Škripek, Branislav, poslanec NR SR (2013-02-13):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážení kolegovia, vážené kolegyne. Á, pán kolega Vašečka, mohol by som ťa poprosiť, keď zájdeš do poslaneckého bufetu, tak tam mám pripravený taký názorný plagát jeden. (Reakcia poslanca.) Áno. Vedľa kvetináča som ho zabudol, buď taký láskavý mi ho priniesť. Kolegovia, kolegyne, ďakujem za to, že vôbec tento návrh prešiel do druhého čítania, a pocítil som alebo uvedomil som si... (Poslanec Vašečka doniesol rečníkovi názornú pomôcku.) Zatiaľ to tak otoč spätne, tuto až, ja si to zasa dám. Ďakujem pekne. Vnímal som, že mnohým z vás zostalo jasné, prečo je potrebné upraviť, regulovať distribúciu v našej krajine tlačovín, ktoré zobrazujú erotický obsah, alebo obsahujú, teda majú erotické zobrazenia, a prečo je potrebné, aby sme to v spoločnosti riešili, lebo jednoducho nastal s tým problém. A ten problém je vypuklý, je veľmi vážny. Ja som, ako som povedal minule, kvôli tomu zverejnil aj petíciu, ktorú do dnešného dňa podpísalo už 17-tisíc ľudí, a stále mi prichádzajú rôzne podnety od spoluobčanov, ktorí – prečítam jeden alebo dva zo všetkých – ktorí hovoria, že im na tom záleží. „Chcel by som len vysloviť stručnú podporu vašej myšlienke ohľadne nahoty v bežnej tlači. Nepovažujem sa za moralistu,“ píše jeden občan, „faktom však je, že masmédiá sú presýtené touto témou a ja osobne považujem za doslova otravné, trápne a otupujúce množstvo sexu, násilia, vrážd aj iných negatívnych tém, ktoré nás denne obklopujú.“ No, toto sú postrehy ľudí. Ľudia vnímajú, že táto vec je chorá, nejakým spôsobom je to nezdravé u nás a je potrebné, aby sme chránili stav toho, čo v spoločnosti akceptujeme, alebo aby sme chránili túto latku. Latku, aby sme ju jednoducho sprísnili, by som povedal. Prečítam jeden mail: „Zdieľam s vami pocit, že dýchame smog amorálnosti a nemravnosti. Verený jazyk je hrubší, idea ľudskej dôstojnosti sa obmedzuje do právne definovaných rámcov. Človek a jeho životný priestor sa stali tovarom. Avšak je práve vulgárnosť či kultúra propagujúca fyziologické potreby nejak špeciálne slovenským problémom?“ Tento problém tu má svoj konkrétny rozmer, ktorý potrebujeme zmeniť. Ja jednoducho verbalizujem názory tej časti spoločnosti, ktorá tu nechce takýto spôsob vyjadrenia, zobrazenia ľudskej sexuality v tlači. Ja som sa pozrel do iných krajín a teraz cez vianočný čas som precestoval trochu zahraničie a musím povedať, že som naozaj nevidel to, čo u nás jednoducho máme akože bežné, a cítil som sa omnoho lepšie. Jednoducho, pretože verejnospoločenský priestor je omnoho viacej plný rešpektu voči spoločnosti, kdežto u nás si majitelia médií asi myslia alebo sú presvedčení, že verejnospoločenský priestor im patrí a my všetci sme povinní akceptovať všetko, čo oni do neho dajú. Alebo čo tu proste predstavia. A tak dochádza k tomu, že my ľudia, ktorí, a to sú tisíce ľudí na Slovensku, ktorí toto nechcú, musia rešpektovať, čo tu je, bez toho, aby sa mohli brániť. Našiel som si právne podmienky zobrazovania nahého ľudského tela v printových médiách v iných štátoch. A vôbec to nie je žiadna novinka. Mne už bolo namietnuté niektorými kolegami poslancami, že to nikto neupravuje. Nie je to pravda. Upravujú to konkrétne Spojené štáty americké, Rakúsko, Česká republika, Francúzsko, Nemecko, Poľsko, Veľká Británia. V každom, ku každému z týchto, z týchto jednotlivých štátov mám taký kratučký rešerš, kde je vyjadrené, akým spôsobom rešpektujú, aby ľudská nahota bola zobrazovaná dôstojným spôsobom. Väčšinou som si všimol, že je tam vyjadrenie, že tieto úpravy presne vymedzujú to, aby nedošlo k nedôstojnému alebo ponižujúcemu zobrazovaniu. Napríklad Česká republika: „Neslobodno obsahovať stať alebo vizuálne prezentácie, ktoré narúšajú vo všeobecnosti morálne princípy. Osobitne ľudské telo má byť prezentované s rešpektom voči všetkým divákom.“ A takisto Francúzsko. Nemecko hovorí, že „inzeráty so sexuálnymi motívmi môžu byť akceptované, ak nie sú v rozpore s ľudskou dôstojnosťou a v jednotlivých prípadoch nie sú obmedzujúce hospodársku súťaž.“ Poľsko má výklad, „riadi sa súdnym výkladom prezentácie ľudských sexuálnych činností. Takýto materiál sa nemôže vnucovať druhým ľuďom, tým, ktorí si to neželajú, a takáto osoba môže byť potrestaná pokutou, trestom obmedzenia slobody alebo odňatia slobody“, teda taká osoba, ktorá to vnucuje ostatným. Veľká Británia: „Všeobecne povedané, zákony sú určené na zabezpečenie toho, že všetky reklamy sú legálne, dôstojné, úprimné a pravdivé. Pre vysielanie a ostatnú mediálnu reklamu zobrazovania žien, ktoré je nevhodné a neslušné alebo pravdepodobne spôsobí vážne alebo rozsiahle priestupky, sa považuje za nevhodné na reklamné účely.“ Tým chcem poukázať, keď citujem takéto vyjadrenia, že jednotlivé spoločnosti rozumejú tomu, že existuje nejaký morálny kódex, niečo, čo chápeme ako mravnosť alebo morálka, alebo niečo, čo je správne. Čiže ľudia chápu, že sú hranice, ktoré môžu narušovať dôstojnosť človeka v jeho zobrazovaní, zvlášť teda zobrazenie ľudského tela. Etický kódex reklamnej praxe. V bode 7, to je náš etický kódex, hovorí: „Reklama nesmie propagovať nadmierne podliehanie sexualite tým, že zobrazuje sexuálne stimuly, poddajnosť a nahotu alebo čiastočnú nahotu ľudského tela nevhodným spôsobom, a nesmie bez oprávneného dôvodu prezentovať produkt ako vhodný prostriedok na odstránenie sexuálnych zábran.“ Ja myslím, že toto sú veľmi vážne vyjadrenia. A máme ich preto, aby sme ich rešpektovali. Nie preto, aby sme ich porušovali. A toto rešpektovanie je dôležité. Takže moja novela nič nezakazuje, iba upravuje distribúciu erotiky takým spôsobom, aby sme chránili mravný vývin detí a mládeže, teda ich pekné detstvo. Ja znovu prečítam vyhlásenie Národnej rady, v ktorej teraz sedíme a diskutujeme, hovoríme na túto vážnu tému, zo 4. septembra 2001, táto Národná rada sa zaviazala, vyhlásila presvedčenie, že „dieťa potrebuje špeciálnu pomoc a ochranu na naplnenie svojich práv na dôstojný život v mieri, v atmosfére šťastia, lásky a porozumenia“. Ďalej: „To znamená, že žiadne rozhodnutie ani aktivita nesmie ohrozovať práva našich detí.“ Citujem ďalej: „V politike voči deťom treba podporovať tie kroky a aktivity, ktoré vychovávajú mladých ľudí a deti k občianskemu uvedomeniu, ušľachtilým záujmom a úcte k všeľudským hodnotám.“ Ďalší bod: „Rodina je základom spoločnosti a má prvoradú zodpovednosť za starostlivosť o deti a ich ochranu. Inštitúcie štátu majú rodičom a rodinám vychádzať v ústrety, aby mohli vychovávať deti v bezpečnom a stabilnom prostredí vo vlastnej krajine. Deti majú byť ochránené pred všetkými formami násilia, sexuálneho zneužívania a pred zobrazovaním násilia a pornografie v médiách. Generácia dospelých musí v maximálnej možnej miere prevziať spoluzodpovednosť za deti a mládež a odstraňovať riziká, ktoré ohrozujú ich zdravotný vývoj a najdôležitejšiu fázu ich života – detstvo.“ Kolegovia toto je vyhlásenie tejto Národnej rady a ja som presvedčený, že táto Národná rada má vytvoriť také legislatívne nástroje, ktoré pomôžu rodičom, desiatkam tisícov rodičov na Slovensku, aby mohli chrániť svoje deti pred takými zobrazeniami vo verejnospoločenskom priestore, ktorý je náš spoločný, pred takými zobrazeniami, ktoré poškodzujú ich vývoj a voči ktorým sú rodičia bezmocní jednoducho preto, že nemôžu zabrániť, aby sa s tým deti stretali. Prečítam našu ústavu, čl. 24: „Každý má právo verejne prejavovať svoje zmýšľanie“, tým začína čl. 24 bod 1. Potom je tam bod 2: „Každý má právo slobodne prejavovať svoje náboženstvo alebo vieru.“ Bod 3. Bod 4 hovorí toto: „Podmienky výkonu práv podľa odsekov 1 až 3 možno obmedziť iba zákonom, ak ide o opatrenie nevyhnutné v demokratickej spoločnosti na ochranu verejného poriadku, zdravia a mravnosti alebo práva a slobôd iných.“ Takže opieram sa o článok ústavy, ktorý hovorí, že máme právo a je správne, aby sme vytvorili zákon, ktorý chráni mravnosť. Priatelia, ako som povedal, chodia mi stále maily od ľudí, ktorí ma žiadajú, aby som pokračoval s touto snahou a dosiahol niečo, čo ľuďom pomôže, aby sa mohli brániť. Ja som dostal od Legislatívnej rady vlády, potom od médiá, teda, prepáčte, od výboru pre kultúru a médiá a niekoľko ďalších, pripomienky ku mojej novele zákona a ja som ich všetky akceptoval, ja ich všetky beriem do úvahy, a preto som podal aj pozmeňovací návrh, ktorý prednesie môj kolega Richard Vašečka, kde som ich zapracoval práve preto, lebo mi bolo povedané aj poslancami strany SMER alebo aj tými konkrétnymi ľuďmi z legislatívy, že by ten môj návrh bol nevykonateľný alebo že má procesné chyby. No tak ja dúfam, že som to odstránil, zaviedol som ich do toho pozmeňovacieho návrhu a, zdôrazňujem, vyšiel som im v ústrety a záleží mi na tom, aby toto mohlo byť dobre uplatnené. Čo chcem povedať touto novelou? Upravujem ňou distribúciu erotickej tlače, takže žiadam a chcem dosiahnuť, aby sme označili, aby na Slovensku bolo potrebné, nutné označovať všetku tlač, ktorá obsahuje erotiku, názvom „erotický“ v príslušnom tvare slova, a tým pádom budú podliehať tomu módu predaja, aký sa už doteraz podľa zákona 445 na ne vzťahuje. Priatelia, chcem navrhnúť, aby sme akceptovali tú spoločenskú dohodu, tak ako akceptujeme, že deti a mládež nemajú fajčiť ani piť alkohol do 18 rokov. Kolega Hlina navrhuje, aby sme ani nereklamovali alkoholické výrobky až do polnoci, navrhol, aj tabak by sme mohli takto navrhnúť, aby sa nereklamoval až do polnoci. Tak ja navrhujem, aby sme rešpektovali aj takéto označenie erotických zobrazení a tlačovín. Kolegovia, ja vám znovu ukážem niečo, čo si myslím, že je naozaj škaredé, ale my na Slovensku to tu rešpektujeme. A ja sa vás chcem opýtať, kolegovia, pozrite sa na toto. (Rečník zobral do rúk veľkú kartónovú tabuľu s obrázkami.) Naozaj si myslíte, že toto máme ukazovať tretiakom na základnej škole? Vážne, kolegovia, mužovia, dámy, toto máme ukazovať našim, našim deťom? Toto je titulka spravodajského časopisu na Slovensku. Je to normálne podľa vás? Chcete, aby sme toto ukazovali? Majú byť vo verejnom priestore alebo majú byť zabránené takéto zobrazenia? Ja si myslím, že keď niekto na Slovensku nerešpektuje, že toto nepatrí pred oči detí, tak je potrebné, aby mu to Národná rada zakázala. Aby Národná rada povedala, že toto sa robiť nesmie. Pretože toto naozaj, naozaj, ako povie každý odborník na vývin, psychologický vývin detí, povie, že toto deti vystrašuje. Že takéto zobrazenia nie sú normálne ani potrebné, že ich tu nechceme a nemáme mať. (Rečník odložil veľkú kartónovú tabuľu s obrázkami.) Kolegovia, my to máme v rukách. Kolegovia, viete, všetci vieme, že je tu spoločenská dohoda, ktorou označujeme filmy so sexuálnym, obscénnym alebo vulgárnym obsahom. A to sú iba pohyblivé obrázky, že je to tak? Filmy vieme označiť hviezdičkou alebo zobrazením, že do 18 rokov sa toto nesmie pozerať. Takže vieme označiť, čo sa nesmie. A ja žiadam, aby sme označili statické obrázky tým istým zobrazením, a preto sa pýtam, aký je v tom rozdiel? Je rovnako potrebné, aby sme toto vytesnili z verejného priestoru do daného priestoru, ktorý naše zákony povoľujú – erotický predaj, nech sa páči. Takže to je to, čo žiadam, prosím kolegov, aby sme toto rešpektovali, aby sme toto nedávali, takéto zobrazenia vulgárne, hrubé pornografické zobrazenia neukazovali pred oči maloletých detí. Keď som sa pozrel do niektorých článkov na túto tému, ktoré uverejňovali naše médiá, tak portál Topky sa pokúsil nejakým spôsobom túto moju tému snáď, možno trošku zosmiešniť alebo zhodiť a uverejnili článok na túto tému a najviac ma pobavil výsledok toho článku. Tam sa oni pýtali, že či teda súhlasia s poslancom Škripekom, či sa má zastaviť to zobrazovanie takým spôsobom, ako ja to navrhujem, tá vulgárnosť a hrubosť. A dali tam anketu. No a víťazoslávne hovorím, že tá anketa preukázala, že 5-tisíc ľudí na ňu zodpovedalo a 74 % ľudí povedali, áno, má sa to zataviť, súhlasíme s tou novelou. No a ja som tomu veľmi rád, lebo si dali gól do vlastnej siete, pretože chceli vlastne ukázať, aký je to ten blázon fanatický, stredoveký, ktorý by chcel takéto veci zakázať. Nie. To je dnešné, to je normálne, to je zdravo rodičovské a v žiadnom prípade to nevystupuje proti slobode tlače na Slovensku. Každý mediálny printový magnát môže tlačiť, čo slobodne chce. Žiadam len, aby sme upravili spôsob, akým to zobrazujeme pred oči malých detí. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)