Uhrík, Milan, poslanec NR SR (2018-11-21):
Milé kolegyne, vážení kolegovia, ďakujem pekne za slovo. Naozaj sú tu nejaké statky-zmätky, čo sa týka tej rozpravy. Aj pani poslankyňa Zimenová má predbehla v podstate zákerným procedurálnym návrhom. (Reakcia z pléna.) Ale jasné, veď srandujem. Dobre. Čo sa týka samotnej témy Andreja Danka, my sme ešte pred tým, ako, ako sa vlastne zvolala tá prvá schôdza, mali k tomu tlačovú konferenciu, kde sme transparentne ukázali všetci naše či už bakalárske, diplomové, doktorské, dizertačné práce a povedali sme, že nemáme najmenší problém s tým, aby si tieto práce ktokoľvek pozrel, ktokoľvek zverejnil. Ja som vtedy, vtedy sme ešte nevedeli, že tá, ako vlastne tá rigorózna práca pána Danka bude vyzerať, pretože nebola sprístupnená, bola v utajenom režime alebo mimoriadnom, či ako to on nazýva, proste bola utajená pred verejnosťou, my sme vtedy, vtedy nazvali kapitána Danka nielenže falošným kapitánom, z ktorého sa smejú všetci slušní a normálni vojaci, ktorí poctivo získali svoje hodnosti, ale aj falošným doktorom práv, z ktorého sa zákonite musia smiať všetci právnici, ktorí vyštudovali poctivo školu. Ja som vtedy povedal, že ja chápem Andreja Danka, že on tú prácu zatajuje, pretože za predpokladu, že tá práca je plagiát, odpísaná, skopírovaná, ukradnutá, čokoľvek, tak vždy je lepšie, keď sú o vás pochybnosti a nejaké špekulácie, ako keď si máte tú prácu zverejniť a byť usvedčený podvodník. Presne to sa aj stalo. Andrej Danko chvíľu tú prácu skrýval, potom ju zverejnil, ukázalo sa, že je to totálny kompilát, plagiát alebo akokoľvek to nazveme. Jednoducho, jednoducho ju odpísal. Jediné, čo pánovi Dankovi ešte, ja sa čudujem, že mu to vôbec nevadí, že zo všetkých strán, a to nehovorím o nejakých satirických facebookových stránkach, kde, hh, kde sa, kde si teda robia srandu aj z nás, samozrejme, ale teraz nedávno sa on stal takým ďalším terčom vtipov so svojou rigoróznou prácou, že mu to vôbec nevadí, že nemá nejakú reflexiu, keď občania zo všetkých strán sa mu jednoducho posmievajú za jeho kapitánsky titul, za jeho doktorský titul, a že jediné, čo mu dodáva ešte akú-takú autoritu, takú váhu, je vlastne jeho post predsedu Národnej rady Slovenskej republiky. Z formálneho hľadiska ešte stále má nejakú tú váhu, ale na druhej strane treba povedať aj to, že práve ľudia, ako je Andrej Danko, znižujú váhu týchto formálnych funkcií a potom sa nemôžeme čudovať, že už aj pozícia poslanca Národnej rady je v radoch verejnosti vnímaná ako, ako, nechcem povedať, že dehonestujúco, to zas ešte stále nie, ale oveľa horšie, ako by bola vnímaná pred rokmi. Jednoducho nie je možné veriť tomu morálnemu nejakému kreditu Andreja Danka... Pán Suchánek, veď ja rozprávam, ma to ruší. (Reakcia navrhovateľa.) No dobre. Nie je možné veriť morálnemu nejakému kreditu pána poslanca, teda predsedu Národnej rady Andreja Danka, keď to, že odpisoval, to je jedna vec, ale to, že potom ako predseda Národnej rady vytrvalo klamal a zavádzal, tak to je už naozaj niečo, niečo druhé a oveľa závažnejšie. A ja sa čudujem všetkým, ktorí nad tým privierajú oči a ktorí to obhajujú, pretože, viete veľmi dobre, keby bola situácia opačná, že vládne opozícia a koalícia je v opozícii, tak by ste boli prví, čo by si na tom zgustli a hovorili, že taký človek nemá čo na poste predsedu Národnej rady Slovenskej republiky čo robiť. Vinou Andreja Danka a jeho správania sa, najmä teda jeho správania sa, on ako osoba, ja nemám proti nemu nič, ale voči jeho správaniu a jeho postupom mám vážne výhrady, práve jeho vinou sa aj zo Slovenskej národnej strany stala už v podstate vykastrovaná národná strana, ktorá nemá s národnými hodnotami nič spoločné – že, pán Suchánek? – a má, v podstate je to taká istá marketingová strana ako napríklad aj SMER. Dvaja ministri za SNS idú do basy. Andrej Danko sa tu chválil tým vo svojom vystúpení, na ktoré sa, samozrejme, nedalo reagovať, ale chválil sa tým, že on ako jediný, jediný predseda parlamentu vystúpil v Štátnej dume, neviem, čo všetko možné, ale už nepovedal to, že o tuším dva týždne nato bola to práve SNS, ktorá posielala slovenských vojakov na ruské hranice na tie provokácie, že, ako aj povedal Milan Mazurek, že práve SNS-ka schválila, alebo teda navrhla ten pozývací list pre amerických špecialistov, pre špeciálne služby, aby prišli na Slovensko robiť školenia a robiť propagandu. To znamená, že aj tá jeho panslavistická alebo nejaká tá rusofilná hra je v podstate len nejakým divadielkom pre tých voličov, ktorých ešte SNS-ka má, možno pre tých zopár skalných členov, ktorí ešte tam zostali, pretože realita je taká, že drvivá väčšina, ktorí, členov, ktorí sú naozaj nejakým spôsobom presvedčení o národných, nacionalistických hodnotách, prechádza k nám, alebo teda buď vystupuje z SNS-ky a zostáva frustrovaná sedieť doma. V SNS-ke podľa našich vedomostí zostávajú ľudia len tí, ktorí už nejakým spôsobom sú napojení na to, že SNS-ka je vládna strana v podstate, že majú – či už ich rodiny, alebo nejakí ich rodinní príslušníci, alebo oni sami – z toho nejakú formu obživy. Andrej Danko vo svojom vystúpení, na ktoré sa, samozrejme, ako som povedal, to bolo zákerné, nedalo reagovať, povedal dve vety, že my všetci nie sme schopní odbornej diskusie a že máme snahu rozdeliť spoločnosť na slušných a zlých. No my teda nie sme oficiálne zvolávatelia tejto schôdze, neboli sme ani oslovení, ale ako podporili by sme to, samozrejme, ja neviem, kto tu je, nie je schopný odbornej diskusie a kto delí spoločnosť na slušných a zlých, ako to robí Andrej Danko. Pretože neboli sme to my, kto napríklad vyhlásil niekomu vojnu, tak ako Andrej Danko vyhlásil vojnu celej Ľudovej strane Naše Slovensko na čele s Marianom Kotlebom, keď sa vrátil z Izraela so svojimi múdrosťami. To znamená, že ak tu niekto delí spoločnosť, tak je to práve, práve kapitán, kapitán doktor Danko. Ďalej povedal, mal nejaké výhrady voči Denníku N. Ja mám voči tomu denníku tiež závažné výhrady, ale pán Danko sa nemôže čudovať, že Denníku N sa darí, získava si nejakých čitateľov, keď nie veľa, ale, ale postupne to rastie najmä na internete. Ja tiež súhlasím s tým, že Denník N nie je objektívne médium, lebo keby boli objektívni, tak, samozrejme, by tam museli byť nejaké pozitívne články aj napríklad o nás, ale tým, že tam nie je ani jeden pozitívny článok a všetky sú len negatívne, to znamená, že to médium objektívne rozhodne teda nie je. Tiež si myslím, že Denník N, a nie že myslím, to je pravda, že je financované však v podstate z Esetu a medzi tými redaktormi, keď sa pozriete na tie mená, tak tiež to nie sú zrovna slovenské mená, najmä, najmä tých komentátorov, ktorí tam publikujú. (Reakcia z balkóna: „Fuj, fuj, hanbite sa!“ ) No, pán Korda... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)