Nicholsonová, Lucia, poslankyňa NR SR (2012-06-26):
Aj ja, ďakujem. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené dámy, vážení páni, na rozdiel od priateľov zo SMER-u ja sa teda úplne stotožňujem s tým, čo odznelo v príspevku v rozprave od pána poslanca Beblavého, myslím, že veľmi dobre argumentačne vystavaný príspevok. A ja mám aj iné dôvody, pre ktoré považujem vládny návrh tzv. kompetenčného zákona za minimálne šitý horúcou ihlou, veľmi unáhlený, nepremyslený, a tie dôvody sú hlavne tie, že vláda ruší post podpredsedu vlády pre ľudské práva a pre národnostné menšiny bez toho, aby ho adekvátnym spôsobom nahradila. Kompetencie podpredsedu neprechádzajú v plnej miere na žiaden rezort ani na žiadneho ministra. Téma ľudských práv nebude mať zastrešenie na vládnej úrovni. A to napriek rozsiahlym medzinárodným záväzkom, ktoré v tejto oblasti Slovenska republika má. A to sa týka celej oblasti diskriminácie ako takej. Vláda pôvodne, aspoň cez nejaké mediálne udičky, hovorila o zriadení splnomocnenca pre ľudské práva, dnes je nám asi všetkým jasné, to, že pribudne splnomocnenec pre národnostné menšiny a ostanú splnomocnenci pre rozvoj občianskej spoločnosti a splnomocnenec pre rómske komunity, ale o splnomocnencovi pre ľudské práva sa prestalo hovoriť úplne. A fakticky to znamená, že sa touto agendou nebude asi zaoberať nikto. Podľa návrhu má problematiku ľudských práv riešiť ministerstvo zahraničných vecí. Ja by som tu oveľa radšej videla pána ministra. Avšak pôsobnosť ministerstva zahraničných vecí je upravená len vo vzťahu k dotačným schémam pre tieto témy, nie vo vzťahu k vnútroštátnej tvorbe a k implementácii ľudskoprávnych politík a k predchádzaniu diskriminácií akýchkoľvek foriem. Takáto celková pôsobnosť absentuje, čo je však aj logické, keďže ako všetci vieme, ministerstvo zahraničných vecí je ústredným orgánom štátnej správy v oblasti zahraničnej politiky a nie pre oblasť vnútroštátnych politík. A preto je vôbec otázne, či ministerstvo zahraničných vecí môže rozdeľovať hoci aj granty pre podporu vnútroštátnych projektov a či to nakoniec nedopadne tak, že to budú granty pre rozvoj ľudských práv, napr. v tretích krajinách. Takýto presun je jednak svojou povahou pomerne nešťastný, pretože tento rezort sa primárne zaoberá vonkajšími vzťahmi a aj v oblasti ľudských práv predovšetkým obhajuje Slovenskú republiku pred medzinárodnými inštitúciami, a preto je veľmi ťažko predstaviteľné, že by sa toto ministerstvo, a teda samotný pán minister reálne a systematicky riadili agendou ľudských práv. Absurdný je podľa mňa aj spôsob tohto presunu kompetencií, pretože v texte zákona nie je explicitne uvedené, že oblasť ľudských práv má koordinovať a riadiť ministerstvo zahraničných vecí, iba v dôvodovej správe sa uvádza, citujem: „Prechodom dotačných titulov v oblasti ľudských práv z pôsobnosti Úradu vlády Slovenskej republiky do pôsobnosti ministerstva zahraničných vecí sa zároveň ministerstvu zahraničných vecí vymedzuje aj kompetencia v oblasti ľudských práv, pretože kompetenčný zákon v spoločných ustanoveniach ukladá ministerstvám aj plnenie ďalších úloh ustanovených v osobitných predpisoch.“ Prepáčte, pri všetkej úcte, ja si myslím, že tento spôsob je až takým výsmechom pre riešenie oblasti ľudských práv na Slovensku. Novela rieši presun niektorých dotačných schém z úradu vlády na iné inštitúcie. Oblasť podpory ľudských práv má napríklad prejsť teda na ministerstvo zahraničných vecí, rómske projekty majú prejsť na ministerstvo vnútra, a tak ako sme počuli, aj samotný splnomocnenec pre rómske komunity, ale v redukovanej miere len na oblasť riešenia nepriaznivej situácie pokiaľ ide o granty. Toto opatrenie možno považovať za značne nesystematické. Uvedené rezorty sa daným oblastiam dlhodobo nevenujú. To všetci vieme. A teda nie je predpoklad, že budú schopní kvalitne manažovať tieto dotačné schémy. Podobne ministerstvo vnútra by v budúcnosti prerozdeľovalo zdroje pre rómske komunity, osobne to považujem za absurdné. Nemá pritom žiadne výrazné kompetencie v oblasti zdravia, vzdelávania, bývania či zamestnanosti, čo sú všetko oblasti, ktoré by sme mali riešiť, ak hovoríme o riešení tzv. rómskej otázky. A neprekvapuje preto, že samotné ministerstvo vnútra vo svojich pripomienkach s presunom tejto agendy do svojej pôsobnosti tiež nesúhlasí. Ministerstvo vnútra nesúhlasí, podobne ako napríklad 68 mimovládnych organizácií, ktoré zaslalo vláde otvorený list, pretože odmieta návrh novely kompetenčného zákona. Považujú ju za zlú a znepokojujúcu. Podľa mimovládnych organizácií sa ňou vláda plánuje zbaviť zodpovednosti za oblasť ľudských práv, ktoré strácajú inštitucionálne zastrešenie na tej najvyššej úrovni, akej sa jej dostávalo v minulosti, keď to patrilo pod podpredsedov vlády. Navrhovaná novela totiž ruší tento post, a to bez adekvátnej náhrady. Výrazne tým znižuje dôležitosť aj napríklad v oblasti rodovej rovnosti. Mimovládne organizácie preto vyzývajú vládu na verejnú diskusiu o inštitucionálnom zabezpečení ľudskoprávnej a menšinovej a rodovej politiky. Nesúhlasia s presunmi, ktoré boli spomenuté, či už v rámci kompetencií, alebo dotačných schém, a poukazujú na to, že tento návrh zákona si vyžiadal 159 zásadných pripomienok. Ja si myslím, že je to strašne veľa, a preto sa vraciam k tomu, čo som povedala na úvod, že skutočne si myslím, že je to minimálne šité horúcou ihlou. A preto, pre tie dôvody, ktoré som uviedla, podávam procedurálny návrh podľa § 34 rokovacieho poriadku na vrátenie návrhu zákona predkladateľovi na dopracovanie. Myslím, že to odôvodnenie je jasné a nemusím sa k tomu už viacej venovať, že pán Brixi? Ďakujem pekne.