Ľ. Vážny, poslanec: (2005-06-29):
Je problém, veľmi stručne sa dotknem z pohľadu lekárov, ktorí mi tento podnet dali. Ako príklad uvediem, že už operujú na našom medicínskom trhu, keď to tak môžem nazvať, isté nemenované firmy, ponúkajú sa, že budú jeden rok zabezpečovať školenie za 20- až 30-tisíc korún ročne, pripravia túto ambulanciu s jedným lekárom a s jednou zdravotnou sestrou, zdôrazňujem, na získanie certifikátu, následne zabezpečia firmu, ktorá môže vydať certifikát kvality ISO 9001 a tá ho vydá zase za určitú sumu 10-, 20-tisíc korún a následne bude ešte prebiehať polročná kontrola, či je systém manažmentu kvality v tej príslušnej ambulancii dodržiavaný. Keď si to títo lekári, tieto ambulancie, čo je základný prvok našej zdravotnej starostlivosti sčítajú, tak sú to pre nich pomerne vysoké náklady, ktoré oscilujú okolo 30-, 40-tisíc ročne. Presvedčili aj mňa, že sú to vysoko neefektívne vynaložené náklady. Zdá sa mi, že v tomto ustanovení alebo v tejto povinnosti pre tieto ambulancie sme pápežskejší od pápeža, že možno počúvame tú smernicu Európskej únie a vykladáme si ju tak, že jednoducho zaťažíme tie lekárne a zdá sa mi, že tých 30- až 40-tisíc korún ročne by sa malo vynaložiť podstatne efektívnejšie. Lekári nenamietajú voči tomu, aby si zabezpečili techniku s vyššou pridanou hodnotou, ale to, že budú zabezpečovať za 30-tisíc ročne nejaký certifikát kvality, ktorí majú len jednu, ktorý im povie, že budú mať červený kôš na také odpadky, zelený na také odpadky, ktorý im povie, že budú čistiť tú ambulanciu tak a tak, si myslím, že je ozaj neefektívne, pričom všetky tieto úkony zabezpečujú aj teraz, lebo keby mali svoju privátnu ambulanciu realizovanú v nejakom neporiadku alebo v rozpore s nejakou základnou kvalitou, tak tí pacienti by určite, ktorí k nim chodia, prestali chodiť a našli by si nejakú inú ambulanciu. Čiže myslím si, že aj smernica Európskej únie, ak taká existuje a, samozrejme, takéto prísne ustanovenie zákona by sa v tomto prípade minulo účinku. Preto predkladám pozmeňujúci návrh poslanca Vážneho k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 578/2004 Z. z. o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti, zdravotníckych pracovníkoch, stavovských organizáciách v zdravotníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 720/2004 Z. z. a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorý ste dostali všetci ako tlač 1115 v druhom čítaní. Po prvé. V čl. I sa za bod 12 dopĺňa nový bod 13, ktorý znie. Bod 13 v § 9 sa za odsek 3 dopĺňa nový odsek 4, ktorý znie: Odsek 4. „Povinnosť nepretržite zabezpečovať systém kvality podľa tohto zákona sa nevzťahuje na zariadenie ambulantnej zdravotnej starostlivosti podľa § 7 ods. 2 písm. a).“ Ostatné body sa prečíslujú. Ešte veľmi stručne poviem na záver to odôvodnenie, ktoré som sa vám snažil vyložiť v úvode. Pôvodné znenie zákona ustanovuje povinnosť zavádzať systém kvality aj pre ambulantných lekárov primárneho kontaktu, ako aj pre špecializovaných lekárov, ktorí svoju prax vykonávajú privátne, samostatne a zamestnávajú maximálne jednu alebo dve sestry. Je neúčelné, aby aj títo poskytovatelia boli nútení povinne zavádzať systém kvality, čo je spojené s vysokými finančnými nárokmi pre takéto malé ambulancie. Tieto náklady sú vynaložené vysoko neefektívne a môžu byť zmysluplnejšie vynaložené napríklad na technické vybavenie príslušnej ambulancie. Kvalita zdravotnej starostlivosti je zabezpečená ich povinnosťou zvyšovať si svoje vzdelanie, ako aj zlepšovaním technického vybavenia ambulancií a myslím si, že tú kvalitu prirodzene všetci zabezpečujú, čo som už predtým povedal. Navrhuje sa preto, aby ambulancie, ktoré som citoval, sú to tie prvého kontaktu a, samozrejme, špecializovaných lekárov privátne, tie malé ambulancie aby boli spod takejto povinnosti vyňaté. Ďakujem za pozornosť.