Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-05-28):
Vážený pán predseda Národnej rady, vážený pán predseda Rady pre vysielanie a retransmisiu, vážení kolegovia poslanci, poslankyne. Toto je tá správa, idem ju prečítať (Vyslovené s pobavením.). Nie, chcem urobiť znova reklamu aj pre prípadne ľudí, ktorí to pozerajú, www.nrsr.sk,	tam to cez program nájdete. Celá tá správa je v elektronickej podobe a forme. A odporúčam ľuďom, aby si ju pozreli, naozaj je v niektorých častiach zaujímavá a dôležitá. Odporúčam naozaj. Ja len relatívne krátko chcem k tomu zaujať takýto nejaký postoj, pán predseda. Ja vás svojím spôsobom obdivujem, lebo vy ste si zobrali na seba obrovskú úlohu a vy vlastne aj preberiete zodpovednosť za celú jednu generáciu, ako bude ovplyvnená masovokomunikačnými prostriedkami. To je úloha aj na, na koňa, jak by sa dalo povedať, hej, čiže máte obrovskú zodpovednosť. Proste tak jak niektorá generácia, v čom vyrastie, v akom prostredí, televíznom, čo bude pozerať, tak je to s vašou, s vaším, nechcem povedať, že s dovolením, ale s vašou súčinnosťou a s vašou nejakou mierou zodpovednosti. Ja chcem na vás apelovať, aby ste si boli vedomý, keď ste sa na to podujali a budete predsedom tej rady ešte do 2017. Lebo to ide dosť zlým smerom. Je to, poviem takto otvorene, niekedy až vlasy dupkom stavajú. V tejto krajine má, treba povedať, dramaturg väčšiu moc ako parlamentný výbor. Tuná sú poslanci vyplašení jak zajace, že či ich niekto zoberie alebo nezoberie do kamery, nedajbože, že niečo by povedali, lebo však neviem, čo sa môže stať, a sa nad nimi zavrie a urobí kríž a už ho na obraz nepustia. Čiže tu nečakajme, hej, že by došlo k nejakému pohnutiu, hej, že teda ľudia by sa vzopreli a povedali by, že čo je moc, je veľa. Tak asi zostáva len to nechať na tých ľuďoch, aby vám tých žiadostí vypisovali viac. A vy tu, a teraz premostím, vy tu hovoríte ku koncu toho vášho príslovu, že vám sa množia tie podnety a prisudzujete to tomu, že ľudia sa začínajú ako, keby som vás zacitoval, tak je to „prejav dozrievania občianskej spoločnosti“. Zle, pán predseda, úplne zle! Vy to tu nepoznáte. Ja poznám, ja som v teréne od rána do večera. Zle! Ľudia sú rezignovaní. To, že sa vám množia tie prípady, to není príbehom o občianskej angažovanosti, to je príbehom zúfalstva, absolútneho zúfalstva, že už nevedia čo, kde, ako, komu napísať, že čo s tým. Obzvlášť keď máme predsedu nášho výboru, ja som zvedavý, že či zaujme k tomu nejaké, k tejto správe nejaké slovo chlapa, a že či teda tá devastácia spoločnosti bude pokračovať takým prudkým spôsobom, ako pokračuje, aby sme nakoniec, ja vám ešte dám šancu, pán Jarjabek, aby sme nakoniec neskončili, že jedinou vašou schopnosťou je zorganizovať svoju šesťdesiatku. To je naozaj veľká vec, že čo je, čo je táto správa a aký má vplyv na našu krajinu. Čiže nie je to, nie je to občianska angažovanosť. Je to výrazom zúfalstva, absolútneho zúfalstva. A keby som chcel ľuďom poradiť, a vychádzam z toho, že preberáte zodpovednosť a preberte ju, tak keď vychádzame z toho, že tu nikto, všetci sa bojíte, ale ja by som ľuďom odporučil – a ja vám poviem, aj kedy ja to urobím – že keď ešte raz budú také excesy, ako zvyknú byť v tých televízoroch a tak devastujú ľudí tejto krajiny, tak treba ísť štrajkovať a protestovať pred váš dom. Ja neviem, kde presne bývate, ale to sa dá zistiť, a tam to bude mať zmysel. Lebo vy ste ten, pred vami. A ja vám poviem, ešte raz, ešte raz bude niekto mojim deťom púšťať počas kreslenej rozprávky reklamu na alkohol, ešte raz si to niekto dovolí, tak ja ten protest pred tým vaším domom urobím. A za klobúk si to nedáte, za klobúk si to nedáte, naozaj si to nedáte! Ešte raz si to niekto dovolí. Lebo to sú už vyvrcholenia tých excesov, toho, že čo sme schopní akceptovať. Že pustíme deťom kreslenú rozprávku, disneyovku, v nedeľu večer, ja ich v plnej, vedomý si toho, však je to kreslená rozprávka, nechám to pozerať, a zrazu počujem Vodka Absolut. Kam sme sa to dopracovali?! A to je aj moja otázka, pán predseda, na vás. Začali ste konať v tejto veci? Konáte v tejto veci? Som zvedavý, sa bojím, že mi poviete, že ste si to ani nevšimli. Lebo to by ste si mali všimnúť. To je už naozaj, že vždycky sa hovorí, že dovtedy sa chodí, kým to nepraskne, to je tým excesom, že kam to došlo. Kam to došlo, že je niekto schopný pustiť deťom počas kreslenej rozprávky reklamu na alkohol. Presne v takej krajine žijeme. A vy za to ste zodpovedný spolu s vašimi kolegami. A budete za to zodpovedný do roku 2017. A ja nelámem palicu nad vami, pán predseda, ja som dokonca ochotný veriť, že s tým niečo urobíte. Ale som zvedavý. Som zvedavý, ak ste nezačali v tomto konkrétnom prípade konať, ako budete konať. A som zvedavý aj na tú pokutu. Ja som minule hovoril, že nemám krvavé oči po pokute, ale potom som si to rozmyslel, že ak je niekto tak cynický a bezcitný, že to tam natlačí tým deťom, tak nie 1000 eur, nejak tam štandardne. Ja som si to pozeral, 1000, 1500 eur dávate pokuty. Som zvedavý, naozaj som pre tento konkrétny prípad zvedavý, že ako to celé dopadne. Ja sa nechcem tuná rozširovať o tom, že v tej programovej časti, že čoho sme schopní a ako sme schopní, na čo pozerať. A tu pani Vaľová nie je, ale ona mi minule povedala, že rodič si je zodpovedný. Vyprosím si potom aj do budúcna, že by mi niekto hovoril, že či ja som zodpovedný. Ale ak niekto oklame, oklame tie deti, že im povie, že ide púšťať rozprávku a potom im pustí reklamu na alkohol, tak ako ja mám, jako ja mám veriť? Čomu mám veriť?! Už moje deti, my to už fakt nepozeráme, ja som bol jeden z prvých, ktorý, desať rokov dozadu taký obrovský bilbord v meste som, keď začali tie Big Brothers, že „Nepozerám tú zhýralosť a je mi dobre“. Ani sme to nepozerali, nezúčastňujeme sa toho. Ale keď deťom pustí niekto rozprávku, tak nech mi ich neklame! Nech mi neklame moje deti! To vás chcem poprosiť, pán predseda, dobre? Nech mi nikto neklame moje deti pod rúškom kreslenej rozprávky, že im bude podsúvať reklamu na alkohol. A ešte budem  jednu vec na vás apelovať. Som rád, že ste sa pohli v tej opone, lebo ja som bol na tej prezentácii na ministerstve kultúry, kde ste to prezentovali. A v zásade, keď to zjednoduším, všade to majú, len my sme to nemali, hej. Všade to majú, len my sme to nemali. Zrazu sme sa zobudili, chvalabohu! Už je síce veľa pokazeného, ale chvalabohu, hej? Ale teraz chcem ešte apelovať na vás, na ten nešťastný alkohol, lebo niekto pre silu tej loby to urobil, že ten alkohol tým ľuďom od tej desiatej už púšťať, od tej desiatej to na nich valíte, že normálne kukajú, že to sú orgie. To sú alkoholové orgie, že aký je ten svet bezstarostný a ľahký, keď! Takto sa to podsúva. Tá devastácia na spoločnosti, na krajine, ktorá týmto dlhodobým pôsobením bude, vy budete zodpovedný, aj vy budete zodpovedný, pokiaľ to necháte takýmto spôsobom. Aj vy! Lebo Európsky parlament prijal smernicu, Európska komisia, všetky vlády sa zaoberajú alkoholizmom ako obrovskou metlou, aký je nárast, neviem čo. Teraz som dokonca zachytil, že u nás sa už konečne tomu niekto začal venovať, že zistili alarmujúce čísla v náraste alkoholizmu mladých ľudí a užívania alkoholu. No prečo?! No prečo? No keď im od štrnástich rokov púšťate reklamy na alkohol, tak prvé čo, keď ho pustíte domov, tak je tak urvaté z reťaze, tak chce to vyskúšať, lebo ste ten dopyt vytvorili. To je aj ten apel, vážení kolegovia, máte to, možno zajtra, pozajtra príde ten zákon, jak málo stačí niekedy, ako málo stačí. Teraz je reklama od desiatej, od dvanástej. Nepustia vás vaši! Lebo by ste, komu by, zopár, pár korún by niekomu ubudlo? Necháte to, prejdete to mlčaním, ignorovaním. Potom sa zbadáme, že jak to na tých uliciach vyzerá, že tí mladí ako chlascú. A potom, že kde je chyba? Potom budete robiť štúdie, potom budete! Chyba je v tom, že ste to dovolili. Chyba je v tom, že ste to dovolili, aby alkohol a reklama a podsúvanie, že ako sa to dá ľahko, len si stačí trošku, môže byť už o desiatej. To je celá chyba. To je vaša zodpovednosť, aj zodpovednosť tuná pána predsedu. Pán predseda, držím vám palce do vašej misie do roku 2017, ale naozaj chcem apelovať na vás, že ešte veľa detí bude dorastať, veľa detí jak špongia bude vnímať to, čo im teraz púšťame. Viete, keď naháňajú posledných úbožiakov po krajine a povedia im: Poď do telky! A oni idú. Už nech s tým robí, čo chce, nech už to púšťajú, lebo keď viete, tak nedovolíte to pozerať. Ale hovorím, tam ste, tam prekročil niekto Rubikon, lebo ste oklamali tie deti. V tomto prípade niekto oklamal tie deti. Povedal im, pustím vám disneyovku, a púšťal im reklamu na alkohol. Toto je už veľký Rubikon. A to som naozaj zvedavý na ten exemplárny postup z vašej strany v tejto veci. Naozaj si naň počkám. Ešte som mal niečo na jazyku, čo som vám chcel povedať, ale však možno o rok, o rok, ešte ja tu určite budem, tak uvidíme o rok, prípadne doplním. Ďakujem pekne.