Brocka, Július, poslanec NR SR (2013-10-22):
Vážený pán predseda Národnej rady, vážený pán minister, dámy a páni, možno sa budem opakovať niektorými myšlienkami z vystúpenia v prvom čítaní k tomuto návrhu zákona, ale považujem to za potrebné povedať teraz, pretože ani po rokovaní výborov neprišlo k návrhom na zmenu oproti tomu návrhu, ktorý tu vláda poslala a pán minister predložil do vlády. Ja si myslím, že toto je jeden z tých zákonov, kde pán minister mohol urobiť viac. Urobiť viac v smere lepšieho spravovania verejných prostriedkov. Totiž SMER prišiel s návrhom výraznejšej podpory rodín s deťmi pri narodení dieťaťa. V prvej vláde Roberta Fica najprv pri prvom dieťati, potom aj pri druhom a pri treťom a jeden z tých dôvodov bol aj, aby podporil správanie obyvateľstva, propopulačné správanie, pretože demografický vývoj na Slovensku je nepriaznivý, a toto mal byť jeden z nástrojov, ktorý mohol ovplyvniť mladé rodiny, aby prípadne mali väčšiu odvahu mať dieťa. Dnes už je, samozrejme, evidentné po niekoľkých rokoch, odkedy tento príspevok existuje, že sú skôr, resp. to, čo je vidieť najviac, že sú skôr problémy. Teda jeden problém, že to v dnešnej situácii, keď sú veľké rozdiely medzi obyvateľmi, že máme v spoločnosti aj veľmi bohatých ľudí alebo teda relatívne bohatých, dokonca ste na nich zaviedli zvýšenú daň z príjmov, milionársku daň. Daň z príjmu fyzických osôb je dnes aj 25 %, to znamená pre tých, ktorí majú príjem vyšší ako milión korún možno v starej mene, čiže poskytovať podporu formou dávky pri narodení dieťaťa aj ľuďom, ktorí sú relatívne na tom dobre, tak v situácii, keď siahate na dávky rodinám, ktoré sú chudobné, alebo rušíte podporu týchto rodín, ktorá tu doteraz existovala, tak je to nespravodlivé a je to plytvanie verejnými zdrojmi, keď takúto dávku dostáva niekto, kto ju nepotrebuje. Potom nemáte dosť peňazí, aby ste pomohli tým, ktorí by takúto pomoc alebo inú formu pomoci potrebovali. Preto tento návrh, pán minister, považujem za premárnenú príležitosť. Tu ste si to mohli vyskúšať. Diskutujete o tom, že prídavky na deti by sa mohli poskytovať adresne, podľa mňa to je plytvanie času aj vašej energie, pretože táto dávka, opakovaná dávka, keď by ste chceli zaviesť testovanie príjmu pri nej, tak administratíva pohltí všetky ušetrené prostriedky a efekt z toho bude minimálny. Ale príspevok pri narodení dieťaťa je dosť veľká suma, 800, takmer 830 eur, to je prídavok na jedno dieťa na 3 roky. Na 3 roky! Keby ste usporili túto dávku jedného toho poberateľa, resp. oprávnenej osoby, ktorá na to nie je odkázaná, tak máte na prídavky na jedno dieťa na tri roky pri tejto sume. A veľmi ľahko sa dá tá hranica určiť, veď sami ste ju určili už v podstate. Ona tu už existuje, že je to skupina ľudí, ktorí majú sadzbu dane 25 %. Pán minister, to je už aj preukázané skúsenosťou aj u nás, aj z iných krajín, že priama podpora rodinám s deťmi nefunguje, napr. ani ako propolulačné opatrenie, že skôr sa s pozitívnym efektom stretávajú pri opatreniach či v podobe služieb rodinám s deťmi, alebo pri inej forme nepriamej pomoci, či sú to rôzne daňové úľavy. Ja som zachytil nedávno práve porovnanie dvoch krajín v Európe, kde poskytujú v zásade rovnakú podporu rodinám s deťmi Francúzi a Nemci. Kým v Nemecku sa orientujú na priamu podporu rodinám s deťmi cez dávky, tak vo Francúzsku skôr poskytujú prostriedky z verejných zdrojov na služby rodinám s deťmi, napr. aby mohli rodičia zosúladiť svoje rodičovské a pracovné povinnosti. A je to zaujímavé zistenie, aj keď teda ja priznám sa, že možnože to nie je úplne vyčerpávajúci prieskum, ale kým miera fertility vo Francúzsku je 1,9, tak v Nemecku je 1,2. To znamená, vo Francúzsku sa rodí viac detí – neporovnateľne – a tam podporujú skôr služby pre rodiny. Ja si myslím, že ekonomické a finančné dôvody nie sú jediné tie, ktoré podmieňujú to, ako sa ľudia správajú, že to je vec aj kultúry, že to je vec aj tradície, možno aj etiky, morálky, prečo ľudia majú viac detí alebo niekto má menej detí, ale tento údaj v porovnaní Francúzska a Nemecka, ich systémov podpory rodín vychádza dosť jednoznačne v prospech nepriamej podpory rodín s deťmi. Táto vláda to zatiaľ robí opačne. Nepriamu podporu zmenšuje. Od nového roka napr. je zrušená daňová úľava na manželku, že si môže rodina znížiť svoj daňový základ, ak manželka je pri deťoch, tak táto vláda to výrazne obmedzila. Kto chce mať túto úľavu, tak musí byť alebo opatrovateľ, alebo musí byť v evidencii úradu práce. No jednoducho, rodina, ktorá toto nespĺňa, napr. takéto podmienky, tak mesačne prichádza o 60 eur. To na druhej strane, že ďalej bude dostávať niekto 830 eur pri narodení dieťaťa, aj keď je veľmi bohatý alebo teda bohatý, tak to je aj dôvod, prečo potom nie je peňazí na valorizovanie prídavkov na deti, zvyšovanie daňového bonusu na dieťa a možno aj na príspevky v hmotnej núdzi. O tom budeme možno viac, keď budeme rokovať o štátnom rozpočte, ale fakt je, že na dávky v hmotnej núdzi z roka na rok aj na budúci rok, aj tento rok, aj v roku 2015 sa v rozpočte počíta s nižšou sumou. Čiže keby ste, pán minister, si to tu vyskúšali pri tejto dávke. Ja si myslím, že to nie je dokonca ani nepopulárne opatrenie. Veď ja si neviem predstaviť, kto by protestoval z tých, keby ste túto hranicu tak postavili, že sa to bude týkať naozaj nie tých, ktorým tá dávka skutočne pomôže, tak kto by protestoval? Ale ako, keď ste ani toto v tejto dávke neurobili, tak to považujem za premárnenú príležitosť a neviem si predstaviť ideálnejší čas, ako kedy to chcete urobiť, na konci volebného obdobia? Aj to ma teda utvrdzuje v presvedčení, že je to, aj toto je skupina návrhov, ktoré už sú skôr charakteru prezidentských návrhov, že už len nie nepopulárne opatrenia, a ak nepopulárne, tak také, voči ktorým tu nebudú demonštrovať ľudia, lebo takéto rodiny s deťmi v podstate sú tak zaneprázdnené a neprídu tu demonštrovať či pred ministerstvo, alebo pred Národnú radu. Pán minister, ešte je čas do hlasovania a ja si myslím, že by to nebola zložitá úloha pre vás a pre váš odborný aparát, ktorý na ministerstve máte, a bol by to výraz, že nám na rodine záleží naozaj inak ako napr. vášmu kolegovi Jahnátkovi, lebo spravodlivá sociálna politika by mala byť adresná. Ak je to plytvanie, tak to je nespravodlivá sociálna politika. A ešte poznámka k tým, ktorí sú z inej kategórie a ktorí, ani neviem, či je správny výraz, že zneužívajú túto dávku. Budem možno viacej o nich hovoriť, lebo som aj pozmeňovací návrh podpisoval kolegovi Hlinovi, že tá dávka niekde neplní svoj účel. Neviem, či ten výraz správny je, že zneužíva, pretože je to práve skupina ľudí, ktorí nemajú takú finančnú gramotnosť, že oni v podstate sú možno obeťou tohto systému, a preto nehovorím, že to zneužívajú, ale ak teda tá dávka neplní svoj účel a vy tu prichádzate s návrhom osobitného príjemcu. Alebo inak, aby teda plnila ako-tak svoj účel, ja si myslím, že lepší je ten návrh, ktorý vo svojich aj poslaneckých iniciatívach prednášal alebo predstavil pán poslanec Hlina, že 830 eur je veľký peniaz pre človeka, ktorý žije len zo sociálnej pomoci alebo z podpory štátu. Jednoducho oni keď dostanú túto sumu, veď to poznáte sami z vlastnej skúsenosti, že oni ju nevedia rozumne, ako s touto sumou nakladať, že si to rozdelia na nejaký dlhší čas, aby to slúžilo na ich obživu, na živobytie, ale že jednoducho tie peniaze skončia u úžerníkov alebo, alebo pri hracích automatoch, alebo v krčme, alebo pri alkohole a iných veciach. Spomínam si na problém, ktorý v Amerike riešili vo veľkých automobilkách, keď bol veľký boom a bolo treba zamestnať veľa ľudí, tak v podstate zamestnali sa aj ľudia, ktorí boli vtedy z toho afroamerického prostredia, ktorí boli viac nezamestnaní ako zamestnaní, a tam jednoducho zistili, že výplata na konci mesiaca je problémom pre všetkých. Aj pre toho, kto ju dostal, aj pre tých ostatných, lebo po výplate niekoľko dní neprišli takíto robotníci do roboty a kriminalita rástla a neslúžilo to na dobré. Tak potom museli prísť k týždňovým výplatám. Proste zaviedli týždňové výplaty, na konci týždňa bola výplata, problém sa zmenšil, ľudia si zvykli aj nakladať so zarobenými peniazmi, samozrejme, že to je úloha nielen pre pána ministra, že to je vec aj iných rezortov, lebo to je problém na dlhšie, vychovávať, a teda formovať, keď už nie z tých starších, tak aspoň, aspoň tú mladšiu generáciu. Ale tu by som videl priestor, že ak je táto dávka ohrozená tým, že sa zneužíva alebo neplní svoj účel, no tak by sme ju mohli a nemyslím si, že by to, možnože by to ani nebolo treba zmenou zákona, že to by možno aj nižšou normou sa dalo upraviť, ale ak nie, tak určite by to získalo tú podporu aj v opozícii a neurobili by sme zle. Zatiaľ tento návrh škoda, lebo si myslím, že tu ste si to mohli vyskúšať, pán minister, že tento zákon mohol byť tým návrhom, kde by ste ukázali, že aj vo vašom rezorte sú rezervy. Ja sa dokonca prihováram za to, že to, čo ušetríte, čo by ste prípadne ušetrili z iného manažovania tejto dávky, aby zostalo vo vašom rezorte, aby ste vy s tým mohli naložiť, a nie, že to iný použije potom alebo že tie peniaze by skončili u iného ministra a v inom rezorte. Ja si myslím, že vo vašej kapitole nie je dosť peňazí, nie je dosť peňazí, a to nehovorím o dôchodkovom systéme. Veď v podstate vy dobre viete, že posledné mesiace na dôchodky sa skladajú nie poistenci, ale daňoví poplatníci, že keby ste zo štátneho rozpočtu neodviedli do Sociálnej poisťovne potrebnú sumu, tak v podstate v novembri a decembri by Sociálna poisťovňa na dôchodky nemala. Pán minister, využite ten čas ešte dovtedy, kým budeme hlasovať, a vyzývam vás, aby ste teda takýto návrh o testovaní príspevku pri narodení prvého, druhého, tretieho dieťaťa predložili poslancom, a za ten návrh, ale potom aj za ten zákon, by poslanci za Kresťanskodemokratické hnutie zahlasovali. Ďakujem za vašu pozornosť.