Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2013-09-04):
Ja by som rád k tejto dohode dodal len to, aby som upozornil vás na, na to, že nie je to taká nejaká bežná sivá vec, aká zvykne vyliezať z takýchto medzinárodných zmlúv, a že to má naozaj význam. Má to hlavne význam v nadnárodnom hľadisku. Ja som mal tú česť v podstate podpisovať za Slovenskú republiku v máji tohto roku protokol, ktorým sme pristupovali k dohode. A zaujímavé, pri tom Slovensku to možno nemusíte brať až ako také, také nejaké prekvapujúce, mňa skôr prekvapuje, že k tomu pristupujeme, k dohovoru, tak neskoro, ale dobre. Teraz sme sa v rámci koncepcie boja proti daňovým únikom a súboja, ktorý sa naozaj nemôže odohrávať iba na území Slovenskej republiky, ale v tom najširšom priestore. Tak pri tom podpise bolo zaujímavé, že tam boli krajiny ako Rakúsko a Luxembursko, bola to veľmi dobrá spoločnosť, pretože nepoviem asi žiadne verejné tajomstvo, že Rakúšania, naši priatelia rakúski a naši priatelia luxemburskí patria ku krajinám, ktoré majú isté, historicky dané isté režimy daňové, ktoré sú výhodné a nie úplne transparentné, a zubami nechtami sa na rokovaniach Ekofinov už asi pätnásť rokov bránia niektorým typom výmeny informácií. V atmosfére, ktorú na konci dňa, asi treba priznať, vyvolala kríza, sa aj tieto krajiny, dôstojné demokracie, si z nich nerobím ani vtip a chápem aj z hľadiska vnútropolitickéhohodnotu agendy, ktorej sa musia vzdať, ale pod vplyvom všeobecnej svetovej hospodárskej krízy od roku 2008 sa naozaj na úrovni G7, G8, G20 získava konsenzus v oblastiach, ktoré dodnes neboli možné. A je to veľké varovanie a veľmi zdvihnutý prst voči ľuďom, firmám, skupinám ľudí, ktorí sa celý život živia v podstate optimalizovaním alebo znižovaním daňových povinností, či už firiem alebo, alebo konkrétnych fyzických osôb. A nemám na mysli len Slovensko. Samozrejme, že nemám na mysli len Slovensko. Veľmi dobre poznáte prípady zo Spojených štátov amerických. Je pravdou, že Američania si vedia, ak sa rozhodnú, vedia dosiahnuť svoje ciele oveľa jednoduchším spôsobom. Ale pravdou aj je, že táto téma prestala byť tabu a naozaj môžme behom dvoch,troch rokov, podľa informácií, ktoré mám z OECD, do roku 2015 by sme mohli rátať s reálnym praktickým prielomom v oblasti výmeny informácií, ale aj z krajín, ktoré dnes sú pre nás v podstate čiernou skrinkou. A takisto sa zrejme dožijeme vecí, ktoré sme si nevedeli predstaviť, a to napríklad zoznamov, prístupných registrov, toho, čo sa volá po anglicky benefisiari owners, to sú proste ľudia, ktorí stoja za schránkovými firmami, a v krajinách, ktoré, ktoré sú, vedú proste hitparádu offshoreových rajov. Takéto rozhodnutia padli na úrovni G20 a G8. Takisto som mal česť o tom hovoriť napríklad s japonským ministrom financií počas, počas rauchov na jeseň tohto roku. A Japoncov, ktorých v zásade z hľadiska ich kultúrneho okruhu a kultúry platenia daní táto téma nezaujíma, potvrdili a chápu a potvrdzujú, podporujú tento trend. Zmluva, ku ktorej pristupujeme a ktorú máte dneska na stole a ktorá je taká naozaj nenápadná, sivá, nie je sexy, hovorí o tom, že toto je vlastne model spolupráce. A OECDsvojou pracovitosťou naozaj dosiahlo, sa dostalo do situácie, kde naozaj dohovor na báze OECD je modelom, je vzorom pre správanie, ktoré má smerovať k výmene, k maximálnej výmene daňových informácií, k maximálnej efektivite výberu daní a k maximálnemu potieraniu daňových únikov. My sme k tejto dohode pristúpili, teraz sme v ratifikačnom období. Opakujem, s nami pri tom stolíku bolo Rakúsko a Luxembursko, veľmi dobrá spoločnosť. Boli tam ale aj krajiny ako Trinidad, Kajmanské ostrovy apodobná rozvetvená rodina. Samozrejme, počet krajín sa ešte ďalej bude rozširovať presne pod vplyvom toho trendu, ktorý som vám hovoril. A naozaj vedia aj v tom filozofickom súboji o dane a o tom, ako reagujú v istom kultúrnom okruhu majitelia firiem na povedzme zvyšovanie daní, ktoré potvrdzujem, je naozaj motivované nie masochistickými úchylkami, ale potrebou ozdravenia verejných financií a znižovania deficitu, alebo, ak chcete z iného pohľadu, zväčšenia tej periny, spod ktorej nám dnes vytŕčajú nohy. A vytŕčali nám spod tej periny nohy celých dvadsať rokov, lebo táto krajina nikdy nehospodárila s prebytkom, ale vždy len a len s deficitom. Tak v tejto atmosfére, chcem len povedať, že tie sebavedomé odkazy o tom a tie deformované informácie o tom, ako je to ľahké odísť, ako je to ľahké oprať, ako je to ľahké vyhnúť sa daniam, zo dňa na deň neprestanú byť pravdou, ale tie dvere sa viac a viac budú zatvárať, a to práve preto, že tá spolupráca dostáva medzinárodný charakter na tej najvyššej úrovni. A to je veľmi dobrá správa, ak sa prezident Putin postaví k týmto veciam rovnako ako prezident Obama, ak sa k tomu takto stavajú Japonci, Turci, krajiny, ktorým na tom možnov prvom rade nemusí prioritne záležať, ale dnes chápu, že je amorálne, je amorálne žmýkať, brať a na druhej strane nechať a pozerať sa na to, ako saniekde zhromažďujú miliardyúplne mimo zákona, alebo aj legálne, ale na základenejakých škár a dier, ktoré život prináša. Toľko informácia k tomu, čo máme na stole dnes. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)