M. Dzurinda, predseda vlády Slovenskej republiky: (2002-03-21):
I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán premiér mal vyjadrenie (ruch v sále), vyjadrenie na svoje poznámky, je to chyba techniky, pokiaľ nepustila čas, páni poslanci, v rozprave ďalej vystúpi pán poslanec Maxon. Nemal viac ako dve minuty, pán poslanec Maxon, prosím, keby ste vystúpili v rozprave. Prosím, pán poslanec Maxon má slovo, myslím si, že všetci chápeme, o čo ide. M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážený predseda vlády Slovenskej republiky, vážení členovia vlády. Celkom na úvod mi dovoľte, pán Andrassy, aby som vám povedal, že nerobte si starosti o naše valčíky, o naše polky, o naše čardáše, robte si starosti s tým, že vy už ste dotancovali. (Potlesk.) A celkom na úvod ešte chcem povedať, že pán predseda vlády, budem naozaj pokojný, i keď všetko to, čo sa tu dnes na Slovensku deje, poslanca, ktorý zložil poslanecký sľub v súlade s ústavou, nenasvedčuje tomu, aby sme mohli byť pokojní. Ja som si, samozrejme, veľmi dôkladne preštudoval vaše stanovisko k návrhu na vyslovenie nedôvery vláde Slovenskej republiky, pripravil som si aj v rámci časových možností materiál k tomuto stanovisku. Musím sa však priznať, že pán predseda vlády má nesklamal a pripravil som si pred niekoľkými dňami obsahovo trochu iné vystúpenie, a to vystúpenie sa možno dotkne niektorých ekonomických parametrov, ale predovšetkým bude o kultúre vládnutia. Poslanecký klub Hnutia za demokratické Slovensko-Ľudová strana v súlade s legitímnym právom opozície v zmysle článku 88 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky v spojitosti s § 109 ods. 1 a 2 zákona č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku predložil návrh na vyslovenie nedôvery vláde Slovenskej republiky. Vážený pán predseda vlády, podľa šiestej hlavy Ústavy Slovenskej republiky článku 112 členovia vlády skladajú do rúk prezidenta sľub. Tento sľub ste zložili i vy pán Dzurinda, dovoľte mi pripomenúť jeho text: „Sľubujem na svoju česť a svedomie vernosť Slovenskej republike, svoje povinnosti budem plniť v záujme občanov.“ Pýtam sa vás pán predseda vlády Dzurinda, ako si plníte svoje povinnosti voči armáde 550- tisíc nezamestnaných, ktorým ste v roku 1998 sľubovali prácu. Žiadam vás pán predseda vlády, aby ste vysvetlili plnenie vášho ústavného sľubu 630-tisícom občanov Slovenskej republiky, ktorí žijú vďaka vašej hospodárskej a sociálnej politike v stave hmotnej núdze. Váš ústavný sľub plniť si svoje povinnosti v záujme občanov sa, žiaľ, asi netýka našich chorých spoluobčanov, ktorým slovenské zdravotníctvo vďaka vašej politike nemôže prinavrátiť to najcennejšie - ich zdravie. Vláda, na čele ktorej stojíte, má Ústavou Slovenskej republiky stanovené exaktne svoje práva a povinnosti. Ústava svojím textom má však i širší obsah, ktorý ste, žiaľ, do dnešného dňa nepochopili alebo, a to je ešte horšie, úmyselne ho ignorujete. Sľubovali ste kultúrne vládnutie. Kultúrne vládnutie je založené na rešpektovaní a uctievaní základných hodnôt. Politika všeobecne a vládna politika musí slúžiť ľuďom. Odpočet plnenia vášho programového vyhlásenia vlády, vašej vlády, ktorý je súčasťou nášho návrhu na vyslovenie nedôvery, je dôkazom, že vo vašej základnej povinnosti slúžiť občanom ste zlyhali. Aká je to služba, ak 60 % rodín, ako to už povedal môj kolega Sergej Kozlík, žije od výplaty k výplate. Aká je to služba, keď 325-tisíc občanov našej krajiny poberá dávky sociálnej pomoci, pretože ich príjem nedosahuje životné minimum. Pán predseda, vy si veľmi často mýlite, pán neprítomný predseda vlády, vy si veľmi často mýlite, že sľúbené je i splnené. Pán predseda, štatistické výsledky v cene práce počas vášho vládnutia však veľmi exaktne preukazujú, aký je rozdiel medzi sľúbeným a skutočným. Vaša služba občanom má výsledok, že namiesto 100-percentného zvýšenia platov majú ľudia reálne v peňaženke o 6 % menej ako v roku 1998. Podľa mňa druhou podmienkou kultúrneho vládnutia založeného na všeobecne rešpektovaných hodnotách je politika orientovaná na všeobecné spoločenské blaho. Akého blaha sa dočkali tisíce stavbárov bez práce, čo čaká strojárov, ktorí v týchto dňoch prichádzajú o prácu. O akom blahu môže hovoriť slovenský poľnohospodár a roľník pri vašej agrárnej politike, ako ste sa postarali o učiteľov, lekárov. Len text na papieri vášho programového vyhlásenia vlial v roku 1998 týmto ľuďom nádej a optimizmus, dnes po bezmála štyroch rokoch ich často krát drží nad vodou len pud sebazáchovy prežiť. Podľa mňa treťou podmienkou kultúry vládnutia musí byť schopnosť niesť za svoje rozhodnutia nielen ústavnú, ale i ľudskú zodpovednosť. Je jednoducho neakceptovateľné, aby ste za nesplnené sľuby a záväzky bezmála po štyroch rokoch vaše zlyhanie ospravedlňovali výhovorkami na predchádzajúcu vládu. Ak sa budúca vláda, ktorá vzíde z jesenných parlamentných volieb, rozhodne od prvého dňa vládnutia až do konca funkčného obdobia vyhovárať práve na vašu súčasnú vládu, a bude mať na to dostatok dôvodov, aká perspektíva čaká Slovensko, aká perspektíva potom stojí pred občanmi tejto krajiny. Pýtam sa vás pán neprítomný predseda vlády a vás ostatných členov vlády tu na pôde tu najvyššieho zákonodarného zboru. Ste pripravení niesť zodpovednosť za budúci vývoj vo Východoslovenských železiarniach. Kto z vás sa bude zodpovedať za veľmi pravdepodobnú devalváciu slovenskej koruny v krátkej budúcnosti. Ako ste vážení páni realizovali hospodársku a proexportnú politiku, keď deficit obchodnej bilancie v roku 2001 prevýšil hranicu sto miliárd. Medzinárodný menový fond vás vyzýva k obozretnej makroekonomickej politike v tomto období a významnú reštrikciu rozpočtových výdavkov v porovnaní so schváleným rozpočtom. Medzinárodný menový fond súčasne konštatuje, že ak by bol zachovaný súčasný vývoj a smerovanie v rozpočtovej oblasti, schodok verejných financií prevýši 5 % a nedosiahne sľubovanú úroveň 3,5 % z hrubého domáceho produktu. V správe misie Medzinárodného menového fondu sa uvádza, že Slovensko čelí zložitej situácii. Dámy a páni, to všetko v poslednom roku vládnutia vlády, ktorá sa doposiaľ označuje ako proreformná bez reformných výsledkov. O... páni kolegovia, keby ste aspoň v prvej lavici keby ste sa, ak sa nezhodnete názorovo, aspoň v prvej lavici trošku tichšie diskutovali, ďakujem pekne. ... o kultúrnych hodnotách, hovorím o kultúre vládnutia, dá sa to aplikovať aj na kultúru správania, o kultúrnych hodnotách vládnutia sa hovorí i v prvej vete Ústavy Slovenskej republiky. Citujem: „Slovenská republika je zvrchovaný demokratický a právny štát.“ Pán neprítomný predseda vlády, v tejto prvej vete ústavy sa za názvom Slovenská republika používa pojem zvrchovaný. Aká je to vláda, aký ministerský predseda, ktorý pripustí, aby po takmer desiatich rokoch samostatnosti nad Slovenskom visela reálna hrozba uplatňovania jurisdikcie iného štátu. Zvyknete sa veľmi intenzívne chváliť zahraničnými úspechmi vášho kabinetu, nuž dovoľte mi, aby som vám pripomenul, že výsledok v tejto oblasti považujú Slováci za váš veľký neúspech ohrozujúci našu emancipačnú podstatu, a to je zvrchovanosť. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, princípy uctievania hodnôt pri realizácii kultúrnej politiky, ktorú nám sľuboval predseda vlády Mikuláš Dzurinda, má však i ďalšie smutné a čierne stránky. Predseda vlády, a nakoniec dnes to veľmi exaktne potvrdil, sa rozhodol pre tvrdú konfrontačnú politiku. Je úplne zrejmé, že Slovensko nielenže takúto politiku nechce, ale práve ten, kto ju realizuje, sľuboval opak. Ak už však má byť politika tvrdá i konfrontačná, nesmie a nemôže prekročiť hranice etiky a morálky. Kedy sa pán predseda vlády ospravedlníte mnohým občanom tejto krajiny za špinavé paprče. Kedy sa ospravedlníte za urážky a obvinenia, ktoré ste nikomu do dnešného dňa nedokázali. Som presvedčený, že väčšina tých, ku ktorým vaše urážky a arogantnosť smerovali, o vaše ospravedlnenie ani nestoja. O vaše ospravedlnenie nestoja ani ženy z Pratexu, ktorým ste odkázali, že vy ste si vaše kreslo ministerského predsedu vybicyklovali. Tieto ženy nestoja o vaše ospravedlnenie, tieto ženy vás len v ťažkej, zložitej životnej situácii chceli požiadať o pomoc, ktorú ste im ako ústavný činiteľ boli povinný poskytnúť. Spoločným úsilím Slovenska je kráčať pevne do integrovanej Európy. Berte, prosím, na vedomie pán predseda vlády Dzurinda, že akokoľvek tvrdá je európska politika, vulgárnosť, hrubosť a tupé urážky nie sú v repertoári dialógu európskych politikov. Kultúra slov a kultúrnosť na Slovensku určite prevyšuje mnohé krajiny Európy. Dovoľte mi položiť rečnícku otázku, prečo práve predseda vlády reprezentuje opak? Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci. Kultúrne vládnutie znamená poriadok. Poriadok znamená kvalitné fungovanie inštitúcií, ktoré sú štátom za týmto účelom zriadené. Za fungovanie väčšiny inštitúcií zodpovedá vláda, na čele ktorej stojí predseda. Podľa šiestej hlavy druhý oddiel článku 114 Ústavy Slovenskej republiky je vláda za výkon svojej funkcie zodpovedná Národnej rade Slovenskej republiky. Národná rada Slovenskej republiky podľa toho istého článku ústavy môže vláde kedykoľvek vysloviť nedôveru. Pýtam sa vás páni poslanci, nemali by sme si byť vedomí, že je to nielen naše ústavné právo, ale i povinnosť. Povinnosť vtedy, keď je množstvo dôkazov svedčiacich o neschopnosti riadne viesť túto krajinu. Predseda vlády je na televíznych obrazovkách nespokojný so svojím ministrom. Žiaľ, však už po niekoľkýkrát neschopný urobiť nápravu. Vy sami viete, ako nekvalitne pracuje vládna legislatíva. Ak by za vlády predchádzajúcej podpredseda vlády pre legislatívu dosahoval takéto katastrofálne výsledky, tak nemôže vycestovať do Košíc, nieto na olympijské hry. Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny v kľúčovom zákone pracovného práva vyrobí toľko zmätkov, že ešte pred jeho účinnosťou musíme reparovať aspoň tie kľúčové. Predsedovi vlády pravdepodobne nevadí chaos okolo majetkových priznaní, zrejme asi finančné straty s tým súvisiace. Ako funguje Úrad pre finančný trh. Prečo bol pred dvoma rokmi zriadený Úrad pre štátnu pomoc, ak ho o chvíľu máme rušiť. Slovenská konsolidačná prelieva miliardy a daňovým poplatníkom vystavuje budúci účet, len predseda vlády sa tvári, že na Slovensku je poriadok. Opak je pravdou. Inštitúcie, ktoré všetci spoločne platíme, neslúžia občanom tejto krajiny, ale vybranej elite, na čele ktorej stojí predseda vlády. Môj poslanecký kolega Peter Baco už uviedol prieskum, ktorý na Slovensku uskutočnila spoločnosť Reader´s Digest, nemal však dostatok času, aby upozornil ešte na ďalšie dôležité údaje z tohto prieskumu. Už uviedol, že vláde Slovenskej republiky dôveruje 12 % slovenských občanov. Dovoľte mi, aby som ho doplnil, že 85 % jej dôveruje málo alebo nedôveruje. Predsedovi vlády Slovenskej republiky Mikulášovi Dzurindovi nevadí, že v oblastiach vládnej politiky, v takých oblastiach, ako je sociálna starostlivosť, dôveruje 1 % občanov. Predsedovi vlády Mikulášovi Dzurindovi nevadí, že o 1 % vyššiu dôveru má školstvo. O 1 % vyššiu dôveru, teda 3 % má dôchodkové zabezpečenie. Zo všetkých inštitúcií, na ktoré má dosah vládna jurisdikcia alebo priamo ich riadi, má najvyššiu dôveryhodnosť, a to 5 % oblasť životného prostredia. To nie je demagógia, to je dnes 23. marca o 13.23 hodine zverejnený prieskum agentúry, ktorej meno som už povedal. Na Slovensku naozaj všetko funguje, ale celkom podľa iných predstáv, ako si prajú občania Slovenskej republiky. Nikoho z vlády a nakoniec, dámy a páni, ani nikoho z vás v parlamente netrápi, že Všeobecná zdravotná poisťovňa, jedna z posledných poisťovní, ktorá vždy podržala tým pilier zdravotného zabezpečenia, čelí vážnemu riziku, že bude daná do konkurzu. Všetci sa tvárime, že v tejto krajine funguje vláda, že fungujú verejnoprávne inštitúcie, najväčšia zdravotná poisťovňa na Slovensku, Všeobecná zdravotná poisťovňa, v týchto dňoch čelí riziku, že bude na ňu uvalený konkurz. Nuž a aby som dokumentoval celkom exaktne, že inštitúcie na Slovensku nefungujú alebo ako fungujú vzhľadom na to, že vládna koalícia opäť nemala 76 hlasov na to, aby nám skrátili možnosť rozpravy, nuž dovoľte mi uviesť celkom jasne a zrozumiteľne, ako sa dá na Slovensku tunelovať cez tunely. Tesne pred Vianocami bol opäť veľký kontrolný deň na Branisku. Bola to veľká sláva. Prisľúbili sa ďalšie peniaze, prisľúbila sa ďalšia miliarda na jeho dostavbu, no a ľudia, ktorí na tejto stavbe pracujú, ľudia, ktorí sú vecne zainteresovaní, konštatujú - opäť bude z čoho brať, kradnúť, respektíve tunelovať. Dovoľte mi, aby som citoval článok zainteresovanej osoby k tejto problematike, pardon list. Nakoniec bol adresovaný všetkým poslancom. Poslanci ho majú viac ako týždeň a nikoho to netrápi, čo sa na Branisku deje. Prečítanie článku z obstarávania mali u cestárov dobrý biznis v Pravde z 15. januára 2002, o systéme verejného obstarávania na Slovenskej správe ciest ma iba utvrdilo v presvedčení, že spomínané praktiky v tejto inštitúcii sú bežné. Vždy to ale nie sú iba státisíce, ktoré idú na súkromné bankové kontá. Cez Slovenskú správu ciest sa strácajú desiatky miliónov. Veď posúďte sami. Tak ako už bolo naznačené v publicistickej relácii Porucha na STV dňa 22. januára začiatkom roku 2000, sa začnú práce na technologickom vybavení tunela Branisko. Začnú sa práce, ktoré najmä z dôvodu personálnej mizérie pôjdu tak úplne mimo investora Slovenská správa ciest. A tá sa tomu nielenže nebráni, ale tento stav sama iniciovala. Snahou je, aby čo možno najmenej ľudí bolo na tunely v tuneli Branisko zainteresovaných. Je to ale pochopiteľné. V polovici roku 2001, keď vrcholili problémy so spracúvaním projektovej dokumentácie a následne so zabezpečením technologického vybavenia tunela, sa z ničoho nič na scéne objavila firma ERGA SWIS GMBH. Firma, ktorej prezidentom a jediným zamestnancom je istý pán Godan. Spoločníkmi sú členovia jeho rodiny. No a apropo, ten istý pán Godan, ktorý sa už viac ako štyri roky cez Slovenskú správu ciest priživuje nielen na tuneli Branisko a vyťahuje z našich peňaženiek nie milióny, ale desiatky miliónov. Účelovo založená firma ERGA SWIS GMBH spolu s ďalšími slovensko-švajčiarskymi firmami okamžite získala zákazku za viac ako 100 miliónov korún, ako konzultant Slovenskej správy ciest a spracovateľ projektovej dokumentácie technologického vybavenia tunela Branisko. Pôvodný generálny dodávateľ technológií ZPA Krížov, akciová spoločnosť, Prešov, ale ostáva na scéne. Musí, pretože to nemá kto spraviť, ZPA Krížov však zostáva na scéne len v rámci toho, čo mu už spomínaná horeuvedená firma poskytne. Vy, ktorí ste sa trošku tejto problematike venovali, teraz už nebudem citovať list, tak viete, že zákazku na týchto prácach mala aj Žilinská univerzita. Tí, ktorí ste sa tejto problematike venovali, veľmi dobre viete, že ako ZPA Krížov, tak aj Žilinská univerzita ku spokojnosti investora si plnili všetky povinnosti. Nuž len niekoho múdreho, tomu, kto má tunely stavať, a nie tunelovať, napadlo, že je tam potrebné zakomponovať ešte ďalšiu švajčiarsku firmu. Predseda vlády hovorí, že na Slovensku je všetko v poriadku, nuž minimálne si to nemyslí pisateľ tohto listu, ktorý v závere uvádza. „Nedajme šancu zvíťaziť úzkej skupine skorumpovaných osôb presadzujúcich súkromné záujmy na úkor našich spoločných.“ Programové vyhlásenie vlády Slovenskej republiky z novembra 1998 sa postupne stáva zoznamom nesplnených sľubov, k plneniu ktorých ste touto Národnou radou dostali nielen mandát, ale i záväzok a povinnosť plniť ho. Zmluva s občanmi, ktorú ste uzatvorili ako predseda dnes už neexistujúcej strany, neplatí. Neplatí pre vašu osobnú neschopnosť zodpovedne plniť to, k čomu ste sa zaviazali. Neplatí však i preto, že váš zmluvný partner, občan poučený trpkou skúsenosťou, vám dal výpoveď. Významná časť občanov Slovenskej republiky je sklamaná. Rozhodujúca časť občanov Slovenskej republiky je však presvedčená, že váš spôsob vládnutia Slovensku a jej občanom škodí. Poslanecký klub Hnutia za demokratické Slovensko-Ľudová strana návrhom na vyslovenie nedôvery vláde Slovenskej republiky si plní svoju základnú povinnosť v súlade s poslaneckým klubom, pardon, v súlade s poslaneckým sľubom. Každý z nás v tejto snemovni v súlade s Ústavou Slovenskej republiky sľúbil na svoju česť a svedomie vernosť Slovenskej republike a zaviazal sa svoje povinnosti si plniť v záujme jej občanov. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, nami predložený návrh na vyslovenie nedôvery vláde Slovenskej republiky je v záujme našich občanov. Poslanecký klub Hnutia za demokratické Slovensko-Ľudová strana vás preto žiada o podporu nášho návrhu. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pánu poslancovi Maxonovi za jeho vystúpenie v rozprave. S faktickými poznámkami pán poslanec Hofbauer, pani poslankyňa Podhradská, prosím. Končím možnosť prihlásiť sa do faktických poznámok. Dávam slovo pánu poslancovi Hofbauerovi. Pán poslanec Hofbauer nie je v rokovacej sále. Pani poslankyňa Podhradská. M. Podhradská, poslankyňa: Ďakujem za slov, pán predsedajúci. Keď pán Maxon položil premiérovi Dzurindovi otázku, ako si vláda plní svoje povinnosti voči 550-tisícovej armáde nezamestnaných, tak som si spomenula na jeden aforizmus a zacitujem ho, pravda, s rizikom, že ho pán Dzurinda nepochopí, rovnako ako nepochopil moju dobre mienenú radu s hnedými nohavicami, keď ju označil za invektívu. Verte, pán Dzurinda, hnedá dobre kryje, aj Napoleonovi sa to osvedčilo. Ale vrátim sa k onomu aforizmu, ktorý hovorí: Manžel je človek, ktorý pomáha manželke dostať sa z problémov, do ktorých by sa nebola dostala, keby si ho nebola vzala. Takže aj Dzurindova vláda rieši problémy, do ktorých by sa táto krajina nebola dostala, keby nemala takúto vládu. A tak odpoveď na otázku pána Maxona, čo robí vláda, ako si plní vláda povinnosti voči 550-tisícovej armáde nezamestnaných, nájdeme na strane 3 v stanovisku vlády k návrhu na jej odvolanie, kde vláda hovorí, že pripravuje stratégiu boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu. Takže takto si plní vláda svoje povinnosti voči armáde nezamestnaných, ktorá by tu nebola, keby nemala takúto vládu. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán poslanec Maxon nechce reagovať. Ďalej za klub SNS vystúpi pán poslanec Zelník.