. Ja viem, že oni tichučko našľapujú, aby sa na to nejako. Tak to je. A vy si povedzte, že čo ste vy za poslanci, či to chcete vyhodnotiť, alebo nechcete vyhodnotiť. Takto to fungovať nemôže, to, dúfam, na tomto by sme sa mohli zhodnúť. Je toho veľa, čo by sa dalo k tejto téme povedať, otázka stojí, že či to tu má u vás zmysel. V zásade je skoro jedno, je jedno, či tento návrh prejde. Neprejde teda, ja viem, že neprejde. Veď jak by mohol, však?! Ale vy doneste návrh, ktorý toto zohľadní. Prosím vás, nenoste tu šmejdy. Vy poviete, že bojujete proti šmejdom. Ja vám to poviem, lebo to dokumentuje stav a systém vašej práce. Pošlete sem Hujera, ktorý si zoberie z ministerstva hospodárstva komplet návrh, tu ho prednesie, povie ešte, že čestne prehlasuje, že ho, desiatky hodín nad ním stál, nestál nad ním ani 15 minút, no dobre, nech pol hodinu, donesie kompletný návrh, vy to prijmete, ohlásite to ako boj proti šmejdom. No proste vy ste normálne, to ste, jak kedy, nikto. A vy ste SMER. A teraz ja pozerám, minule v novinách, že zase boj proti šmejdom. A viete, čo vy ste urobili? Vy ste to isté, čo ste dali Hujerovi, tak teraz je tu znova v komplexnom návrhu zákona. To znamená, vy donesiete... Vám čo, zachutila tá sláva, že to donesiete dvakrát? Vy to isté, to, čo ste prijali v tej novele proti šmejdom, ktorý Hujer už ohlasoval, že jak všetko vybavil, tak v januári je tu znova tá istá. Mimochodom prijatím tej komplexnejšej novely s tými istými textáciami, ktorú doniesol Hujer, čo sa tu tváril že robil, tak zrušíte ten predchádzajúci zákon. To znamená, vy dvakrát budete bojovať. Viete, to je to, to je tá úbohosť. To je presne to. To znamená, že ten zákon niekde bol, len ste Hujera poslali s nejakým, s nejakou, čiastočným riešením. Prečo ten zákon tu nebol dávno?! Prečo pani Jankovská hovorí, že jaké je to komplexné, jaké je to dôležité? Ja si myslím, že ten zákon už dávno niekde je. Prosím vás, ja nie, to nechcem preháňať, ale v tom, v tých odborných tímoch, ktoré tam máte, takýto zákon musíte našliapať za pol dňa. Čo tu splietate, čo tu hovoríte o komplexnom systémovom, neviem akom?! Nie, ja viem, čo vy robíte. Vy odďaľujete, odďaľujete to riešenie, lebo teraz to sype, teraz to sype, teraz je raj, teraz im to ide. Tam sa dvere nezatvárajú na tých pôžičkárňach. Teraz nemôžte poslať signál, že sa to ide riešiť. Viete, mne to niekedy pripadá tak, taký príklad si dovolím, aby som ho povedal. Vy umožníte zákonmi a opatreniami, že ľudí môžu zmrzačiť. Dokonca niektorí z vás ich chodia mrzačiť, aj o tom bude reč. A potom pošlete pani Jankovskú, ktorá chodí po rôznych stretnutiach s dôchodcami. A viete, čo im hovorí? Že ako si majú prikladať repíkovú náplasť. Rozumiete? Presne to robí. Ona chodí a vysvetľuje, presne to, ako si majú prikladať na, repíkovú náplasť na zmrzačenú ruku, ktorú vy ste vytvorili. Tak nie je riešením zastaviť to zmrzačovanie? Nie je to riešením, že zastavíte to zmrzačovanie? A dobre, kontinuálne môže, tí, čo už sú zmrzačení, lebo už sú státisíce, tak tým, čo sú zmrzačení, choďte im hovoriť, jak si majú prikladať repíkové náplasti! A nehovorte, že riešením je iba repíková náplasť. Riešením je to zastaviť. A o to ide, aby ste to zastavili, vážení kolegovia. O prepojení celého systému, ako funguje, kto, s kým, kde, ako, už som čiastočne hovoril a budem ešte hovoriť. Nebojte sa, budem. V tomto naozaj vám za seba viem sľúbiť, že budem, kde sa bude dať, aby ľudia vedeli, kto vytvoril tento úžernicko-exekútorský biznis a kto na ňom profituje. Otázka je, ako hlboko sa vy na ňom chcete zúčastňovať. Lebo na vás tiež ten diel zodpovednosti padne. Ďakujem pekne.