Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-11-19):
Vážený pán predseda, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, tak som hovoril ráno, že ja by som nebol vystúpil, ale k úcty, z úcty k tým ľuďom, lebo ja, mňa fascinuje, keď niekto vie zdvihnúť misku, teda oči od svojej misky alebo pohľad do zeme, lebo všetci tu chodíme, jak také teliatka, oči v zemi. Ale hej, ale hej, ale hej. Takže mňa to fascinuje aj z úcty k tým ľuďom, ktorí dneska spôsobili, že moja dcéra nešla do školy, lebo ráno sa pýtam, čo tu robíš? (Povedané so smiechom.) Nejde do školy, lebo že učitelia protestujú. Oceňujem aj tú kreatívnu formu, oceňujem všetko. Fantasticky, konečno, možno raz, možno raz, možno raz sa to podarí, že ľudia budú tak hrdí, že potom sa budú sem báť chodiť ministri s hlúposťami, lebo budú vedieť, že sú pod veľkým drobnohľadom jednak poslancov, ktorí tu budú mimoriadne kritickí k hlúpostiam a tí budú mať tylové zabezpečenie občanov, ktorí budú ešte kritickejší, hej. A vtedy sa budú ministri sem báť chodiť s hlúposťami. Takže ja z úcty k tým ľuďom len kratučko poviem. Ja som sa včera venoval, tak jak si myslím, že by som, teda by to malo mať nejakú hlavu a pätu, že všeobecne potom vecne z pohľadu môjho výboru, v ktorom som, teda z pohľadu bezpečnosti a dneska len tie poznámky a to ocenenie toho vzopätia učiteľov mimoriadne kreatívneho a tvorivého. Fantázia. Tak na ich podporu, dobre? Že na ich podporu, lebo ja by som nebol vystúpil, tiež som teda hovoril, že ráno som avizoval, že nevystúpim, pokiaľ by ste, pán spravodajca, predložili pozmeňovák, hej? Pokiaľ by ste predložili pozmeňovák, nepredložili ste pozmeňovák, no tak vidíte, tak ma tu máte. A ten pozmeňovák v zásade mohol byť a ja pokúsim sa v krátkosti, lebo ja tu nechcem byť také, také tie populistické reči, ale vecne ako trebárs vyškriabať, z takého len ľahkého pohľadu na rozpočet vyškriabať nejaké peniaze, hej, a dať ich učiteľom. Všetko je záležitosť a otázka priorít, samozrejme, že kto má akú prioritu, ale to chcem aj povedať, že tí učitelia nie sú ďaleko od pravdy v tom, že tie peniaze v rozpočte sú, len je to všetko otázka, otázka priorít. Ťažko sa však robí vo vláde, keď aj minister, žiaľ, príde a povie, že aké je to fantastické, keď mu požičajú za málo. Myslím, že niekto mi raz vravel, že na Harvarde učia, že dobre si požičať, to je ako zarobiť. Ale ja som možno iná škola, ekonomická, lebo ono je špeciálne, táto smerácka ekonomická škola je zvláštna, lebo aj premiér Fico má také zvláštne ekonomické teórie, ktorý povie, to, že si ľudia požičiavajú alebo, že nárast spotrebiteľských úverov je taký enormný, svedčí o stabilite a dôvere v túto krajinu. To tiež by som, teda to tu zaznelo, to som si nevymyslel, hej. Čiže viete, ja si myslím, že by bolo fantastické trebárs, a to je úplne ideál, ako Nóri, že my ideme niekomu požičať, hej? Nieže fantastické, že nám chcú požičať. I keď, samozrejme, v tej mizérii, v ktorej sme, sa javí toto ako dobrá správa. Čiže toto je také trošku pomýlené, ale nevadí. Prosím vás, ja len, keď by som povedal, že pán minister, neprišiel ten pozmeňovák, ktorý som čakal, že by sme uspokojili tých učiteľov, ktorí sa domáhajú, že nejakého toho eura navyše, keď už toľko peňazí ide do, neviem, čoho všetkého, tak som si vybral pri zbežnom pohľade na ten váš rozpočet, ja som tu včera hovoril len to MV, nešťastné ministerstvo vnútra má na vysávanie počítačov infraštruktúru, čo to tam majú? (Povedané so smiechom.) Sanácia a to, ja neviem. To sú fantastické, fakt že, to už len znie to dobré. Ono je to nič, hej? To je nič, len stojí to 32 mil. eur. Je to nič, hej, to je nič. To je vysávanie vysávačov, či počítačov. Tridsaťdva miliónov by som kľudne a Kali by to ani nezistil, že mu odišli, len niekto by bol nervózny, hej? Niekto by znervóznel, že však rátal s toľkými peniazmi. Tam by som zobral. Ale na školstve, keby sme hľadali a tu možno niekto so mnou nebude súhlasiť, ale ja si tiež myslím, že keď teda, ak je otázkou priorít, že čo je pre nás dôležité, či vzdelanie alebo, že niekto vie dať jedenástku. Viete, ja som si dal tú robotu, som si dneska pozrel ten rozpočet a pri tej mizérii, ak vieme teda, že moja druhá dcéra sa učí furt z nejakých prefotených materiálov, ale máte tam 4,5 mil. na štadióny stále a 5 mil. na národnú. Viete, mňa až fascinujú tie príbehy, podľa mňa vždycky tí vlastníci futbalových klubov, ale veď to sú všetko bohatí ľudia. To sú bohatí ľudia, altruisti alebo takí, že dajú späť, keď sa im v tej krajine podarilo zbohatnúť. U nás tí bohatí ľudia sú, že ešte viac vypýtajú od toho štátu. Jak Široký, nie? Že Široký ešte teda si nechal postaviť štadión a popri ňom mu vznikol ešte jeden hotel. Čiže mne to filozoficky nesedí, hej? Ak sú niekde bohatí ľudia, ktorí sa chcú venovať športu a chcú postaviť futbalový štadión a v Trnave taký ako nikde inde, no tak nech si ho postavia. Ale prečo by malo ísť z rozpočtu školstva 4,5 mil. eur? Viete, to mi príde trošku, trošku zvláštne. Na národný štadión, tak dobre, už tak ho postavme, ale nech je potom národný. Nech je to skutočne náš. Lenže ja mám zase pocit, že my ideme stavať za štátne peniaze niekomu štadión. Keď tam budete si chcieť zahrať futbal, tak zistíte, že pozor, chlapče, nieže vy, tam nebude si môcť nik zahrať futbal, ale. No, čiže tam by som tiež hľadal určité rezervy. To je uhol ako priorít. Dobre? Čiže ja viem, že váš premiér rád hrá futbal, to je všetko v poriadku, ale teraz si predstavte, že keby sme mali, ja neviem, prezidenta alebo premiéra golfistu. Tak čo teraz by sme mali, že by sme podporovali golfové ihriská alebo curling by hral, čo by sme robili curlingové haly? Viete, to tak nemôže celkom sedieť, hej. Ale priznám, že niekde to otočí, že športuje tá mládež, aj športuje, len môžete sa prebehnúť na kopec a z kopca, ale škola je škola. A keď vyzerá, že to v tých školách vyzerá zle, tak ja by som tú prioritu smeroval tam. A prosím vás, tam potom ešte ste dali 2,5 mil. na tie startupy pri skúsenostiach, ako bola tá konferencia slávna, tak to kľudne by sme oželeli a to môžete dať tým učiteľom. A posledná, tu možno sa dostanem do rozporu s niekým, to malo byť údajne, že nejaké fantastické riešenie tie lyžiarske kurzy, hej, že proste akože tie budú tie deti chodiť na tie lyžiarske kurzy. Ja teda nehovorím, že, že nie, len znova ma, a to sú možno politický, ale však som politik ešte stále chvíľu, keby chlapci z J&T robili curling, tak by to boli nejaké curlingové kurzy, by som si to normálne tipol, hej, lebo to by sa pri vašich, pri vašej ústretovosti by sa v zásade nedalo vylúčiť, že by ste proste to vedeli tu nadhodiť aj pre socializáciu tých detí, že majú chodiť hrať ten curling. Takže ja napríklad si nemyslím, že lyžiarske kurzy, obzvlášť v tej mizérii, obzvlášť, ak hovoríte, že to je pre sociálne slabých. Ja si to ako decko pamätám, že nikde sa viac neporovnávalo, len na lyžiarskom kurze, že kto má súľovky, kto má rossignoly, hej. Viete, darmo dáte niekomu, že môže sa ísť lyžovať, keď chudáčisko má tepláky a nemá lyžiarsku súpravu, nemá helmu, nemá rukavice gorotexové, nemá, no nemá. A to ak niekto v puberte trpí, tak trpí tým, že nemá. No, tak viete, to je znova potom radšej by som už zostal pri tých letných kurzoch, lebo tam tie tričko a trenky už má dneska každý, hej. Čiže to by som ako, ak ste chceli pomôcť, podľa mňa týmto nepomáhate. A tento program podľa mňa nebude úspešný a podľa mňa sociologicky tým ľuďom, ako vravíte, že socializácia nič z toho platné nebude. Ešte by som trošku veril tým školám v prírode, tam to ten význam môže mať. Čiže tam keď už sme toto zozbierali, vážení, mne len toto, tento vetný pohľad na váš rozpočet dal niekde na úrovni 90 mil. eur. To by ste, pán Duchoň, vyhádzali z toho rozpočtu jedným pozmeňovákom raz-dva. Tam, tam, tam a máte 90 mil. eur. A jak ich je, ja neviem koľko je tých učiteľov, ale to pomaly vychádza 1 000 eur na hlavu, hej, ak ich je, rátajme, že ich je niekde možno okolo 100-tisíc alebo 90-tisíc, no, zjednodušený výpočet, 80, 90 euro mesačne. To by boli podľa mňa vcelku spokojní. Viete, nie tou žobračenkou, že teraz im dáte, že jak dôchodcom, že 100 euro, vianočný príspevok. To je dehonestujúce. Toto by bolo. Predstavte si, že by ste vyhádzali len, by ste vyhádzali štadióny pre boháčov, hej, by ste vyhádzali tých, čo chodia vysávať počítače ku Kaliňákovi, hej. To proste by neboli žiadne, že bolesti, že tu tento štát by bol ochromený. Vôbec by nebol ochromený tento štát, pán minister. Ešte by som, jaj, pardon, ešte tam bolo 25. To bolo od vás, to by ste aj vy prispeli z NSK a to máte tú informatizáciu a s tým skončím. To je naozaj to, čo tých ľudí irituje a dúfam, že ich to bude iritovať a budú sa pýtať. Znova tam je, na budúci rok máte 25, za štyri roky ste, len spolufinancovanie bolo 100 mil. eur. A kde je niečo? Kde je nejaké www? Kde sa dá kliknúť? Na čo? Na nejaké www super projekt, aspoň niečo. (Povedané so smiechom.) Za tých 100 mil. len spolufinancovanie, pozor. Len spolufinancovanie informácií. Mne chalani z Košíc spravili www.ctpristroj.sk a tá stránka bude zachraňovať životy. Po večeroch to spravili, pán minister. Po večeroch to spravili, pro bono, sme to dali ministerstvu zdravotníctva. Pro bono. Vy ste za volebné obdobie, u vás sa stopilo len spolufinancovanie 100 mil. eur. Povedzte mi, prosím vás, dajte mi niečo, na čo si mám kliknúť. Čo si mám kliknúť? Kde si mám kliknúť? Dajte mi nejaké www, čo mám urobiť, aby som zistil, že aký užívateľský komfort som dostal, že čo môžem, ako sa môžem zblázniť od radosti, že jak je to výborné, že tento štát zainvestoval. Kalmus, chudák, toho, čo idú súdiť za to, že namaľoval Biľaka, si išiel vybrať opis rodného listu v Košiciach. Býva tam 50 rokov a povedali mu, že sa to nedá, že musí ísť do Piešťan, lebo tam sa narodil. Vidíte, 100 mil. v čudu, len spolufinancovanie, čiže celkový balík, koľko to bolo 400, 500 mil. eur? Kde iGoverment, iHealth? Kde sú tie anglicky znejúce projekty? Dajte to radšej tým učiteľom. Dajte, tam viete, tam tí vaši chlapci, fešáci skupujú latifundisti na kopci, dajte radšej, dajte radšej tým učiteľom. Nech si kúpia niečo domov, niečo v IKEA-i, nejakú kuchyňu. Viete to je lepšie. Lepšie je to tak, fakt. Má to väčší význam pre spoločnosť, tie deti v tých školách budú spokojnejšie, tí učitelia budú spokojnejší a bude to o niečo funkčnejšie v tejto krajine. Na šupu. Jedným pozmeňovákom, pán spravodajca, vidíte, ani vás to nenapadlo. Som letmým, bežným pohľadom vám našiel 90 mil. euro v rozpočte, ktoré by nikdy nikomu nechýbalo. Vôbec by nebol paralyzovaný štát, fungoval by takisto, jak by fungoval aj zajtra, aj pozajtra. A učitelia by dostali skoro 100 euro mesačne navyše. Skončím. Teším sa, že sa ľudia zobúdzajú. Teším sa, že sa ľudia začínajú viacej pýtať. Miera kritičnosti sa zvyšuje. Ak sa nám to bude dariť, tak naozaj bude platiť to, čo som povedal na začiatku. Budú sa báť sem ministri chodiť s hlúposťami a budú veľmi opatrní, hej. A teraz nie, pán minister, na vás, nie ku vám, fakt, že lebo vám tiež, či to dostanete ako kapitolu nejakého ministerstva, ale už aj tí vaši si budú musieť dávať pozor, že kto tam čo napchá, hej? Ten jednotlivý rezort, že čo zistí, že či Draxler si naozaj myslí, že je nevyhnutné dať, ja už ani neviem, kto ten národný štadión stavia, hej? No, však keď už sú takí bohatí, tak nech ho stavajú. Nie? Ja neviem ináč. Bude to štadión, čo patrí štátu, alebo je to, ja tomu nerozumiem, že čo to je? Tak sú boháč? Alebo nej sú boháč? Viete, že tak postavte ten štadión a hotovo. Ale nieže nechajte si postaviť ten štadión a hovorte, že je to môj štadión a ešte, že som ho postavil. Tomu ja fakt nerozumiem. A myslím, že nie len ja. Debata o rozpočte, podľa mňa, je poznačená predvolebnou, takým útlmom. Mrzí ma to trošku. Dneska tu zazneli až vesmírne príspevky zrána niektorých našich kolegýň, čo ale trebalo veľké aj pochopenie. Ale z môjho laického pohľadu boli tu aj hodnotné príspevky a tomu sa teším. A teším sa a dúfam teda, že bude vám mať kto sekundovať po ďalších voľbách. Ďakujem.