Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-05-15):
Vážený pán predsedajúci, vážené, nemnohé, kolegyne, kolegovia, mne je to asi už súdené, že častokrát sa zjavím tu v piatok ku koncu schôdze. Nevadí. Prosím vás pekne, návrh zákona v krátkosti uvediem, hovorí o tom, čo zostalo nedopovedané v zásade aj po referende, ktoré prebehlo minulý rok – tento rok? Teraz som zaskočený. Minulý, pardon, to strašne tak letí, že človek  sa nestíha registrovať. Tento rok, tak, tak, pardon. A jednou z otázok bola, že či má rodič právo, alebo nemá rodič právo proste nejakým spôsobom vstúpiť do výchovného procesu v otázke sexuálnej výchovy, zjednodušene, presné znenie tej otázky teraz nie je potrebné definovať a priznám sa, ani ho teraz v tejto chvíli neviem. Ale v zásade to bolo o tom, ak bola nejaká skupina ľudí na referende, tak, myslím, že 95 % sa vyjadrilo za, teda že má právo, takže možno aj na, čiže aj to je požiadavka týchto ľudí, teda nehovorím, že ja som ich nositeľom, ale treba legislatívne ju dokončiť. Nie som sám, dá sa povedať, že týchto návrhov o školskom zákone sa roztrhlo vreco pre túto schôdzu. Nevadí. Ja teda vystupujem v prvom. Čiže je potrebné to nejakým spôsobom pokúsiť sa legislatívne ukončiť, lebo to bol nejaký proces, prebiehal, nejako skončil, ale nebola urobená legislatívna bodka za týmto, za týmto jedným návrhom z referendových otázok. Tuná predkladám návrh, ako by sme to mohli urobiť, a vôľu ľudí, ktorí teda v zásade ju vyjadrili aj účasťou v referende, aj vlastne tak tým zodpovedaniam, ako ju zodpovedali, dokončiť aj legislatívne, to znamená, aby to bolo obsiahnuté aj v našej legislatíve. Je to postavené na tom, dokonca dá sa povedať, aj keď sa to, niekto povie, že zvláštne, je to mimoriadne liberálny návrh z určitého pohľadu na túto otázku, to znamená, ja teda si dovolím znova vyjadriť mierne počudovanie, že tu bolo na predchádzajúcej schôdzi predložený poslankyňou liberálnej strany veľmi, by som povedal, diktátorský návrh zákona, kde vlastne sexuálnu výchovu, zjednodušene pre potreby tohto nazývam a skracujem, bolo dokonca tak povinná, že nebolo možné si z výuky ospravedlniť to dieťa. Prišlo mi to, teda s odpustením od toho, že čoho sa to malo týkať, prišlo mi to ako z pohľadu DNA liberálov trošku zvláštne. Ale však my sme už zvyknutí v zásade na veľa vecí v tejto krajine, čiže aj na toto si možno zvykneme, čiže u nás liberáli predkladajú diktátorské zákony a ja ako umiernený konzervatívec predkladám veľmi liberálny návrh zákona z tohto pohľadu. Čiže umožňujem rodičom využiť právo na to, aby sa rozhodli, či, ak áno, dávam im aj to právo, ten návrh im dáva, že či chcú, aby ich deti boli vzdelávané, a to vzdelávanie ja dám do úvodzoviek, niekto si ich tam nemusí dať, v oblasti sexuálnej výchovy takým spôsobom, ako sa niekto rozhodne, že ich treba vzdelávať. Čiže to právo umožňuje možnosť tomu rodičovi rozhodnúť, je to podľa mňa namieste a je to správne. V prípade, že sa, a teraz v zásade ja len krátko popíšem, v prípade, že, ináč to poviem, nikto nehovorí o tom, že má sa zrušiť predmet biológia, kde sa učia ženské a mužské pohlavné orgány, to naozaj by som si teda aj vyprosil, aby niekto chcel vtipne poznamenať, že čo to tu je. Vôbec nie. My, biológia sa učila aj pre 10 rokmi a ešte sa hádam aj nejaké roky učiť bude, čiže máme existujúci rozsah výuky venovanej sa nejakým oblastiam a my to definujeme oblastiam sexuálnej výchovy, je existujúci rozsah. A keby sa náhodou či už na úrovni štátneho vzdelávacieho programu, alebo školského vzdelávacieho programu rozhodlo, že treba tie deti učiť viac, ja zjednodušene hovorím, lebo tu sú aj názory, že je potrebné deti vo veku, keď pozerajú Bambuľkine dobrodružstvá, učiť, ako sa nasadzuje kondóm, v prípade, že niekto bude mať túto predstavu a dokonca aj silu a moc, že to presadí do týchto vzdelávacích programov, čo sa v určitom momente nedá vylúčiť v tejto krajine, tak necháva tento návrh zákona rodičovi právo sa k tomu vyjadriť takým spôsobom, že nemusí alebo nie je povinný svoje dieťa na takúto rozšírenú hodinu, kde sa toto bude preberať, poslať. A ešte je tam napísané, že škola nie že spraví z toho dieťaťa absentéra a pošle ho na ulicu, hej, lebo však keď sa nechceš učiť, ako sa nasadzuje kondóm, tak choď vonku. Nie. Škola je povinná zabezpečiť náhradný, náhradnú výuku. V zásade zjednodušene, veľmi zjednodušene je tento návrh o tom, hej. Čiže rodič bude mať právo. A teraz, že ako to právo využije, aj to je dôležité, lebo nikto nehovorí, že rodič by mal diskutovať. Rodičovi sa zavádza povinnosť školy v prípade, ak, treba povedať základné, že my rátame s určitou proaktívnosťou rodiča, čiže rodič, ktorý sa k tej otázke nechce vyjadrovať, sa k nej nevyjadruje, ale v prípade my vnútorne rátame, že sú tu rodičia, ktorých to teda zaujíma, že čo sa jeho deti učia, a ten je v tejto oblasti proaktívny. To znamená, ak je proaktívny, ak škola sa rozhodne, že sa rozšíri nejaká výuka, tak rodič, informuje o tom rodiča a rodič má právo si vyžiadať tie materiály. Tie materiály, tam sú aj stanovené lehoty, že v akých. Rodič si ich preštuduje alebo nepreštuduje, ak teda vychádzame z toho, ak si ich vyžiada, to znamená, máme asi tú česť, teraz nie v úvodzovkách, s aktívnym rodičom, už keď si ich vyžiada, tak je predpoklad, že si ich pozrie, hej. A teraz, keď si ich pozrie, a znova môžu nastať dve možnosti, znova opakujem, to je mimoriadne liberálny návrh zákona, má dve možnosti, že ten rozsah, ten rozšírený rozsah vyučovania sexuálnej výchovy je tak postavený, že nemá s tým ten rodič problém, mu vyhovuje, tak v zásade ani nemusí odpovedať, má sa za to, že ak nepodá výhradu, že s tým súhlasí. V prípade možnosť B, že rodič má s tým problém, hej, tak túto svoju námietku adresuje škole a vtedy je škola povinná toto strpieť, hej, proste tomu umožniť, tomu dieťaťu neísť na to vyučovanie. Naozaj ma to zaráža, že niekto predložil návrh zákona, že nútite niekoho niekde byť, lebo sexuálna výchova, by sme sa mohli zhodnúť na tom, nie je matematika. Viete, nikto nehovorí, že dávame právo voľby rodičovi posúdiť, či sa bude učiť v matematike integrály, ale už zlomky nie, alebo naopak, že zlomy ešte áno a integrály už nie. Viete, to nikto nehovorí. My hovoríme o niečom takom, čo sa v spoločnosti vníma ako sexuálna výchova, to nemá nič spoločné s fyzikou, matematikou, ja neviem s čím, so slovenčinou, že či sa píše tvrdé y tam, alebo tam, hej. Čiže toto by som bol rád, keby sme sa v tomto zhodli. Preto ma zaráža to, že niekto bol schopný do návrhu zákona dokonca exaktne uviesť, že nie je možné dieťa z tejto hodiny ospravedlniť. To je podľa mňa naozaj veľmi, to znamená, že keď aj to dieťa, to bude naňho pôsobiť ofenzívne, hej, že proste jak sa nasadzuje kondóm, niekto, tak to dieťa, čo, budú vo dverách držať? To sa rozreve a oni mu povedia: „Nie, pozeraj sa!“ Ja si to neviem ani predstaviť, neviem si to ani predstaviť, že ako to predkladateľ myslel. My hovoríme, a teda v tomto návrhu je to mimoriadne korektne spracované, že rodič posúdi, rodič rozhodne a v najlepšom stave, lebo predpokladám, že rodičovi ide o dobro svojho dieťaťa. A hovorím, kľudne môže byť aj s tým komfortný, nevylučujem, že sú rodičia, ktorým to nevadí, sú rodičia, ale priznajme to právo, že sú rodičia, ktorí majú určité výhrady k takémuto vzdelávaniu, a týmto návrhom zákona im umožníme proste mať v tom jasno, hej, mať v tom jasno aj do budúcna. Ja si myslím, že ten návrh je úplne v poriadku a je namieste. Ďakujem pekne.