F. Devínsky, poslanec: (2005-05-13):
Ja som si teraz nechal zistiť daňové zaťaženie vo Fínsku. A Fínsko a Švédsko môže byť dobrý model, ale daň je tam 35-percentná do pol roka a nad pol roka ak tam človek pôsobí, tak je 53-percentná a progresívne sa zvyšuje. Neviem si dosť dobre predstaviť, ako by to mohlo fungovať tu, keby sa 50 % a viac zdaňovali všetci. V tej chvíli si viem predstaviť, áno, aj iné riešenie. Keď sa tuná hovorí, že školné zásadným spôsobom zasiahne do rozpočtu rodín a študujúcich, tak treba povedať aj B, že každý zo zákona má nárok na študentskú pôžičku, ako tu to odznelo, ale navyše je možné aj odpustiť školné, pretože návrh zákona obsahuje aj nulovú výšku školného. A ja chcem povedať, že ak sa operuje maximálnymi číslami ako 200 000, tak áno, to je pri tej maximálnej možnej pôžičke alebo maximálne možnom školnom, len potom treba si uvedomiť, že slovenské vysoké školstvo nepozostáva len z právnických a lekárskych a niektorých humanitných fakúlt, ale našťastie aj z technických fakúlt, ktoré ale, samozrejme, v tejto chvíli, žiaľ, pre budúcnosť tejto krajiny nemajú dostatok záujemcov. Takže neviem si predstaviť, že by niektorá z technických disciplín možno okrem architektúry by stanovila aj takéto vysoké školné. Ak stanoví 3 000 korún, tak to za 5 rokov bude len 15 000 korún. Takže si viem predstaviť, že vzhľadom na hodnotu peňazí, ako postupuje, to nie je príliš veľké zaťaženie. Ja by som ešte ale chcel reagovať z takého akademického pohľadu, keď si, pán poslanec, povedal k obsahovej reforme, že k nej sa už potom nedostaneme. Tak ja si viem predstaviť aj to, že môžeme zmeniť zákon. Ale potom sa vráťme pred rok 1989, lebo sú tu akademické slobody a autonómia vysokých škôl a to by znamenalo porušenie akademických slobôd a autonómie vysokých škôl, aby niekto z vrchu, v tejto chvíli spomeniem ministerstvo alebo nejakých úradníkov, robil obsahovú a inú reformu vysokých škôl. To je vecou vysokých škôl a to musia urobiť vysoké školy. Odznelo tu o konzultácii s kľúčovými ministerstvami, ministrom financií. No ja si viem predstaviť, že keby to nebolo konzultované, tak aj to by bola chyba. Ja si myslím, že hocičo urobil minister, všetko by bolo v tejto súvislosti chyba. Ale ja som presvedčený, že konzultácia s ministerstvom financií a s ministerstvom práce a sociálnych vecí je absolútne kľúčová pre takýto zákon, ktorý zasahuje široké spektrum ľudí. Teraz 77 %, si spomínal štatistiky, cíti to ako záťaž. Ale v tejto chvíli ak sa študentské sociálne štipendium zvyšuje o 4 000 korún, treba povedať, že to je maximum, že to nedostane každý, zhruba o 4 000 korún, ak sa umožňujú pôžičky aj na, nazvem to teraz, prevádzkové náklady študenta, ak sa 35 % peňazí vracia v rámci rôznych štipendií, a to je nielen prospechové štipendium, ale to je aj štipendium na vedecké činnosti tohto študenta aj na jeho kultúrne a športové a iné aktivity, tak v tej chvíli si viem predstaviť, že to celkové zaťaženie aj práve týmito opatreniami môže klesať, a viem si predstaviť, že tí študenti budú aj naďalej behať v tých supermarketoch, pretože väčšina z nich, nehovorím, že všetci, ale väčšina z nich v každej krajine pracuje, či je školné alebo nie je školné, pretože získava prostriedky na svoje iné nároky, čo je podľa môjho názoru veľmi pozitívne. Čiže toto nie je len ten dôvod, že behajú na korčuliach len preto, že si zarábajú na skriptá a iné veci, ale aj dôvod, že si zarábajú aj na svoje iné veľmi pozitívne a veľmi dobré aktivity. Takže ja by som len povedal možno v niektorých prípadoch to B, ktoré tuná na neodznelo.