V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-03-21):
B. Brestenská, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené dámy a páni, milí hostia, nechcem tiež veľa rozprávať, lebo už tu bolo veľa povedaných argumentov za aj proti, ale také niektoré myšlienky mi ešte napadli, keď sa tu mnohokrát argumentuje, a chcela by som toto pred druhým čítaním naozaj dať na zváženie, aby sme skutočne, ťažko možno presvedčiť tých, ktorí nie sú presvedčení, aby hlasovali za, alebo tí, ktorí sú presvedčení, že chcú to posunúť ďalej, aby tak aj zostali. Nie, nechcem presviedčať, ale chcem, aby sme sa zamysleli naozaj nad tou kvalitou a nad tým spoplatnením, o ktorom sa tu rozprávalo. Naozaj som o tom hlboko presvedčená, sedia tu moji kolegovia aj v opozícii, aj v koalícii, ktorí majú iks rokov skúseností na školách, že zväčšením počtu škôl, tých 26 univerzít prinieslo devalváciu vzdelávania. Žiaľ, musím povedať áno. Štatistiky o tom hovoria, aj študijné výsledky tých študentov, aj uplatnenie, aj prechod z jednej univerzity na druhú. Veľmi málo počujem pozitívnych názorov, žeby sa zvýšila kvalita vzdelávania. Prístup sa možno zvýšil, to áno, ale aj ten je nedostatočný, takže máme veľa univerzít a málo kvality a malý prístup. Pán kolega Husár hovoril, že neexistuje nejaká analýza. Analýza existuje, máme ju všetci, kto má prístup, správa o stave vysokého školstva za rok 2003. Nechcem veľmi chváliť pána ministra, mám voči nemu tiež mnohé výhrady, keď rozprávame a diskutujeme, som skôr naňho kritická, ale za toto musím povedať, že ministerstvo školstva spravilo dobrú analýzu. Po prvý raz je to analýza, ktorá má málo strán textu a veľa strán čísiel. Tie čísla naozaj už vykazujú určité relevantné výsledky. Sú tam veľmi sporné informácie, ktoré si málokto uvedomil a čítal, keď možno už hovoril o tejto reforme. My v školskom výbore sme to mali. Už tu zaznelo viackrát aj v diskusii, nehovoríme vôbec o tom, že spoplatnenie externého štúdia je anomália, áno, že máme viac externých ako interných, že to spoplatnenie neexistuje, lebo je virtuálne. Na vysokých školách neexistuje externé štúdium platené, lebo na to nie je zákon, ale existuje reálne spoplatnenie, ktoré ide inými fondmi ako do vysokých škôl, a to nie je jedna koruna ani sto korún, ale to je vyčíslené, ja som to videla, tak len predbežné vyčíslenie je okolo 1,9 miliardy, čo je dosť, myslím si, peňazí, ktoré idú mimo vysokých škôl. To je 20- až 30-tisíc školné, ktoré platia študenti za externé štúdium. V tejto analýze je, že mnohé univerzity, kde prepočet je, že denné štúdium obsahuje na 75 percent a externé na vyše 100. No taký štát ja druhý nepoznám, ktorý toto má. Lebo externé štúdium má byť štúdiom o pomoci praxe, zvýšenie kvality praxe, vzdelania, a nie nahrádzania denného štúdia a urobiť si z toho biznis. Takže o akej kvalite hovoríme na vysokých školách? Preto si myslím, že moje stanovisko je, ale zároveň aj stanovisko ANO, lebo zatiaľ sme za klub, čiže môžem povedať aj za klub, my sme od začiatku hovorili o participácii študenta na vzdelaní. Samozrejme, že sme za mieru únosnosti v rámci tej sociálnej situácie, aká tu existuje. Študent by mal mať vedomie, že nielen si môžem preštudovať, koľko chcem a kde chcem a hlásiť sa, kde chcem, a hovorí sa o socializme a nesocializme, ako sme študovali. Ja si myslím, že aj ja za čias, keď bol socializmus, som študovala, platila som za každú rozbitú kadičku, za každý rozbitý teplomer, za každú jednu vec, ktorú som rozbila, a nikto sa ma nepýtal, či som chcela platiť, alebo nechcela platiť. Ale tu bola zodpovednosť mojej práce, ktorú som mala, aj vtedy sme boli určitým spôsobom zaangažovaní na kvalite toho štúdia. Ja si myslím, že dnes je naozaj veľký záujem študentov, chcú veľa študovať, to je veľmi pozitívne. Chcú mať vedomosti, chcú mať vyššie vzdelanie, ale otázka je, či naozaj nielen práva, ale aj tie povinnosti sú tam, či je tam tá zodpovednosť. Spoplatnenie by mohlo viesť k tomu, že naozaj nie to, čo je zadarmo, ja nehovorím teraz zadarmo, ale to, čo chcem kvalitu, si naozaj budem aj pýtať za tie peniaze. Mne prekáža, čo pán minister dobre vie, čo som hovorila, nie pán Zajac teraz, ale pán minister Fronc vie, že mi prekáža, že chýbajú v tomto zákone práve tie kritériá kvality pre učiteľa a pre žiaka, lebo ja si myslím, že ani učitelia nie sme rovnakí. To zase tiež môžem do našich radov povedať veľmi otvorene. Neviem kde, ale zatiaľ moji študenti, ktorí ma hodnotia aj anonymne, zatiaľ to nevyzerá zle. Takže ďakujem mojim študentom, ktorí ma hodnotia pomerne pozitívne, ale môžem povedať, že za posledných 12 rokov som sa musela veľmi veľa učiť a zmeniť svoju prácu, lebo veľmi sa zmenili moji študenti. Sú oveľa náročnejší a sú oveľa kritickejší, čo beriem. Ale na škole sa stretávame so študentmi, ktorí berú školu len tak akože, aj s kolegami, ktorí, nechcem byť teraz kritická, nielen na mojej fakulte, ale aj na iných, ktorí sa tešia, že z 12-týždenného semestra odučia tri týždne. Aj takých kolegov máme. Takže kritériá kvality by mali platiť ako pre učiteľov, tak aj pre študentov. A myslím si, že určité spoplatnenie, alebo spoluúčasť študenta by mala tieto veci zmeniť, postavenie študenta, jeho práva aj povinnosti. Druhá vec, čo sa tu nehovorí a čo by som chcela zdôrazniť, preto som presvedčená, že tento zákon nie je dobrý, lebo máme k nemu naozaj mnohé výhrady a chceme, aby sa o nich diskutovalo v druhom čítaní, ale podporíme ho v prvom čítaní, ale chcela by som zdôrazniť, že na vysokých školách neprebehol proces rozdelenia univerzít podľa kvality vzdelávania a výskumné univerzity na univerzity a na vyššie školy. To je chyba tohto a, žiaľ, musím povedať zákona, lebo toto malo byť urobené už v rámci vysokoškolského zákona. My nemáme 26 rovnakých univerzít, my nemáme študentov, ktorí majú rovnaké diplomy, o tom som hlboko presvedčená. My máme naozaj študentov, ktorým potrebujeme zvýšiť počty vzdelanosti v bakalárskom stupni, v magisterskom aj v doktorandskom štúdiu. Nie všetci študenti majú dosiahnuť magisterské a doktorandské vzdelanie.  Nikde takto vo svete to nefunguje. Je to drahé, nákladné a neefektívne štúdium. Sú odbory, ktoré dnes päť rokov študujú, a to uplatnenie majú už od tretieho ročníka. Poviem konkrétne informatika. Väčšina študentov na matematicko-fyzikálnej fakulte, po treťom ročníku ich idú firmy roztrhať, lebo sú výborne uplatniteľní na trhu práce. A mnohí z nich aj v zahraničí si robia bakalárske vzdelanie potom aj v praxi a postupne si robia magisterské a doktorandské štúdium, lebo naozaj prax potrebuje týchto ľudí a mnohí sú najlepšie platení na trhu práce, bakalári, informatici, grafici, systémoví inžinieri a tak ďalej. Takže to sú veci, ktoré tento stav nevyriešia, ak aj spoplatníme, školstvo, ak nebude rozdelenie a nebude kvalita týchto oddiferencovaných vysokých škôl, univerzít, a druhá vec je, čo sa tu nehovorí, že financie, ktoré neraz tu spomínal pán podpredseda Mikloš, že pri rozbehnutí reštrukturalizácie siete škôl, to znamená zmene počtu 26 univerzít na 5 miliónov obyvateľstva, neviem, ja nie som prognostik, ale si myslím, že odhad je taký optimálny, je 5 až 7 univerzít verejných a iks súkromných, by donieslo aj viac verejných peňazí do univerzít. To hovorí pán podpredseda Mikloš a som o tom hlboko presvedčená, po tom voláme aj my vo výbore, o tom veľmi často hovoríme, že štát chce dať do dobrých reštrukturalizovaných kvalitných univerzít. To znamená, študent bude participovať, štát zvýši prostriedky, o tom bude vzdelanostná spoločnosť, či presvedčíme aj my,                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                       preto chcem podporiť v tomto prípade postúpenie tohto zákona do druhého čítania, lebo je to o tom, teraz sa láme ten čas. Ja viem, že môžeme mať tisíc výhrad k pánovi ministrovi, že to predložil skôr, že sa o tom menej komunikovalo, že to možno niekto hovorí, že nás nepresvedčil, keď už to bolo raz aj druhý raz. Ale teraz je možno situácia, keď si musíme uvedomiť, že buď ideme budovať vzdelanostnú spoločnosť, nedávno sme schválili Lisabonskú stratégiu, alebo teda konkurencieschopnosť Slovenska, buď sa nám podarí začať reštrukturalizáciu a presvedčiť, že finančný balík, ktorý bude v rozpočte, bude prioritne dávaný aj do vzdelania a univerzity budú naozaj potom meniť kvalitu pomerne rýchlo. Ak sa nám to nepodarí urobiť, bude to pomalé umieranie 26 univerzít. A že sa bojíme súkromných univerzít, že zaniknú niektoré, pán kolega Madej, že zaniknú tie verejné, no ja si myslím, že zaniknú, lebo počet študentov nenarastie, počet študentov poklesne. Áno, demografická krivka je, žiaľ, zatiaľ negatívna. A princíp je taký, že tých študentov nemôžete nafúknuť, proste pôjdu na tie školy, ktoré budú dobré a budú ponúkať  zaujímavé a vysoko odborné vzdelanie, dobre uplatniteľné na trhu práce. Takže toto by mala byť konkurencia, ktorá sa tu skutočne odvíja. A mám tu ešte dve také poznámočky. Myslíme si, že tento zákon, keby prešiel do druhého čítania, má také dve veci, ktoré už tu boli spomenuté  - register, ktorý takisto nepodporíme, lebo si myslíme, že dnes hovoríme o nadrezortných registroch, a nie o rezortných registroch,  a druhá vec je, navrhujeme zrušenie prechodného obdobia, lebo si myslím, že tiež, keď dva roky má byť nula, ak chceme teda zaviesť určitým spôsobom participáciu študenta na vzdelaní, a ak má byť dva roky nula, no tak tento zákon nevidím, že by mal nejaký veľký prínos po tých dvoch rokoch. Ja si myslím, že sa netreba báť ísť do týchto zmien, začať ich robiť veľmi seriózne a hľadať modely, aby každý študent na tomto Slovensku, ktorý má na to, ktorý to poctivo myslí so svojím vzdelaním a svojou kariérou, aby každý študent mal otvorené dvere a mal podporu tohto štátu. Ďakujem pekne.