Bihariová, Irena, poslankyňa NR SR (2024-01-09):
Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, vážení kolegovia, zmena trestných kódexov je odôvodnená zhruba šiestimi kategóriami dôvodov, pričom, samozrejme, každý z nich sa dá rozporovať plejádou argumentov. Ja sa teda pri každej tej kategórii dotknem len takých tých najväčších absurdít, no a ak ostane čas, tak by som sa rada venovala tomu, ktorý považujem za proste absolútny výsmech legislatívneho procesu, a to je ten dôvod, ktorým sa vôbec zastrešuje dôvodnosť, prečo má byť celá táto teda estapáda prejednaná v skrátenom legislatívnom konaní, a to je dôvod porušovania ľudských práv. Začnem tým dôvodom naliehavosti. V tomto prípade sa teda argumentuje tým, že áno, máme problém s nesprávnou transpozíciou smerníc, už to tu kolegyne predo mnou včera spomínali, tak ja uvediem len také dve absurdity teda, aby sme si na rovinu povedali, do akej miery je tento dôvod legitímny. Spomeniem smernicu o prístupe... áno, o práve na prístup k obhajcovi v trestnom konaní a v konaní o európskom zatykači. Ja len podotýkam, že tento právny stav, ktorý chce vláda riešiť a ktorý vytýka Komisia, pretrváva aj za, pretrvával aj za predchádzajúcich vlád SMER-u, pričom teda tento stav začal už v roku 2013. Mne vyvstáva otázka, čo sa vlastne dialo desať rokov, keď my sme si v roku 2023 spomenuli, že my musíme naliehavo túto vec riešiť v skrátenom legislatívnom konaní. Čiže v dvetisícštrnástom to nebol dôvod? V dvetisícpätnástom, šestnástom a tak ďalej? Až v dvetisícdvadsiatom treťom sme si spomenuli, že máme tento problém? A takto by sme mohli ísť aj pri tých ostatných, hej, problémoch s transpozíciami. Spomeniem už len teda druhý takýto, hej, bonbónik pri transpozícii smernice z roku 2017 o boji proti podvodom, ktoré poškodzujú finančné záujmy Európskej únie. Prosím vás pekne, tohoto sa dotýkala už aj novela, ktorá bola predkladaná teda predošlou zostavou vládnou, s tým, že ju poslanci a poslankyne SMER-u a HLAS-u nepodporovali. Takže vtedy to nebol problém. Problém je to vtedy, keď potrebujeme pretlačiť tieto teda hmotnoprávne a procesnoprávne zmeny v trestných kódexoch v skrátenom legislatívnom konaní, že to je, to je urážka intelektu, nehnevajte sa. Rovnako, rovnako absurdný je druhý dôvod, že humanizácia trestov. To je tak lživý argument, ako my v Trnave hovoríme, on so many levels, že proste naozaj až ma uráža sa vôbec o tom baviť ako o serióznej veci. Totižto, aby som to teda aj pre neprávnikov čo naj... nejak zrozumiteľnejšie vysvetlila, čo to je za problém. Totižto my keď na jednej strane rapídne znížime trestné sadzby na jednej strane a na druhej strane zvyšujeme vlastne výšku škody, od ktorej meriame trestnosť, tak sa nám stane zhruba toto, hej? Niektoré prostriedky, ktoré sa využívajú pri vyšetrovaní, sa nebudú môcť použiť, lebo sú viazané na nejaký typ teda závažnosti skutku meraný trestnou sadzbou, čiže my docielime to, že my skomplikujeme objasnenosť na jednej strane a na druhej strane teda ak to ešte spojíme s tým, že tie trestné sadzby majú vplyv na premlčateľnosť, my spôsobíme beztrestnosť. Moja otázka znie, že pre koho my humanizujeme trestné, humanizujeme tresty, keď my nebudeme mať koho odsúdiť? Rozumieme si, hej? Že vy ste vlastne skomplikovali objasnenosť a privodili beztrestnosť a idete humanizovať tresty pre koho? Lebo my tým pádom vlastne sme sa dostali do Hlavy XXII. Nehovoriac teda ešte o tom, že sa pri tomto odvoláva takisto tá dôvodová správa na absolútne lživý argument, akože snaží sa vás zaviesť teda do toho, že oni vlastne musia v tomto bode vyhovieť požiadavke harmonizovať sa s právom Európskej únie, a odôvodňujú to tým, že citujú alebo teda odkazujú na judikát Európskeho súdneho dvoru, v ktorom teda vyslovil, že s uvedeným ustanovením charty je v rozpore príliš vysoká dolná hranica trestnej sadzby vo výške 5 rokov pri trestnom čine porušovania práv ochrannej známky. Na základe tohoto teda vláda vytvára takú analógiu a argumentuje, „nakoľko je úprava trestov Slovenskej republiky na obdobnej úrovni, bolo by konanie pred Európskym súdnym dvorom proti Slovenskej republike bez urýchlenej zmeny trestnej politiky zrejme už len otázkou budúcnosti“. Nebláznime! Áno? Pretože väčšina trestných činov v IV. a V. hlave s týmto nemá nič spoločné, to je tá IV. hlava, ktorá sa týka majetkových, V. hlava, ktorá sa týka ekonomických, má skutky, ktoré nie je nutné a ich sadzby nie je nutné harmonizovať s právom Európskej únie. Hej? Čiže my tu pletieme nejaký judikát, ktorý sa snaží, ktorým sa snažíme zdôvodniť potrebu harmonizovať tresty, vo vzťahu k tým trestným činom alebo k tým hlavám, kde táto povinnosť neplatí. Ďalším tým teda bodom je inflácia. To, to, toto nie je dobré ani ako vtip, áno? Pretože dovoľte mi teda povedať si, že ak by naozaj toto bol relevantný dôvod, tak potom hranica malej škody na úrovni 266 eur v roku 2005 pod vplyvom inflácie by sa musela meniť takto. V roku dvadsať... desať, v roku 2010, teda na úrovni, teda na konci prvej Ficovej vlády, by sme ju mali zvýšiť na 305. V roku 2016, teda na konci druhej Ficovej vlády, by sme ju pod vplyvom inflácie museli zvýšiť na 322. V roku 2020, teda na konci obdobia vlády Roberta Fica a Petra Pellegriniho, by zodpovedala hodnote 354. A teda ak by naozaj platila, platila, hej, teda tá dôvodnosť pod vplyvom inflácie tak v roku 2023, teda na začiatku štvrtej Ficovej vlády, by zodpovedala hodnote 452 eur. Kde sme sa dostali k tým 700? Lebo toto je tá inflačná krivka. Mala by byť teda 452. Už odhliadnime od toho, že tie roky, ktoré som čítala, sa nemenili nijak pod vplyvom inflácie. A my zrazu v roku 2023 vyblafneme so sumou vytiahnutou z prsta 700 euro a úplne že ideme mimo dát, ktoré hovoria, že ale moment, tá inflačná krivka nás vedie úplne k inému číslu. Nikto na to nedáva odpoveď, však sme tu za hlupákov, tak kto by to vysvetľoval, že áno? A čo je ešte zvláštna, zvláštna absurdita, keď sme pri tej, pri tej inflácii, ktorá sa vôbec nespomína, že... a znovu rozmýšľam, ako to povedať tak, aby tá neprávnická časť pléna rozumela, čo chcem povedať. Totižto my ak, my ak zvýšime vlastne tú hranicu škody, od ktorej je možné začať trestné stíhanie a považovať skutok za trestný, my spôsobíme to, že časť vlastne škody spôsobená nejakým konaním, ktorou nebude postihovať trestné právo, bude nepotrestaná. Čiže my porušíme majetkové práva občanov a občaniek tejto republiky. Tak že my ich na jednej strane ideme chrániť teda pred tým, aby nevznikli škody pod vplyvom inflácie, spôsobom, že budeme porušovať ich vlastnícke a majetkové práva, ktoré nebudú požívať trestnoprávnu ochranu. Rozumiete tomu? Že to je, to je naozaj zlé aj ako vtip. A to, čo mám ja teda osobne ale najviac na srdci a čo a čo naozaj beriem až priam osobne, lebo toto je vec, ktorá sa ma bytostne týka, je ten argument, ktorým sa hovorí, zdôvodňuje vôbec, že teda musí sa v skrátenom legislatívnom konaní prejednať daný návrh preto, lebo sú porušené ľudské práva. Viete, ako to je naozaj? Že odvraciame fiktívnu hrozbu pre ľudské práva na to, aby sme ich mohli reálne porušovať. A teda vzhľadom na to, že sa ľudským právam venujem od roku dvetisícoso... 2008, niečo málo o nich viem a môžem vás ubezpečiť, že to čo sa stane, že my naozaj vystavujeme občanov a občianky tejto krajiny tomu, že ľudské práva mnohých z nich budú proste nevymožiteľné, respektíve otvárame tu priestor, aby prišlo k ešte masívnejšiemu porušovaniu ľudských práv. A aby sme sa teda posunuli do reality, ako to v nej prebiehalo, pokiaľ ide o porušovanie, ochranu ľudských práv, od tej reality, od ktorej je teda zrejme väčšina tohto pléna vzdialená na niekoľko svetelných vesmírov, tak mi dovoľte odcitovať niekoľko, niekoľko výrokov zo spisov, teda, samozrejme, právoplatne skončených, v ktorých som teda buď ja poskytovala právnu pomoc, alebo teda ich poznám z vlastnej právnej praxe. Ak sa niekde vyskytnú vulgarizmy, budem sa to snažiť nejak obísť tak, aby ste pochopili, o čo ide. Prvý prípad. V uvedenom čase prišlo k napadnutiu rómskeho mladíka skupinou viacerých stotožnených páchateľov pred diskotékou. Podľa popisu skutku v uznesení mal páchateľ úderom ruky zhodiť poškodeného na zem, kde mal on a následne ďalší spolupáchatelia kopať, udierať, zvierať krk a popritom kričať: Dajte tomu cigánovi, nech skape, čierna huba. Zabite tú čiernu hubu, prašivý cigán. A na záver so zdvihnutou pravicou zakričať: Heil Hitler! Páchatelia mali poškodenému spôsobiť hematóm na krku, odreniny na hlave, otras mozgu, pomliaždenie hrudníka, ruky a oboch kolien. Tento prípad si nezaslúžil ani priestupkové konanie. Bol proste zastavený, trestné stíhanie nezačalo a vyšetrovateľ mal za to, že to nie je ani priestupok. Druhý prípad. Páchateľ pod vplyvom alkoholu v miestnosti priestoru podnikov, priestoroch podniku Herňa pristúpil k poškodenému. Najprv ho vyháňal od barového pultu slovami: Ty cigán zasraný, vypadni odtiaľto preč, čo tu chceš. Na barmanku sa otočil so slovami: Čo tu nalievaš cigánovi? Keď sa poškodený presunul k automatom, znovu k nemu podišiel so slovami: Vypadni odtiaľto, čo si o sebe myslíš, keď si cigán, že čo tu machruješ. Nato vytiahol krátku plynovú pištoľ. Namieril ju na poškodeného: Ty cigán vy... odje... ťa, čo si myslíš, že keď si cigán, tak tu môžeš machrovať? Následne poškodený odišiel von privolať políciu, kde ho obvinený nasledoval so slovami: Zabijem ťa, ty cigán prašivý. A vystrelil na neho z uvedenej pištole. Tento prípad skončil v priestupkovom konaní. Tretí prípad. Okrem etnicky hanlivých invektív ty hajzel čierny, slepý, hoď sa do vápna... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)