V. Veteška, podpredseda NR SR: (2006-03-16):
J. Banáš, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán podpredseda vlády, kolegyne, kolegovia, hovorí sa mi veľmi ťažko, pretože ja som tu svojho času povedal, že hlavným zmyslom politiky má byť hľadanie pravdy a ja, keď som išiel do tohto parlamentu, tak som si povedal, budem ju hľadať možno až do sebazničenia. Príliš veľa pýchy je vo vašich vystúpeniach. Myslím si, že k obetiam akejkoľvek totality je potrebné pristupovať s pokorou, možno aj so žiadosťou o odpustenie, možno aj s ospravedlnením. Ja som povedal aj na verejnosti, že som bol rádový člen komunistickej strany, takých bolo v tomto štáte asi 400-tisíc. Možno, aby som si napravil svedomie, tak som podpísal spolu s ďalšími štyridsiatimi výzvu rádových komunistov v novembri 1989. Azda najťažšou chvíľou môjho života bol 20. november 1989, keď som v Trnave na balkóne trnavského divadla na pozvanie tamojšieho Milana Kňažka Vlada Oktavca rečnil a ten dav začal po nejakom čase skandovať, 20-tisíc ľudí, kto to zavinil. A ja som sa tam postavil, rozopol som koženú bundu a povedal som: „My komunisti,“ hoci som nemal žiadnu vinu, hoci som povedal v televízii, ako som vstúpil do komunistickej strany, keď som býval v kutici 3 x 4 m bez kúrenia, bez okna a v Chirane Piešťany mi sľúbili byt, žena bola v štvrtom mesiaci, oslovili aj ju, aj mňa, tak som tam vstúpil. Prosím, kto chce, nech ma súdi a myslím si, že by sme mali, a na vašom mieste naozaj, priatelia, by som bol pokornejší. Možno by bolo vhodné, ako tu už bolo povedané, vysloviť aspoň istú ľútosť. Ale chcem povedať, že nemôžeme odstraňovať krivdy jedny tak, že budeme vytvárať krivdy druhé. Chcem sa opýtať pána predkladateľa na dve, tri veci, ktoré mi v zákone nesedia. Ja som ti, Ivan, už minule hovoril, čo sa mi tam nepáči, alebo čomu nerozumiem. Ty si povedal, že sú tam isté poistky. Paragraf 2. Pod antikomunistickým odbojom sa rozumie aktívny odpor občanov prejavovaný či prejavený v dobe od 6. októbra 1944 do 17. novembra 1989. Dovoľte, aby som začal koncom. Nerozumiem dobre, prečo stanovujeme koniec tohto obdobia 17. november, predsa 17. novembra sa na Slovensku všetko v podstate začínalo, 17. novembra sa ešte v Bratislave ani nemanifestovalo. To sme ešte ani dobre nevedeli, čo sa deje v Prahe. Myslím si, že by tam bol logický termín alebo ďaleko logickejší, pán predkladateľ, možno 29. november, keď bol vo Federálnom zhromaždení zrušený článok 4 o vedúcej úlohe komunistickej strany. To sa mi zdá byť logickejšie. Ale čo ma znepokojuje, a tu prosím tvoju odpoveď, je dátum 6. októbra. Všade v tomto zákone sa hovorí len o Česko-Slovensku, Česko-Slovenskej republike, Československej socialistickej republike a tak ďalej. Predsa do 4. apríla 1945 bola Slovenská republika. Čiže toto mi tu nejakým spôsobom nepasuje, 6. októbra 1944 sa čo stalo? Na územie Slovenskej republiky okupovanej fašistickými vojskami vstúpil Prvý česko-slovenský oslobodzovací armádny zbor. Nuž, úprimne povedané, a môžete mi povedať, čo chcete, neviem, či okamih vstupu oslobodzovacieho česko-slovenského zboru je možné považovať za začiatok doby temna. Ja viem, čo máš na mysli, odvláčali sa ľudia na Sibír a tak ďalej, ale rovnako v období, ktoré ty spomínaš, pán predkladateľ, napríklad vo vápenke v Kremničke pohotovostné oddiely Hlinkových gárd zastrelili asi 700 ľudí, bol Tokajík a ďalšie masové vraždy. A teraz, čo ma najviac prekvapuje, a tu prosím naozaj tvoje vysvetlenie, § 9 hovorí o prekážkach na priznanie postavenia účastníka protikomunistického odboja. Hovorí sa tu výsostne len o funkcionároch, ktorí fungovali v Zbore národnej bezpečnosti, v ŠtB, komunistických funkcionároch a tak ďalej, vôbec sa tu nehovorí o funkcionároch za Slovenskej republiky alebo slovenského štátu. Ja keď to rozmením na drobné, nemajte mi za zlé, tak Jozef Tiso spĺňa podmienky, aby mu bol udelený štatút účastníka protikomunistického odboja. Tieto podmienky spĺňajú členovia pohotovostných oddielov Hlinkových gárd, členovia Hlinkovej slovenskej ľudovej strany. Hovoríš, pán predkladateľ, že nemôže byť uznaný štatút pre ľudí, ktorí boli v komunistickej strane funkcionármi od okresného stupňa vyššie. Prečo tu nie sú aj funkcionári Hlinkovej slovenskej ľudovej strany? Toto ma znepokojuje a prosil by som, iste, však ja len kladiem otázky. Ďalej, Ivan, ty si tu hovoril, ja viem, že teraz budete hovoriť, že Banáš si tu rieši osobné problémy. V tomto § 9 sa hovorí, že nemôže byť uznaný, teda nemôže byť udelený štatút ľuďom, ktorí boli evidovaní v materiáloch Štátnej bezpečnosti ako rezident, agent a tak ďalej. Ty si sám povedal vo svojom dnešnom vystúpení, že ŠtB dodatočne konštruovala obvinenia. Ty si sám priznal, že ŠtB konštruovala obvinenia. Priatelia, ak tu necháme toto, a to je to, čo ja som poukazoval v zákone o Ústave pamäti národa, ak my prijmeme túto tézu, prijímame tézu, že ŠtB hovorila pravdu. My teda prijímame tézu, že obvinenia z päťdesiatych rokov a ľudia, ktorí boli internovaní v koncentrákoch, popravovaní, boli popravovaní na základe pravdivých obvinení. Je to obludná téza, ale neviem, myslím si, že toto by sme mali, k tomuto by sme mali zaujať stanovisko. No a posledné, dovoľte, tu si tak trošku budem riešiť osobný problém. Vy dobre viete, že dva roky tu bojujem za to, aby som dokázal, že som nič ŠtB nepodpísal. Paragraf 11 hovorí: O priznaní postavenia účastníka protikomunistického odboja rozhoduje úrad Ústav pamäti národa na základe písomnej žiadosti. Ja si myslím, že Ústav pamäti národa nie je trestnoprávna inštitúcia, ale morálna inštitúcia. To znamená, že na čele ÚPN by mal byť človek, ktorý je morálne bezúhonný. Ja tu chcem položiť, a tým by som ukončil, dve rečnícke otázky predsedovi správnej rady Ústavu pamäti národa. Pán Langoš, čoho sa bojíte, keď nechcete vydať originál spisu údajného agenta Lotos? Ak hovoríte, že máte pravdu a že som to podpísal, tak to láskavo vydajte, aby ste to dokázali. Pán Langoš odmieta vydať dokonca tento originál už orgánom činným v trestnom konaní, lebo viete, že som dal trestné oznámenie do rúk generálneho prokurátora. A druhá otázka, veľmi vážna na pána Langoša, je, chcem sa spýtať, čo robil pán Langoš na špecializovanom pracovisku Ústavu technickej kybernetiky za starého režimu, na akých integrovaných obvodoch sa tam pracovalo, chcem sa spýtať, či pán Langoš v tomto čase bol v styku alebo pod kontrolou dôstojníkov Štátnej bezpečnosti, a dokonca sa chcem spýtať, či bol v styku a pod kontrolou priamo či nepriamo s orgánmi Vojenskej kontrarozviedky. Priatelia, dovoľte, aby som uzavrel. Čakám od pána Langoša odpovede, prípadne od predkladateľa, ak tieto odpovede dostanem, tak nebudem mať problém za tento zákon hlasovať. Ďakujem pekne.