D. Lipšic, poslanec: (2009-10-15):
Hovoríte, že politické názory sú neprípustné v justícii. No, zdá sa, že ako ktoré. Názory, keď Súdna rada hlasovaním vyjadrovala podporu ministrovi Harabinovi aj pred predchádzajúcou schôdzou, aj po nej, hlasovania podpísané vami ako podpredsedníčkou Súdnej rady Petríkovou, tie boli v poriadku. Názory proti pánovi Harabinovi, to sú politické názory. Za neho nie, to je v poriadku, to nie je politizácia. To znamená, že politické názory sú v justícii prijateľné, ale len tie naše, len tie správne. Opačné už nie. Hovoríte o prípade Kudashkina, tak vám z neho budem, pani ministerka, citovať. Máte pravdu, prípad Kudashkina, rovnaký ako prípad Dubovcová nie je. Rozhodovacia prax európskeho súdu je kazuistická, rozhoduje o každom prípade. To nie sú identické prípady. Ale európsky súd vo svojom zdôvodnení povedal, teraz budem citovať všeobecné princípy: „Súd už stanovil, že aj keď predmet diskusie má politické aspekty, to samo osebe nestačí, aby bránilo sudcovi“ – sudcovi – „vyjadriť sa k veci. Je to najprísnejší trest vyzlečenie z taláru, ktorý možno uložiť v disciplinárnom konaní a z hľadiska vyššie uvedených záverov súdu nekorešponduje závažnosti previnenia. Navyše tento trest mohol nepochybne odradiť ostatných sudcov“ – znovu zdôrazňujem sudcov – „v budúcnosti od toho, aby sa kriticky vyjadrovali o verejných inštitúciách alebo politikách zo strachu, že prídu o funkciu sudcu.“ Pripadá mi byť trochu komické, ak niekto sa tu pýtal, že koľkože to percent títo sudcovia tvoria? To nám už mnohí hovorili, že v princípe veď tých sudcov nespokojných je málo. Voči všetkým začneme disciplinárne konať a ostatní sú ticho, asi sú spokojní. Nehovorili niečo podobné aj komunisti? Hovorili, veď koľko je tých disidentov, málo, dali sme ich do basy a ostatní sú už ticho. Asi sú s nami spokojní. To myslíte naozaj vážne, tento argument?! Pani ministerka hovorila, že návrh obsahuje formuláciu, že nezaváhala ani jeden deň. To je pravda. Zaváhala nakoniec deväť dní a my sme nevedeli, koľko dní zaváhala aj preto, že návrh na disciplinárne konanie nebol sudkyni Dubovcovej nikdy doručený. Jej bolo doručené len rozhodnutie pani ministerky o pozastavení výkonu funkcie. (Reakcie z pléna.) Opýtajte sa. (Ruch v sále.) Má to doručenie vykázané? Hovoríte o sudkyni Sninskej. O tom, že vy ste konať skôr nemohli. Podľa zákona je možné sudcovi pozastaviť výkon funkcie v okamihu, keď je voči nemu vznesené obvinenie. Taký je zákon. Koho tu klameme, že je možné pozastaviť výkon funkcie, až keď je podaná obžaloba a je prijatá na ďalšie konanie? Veď to nie je pravda! A za mojej éry každý sudca, ktorému so súhlasom Ústavného súdu vzniesli obvinenie, mal pozastavený výkon funkcie. Nie je prijateľné, aby bol v talári človek podozrivý z vážnej trestnej činnosti a bol v tom talári za vašej éry. Pýtal som sa vás, pani ministerka, druhýkrát. Opýtam sa tretíkrát. Ako je možné, že ministerstvo spravodlivosti robí sudkyni Sninskej obhajcu? Ako je možné, že potom ako advokátovi neprezradia a nepovedia, ktorý sudca má vec pridelenú, volajú z ministerstva spravodlivosti, kto ju má pridelenú? Je to absurdné! Ako je možné, že v kauze Černák sa volá z ministerstva spravodlivosti na konajúci súd a konajúcemu sudcovi? Hovoríte o detenčnom ústave. Keď som ja odišiel z ministerstva, nielenže bola podpísaná dohoda, do ktorej som, áno, primäl ministra zdravotníctva, aby ju podpísal, aby som aj ja mal čistý stôl, kým odídem. Boli pripravené prostriedky na príslušníkov Justičnej stráže a bol navýšený ich počet v rozpočte pre rok 2006, aby bolo možné strážiť detenčný ústav. Váš predchodca dohodu vypovedal. Tie peniaze, neviem, kde dodnes sú. Pýtal som sa pri prerokovaní vládneho programu pred tromi rokmi, pri rozpočtoch každý rok, kedy bude detenčný ústav? Priority sú tendre, nástenkové, emisné, rôzne. Bezpečnosť ľudí nie je pre túto vládu prioritou. To je smutné! Bezpečnosť slušných ľudí, ktorí sú ohrozovaní na živote potenciálne nebezpečnými páchateľmi. Hovoríte – a teraz prejdem k tým sudcom, o ktorých ste hovorili. Pani sudkyňa Stránska. Ja ju osobne veľmi nepoznám, ale keď ste hovorili o Duckého zmenkách, kto rozhodoval, pani ministerka, ako predsedníčka odvolacieho senátu v Duckého zmenkách? Nebola to náhodou Dr. Marková? Nie je to náhodou tá Dr. Marková, ktorá na návrh HZDS sedí v Súdnej rade vedľa vás alebo sedela vedľa vás? Kto potvrdzoval rozhodnutia, škandalózne, v Duckého zmenkách, pani ministerka? Povedzme si to otvorene. Hovoríte o sudcovi Gavalcovi. To, ja by som upozornil poslancov, je ten sudca, ktorý zrušil škandál s pezinskou skládkou. To je ten predseda senátu. A možno preto je problém pre dnešnú vládnu koalíciu, lebo rozhoduje nezávisle v prospech občanov a nie v prospech developerov smetísk, ktoré majú vyrásť pod oknami obyčajných ľudí v Pezinku. To je asi problém! Na Najvyšší súd ho preložila Súdna rada. Čo ste nám chceli povedať tým, že prešiel z okresného súdu na Najvyšší súd? Keď ho preložila Súdna rada, nie minister spravodlivosti. Čím ho chcete škandalizovať ešte, keď neviete už nič iné nájsť? Sudca Babjak, hovoríte, že nekoná, že je to škandál, lebo osem rokov nekonal vo veľkom megapodvode. Sudca Babjak bol do roku 2007 sudcom Ústavného súdu. Do roku 2007 bol sudcom Ústavného súdu, opakujem ešte raz. Čiže ak má nejakú kauzu pridelenú, maximálne je to dva roky. A nech ľudia posúdia, pani ministerka, kto z tohto pultu klame. (Reakcia z pléna.) Pán Mečiar, časy, kedy sa s vami bolo potrebné sa zaoberať, už pominuli. Takže vami sa zaoberať nebudem. Hovoríte o sudcovi Majchrákovi. Keď bol prepustený spoluobžalovaný Okoličányho, zodpovedal za to sudca Mihál, ktorý podľa mňa je oprávnene disciplinárne stíhaný. Bolo to jeho pochybenie, on bol referujúci so spisom, on mal spis u seba v kancelárii. Dr. Majchrák za to nijako nezodpovedal, pretože sťažnosť advokáta, aby prepustili spoluobžalovaného Okoličányho, prišla až niekoľko dní po tom, kedy uplynula maximálna doba väzby. Vy to veľmi dobre viete. Sudca Majchrák je človek, ktorý ako predseda senátu správoplatňoval rozhodnutie vo veci kyselinárov. Sudca Majchrák je človek, kde väčšina rozhodnutí v zbierke súdnych rozhodnutí je rozhodnutí jeho senátu. Hovoríte o sudkyni Benešovej, či zakázala, alebo nezakázala nahrávanie. Ja som tu povedal o inom prípade, o sudkyni Koščovej z trebišovského Okresného súdu, ktorá zakázala nahrávanie v spore Soročina – ministerstvo spravodlivosti. Pýtal som sa vás, pani ministerka, čo v tejto veci ministerstvo urobilo? Nepovedali ste nič. Nepovedali ste nič. Povedali ste o disciplinárnom stíhaní sudcu Jankovského, spisová značka 1Dso2/05. No problém tam bol, že vlastne kedy zakázal to nahrávanie? Pretože na argument, a teraz citujem aj z odôvodnenia disciplinárneho senátu, že o zdravotnom stave sa vôbec nekonalo, uviedol, že „sa vyjadroval okrem iného k výške svojich príjmov a k podnikateľským aktivitám. Informácie, ktoré je potrebné považovať do skutočnosti osobnej povahy.“ Žiadne intímne styky, pani ministerka. Sudca Hrabovský. Sudcu Hrabovského som z funkcie podpredsedu krajského súdu odvolal. Odvolal som ho pre jeho vyjadrenie, že prezident republiky nemusí rešpektovať rozhodnutie Ústavného súdu a môže vymenovať pána Harabina do funkcie predsedu Najvyššieho súdu napriek tomu, že bolo vykonateľné predbežné opatrenie Ústavného súdu, ktoré to prezidentovi Schusterovi zakazovalo a on sa podľa toho aj zariadil. Ja som ho ani nestíhal disciplinárne, ale považoval som za problém, ak sudca nevyjadrí svoj názor, to by mi nevadilo, odcitujem aj moje vyjadrenie z toho času. Vadilo mi a vadí mi, ak ktokoľvek, a najmä sudca, vyzýva k nerešpektovaniu súdneho rozhodnutia, nie že ho komentuje. Vyzýva k jeho nerešpektovaniu. To podľa mojej mienky je problém. (Reakcie z pléna.) A moje vyjadrenie v tom čase, v roku 2003, bolo: „Ja som prívržencom slobody prejavu a myslím si, že je správne v slobodnej spoločnosti sa vyjadrovať aj kritizovať súdne rozhodnutie, ale musíme ich všetci rešpektovať.“ A to si myslím dodnes. „Podľa zákona o sudcoch a prísediacich by sa mali sudcovia zdržať verejného komentovania súdnych rozhodnutí. Ale keby len komentoval to rozhodnutie,“ to je moje vyjadrenie z toho času, „tak k takémuto kroku nepristúpim. Ale keďže ako sudca vyjadril názor, že nie je potrebné rozhodnutie Ústavného súdu rešpektovať, tak to si myslím, že je veľmi vážna vec.“ A ešte raz opakujem. Ja som ho nezačal disciplinárne stíhať, ale zdalo sa mi byť neadekvátne, aby zotrval vo vedúcej pozícii na krajskom súde. Za tým si stále stojím. Na záver. Pani ministerka nám porozprávala o tom, že za dnešnej doby sudcovia rozhodujú akoby viac a situácia sa zlepšuje. Tak si poďme pozrieť štatistiky, ako sa naozaj situácia zlepšuje. Máme zatiaľ údaje len za rok 2007, lebo za rok 2008 ministerstvo spravodlivosti nepredložilo správu o stave justície. Takže porovnám roky 2006 a 2007. V počte registri C v občianskoprávnych veciach bol pokles vybavených vecí o 2 027, v registri P bol pokles vybavených vecí o 1 267, v registri D dedičské veci bol pokles vecí o 2 993 v roku 2007. Držme sa faktov, nerozprávajme si nejaké dojmy, nemýľme si ich s pojmami, lebo to je potom problém. Chcem vám povedať, aký je podľa mojej mienky najväčší dôvod pre zvolanie tejto schôdze. Pani ministerka tu viackrát riešila moje kamarátske-nekamarátske vzťahy. Ja som sudkyňu Dubovcovú nevidel štyri roky, nehovoril som s ňou štyri roky. Ja s ňou nie som v žiadnom kontakte, ale budem sa zastávať každého jedného sudcu, či som s ním v kontakte, alebo nie som, ktorý bude perzekvovaný len preto, že sa vám, možno HZDS, nejakým spôsobom prestane páčiť. Hovoríte o tom, že justícia sa politizuje a že by nemala byť predmetom politiky. Prečítam vám tlačovú správu z 18. 9. tohto roku, tlačovú správu Ľudovej strany – HZDS: „Dohodli sme sa so SMER-om a SNS, že našich nominantov do disciplinárnych senátov podporia, a nedošlo k tomu. K tomuto sa staviame negatívne, nie sme s tým spokojní.“ Podľa ĽS – HZDS, „SMER a SNS porušili tento týždeň koaličnú“, teda politickú, predpokladám, „dohodu.“ Pani ministerka, poprosím vás, aby ste nabudúce o politizácii justície už vy nehovorili. Ďakujem. (Potlesk.)