Fronc, Martin, poslanec NR SR (2012-07-02):
Ďakujem pekne, pán predseda. Ďakujem všetkým kolegom za ich vyjadrenie. Dovolím si na niektoré vystúpenia reagovať. Rovnakým spôsobom, samozrejme. Tam, kde je hrubé vrece, je aj hrubá záplata. Pán kolega Vašečka, hovoríte o ambícii na komplexné riešenie a súhlasíte. A ja myslím, že je to tak, že ku kvalite treba motivovať. Ja som presvedčený, že áno, treba motivovať, a poviem, že ja nie som za cestu, ktorá sa teraz rysuje a ktorá má znaky parného valca, ako povedal kolega Poliačik, s tým súhlasím, má prvé znaky parného valca. Som presvedčený, že sa musíme riadiť motiváciou, že to je lepšia cesta. Dovolím si urobiť ako tiež pedagóg, a tým poznačený, prirovnanie, pretože keď niekto si postaví ideu, že bude zlo likvidovať, to je tak ako keď si postaví záhradník, že najprv zlikviduje burinu a potom začne sadiť ušľachtilé rastliny. No, tak skončí tak, že keď príde na koniec záhrady, mu už na začiatku záhrady burina znova vyrastie, ale treba sadiť ušľachtilé rastliny a pomáhať im rásť, a pritom likvidovať tú burinu, likvidovať zlo a potom, samozrejme, keď tie rastliny podrastú, tak sami sa dokážu brániť, a toto je krok k tomu. To je krok k tomu, nehovorím, že komplexný, a teraz aj na to, že či ministerstvo a tak ďalej, aj čo hovorila kolegyňa Obrimčáková, no, ja som túto podobu zákona podal, keď ste boli, pani kolegyňa, štátnou tajomníčkou. Sú to už roky. Nič sa zatiaľ nepohlo, ani malý krôčik. A z toho pohľadu si myslím, že aspoň krôčik je viac ako nič. Lebo problém stále viac nám narastá. Viete, to je štandardný spôsob, ako niektoré veci odbiť, že komplexné riešenie a viac treba. No, tak ja si pamätám veľmi dobre pôsobenie vášho bývalého kolegu, keď bol minister a ja jeho štátny tajomník, tak keď vznikol problém, tiež mal takú dobrú metódu. Odborníci, komplexné riešenie, komisia. Pán kolega Bagačka, komisia, to bolo kanalizovanie problému. Riešila, hádala sa, riešila, nič nevyriešila. Ja si myslím, že konkrétne kroky, aj keď malé, sú cestou. Niektoré veci, musím povedať, že ste nie celkom pozorne čítali ten zákon, pretože ja nehovorím, a v tom sa stotožňujem s vami, kolegyňa Obrimčáková, lebo ja tam len príkladom uvádzam, v dôvodovej správe, monitor a testovanie, tie maturitné testy ako príklady celoštátneho merania, ale zákon hovorí, že musí to byť celoštátne. A takisto ja pokladám za dôležité, aby to urobilo ministerstvo školstva, lebo detaily, kritériá a tak ďalej, preto tam v zákone je, že ministerstvo školstva urobí všeobecný záväzný predpis, a tam by bola tá diskusia o tom, že či také alebo onaké kritérium tam má byť. Tam by sme sa mohli o tom sporiť, takže ja dúfam, že ministerstvo také niečo urobí, a keby nič iného, lebo cítim, že to hodíte do koša, keď len to bude inšpirovať ministerstvo a že sa čosi pohne, chvalabohu, Pán Boh zaplať. Pani kolegyňa Nachtmannová, viete, vy hodíte balvan bez akýchkoľvek argumentov a končíte tým. Ja vám môžem povedať, že analýzy financovania normatívom boli urobené nezávislými inštitúciami, môžete si ich pozrieť. Tak to je, viac nebudem komentovať. No, nechcem byť zlý, pán kolega Bagačka, vy ste podľa všetkého teda takisto pedagóg. Ja to nerobím tak, že sa v noci zobudím a niečo napíšem, to bola podpásovka. Ale ja sa vás opýtam, keďže predpokladám, že už nie ste najmladší, ste dlhodobo pedagógom, boli ste pedagógom aj predtým, keď nebolo normatívne financovanie, pred dvetisíc tretím rokom. Akým spôsobom išli peniaze? Pamätáte sa, čo to bolo? Veď to bola darebnosť, korupcia. Povedal som, jemne som to povedal, že to bol lobing, ale to, čo sa dialo, akým spôsobom dostávali peniaze na školy, bola jedna katastrofa. A za tým si stojím a predpokladám, že ak chcete byť objektívny, že je to tak. Má kolega Poliačik pravdu, ja si nemyslím, že toto vyrieši komplexne ako kvalitu a že ku kvalite a hľadaniu cesty, ako podporiť kvalitu, musíme ísť, samozrejme, oveľa v širšom smere. To je pravda, je to krok. Podľa mňa, po rokoch keď to spí, nič sa nedeje, je to jeden z krokov. Pán kolega Matovič, ja sa snažím nereagovať na vás celý čas, ale vy si to ani neprečítate a nepočujete, čo som povedal. Ja som tých 20 mil. tuná odôvodnil, ako to vzniklo, prečo, 10 percent najlepších škôl, percento z toho, čo dostávajú na normatívy. Ja som to nehodil odboka, len obávam sa, že vyhovoríte všetkému, že ste tu jeden stratený génius. Je mi to ľúto, že len jeden takýto geniálny človek prišiel a všetko vie, všetkému rozumie. No, tak keď si to myslíte, pokračujte naďalej v tomto, ja vám v tom brániť určite nebudem, takže to je k niektorým tým poznámkam. A na záver, viete, ten problém, kolega keby ešte chvíľku počkal zo SaS-ky, nie, nie, nie, pretože myslím si, že napriek mnohým iným pohľadom sa zhodneme, a čo pokladám za podstatné v tom celom, je filozofia. Filozofia, ku ktorej smeruje novela zákona, teraz pripravená, o financovaní, ktorá podľa mňa tak nastavenými kritériami podľa známok len vytvorí priestor pre korupciu, nič nezlepší, ale to je pre mňa hrozné, pretože ja verím v to, že kľúčová je sloboda vzdelávacej cesty. A toto vlastne chceme, to, čo sa ide udiať, čo chceme urobiť. Chceme urobiť jednotnú školu presne takým istým spôsobom, ako pred rokom 1989. A s týmto, ja si vážim pána ministra, v mnohých veciach máme podobné názory, ale filozoficky sa zásadne rozchádzame. Jednotná škola, to nie je budúcnosť slovenskej vzdelávacej sústavy, to je cesta do hrobu. Ďakujem. (Potlesk.)