Kolíková, Mária, poslankyňa NR SR (2024-01-12):
Vážený pán presedajúci, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, som veľmi rada, že aj v rámci tejto užšej debaty, keďže tu máme naozaj veľmi málo osobitne koaličných poslancov, ktorí by si najmä asi mali vypočuť naše výhrady ku kompetenčnému zákonu a k tejto debate, ktorá súvisí s vetom pani prezidentky. Ja si dovolím na úvod si pripomenúť programové vyhlásenie tejto vlády súčasnej, teda tejto koalície. Najprv názov – Lepšie, pokojnejšie a bezpečnejšie žiť. Tak ja neviem, po včerajšku po tých protestoch niekoľko desaťtisícových na Slovensku, desaťtisíce v Bratislave, tisícky v ďalších mestách, toto je ten pokoj, čo ste priniesli, páni poslanci koalície? Toto je ten pokoj? My sme nikoho nevozili na námestia, ľudia prišli preto, lebo spôsob vášho vládnutia aj v tejto zime je pre nich tak znepokojivý, že prišli vyjadriť svoju nespokojnosť, aby ste zastavili tento valec, túto likvidáciu právneho štátu. Takže lepšie? Bezpečnejšie žiť? Zrušením špeciálnej prokuratúry a nastavením zmien trestnej politiky spôsobom, že organizovaný zločin, mafia, korupcia tu bude mať otvorené dvere? Ale ľudia, ktorí ukradnú dva šampóny, tak nech idú do basy? Toto je spôsob, ktorý nám idete nastaviť? Prvá časť programového vyhlásenia vlády sa nazýva návrat k štandardnému prostrediu demokratickej spoločnosti. Neuveriteľné. Ani vy tomu neveríte? Ani ja tomu neverím. Toto sa vám podarilo. A hneď poukazujete na čl. 1 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky. Charakterizuje Slovenskú republiku ako zvrchovaný, demokratický a právny štát, ktorý sa neviaže na nijakú ideológiu ani náboženstvo. No úplne s vami súhlasíme, len nejak hneď v prvých dňoch, ako ste nastúpili, ste absolútne ignorovali to, čo ste si napísali. Sami píšete, jedným zo základných predpokladov právneho štátu je aj rešpektovanie zásady ústavnosti a zákonnosti. Ústavnosti. To je, predpokladajme, rozhodnutia Ústavného súdu, nielenže o nich rozprávate, že sú desiatky, ale tie práve, ktoré naozaj konkrétne sú, tak tie rešpektovať budete a ja na ne aj poukážem teraz v mojom príspevku, že vy ignorujete tie rozhodnutia, samozrejme, ktoré sa vám nepáčia. Ale tie, ktoré neexistujú, na tie radi poukazujete. To je zaujímavé, lebo ja si už teda naozaj niekoľko dní, mesiace, prinajmenšom verejne som poukázala na to pred mesiacom, pýtala som si od pána poslanca Gašpara, už aj pána premiéra, pána Suska, kde sú tie desiatky rozhodnutí na zrušenie špeciálnej prokuratúry? Kde sú? Nedostala som ich dodnes. Ale tu konkrétne aj k tej veci, ku ktorej teraz rokujeme, tak máme rozhodnutia Ústavného súdu, ktoré je namieste brať do úvahy a nielen k riadnemu legislatívnemu procesu, ale aj k obsahu, čoho sa týka aj veto pani prezidentky. A potom si ešte dovolím zacitovať ďalšiu vetu z tejto peknej časti ´návrat k štandardnému prostrediu demokratickej spoločnosti´. V nadväznosti na čl. 2 ústavy vláda Slovenskej republiky bude dôsledne rešpektovať základnú ústavnú zásadu, že štátna moc pochádza od občanov, sloboda jednotlivca je principiálne neobmedzená, kým štát a jeho orgány sú oprávnené konať len to, čo im zákon dovoľuje. A toto práve hrubo ignorujete. Aj na to poukážem aj vo svojom príspevku. Prezidentka v prvom rade, samozrejme, namieta spôsob, ako chcete prijať túto právnu úpravu. Môžeme sa tu rozprávať a byť láskavejší k časti, ktorá je politická, že máte nejakú predstavu o usporiadaní ministerstiev a novom ministerstve. Máme k tomu výhrady, ale k tomu by sa asi dalo v nejakej miere s tým politicky súhlasiť, že nová vláda má mať nejaký priestor toho usporiadania ministerstiev tak, aby spĺňala tie ciele, ktoré si určila, a v istej miere ten legislatívny proces jej môže zobrať veľkú časť toho času vládnutia. V nejakej miere by sa s tým dalo súhlasiť, v nejakej miere. Rozprávať, samozrejme, o novom ministerstve v čase, kedy máme základný a vážny problém s verejnými financiami, nie je to náš dojem, ale poukazuje na to Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, klesli sme aj od ratingových agentúr, čo sa týka našej, našich verejných financií, takže to nie je náš dojem, to je proste skutočnosť. Tak je to naozaj hazard toto urobiť, ale v istej miere by sa to politicky asi dalo chápať a preto rozumiem aj istú zhovievavosť od pani prezidentky k tejto časti. Ale prečo? Prečo do kompetenčného zákona musíte dávať aj tie ostatné veci? A ja si dovolím a budeme sa možno asi v niečom opakovať s koaličnými, pardon, s opozičnými kolegami, lebo sa budeme, samozrejme, venovať osobitne tým výhradám, ktoré má aj pani prezidentka, s ktorými sa plne stotožňujeme. Najprv si dovolím k tej zmene spôsobu menovania a odvolania predsedov štatistického úradu a Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou. Pani prezidentka tu jasne poukázala na rozhodnutie Ústavného súdu, a to je plenárne rozhodnutie ÚS 32/95 zo 7. novembra 1996, kde sa Ústavný súd venoval ústave a výkladu, výkladu oprávnenia právomoci pani prezidentky, ktoré znie: „vymenúva a odvoláva vedúcich ústredných orgánov, vyšších štátnych funkcionárov a potom ďalších funkcionárov v prípadoch, ktoré ustanoví zákon“. To znamená, jednoznačne pani prezidentka má mať priestor na vymenúvanie a odvolávanie vyšších štátnych funkcionárov a bližšie k tomu jasne povedal Ústavný súd vo svojom rozhodnutí. A vy napriek tomu to úplne ignorujete a idete zmeniť spôsob menovania a odvolania predsedov štatistického úradu a Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou. A nijakým spôsobom sa nevysporadúvate s tým, že to sú vysokí štátni funkcionári a že táto právomoc priamo z ústavy, z ústavy patrí pani prezidentke. To je vám úplne ľahostajné. To nieže vy rešpektujete ústavnosť, vy. Ako vám je to úplne jedno a aj keď to povie jasne Ústavný súd už vo svojom rozhodnutí a vysvetlí to, je vám to jedno, keď vám to vráti pani prezidentka, je vám to jedno. Tak si, prosím vás, prepíšte to programové vyhlásenie vlády, vypustite odtiaľ demokracia a právny štát. Načo to tam, prosím vás, je? Načo to tam, načo je tam tento balans potom vo vašom dokumente? A ja bližšie aj poviem, že čo si myslím, že za tým je. Takže chcete zásadne zmeniť vysokých funkcionárov a nielen to, ale, samozrejme, aj zmeniť dôvody, pre ktoré je ich možné odvolať a chcete, samozrejme, aj to, aby to pôsobilo retroaktívne už na týchto predsedov. Tak ja si dovolím dať do súvislosti okrem toho, že je to v priamom rozpore s tým, čo hovorí ústava aj s rozhodnutím Ústavného súdu. Znamená to, že nie prezidentka, ale vláda bude mať priestor odvolať predsedov týchto dvoch orgánov kedykoľvek fakticky, vlastne sa stanú závislým od vlády, môžeme úplne zabudnúť na nezávislosť, ktorú zákon explicitne týmto úradom priznáva. A prečo taká rýchlosť? Tak ja si dovolím dať ako bývalá ministerka spravodlivosti do súvislosti niektoré vaše vyjadrenia vašej koalície aj s tým, čo práve plánujete. Sledujem šírenie konšpirácie tejto vlády a predstaviteľov tejto vlády, vášho premiéra Roberta Fica, ale aj ministra obrany Roberta Kaliňáka, ministra spravodlivosti Borisa Suska, ale aj ministra životného prostredia Tomáša Tarabu a asi ten, ten zoznam potom aj vašich poslancov – neviem ani ho celý uzavrieť, ale nechcem tomu venovať celý čas – práve k šíreniu konšpirácie k úmrtiu obvineného advokáta Krivočenka že došlo pochybením lekárov väzenstva, príslušníkov ZVJS, k úmrtiu, a takisto k šíreniu konšpirácie, ako došlo k úmrtiu obvineného generála Lučanského vo väzenstve. No tak úrad pre dohľad samozrejmé, že sa venoval tomuto prípadu takisto, ako aj verejný ochranca práv. A jasne konštatoval, že k žiadnemu pochybeniu zo strany lekárov väzenstva nedošlo, nedošlo. Tak prečo táto rýchlosť? Prečo práve teraz ste si zobrali všetky spisy, ktoré sú na ministerstve spravodlivosti k tejto veci? Lebo tie sú jasné. Tam, samozrejme, všetko nájdete, lebo sa vám nepáčia tie závery. Nepáčia sa vám závery nezávislého úradu. A ja naozaj čakám, keď urobíte túto zmenu a zmeníte predstaviteľov týchto úradov, osobitne Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, k akej zmene tu dôjde k prieskumu. To som naozaj zvedavá, sa na to pozriem. Pretože tieto konšpirácie neviete nijak ustáť. Ja dennodenne dostávam ďalšie a ďalšie správy o tom, že mám krvavé ruky pre úmrtie obvineného advokáta Krivočenka alebo obvineného generála Lučanského. Pretože ich šírite, šíria, šírite ich vy ako poslanci a šíri ich premiér, šíri ich, šíria ich ministri. A keď im vysvetlím, ako to bolo, a že tu orgány činné v trestnom konaní, generálny prokurátor jednoznačne sa vyjadrili, že v prípade obvineného generála Lučanského žiadne cudzie zavinenie nebolo, a to teda generálny prokurátor nie je žiadny môj kamarát, ja si myslím, že to je zrejmé aj z mojich vyjadrení, že určite nemá dôvod nijak politicky ma chrániť a hájiť. Ale napriek tomu, napriek tomu šírite tieto klamstvá a tieto konšpirácie. A potrebujete ich, samozrejme, nejakým spôsobom obhájiť. Takže ja čakám a som, a som presvedčená, že tieto úrady budú napríklad zneužité na to, aby ste tieto konšpirácie vedeli uhájiť. Ale zneužívať politicky tieto úrady, to je skrátka, ktorú keď urobíte, pôjde nakoniec, uvidíte, aj proti vám samotným. Pretože spôsob, ktorý nastavíte potom už takýto hrubý pre toto vládnutie, sa vám vypomstí. Slovenská informačná služba. Prejdem ďalej k ďalšiemu vetu, k ďalšej časti veta od pani prezidentky. Prezidentka tiež namieta zaradenie Slovenskej informačnej služby a Úradu pre reguláciu sieťových odvetví medzi ústredné orgány štátnej správy. Len tak. O nás bez nás. Bez toho, aby sa, samozrejme, tieto inštitúcie mohli k tomu riadne vyjadriť v riadnom pripomienkovom konaní. A tie výhrady nesmerujú len k spôsobu, ale aj k tomu, čo tá právna úprava urobí a spôsobí. Úrad pre reguláciu sieťových odvetví, tam si myslím, že aj odborne, aj politicky naozaj je úvaha, či ich tam nezaradiť. Už len preto, že je tu rozhodnutie Ústavného súdu, ktorý sa zaoberal práve predpisom Úradu pre reguláciu sieťových odvetví, a povedal, že samo o sebe ten úrad vlastne za taký možno považovať možno, a preto aj jeden z predpisov, ktorý práve tento úrad vydal, tak sa ním zaoberal, či je, alebo nie je súladný so zákonmi a s ústavou. A povedal, že ten predpis súladný nie je v jednej časti. Takže vyjadril sa, že s ohľadom na povahu toho úradu, aj keď nie je zadefinovaný za ústredný orgán štátnej správy, tak ho fakticky naozaj za taký považovať možno a preto aj sa bude zaoberať povahou toho predpisu. A to práve preto, lebo tie predpisy zasahujú do životov ľudí, je to vlastne svojou povahou naozaj všeobecne záväzný predpis a je na mieste, aby Ústavný súd takéto preskúmanie urobil. Takže ja v zásade nenamietam, že uvažujete nad tým ústredný orgán štátnej správy mať aj Úrad pre reguláciu sieťových odvetví. Nenamietam. Tam namietam v zásade ten spôsob. Ale namietam, že tam patrí a má patriť Slovenská informačná služba. Aké všeobecne záväzné prepisy Slovenskej informačnej služby bude posudzovať Ústavný súd? Už len z tej podstaty tej Slovenskej informačnej služby jednoducho nepatrí medzi ústredné orgány štátnej správy. A prečo bez riadnej prípravy, bez riadnej diskusie sa má Slovenská informačná služba stať ústredným orgánom štátnej správy? Je úplne jasné, že pri takomto prístupe nie je možné, aby Slovenská informačná služba aj splnila všetky zákonné povinnosti, ktoré má mať ako ústredný orgán štátnej správy, lebo to nie je len tak. Potom sa na ňu viaže množstvo predpisov ako pre ústredný orgán štátnej správy, ktorý má v určitých lehotách vykonať. Takže to, že to tiež táto koalícia chce zo dňa na deň, to nie je nemožné, ako nie je možné, aby Slovenská informačná služba to splnila. Nie je to možné. Proste to nie je v možnostiach toho úradu. Ale prečo ho chceme vlastne za takýto ústredný orgán štátnej správy urobiť? No jednoznačne zjavne preto, aby spočíval mandát jej, jej šéfa, pretože to vyplýva potom z povahy vlastne štatutára takejto inštitúcie. Tak kvôli tomu musíme skráteným legislatívnym konaním rýchlo Slovenskú informačnú službu urobiť za takýto orgán. Tak ja sa pýtam, aké bude pokračovanie? Policajný zbor? Alebo Zbor väzenskej a justičnej stráže? Lebo budeme mať predstavu, že aj tam by sme chceli mať niekoho ako poslanca, aby mu spočíval mandát, ktorému hrozí trestné stíhane alebo dokonca už je obžalovaný v kauze Očistec pre organizovaný zločin a vynášanie informácií, vynášanie informácií. Tak pre takúto osobu, ako nech si o tom myslíte čokoľvek, možno si myslíte, že pán poslanec Gašpar je čestný človek a celé je to škaredé, fuj, čo tu niekoho naňho našili, veď dobre, ale ako to vyzerá? Ako to vyzerá, kým sa neočistí? Ak si myslíte, že spôsob očistenia je to, že zrušíte špeciálnu prokuratúru, tak ste na veľkom omyle. A ja viem, prečo nechcete zrušiť Špecializovaný trestný súd, pretože ho nemôžete zrušiť. Pretože viete, že by vám to nič nepomohlo. Pretože všetky kauzy, ktoré už sudcovia majú, nemôžete dať iným sudcom. To je jediný dôvod, prečo do toho sa táto koalícia nevrhá. Takže ale tá kauza tam je, akože to súdne konanie beží. Ja si znovu dovolím dať do paralely naozaj tie ústavné, teda rozhodnutia Ústavného súdu, o ktorých tu počúvame. Vy ste vlastne začali o nich hovoriť ešte pred voľbami. Ako v niečom je to naozaj fikané, že vytvoriť si takúto stratégiu dlhodobo v rámci volebnej kampane aj s týmito tragickými úmrtiami a potom na tom stavať proste takúto zásadnú zmenu trestnej politiky a zrušenie špeciálnej prokuratúry. Ale potom sú tu naozaj rozhodnutia Ústavného súdu, ktoré by bolo na mieste rešpektovať a brať do úvahy, ale tie proste nie ste ochotní brať do úvahy nijakým spôsobom. A tak som rozmýšľala nad tým, že vlastne ako to je, že sú tu zjavné dôkazy a rozhodnutia, ktoré by ste mali brať do úvahy, vy sami tvrdíte, že koalícia, že rozhodnutia Ústavného súdu sú pre nás posvätné, i keď tie nevidíme, tie, o ktoré sa opierate pri napríklad tej zmene trestnej politiky, ale zjavne posvätné pre vás sú, no a potom tu máme návrh zákona v parlamente, kde naozaj také rozhodnutia sú, vidíme ich konkrétne, sú a naozaj vidím konkrétne, že je to problém, ale na tie ohľad neberiete. Tak rozmýšľam, že ako to je vlastne, že ako mám tomu rozumieť. Tak asi mi to vysvetlil pán premiér na tlačovej konferencii zo stredy, kedy vysvetlil, že táto vláda proste robí mocenské rozhodnutia. Robí mocenské rozhodnutia a preto môže urobiť aj skrátené legislatívne konanie. Veď nakoniec výsledkom bude to, čo chceme. No ale to tak proste nie je v demokratickej spoločnosti. Tak to bolo, ja si myslím, že za komunizmu to tak bolo, že ÚV KSČ rozhodol a naozaj to tak bolo. Tak ja naozaj mám dojem, že sa pán premiér niekde zasekol, lebo takto to bolo za komunizmu. Ja teda som niečo zažila z toho komunizmu, ale takto to bolo. ÚV KSČ rozhodlo a bolo. Prípadne aj súdne rozhodnutie také bolo, lebo ÚV KSČ rozhodol a to parlament, o tom sa ani nebavme, samozrejme. Tak to presne som si, to naozaj toto je komunizmus. Toto je presne komunizmus, ÚV KSČ. Tak toto takto, tak, prosím vás, ale potom nespomínajte demokraciu a právny štát. Tak tam rovno napíšte namiesto tej prvej kapitoly, že nie je návrat k štandardnému demokratickému vládnutiu, ale návrat k ÚV KSČ. A potom akože my, my tu vlastne vôbec, my tu vlastne asi už nebudeme potom diskutovať, lebo my budeme tomu rozumieť, len teraz vidíme, že to je nejaké nedorozumenie. Ale ja sa, ja sa neviem na tom smiať, lebo naozaj tu je vážne nedorozumenie. Tak som sa dozvedela tiež na tej tlačovej konferencii, som si ju vypočula, mala hodinu a pol, ma mrzí, že som nebola tu, lebo tu bola vážna debata, naozaj vážna k zrušeniu špeciálnej prokuratúry, ale ja som hodinu a pol počúvala tlačovú besedu vášho pána premiéra aj s obvineným Lindtnerom, s Tiborom Gašparom, ktorý, ktorý je tam vlastne ako štátny tajomník, teda so svojím synom štátnym tajomníkom, ktorý vlastne vykonáva pomstu, ako nám povedal na chate, tak všetko som si to vypočula, celé. Vydržala som do konca. Som sa dozvedela veľa vecí. Aj napríklad to, že skrátené legislatívne konanie je vlastne riadny legislatívny proces. Lebo to, lebo to vlastne hovoríme o tej dĺžke, koľko sa tu rozprávame. Takže vlastne, keď my sa tu budeme rozprávať dlho, tak to je ten riadny legislatívny proces. Tak ja si dovolím k tomu povedať zopár vecí, lebo je tu zjavné nedorozumenie. Takže, nie, nemáme ÚV KSČ, nie sme v komunizme, sme v demokratickej spoločnosti a tam riadny legislatívny proces znamená, že je to brzda. Áno, je to brzda, aby víťaz sa nespreneveril svojmu poslaniu. Je to brzda, že víťaz nemôže všetko. Je to brzda, že ľudia, občania, voliči, odborná verejnosť majú mať možnosť kontroly nad mocou. O tom je riadny legislatívny proces. A riadny legislatívny proces je čas, sú to mesiace. Pol roka trvá riadny legislatívny proces, približne. A je to čas, ktorý pomáha spoločnosti, aby všetky súvislosti vyšli najavo, aby vedela, čo na nich politici chystajú. Proste to je normálna kontrola moci v demokratickej spoločnosti, no za komunizmu nie, samozrejme, hej? Tam si komunisti robili, čo chceli, hlavne ÚV KSČ. Lebo boli aj čestní komunisti, to zase boli ľudia v Komunistickej strane, ktorí naozaj tomu uverili a robili to čestne. Verím, že takí boli. Ale nie tí, ktorí robili tie rozhodnutia v ÚV KSČ. Takže vy nám nechcete dať ten čas, vy nechcete tú brzdu. A teraz čo vlastne to znamená, ten riadny legislatívny proces. Znamená to, že môžu byť dané k tomu pripomienky, ktoré všetci vidia, všetci ich vidia. Môže ich dať verejnosť, odborná verejnosť a môžu byť hromadné pripomienky. A potom k tým hromadným pripomienkam aj k zásadným pripomienkam musí byť riadne rozporové konanie, kde sa treba s tým vysporiadať, treba mať argumenty. No tam tie desiatky rozhodnutí Ústavného súdu by naozaj neobstáli, že máme ich. Tak kde sú? Tak nie, že špeciálna prokuratúra niekde išla okolo za zatvorenými dverami a vy to poviete ako nejaký dôvod alebo dôkaz. To proste nijako neobstojí, neobstojí to. A potom kým príde materiál na vládu, tak všetci vedia, čo v ňom je, si predstavte. No ale to, samozrejme, nesúvisí s týmito materiálmi, s ktorými vy sem prichádzate. A ja sa pýtam, že vlastne a rozmýšľam nad tým, že z čoho je stres. Veď štyri roky máte pred sebou. Prečo tak rýchlo? Veď môžeme mať na vec iný názor, ale prečo to nemôžete urobiť normálnym spôsobom? Tak ja som vlastne na to prišla podľa mňa včera. A vlastne ma k tomu primäl minister obrany Kaliňák, ktorý rozprával o tom, že, a teraz tak technicky si dovolím vstúpiť, pretože dostal otázku od novinárov, že ako je to s tou beztrestnosťou a že veď žiadna amnestia nie je prinášaná a tak vysvetľoval a poučoval novinárov o tom, čo to je teda amnestia, čo to nie je amnestia. No tak teda ja si dovolím tiež mať zopár slov. A vtedy vlastne, dnes prišla mi tá súvislosť, pretože naozaj ten materiál, tie, s ktorými sem prichádzate, sú tak obsažné, že tam, že sú tam, je tam množstvo vecí a my postupne prichádzame, čo tam je. Tak mne otvorila tá tlačová konferencia včera oči. Tak premlčacie lehoty sa zásadne menia pre najzávažnejšie trestné činy, organizovaný zločin, korupciu. A je absolútne nevídané, aby tu bola premlčacia lehota tri roky, absolútne nevídané. No tak to znamená, že vy keď rozprášite, samozrejme, tie trestné kauzy, ktoré sú tu a ktorých sa bojíte, zastavia sa, no tak už ich nikto neotvorí. A nielen to, nielen to. Ak dôjde k nakradnutiu na začiatku tohto vládnutia, nová vláda už nič neotvorí. Tak to je ako, to je nevídané, to je nevídané. A minister obrany kľudne na tej tlačovej konferencii povie pravý opak, že prepáčte, ale my z desiatok rokov a dvadsiatok rokov tu už ani nikto pomaly nevie, čo sa v tom konaní udialo, tak my tu zrazu ideme tie veci otvárať. Ale to tak vôbec nie je pravda. Tu z piatich rokov sa menia tri roky pri týchto kauzách. A to je zásadná zmena. Z obdobia, ktoré preklenie funkčné obdobie, zrazu robíme obdobie, ktoré už nepreklenie pre najzávažnejšie trestné činy, najzávažnejšie pri tej ekonomickej kriminalite, pri korupcii. Tak je to nastavené v tých súvislostiach. A chcela by som k tomu povedať viac, ale beriem do úvahy limitovaný čas a chcem dať priestor aj mojim kolegom. Tak dovolím si záver. Obchodovanie so zbraňami, to je čerešnička na torte pri tejto právnej úprave. Takže človeku, Robert Kaliňák, minister obrany, ktorý buď bol hlúpy alebo skorumpovaný, ale naozaj hrubo skorumpovaný, keď umožnil únos vietnamského štátneho občana. A ten je na doživotie odsúdený v tejto krajine, na doživotie, hej? Tak tento cit pre ľudské práva, ako to je úžas počuť z tejto koalície. Tak tu necháme uniesť vietnamského štátneho občana z európskeho priestoru, nech sa páči, nech ide na doživotie. Prosím vás, aký je tam spravodlivý proces? Aký je tam spravodlivý proces? Odišiel vládnym špeciálom, slovenským, slovenským vládnym špeciálom. A Robert Kaliňák tam mal byť v tom vládnom špeciále, pán poslanec, ale nebol. Poliaci si mysleli, že tam je. Tak to je prekvapenie, nebol tam, no. A pred tým tomu predchádzalo stretnutie na Bôriku. Premiéra ministra, vtedy, v čase v tom ministra vnútra, ktorý ináč, ak si dobre pamätám, bol na dovolenke. Tak to bolo také dôležité, musel prísť, lebo potrebovali sa porozprávať o tejto vietnamskej záležitosti, lebo inak by asi ten vládny špeciál nemohol ísť a v ňom by nemohol byť tento vietnamský štátny občan, tak, tak toho necháme, hej, koalícia ho nechá pekne, nech sa unesie, nech sa páči, a na doživotie. Určite nemal spravodlivý proces, tak aká úzkostlivosť teraz pre tú rýchlosť na Slovensku? Ale tam, kde ste to mohli ukázať, tak ste urobili priamy opak. Tak tomuto človeku, tomuto človeku ideme dať priestor, aby mal priestor na zásadné stanoviská k obchodovaniu so zbraňami, tomuto človeku. Tak buď hlúpemu alebo hrubo skorumpovanému, tomuto to ideme dať. Samozrejme bez riadneho legislatívneho procesiu, pretože v riadnom legislatívnom procese toto by ste nijako neustáli. Tak ja by som chcela naozaj vidieť, ako bude minister obrany Robert Kaliňák, ktorý nechal uniesť vietnamského štátneho občana, ako bude dohliadať na ľudské práva, stav ľudských práv v krajinách, s ktorými sa obchoduje so zbraňami. To sa naozaj pozriem. A vieme všetci asi, ako na to dohliadať nebude, pretože má iné záujmy. A ja som si dovolila v tej skratke, pretože máme ten priestor naozaj malý, koalícia sa rozhodla, že tu nemá význam veľa diskutovať ku kompetenčnému zákonu, tak ja som si dovolila len zopár poznámok k tomu uviesť a na záver len poviem, neumlčíte nás a neumlčíte verejnosť. Tá vám to spočíta a aj vám to počíta v uliciach a sleduje, čo sa tu deje. A ja verím tomu, že voliči SMER-u, HLAS-u, SNS toto nechceli a nechceli to takýmto spôsobom. A my urobíme všetko pre to, aby sa to k nim dostalo. A ľudia v uliciach, verím tomu, že tomu tiež pomôžu. My nikoho neklameme, nezavádzame, nekonšpirujeme, my len chceme, aby sa ľudia dozvedeli pravdu. O toto nám ide. A preto tu vedieme túto dlhú diskusiu aj k tomuto zákonu. Pretože bez tej diskusie sa ľudia nedozvedia pravdu, lebo vy im ju zjavne nechcete povedať a nepoviete im to, lebo ste v komunizme a nejde vám o blaho ľudí. Ďakujem pekne. (Potlesk.)