J. Burian, poslanec: (2004-06-29):
V mojom príspevku nechcem siahodlho sa rozvíjať v rôznych rozpravách o problematike, teda, čo už tu bolo povedané, o ochrane starších ľudí, skôr by som sa dotkol faktov. Prvým vážnym faktom je to, že Slovensko sa prihlásilo k Lisabonskému dokumentu. Jedným z tých odporúčajúcich návrhov, by som povedal, o ktorom tento protokol hovorí, je, aby dôchodok človeka, ktorý teda je v staršom alebo v dôchodkovom veku, nebol nižší ako 60 % priemerného zárobku v danej krajine. To je prvý vážny fakt. A pokiaľ sa zamyslíme nad týmto faktom, zistíme, že úroveň dôchodkov na Slovensku je maximálne vo výške 45 % priemeru zárobku v Slovenskej republike, čo je teda dosť výrazná teda odchýlka od týchto zámerov. A myslím, že táto správa napr. nehovorí o takýchto faktoch. Druhým vážnym faktom je to, že vlastne tým, že teda valorizácia dôchodkov neprebiehala v súlade s infláciou alebo teda s nárastom cien v Slovenskej republike, stáva sa to, že po roku 1989 je tu prepad cirka o 30 % reálnych dôchodkov oproti stavu roku 1989. Na prelome rokov 2003 a 2004 prijímaním nových zákonov, teda daňových zákonov dereguláciou cien došlo k výrazným nárastom cenovým. Aj keď sa tu hovorí o tom, že o inflácii sa uvažuje na úrovni 8,5 % alebo niečo cez 8 %, musím povedať, že regulované ceny vzrástli o viac ako 22 %. A to je neodškriepiteľný fakt. A tento fakt regulovaných cien sa dotkne hlavne ľudí, ktorých dôchodok je iba jediný zdroj príjmu. Tým pádom tieto dopady na túto časť obyvateľstva sú najvyššie. Myslím si, že aj jednorazový príspevok, o ktorom sme vlastne rokovali minulý týždeň, ako kompenzačný nástroj, 1 000 korún, nezohľadňuje cenový nárast, ktorý teda bol na prelome rokov 2003 a 2004. A v každom prípade je to len slabou náplasťou toho, akým spôsobom ceny alebo inflácia pokračovala na Slovensku. Musím povedať, že nový systém o sociálnom poistení je pozitívom vo viacerých náležitostiach, avšak určite má v sebe riziká, o ktorých tiež by som chcel hovoriť. Prvým vážnym rizikom je to, že prechod rokov 2003 a 2004 dáva teda, by som povedal, výraznejší prospech ľuďom, ktorí odchádzali do dôchodkového veku v roku 2004, vzhľadom na to, že ich dôchodok narástol len tým, že odchádzali v roku 2004, výraznejšie, ako dôchodok ľudí, ktorí teda vstúpili do dôchodkového roku 2003. Ďalšie riziko sú starodôchodcovia. Je to skupina ľudí, ktorí odchádzali do dôchodku pred rokom 1980. A tam sa stáva, že títo ľudia majú dôchodok na úrovni 4 500 Sk. Vo výbore pre sociálne veci a bývanie dostávame listy, kde sa ľudia v podstate obracajú na výbor, eventuálne na poslancov s prosbou, akým spôsobom dokážu prežiť, keď vypočítajú všetky svoje náležitosti, ktoré potrebujú na pokrytie bývania, na pokrytie základných sociálnych potrieb, aby teda dokázali prežiť. Dokonca stáva sa, že po zaplatení všetkých náležitostí, ktoré sa týkajú bývania, týmto ľuďom nezostáva v podstate nič, dokonca niektorí sú v mínusovej položke. Čiže tým by som len chcel povedať, že určite v tejto oblasti starodôchodcov by sme nemali zabudnúť na túto časť populácie, ktorá odchádzala do dôchodku pred rokom 1980. Ďalším rizikom v zákone o sociálnom poistení je minimálny dôchodok. Keďže vlastne aj v tejto správe sa dosť silne vlastne rozoberá druhý alebo kapitalizačný pilier, myslím, že sú tam veľmi vyzdvihnuté vysoké pozitíva, treba upozorniť a treba byť korektný a treba povedať, že prvé pozitíva, pokiaľ by to boli pozitíva, čo teda môžeme teda o tom polemizovať, by sa mohli objaviť najskôr až po 10 rokoch. Čiže generácie ľudí, ktorí sú vo veku 50 rokov, sa táto časť nedotkne, nehovoriac o ľuďoch, ktorí sú v dôchodkovom veku. Čiže priamo ich ovplyvnenie určite týmto spôsobom nebude dotknuté. V každom prípade na záver môjho príspevku by som chcel povedať, že všetky náležitosti, ktoré súvisia s kvalitou života dôchodcov, či je to oblasť príjmová, či to je oblasť zdravotná, tým, že Slovensko prijalo filozofiu tvrdšej pravicovej politiky, ktorá má za následok, dá sa povedať, vyrovnávanie daní, úpravu cien, by som povedal, deregulačné opatrenia, ktoré niekedy nemajú opodstatnenie alebo vo väčšine prípadov nemajú opodstatnenie, sa dostávame k tomu, že sa dostáva táto skupina ľudí pod úroveň, by som povedal, hodnôt slušného prežitia a dostávajú sa poniektoré skupiny ľudí dôchodcov až na úroveň chudoby. Myslím, že Slovensko by si malo ctiť práve všetky náležitosti, kde sa Slovensko i zaviazalo pri všetkých vlastne bojovať proti chudobe a odstrániť tak v podstate následky, by som povedal, problémov, čo zapríčiní, povedzme, aby táto skupina ľudí prežila svoj dôchodkový vek na úrovni kľudného a možného prežitia. Ďakujem pekne za pozornosť.