D. Čaplovič, poslanec: (2006-02-07):
Tzv. reformné kroky pravicovej vlády a pána ministra zdravotníctva už spôsobujú, a ak sa vývoj nezastaví, ešte viac budú deštrukčne pôsobiť aj v oblasti vzdelávania, vysokoškolskej prípravy lekárov a celého zdravotníckeho personálu. Pracujem vo výbore pre školstvo a práve preto vnímam veľmi citlivo niektoré kroky pána ministra a tejto pravicovej vlády vo vzťahu k fakultám zdravotníckym, ošetrovateľským a lekárskym. Problém praktickej výučby študentov lekárskych a zdravotnícko-ošetrovateľských fakúlt je objektívne daný tým, že fungovanie zdravotníckych zariadení je trvalo nedostatočne financované. Najmä zariadenie fakultných, v zahraničí sa tomu hovorí často aj univerzitných nemocníc, tak ako je to predovšetkým, a znovu to podčiarkujem, vo vyspelom zahraničí. Je tiež pravda, že tieto fakulty dostávajú finančné prostriedky na financovanie praktickej výučby. Zdravotníckym zariadeniam sú poskytované univerzitami formou transferu. Na základe uznesenia vlády ešte z roku 2003 sa cca 550 mil. korún každoročne vyčleňuje v kapitole Ministerstva školstva Slovenskej republiky na praktickú výučbu pre všetky lekárske fakulty vrátane novovznikajúcich fakúlt ošetrovateľstva. Je však tiež pravda, že táto suma je z roka na rok na počet nových fakúlt, ktoré sa vytvárajú pri jednotlivých univerzitách, dnes máme na Slovensku už deväť nových zdravotnícko-ošetrovateľských fakúlt, a tým aj na vzrastajúci počet študentov, čo je celkom prirodzené, na jedného študenta, keď sa to prepočítava, stále menej a menej. Tieto prostriedky sa používajú nielen na pokrytie nákladov na praktickú výučbu, ale aj na nákup prístrojov, ktoré sa využívajú aj v súvislosti s výskumom na jednotlivých fakultných klinikách. V tomto priestore sa mi javí spolupráca dvoch rezortov a vždy, keď sme hovorili, aj naša politická strana Smer – Sociálna demokracia, že veľmi často v tejto vláde chýba istá koordinácia pri mnohých tzv. reformných krokoch, a to sa týka predovšetkým v tomto prípade dvoch rezortov, rezortu zdravotníctva a školstva, javí sa mi táto spolupráca ako nedostatočná. A stále neviem, prečo sa vážne problémy ráznejšie neriešia napriek tomu, že tieto zdroje idú či kvapkajú do tohto systému z rezortu školstva. Ja si vám dovolím prečítať jeden úvodník, ktorý vyšiel teraz v januári pod č. 1/2006 v časopise Interná medicína od pani prof. MUDr. Anny Remkovej, DrSc., ktorá tam jasne píše, aby som vám povedal, že to nie sú moje slová, ale to sú slová, s ktorými sa stretávam ako poslanec nášho gesčného výboru s univerzitnými profesormi, s vysokoškolskými pedagógmi, ale aj so študentmi vo vzťahu k lekárskym, resp. zdravotnícko-ošetrovateľským fakultám. Citujem: „Mňa osobne a mojich blízkych kolegov, uznávaných vysokoškolských pedagógov, znepokojuje nezáujem súčasných reformátorov zdravotníctva o výchovu novej generácie, budúcich lekárov na pôde lekárskej fakulty, ich postoj ignorujúci názory akademickej obce a celoživotné medicínsko-pedagogické skúsenosti kvalifikovaných odborníkov. V celom zdravotníctve sa totiž čoraz nekompromisnejšie presadzujú „trhové“ vzťahy, ktoré sú stále častejšie len o tzv. akciových spoločnostiach. Možno sa mýlim, ale zdá sa mi viac ako pravdepodobné, že podľa tohto scenára v snahe o čo najväčšie výnosy budú študenti a ich učitelia ťahať za kratší koniec, čiže budú v takýchto nemocniciach len a len zavadzať a budú sa považovať evidentne za príťaž. Môže efektívne fungovať také partnerstvo, kde bude jeden diktovať a druhý bude v pozícii rukojemníka?“ – kladie si pani profesorka otázku. „Honosný emblém „fakultná nemocnica“ nie je len ohromujúca dekorácia, ale je to obrovská zodpovednosť za zdravie národa s ochotou niesť skromne a statočne tento údel s ťarchou celého bremena.“ To je citácia pani prof. MUDr. Anny Remkovej, DrSc., prednostky I. internej kliniky vo Fakultnej nemocnici na Mickiewiczovej. Uvediem konkrétny príklad na situácii v Bratislave: - Fakultnú nemocnicu s poliklinikou Bratislava tvoria nemocnice v súčasnosti s Poliklinikou Ružinov, Petržalka, Kramáre a Mickiewiczova. Avšak toto zdravotnícke zariadenie sa snaží ešte pred transformáciou vykonať organizačné zmeny, ktoré nie sú v súlade so záujmami konkrétne Lekárskej fakulty Univerzity Komenského. - V rozpore s uzatvorenými zmluvami o poskytovaní praktickej výučby, o zriadení kliník v zdravotníckych zariadeniach sú rušené pracoviská na klinikách. V tomto roku od 1. 1. 2006 bolo ukončené v rámci I. chirurgickej kliniky poskytovanie ústavnej zdravotnej starostlivosti v odbore úrazová chirurgia a cievna chirurgia. - Uskutočnilo sa zníženie počtu postelí na I. internej klinike, pracovisko Mickiewiczova, z počtu 91 na 81 a podobne. - Niektoré klinické pracoviská sú zlučované. Zlúčenie I. gynekologicko-pôrodníckej kliniky a II. gynekologicko-pôrodníckej kliniky a oddelenia pôrodníctva a šestonedelia na pracovisku v Petržalke. - Bez akéhokoľvek dialógu sa pripravuje ďalšie premiestnenie niektorých zariadení. Napríklad klinika geriatrie, ktorá bola premiestnená pred dvoma rokmi z Krásnej Hôrky na Kramáre, by sa mala opäť sťahovať. Z pohľadu Fakultnej nemocnice s poliklinikou ide vraj o racionalizačné opatrenia, ktoré zvyšujú efektivitu a hospodárnosť zdravotníckeho zariadenia. Avšak z pohľadu Lekárskej fakulty Univerzity Komenského, váženého akademického zboru, ide o zužovanie priestoru na praktickú výučbu, t. j. ide o ohrozenie praktickej výučby v zdravotníckych zariadeniach. Tento chaos negatívne pôsobí tak na občanov pacientov v týchto nemocničných zariadeniach, ako aj, prirodzene, na vzdelávanie študentov a, samozrejme, aj tu pôsobiacich pedagógov lekárov. Vyššie uvedené problémy vyplývajú zo samotnej podstaty fungovania kliník, ktoré súčasní reformátori pod vedením pána ministra zdravotníctva nechcú alebo nevedia pochopiť, slušne povedané, zabúdajú na väzbu liečebno-preventívnej starostlivosti, vedeckovýskumnej činnosti a vzdelávacej činnosti v univerzitných v zahraničí, u nás vo fakultných nemocniciach, tak ako to poznáme vo vyspelom zahraničí. A sú to vlastne obrazne vzdelávacie laboratóriá a posluchárne, ktoré sú vo vlastníctve verejných, resp. súkromných vysokých škôl všade v zahraničí. U nás je to naopak. Navyše, pán minister, ste z týchto zariadení vyčlenili zlaté vajcia na odštátnenie, ako napríklad biochemické laboratóriá, ktoré vlastní Medirex, mikrobiologické laboratóriá a röntgenologické pracoviská, teda zariadenia vysoko ziskové v týchto fakultných nemocniciach, ktoré v kvalitných nemocničných komplexoch pomáhajú dofinancúvať iné, menej lukratívne zdravotnícke činnosti. V súčasnosti nie je ešte uzavretý záujem pána ministra a jemu blízkych ľudí o vynikajúcu, jedinečnú a špičkovú, za peniaze daňových poplatníkov vybavenú popáleninovú jednotku v Ružinove s návrhom na jej odštátnenie, samozrejme, v prospech súkromnej spoločnosti. Vy, ctený pán minister, a vaši blízki tzv. reformátori zdravotníctva ste však nedokázali pochopiť, že fakultná klinika je oddelenie v zdravotníckom zariadení, na čele ktorého je prednosta, ktorý je v pracovnom pomere s Lekárskou fakultou Univerzity Komenského – a to je zásadný rozdiel. Na základe pracovného pomeru na kratší pracovný čas je aj v pracovnom pomere so zdravotníckym zariadením. Primár je zástupcom prednostu. Táto dvojitá podriadenosť prednostov kliník v praxi spôsobuje mnohé problémy a nie je doteraz riešená. Všade v zahraničí majú fakultné zariadenia bonusové zdroje v spojitosti s výchovou a vedeckovýskumnou činnosťou, nejdú cestou znižovania počtu lôžok v týchto zariadeniach a v počte liečebnonemocničných dní na jednotlivé ochorenia a, samozrejme, aj poskytujúcich pooperačný... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)