Ľ. Mušková, poslankyňa: (2001-11-06):
Je pravdou, že v spoločnej správe vo výbore pre vzdelanie sa schválilo iné znenie, a takto sa teda tento zákon, tento návrh zákona mení a vylepšuje. Ale už sa stáva v parlamente bežnou praxou, že návrhy vlády sa v Národnej rade prerábajú a dorábajú, čo vôbec nesvedčí o dobrej kvalite práce ministerstiev, v tomto prípade ministerstva školstva. Návrh zákona tiež vnáša nerovnoprávnosť vo financovaní medzi štátnymi a neštátnymi školami, napr. cirkevnými školami, napriek tomu, že v programovom vyhlásení vlády sa jasne deklaruje, že štátne a cirkevné školstvo bude financované porovnateľne. Návrh zákona umožňuje, aby cirkevné školy boli oproti štátnym financované až o 50 % menej. A pritom netreba pripomínať, že samotná ústava jasne definuje, že základné a stredné školstvo je bezplatné. Ak ústava predpokladá nejaké priplácanie zo strany rodičov na neštátne základné školy a stredné školy, tento návrh zákona to rieši tak, že štát štátnym školám financuje platy, tovary a služby, nájomné a tak ďalej, no neštátnym školám sa v návrhu určuje financovanie na hlavu žiaka a nič iné. Nenamietam proti financovaniu na hlavu žiaka, ale spôsob znevýhodnenia, lepšie povedané, sankcionovania cirkevných škôl znížením financovaní až o 50 % je proti programovému vyhláseniu tejto vlády. A je aj proti ústave, ako som už povedala. Nakoniec je aj proti samotným deťom, pretože prečo by mal byť žiak potrestaný za to, že chodí na neštátnu školu. Neporušujú sa tu náhodou ľudské práva? Ďalšia diskriminácia sa týka slovenských škôl oproti menšinovým školám. Táto je zakotvená priamo v návrhu zákona, ale aj v priloženom výnose ministerstva školstva, ktorým sa ustanovuje normatívny spôsob výpočtu či už prideľovania financií, ale aj určovania pracovníkov, zamestnancov školy. Kým napr. v pôvodnom výnose, v tom starom výnose, a to je v tomto prípade to zhoršenie, ktoré nastalo, o ktorom som hovorila, sa pri normatívnom počte učiteľov na triedu v štátnych školách určuje výpočet porovnateľne pre slovenské i menšinové školstvo, hoci aj tu je zvýhodnené menšinové školstvo, v poslednom predloženom návrhu sa už tento výpočet mení výrazne v neprospech slovenského školstva, ako keby neexistovali málotriedky na inom území, ako keby na severe neboli malé školy, ako keby na severe alebo inde, na východe Slovenska sa mali malé školy likvidovať. Veď predsa vieme, že sa zhoršili podmienky ekonomické rodinám, že deti nebudú môcť dochádzať do škôl, ktoré sú vzdialené, keď sa tieto budú rušiť. Pani poslankyňa Slavkovská čiastočne rieši tento problém v svojom návrhu, ale viac by to vyriešil výnos, ktorý však je vlastne len na starosti ministerstva školstva, teda je vecou ministerstva školstva, a ja nemôžem podávať žiadne pozmeňujúce návrhy, ale preto apelujem na pána ministra, aby zmenil spomínanú tabuľku aspoň tak, ako bola predtým, ako bola pôvodná. Chcem tiež upozorniť pána ministra v súvislosti so spomínaným výnosom ministerstva školstva, že v normatívoch nie sú zohľadnení študujúci učitelia, ktorí si získavajú kvalifikáciu. Majú mať totiž tiež nárok na jednu hodinu úľavy, tak ako majú napr. riaditelia, zástupcovia, výchovní poradcovia a tak ďalej. Chcem tiež pána ministra upozorniť, že pri normatívoch zvýhodňujúcich školu, ktorá má úspešných žiakov, treba doplniť aj úspešnosť na okresných a predmetových olympiádach a súťažiach. Bolo by treba zohľadniť v tomto prípade aj žiakov deviatych ročníkov, ktorí sú úspešnými riešiteľmi aspoň v krajskom a celoštátnom kole, pretože skutočne o tú úspešnosť sa pričinila práve tá základná škola, stredná škola, z ktorej žiak odchádza. Pretože moje pozmeňujúce návrhy boli sčasti akceptované už na výbore, za seba nepredkladám pozmeňujúce návrhy, ale dovoľte mi, aby som predložila návrhy za pána poslanca Šťastného, ktorý musel pracovne odísť a ktorý ma požiadal, aby som ich predniesla. V § 1 ods. 3 navrhuje vypustiť začiatok vety: „Štát utvára primerané možnosti...“ A navrhuje nahradiť to textom: „Štát každoročne vyčlení zo štátneho rozpočtu 4 % hrubého domáceho produktu.“ Ostatný text pokračuje dokonca. Pán poslanec tuná chce, aby sa vytvárali primerané možnosti, pretože je príliš vágne vyjadrenie potrieb financovania výchovy a vzdelávania. Je potrebné v zákone konkrétne vyjadriť potreby výchovy a vzdelávania, aby neboli závislé na vôli a nevôli vlády či parlamentu v každej dobe. Mala by to byť dolná hranica, ktorá zabezpečí nielen prežitie, resp. stabilizáciu, ale aj rozvoj aspoň na minimálnej úrovni. Nakoniec, myslím si, že keď si táto vláda určila školstvo ako prioritu, tak bude akceptovať tento návrh. A, naviac, keď je ešte napísané v programovom vyhlásení, že do školstva sa bude dávať pomerná časť, ako je to v Európskej únii, tak si myslím, že je to dobrý návrh. Ďalej navrhuje v svojom druhom pozmeňujúcom návrhu pán poslanec v § 3 ods. 4 v tretej vete vypustiť text „a technického vybavenia“, ostatný text pokračuje. Z textu totiž nie je jasné, v akom smere bude technické vybavenie ovplyvňovať úroveň financovania, kto posúdi rozdiely v technickej úrovni, či technicky horšie vybavené školy dostanú viac či menej prostriedkov. Tretí návrh sa týka § 3 ods. 6 – v poslednej vete vypustiť text za zátvorkou a nahradiť ho novým textom: „je závislý od vyčlenených prostriedkov percentom HDP – § 1 ods. 3 – zo štátneho rozpočtu“. Ak bude taxatívne určený celkový objem finančných prostriedkov na výchovu a vzdelanie, potom nebude problém určiť aj výšku variabilných prostriedkov. Štvrtý návrh. V § 4 ods. 2 vypustiť text za poslednou čiarkou vo vete, a to „ktorých objem je závislý od zdrojových možností štátu“. Platenie poistného a ďalších odvodov nemôže byť závislé od zdrojových možností štátu. Tejto povinnosti sa štát nemôže zbaviť. V § 7 ods. 5 vypustiť slovo „znížiť“. Ak ide o zdôvodnené nenaplnenie tried alebo preukázateľne upravenú prevádzku školy, nie je dôvod na zníženie finančných prostriedkov. V opačnom prípade je to nelogické. To by boli všetky pozmeňujúce návrhy. Prosím, aby sa o každom z týchto pozmeňujúcich návrhov hlasovalo zvlášť. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pani kolegyňa, za vaše vystúpenie. Faktickými poznámkami na vaše vystúpenie chcú reagovať dvaja poslanci a dve poslankyne. Uzatváram možnosť podania ďalších prihlásení sa. Ako prvý má slovo pán poslanec Oberhauser. V. Oberhauser, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Pani poslankyňa Mušková konštatovala, že vo vzťahu k cirkevnému školstvu v návrhu dochádza k jednoznačnej diskriminácii. Môžem povedať aj za Slovenskú národnú stranu, že jednoducho nemôžeme súhlasiť s takýmto postupom, nakoľko aj súčasné sčítanie ľudu ukázalo, že viac ako 80 % obyvateľov Slovenska sa hlási ku kresťanstvu a cirkevných škôl je nepatrný počet z celkového počtu škôl. A tie cirkevné školy, ktoré existujú, jednoducho plnohodnotne vlastne realizujú tú istú výchovu, ktorá sa realizuje v štátnych školách. A preto by malo byť financovanie absolútne rovnoprávne s ostatnými štátnymi školami a vôbec nie je dôvod, prečo by malo dochádzať k akejkoľvek diskriminácii financovania cirkevných škôl. Obdobne, aby som trošku doplnil jej prístup, že ide len o málotriedky so slovenským vyučovacím jazykom na severe. Takéto málotriedky sú aj v južných oblastiach a jednoznačne ony majú presne ten istý charakter ako každá škola, ktorá je v prostredí, kde jednoducho ten počet nie je taký, aby bolo to optimálne z hľadiska, povedzme, financovania, ale preto, že tí obyvatelia potrebujú to vzdelávanie zabezpečiť. A ako už bolo povedané, doprava je drahá a všetky tie náklady rodičov by nekonečne vzrástli, je potrebné zohľadniť túto skutočnosť a málotriedne školy s vyučovacím jazykom slovenským jednoducho už tou bonifikáciou zohľadniť, aby to financovanie bolo také, aby nebolo likvidačné, a o to žiada Slovenská národná strana. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pani poslankyňa Tóthová.