E. Antošová, poslankyňa: (2003-09-09):
Prvou nehoráznosťou obsiahnutou v týchto dvoch vetách je konštatovanie, že operácia nebola namierená proti nemocniciam a pacientom. Veď kto bol v prvom rade ohrozený v takejto situácii, ak nie občan - pacient. Každému je tiež jasné, že osnovatelia nátlaku to tiež dobre vedeli. Nehoráznejšie ale je, že si títo topmanažéri drzo dovolili verejne urobiť z občanov obete vydierania. Občanov, ktorí za vzniknutý stav absolútne nemohli a navyše boli v núdzi. Prepáčte za výraz, ale takýto hyenizmus sa, žiaľ, stáva bežnou súčasťou života našich už ťažko skúšaných občanov. Na inom mieste spomínaného stĺpčeka si možno prečítať: „Predseda ZMOS pán Sýkora kritizoval ministerstvo školstva za to, že na poslednú chvíľu odovzdalo rezortu financií rozpis nákladov na fungovanie základných a materských škôl, ktoré už možno v novembri budú mať prázdniny.“ Hovorkyňa ministerstva školstva však uviedla, že peniaze sú na ceste a do 15. septembra by mali byť na účtoch obcí. Potom sa vynára otázka, kde sa berie bohorovnosť predstaviteľov našich inštitúcií, ktoré majú slúžiť občanovi a ony ich namiesto toho svojou činnosťou nielenže znepokojujú, ale priam ohrozujú. Jedným z možných vysvetlení, kto je hrdinným vzorom pre takýchto služobníkov ľudu, nevedomky poskytol predstaviteľ vláde naklonenej Únie miest Slovenska, ktorý sa v podobnej situácii rozhorčoval nad arogantnou reakciou pána Viktora Nižňanského. Ten zvyšky svojho úradu splnomocnenca vlády pre decentralizáciu verejnej správy odkázal tým, na ktorých plecia tvrdo dopadajú dôsledky zbabraného pokračovania verejnej správy, aby sa svojich práv domáhali súdnou cestou. Ale v tom prípade si pán Nižňanský pomýlil poslanie splnomocnenca vlády v oblasti výrazne zasahujúcej do chodu, ba až stability štátu za dohadzovača kšeftov pre advokátske kancelárie. Základným nedostatkom predloženého zákona je nielen podľa názoru odborníkov na legislatívu, ale hlavne podľa ľudí z praxe nesystémové napojenie na sústavu súvisiacich právnych noriem. Tento nedostatok podľa pána Minaroviča z Únie miest Slovenska vyplýva aj z toho, že tieto zákony sú prijímané v časovej tiesni. Už samotné konštatovanie obsiahnuté v zákone, že vláda oddlži majetok odovzdávaný samospráve, je nesystémový a spôsobuje právny chaos, pretože právnou premisou je, že bremeno sa viaže na majetok. Okrem toho si je potrebné uvedomiť, že tento majetok dostáva samospráva bez dostatočného finančného zabezpečenia a riešenie následne vzniknutých záväzkov nie je definované. Inými slovami, je to naozaj postavené na hlavu, ak vláda nemá jasno o daňovej reforme v čase, keď odovzdáva majetok samospráve. Minarovič okrem iného upozorňuje aj na duplicitu či prelínanie zodpovednosti medzi samosprávnymi krajmi, obcami a mestami, špecializovanou štátnou správou či gestorskými rezortmi. Zástupcovia z Únie miest Slovenska sa tiež obávajú napríklad pri odovzdávaní nemocníc prvého typu neúmernému zadlženiu týchto zariadení z dôvodu odkladu možnosti narábania s nimi predstaviteľmi samospráv. To by podľa nich mohlo v krátkej budúcnosti viesť k ich likvidácii. Združenie miest a obcí Slovenska má k predloženému návrhu zákona takéto pripomienky. K bodu 6. ZMOS odporúča uplatniť alternatívu dva s odôvodnením, že navrhnuté riešenie vytvára dostatočný priestor na samostatné a efektívne nakladanie s majetkom obce. Zároveň v súlade s inými zákonmi, napríklad zákon o rozpočtových pravidlách, vytvára stabilné podmienky a garancie v prípade využívania obecného majetku na výkon verejnoprospešných služieb občanom garantovaných Ústavou Slovenskej republiky. K bodu 10. ZMOS v zhode s Asociáciou primátorov a starostov odporúča zvážiť opodstatnenosť a ústavnosť navrhovaného § 9 ods. 4, respektívne s ním nesúhlasí. Odôvodňujú to tým, že navrhnuté obmedzenie prevodu vlastníctva majetku obce fyzickým osobám nepomôže zamýšľanému boju proti korupcii. Považujú preto tento návrh za nesystémový a nedostatočný, ktorý má určitý diskriminačný charakter. Podľa názoru ZMOS-u aj Asociácie starostov a primátorov je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky, pričom na úrovni obcí stanovuje taký rozsah obmedzení, ktoré nie sú pri nakladaní s verejným majetkom uplatňované voči štátnym funkcionárom a v ústavnom zákone č. 119/1995 Z. z. o zamedzení rozporu záujmov pri výkone funkcií ústavných činiteľov a vyšších štátnych funkcionárov navrhované ani voči ústavným činiteľom v návrhu ústavného zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone verejných činiteľov. Navrhnuté opatrenie nerieši ani napríklad možnosť korupcie v prípade odkupovania majetku obcou od uvádzaných fyzických osôb. ZMOS preto žiada uviesť v dôvodovej správe zoznam zákonov, ktoré rovnakým spôsobom upravujú protikorupčné opatrenia voči funkcionárom a zamestnancom a uviesť okruh verejných činiteľov volených, respektívne vymenovaných predstaviteľov verejných a verejnoprospešných inštitúcií, členov orgánov spoločnosti so 100-percentným vlastníctvom štátu a ich zamestnancom, voči ktorým sú v týchto zákonoch uplatnené rovnaké protikorupčné opatrenia, ako sa navrhujú voči miestnej samospráve. Ak teraz skončím, tak len preto, že nechcem naozaj zdržovať, ale nie preto, že by som nemala ďalšie argumenty, ktoré usvedčujú vládu zo zbabraného pokračovania reformy verejnej správy. Bohužiaľ, týchto argumentov je veľmi veľa, ale už sú aj notoricky známe. Zamýšľam sa však, prečo sa to takto robí. Je to hádam preto, aby sme vedome vyvolali chaos, zamútili vodu, odpútali pozornosť, a aby sa vláda mohla venovať tomu, čo ich napriek vzájomnej nenávisti nerozlučne spája? A to na profitovaní a ožobračovaní národa a lacného výpredaja ešte zvyšku strategických podnikov? Totižto môj názor, a nielen názor môj, ale väčšiny občanov, je, že reformy nie je možné robiť s úspechom bez tých, ktorým sú práve určené. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)