I. Farkas, poslanec: (2007-01-30):
Predložený návrh zákona o ochrane spotrebiteľa ruší platnú úpravu spotrebiteľských zmlúv. Vypúšťa § 33a platného zákona o ochrane spotrebiteľa bez náhrady. Ak sa predložený návrh zákona stane zákonom, spotrebiteľské zmluvy na Slovensku až na výnimky prestanú existovať. Spotrebiteľskou zmluvou nebude zmluva o dodávke plynu do domácností ani zmluva o dodávke elektriny do domácnosti. Spotrebiteľskou zmluvou prestane byť zmluva o pripojení, ktorú so spotrebiteľmi uzavierajú komunikačné spoločnosti. Rad ďalších spotrebiteľských zmlúv stratí povahu spotrebiteľských zmlúv, lebo zákon im to dovolí. Ide o očividný prípad hrubého porušenia práva Európskej únie. Holandsko, Španielsko a Taliansko znášali zodpovednosť za nedostatočnú transpozíciu smernice. Absolútne predvídateľné je, že po schválení predloženého návrhu zákona bude znášať zodpovednosť aj Slovensko. Orgánom štátu s právomocou chrániť spotrebiteľov je predovšetkým Slovenská obchodná inšpekcia. Platný zákon o ochrane spotrebiteľa určuje Slovenskej obchodnej inšpekcii povinnosť zverejňovať na internetovej stránke svoje rozhodnutia aj rozhodnutia súdov o tých rozhodnutiach SOI, ktoré boli pred súdmi napadnuté. Namiesto toho, aby gestorské ministerstvo ochrany spotrebiteľa, teda Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky, hľadalo spôsob a prostriedky na zvýšenie efektívnosti práce Slovenskej obchodnej inšpekcie, predloženým návrhom zákona sa verejnosť zbavuje možnosti dozvedieť sa, ako SOI chránila práva spotrebiteľov. Povinné zverejňovanie právoplatných rozhodnutí SOI sa totiž podľa návrhu zákona končí, nový zákon s ním nepočíta. Skutočnú ochranu spotrebiteľa najlepšie môže zabezpečiť združenie spotrebiteľov alebo môžu zabezpečiť združenia spotrebiteľov, občianske zoskupenia založené a pôsobiace za účelom presadzovania záujmov spotrebiteľov. Navrhnutá úprava umožňuje angažovať sa v ochrane spotrebiteľov iba tým združeniam, ktoré Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky zapíše do zoznamu oprávnených osôb. Podľa § 21 ods. 2 návrhu zákona žiadosť o zaradenie do zoznamu oprávnených osôb predkladá združenie ministerstvu, ktoré medzi podmienkami, podľa ktorých rozhodne o zaradení do zoznamu, posúdi aktívne pôsobenie v oblasti spotrebiteľov po dobu najmenej dvoch rokov. Je to § 21 ods. 2 písm. b). Absurdnosť návrhu zákona v tomto prípade odhaľuje zámer vlády zmariť ochranu spotrebiteľa prostredníctvom občianskych združení. Bude vecou neobmedzeného rozhodnutia Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky, komu dovolí chrániť spotrebiteľov. Hoci v tomto prípade ide o realizáciu základného ľudského práva, ktorá podľa čl. 46 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky musí podliehať preskúmaniu súdom, v rozpore s ústavou návrh zákona nepočíta s tým, že rozhodnutie ministerstva hospodárstva, ktorým odmietne zaradenie do zoznamu združení oprávnených chrániť spotrebiteľov, bude podliehať súdnemu preskúmavaniu. Predložený návrh zákona má rad ďalších nedostatkov, ktoré v úhrne znamenajú iba toľko, že ide o návrh zákona so zvrátenou koncepciou. Namiesto ochrany spotrebiteľov sa pomocou tohto návrhu zákona pripravuje likvidácia ochrany spotrebiteľov. Spotrebiteľom je totiž každý. Likvidačný návrh zákona smeruje k zhoršeniu právneho postavenia každého občana Slovenskej republiky aj cudzincov, ktorí budú na Slovensku nakupovať. Dovoľte, aby som uviedol jeden konkrétny príklad. Platný zákon č. 39/1997 Z. z. o veterinárnej starostlivosti, prerokovaný návrh zákona v druhom čítaní, ktorým sa mení zákon č. 152/1995 Z. z. o potravinách a napokon tento návrh zákona o ochrane spotrebiteľa majú cieľ chrániť spotrebiteľov pri konzumácii potravín a zároveň stanovujú sankcie pre obchodné spoločnosti, ktoré ponúkajú pokazené potraviny. Problém je v tom, že každý z uvedených zákonov uvádza na konkrétne previnenie inú sadzbu sankcie. Ktorá sadzba bude potom prioritná pre konkrétneho kontrolóra? – pýtam sa. Preto v zmysle § 73 ods. 3 rokovacieho poriadku navrhujem, aby návrh zákona bol vrátený navrhovateľovi na dopracovanie. Ďakujem pekne.