L. Nagy, poslanec: (2005-09-27):
Bod 8. Za čl. 151a sa vkladá čl. 151b, ktorý vrátane nadpisu znie: „Tretí oddiel – Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky čl. 151b.“ „Po prvé. Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky je nezávislý orgán, ktorý v rozsahu a spôsobom ustanoveným zákonom sa podieľa na ochrane základných práv a slobôd fyzických osôb v súvislosti s ochranou ich osobných údajov a dbá o dodržiavanie zákonnosti v oblasti svojej pôsobnosti.“ „Bod 2. Na čele úradu na ochranu osobných údajov je predseda úradu. Predsedu úradu na návrh vlády Slovenskej republiky volí a odvoláva Národná rada Slovenskej republiky.“ „Bod 3. Predseda úradu zodpovedá za svoju činnosť Národnej rade Slovenskej republiky.“ „Bod 4. Podrobnosti podľa ods. 1 až 3 ustanoví zákon.“ V mojom krátkom vystúpení iba zopakujem najvýznamnejšie argumenty pre potrebu zabezpečenia úplnej nezávislosti Úradu pre ochranu osobných údajov občanov. Tento úrad na Slovensku vznikol na základe potreby ochrany občanov proti dotieravým záujmom a zásahom úradov do ich súkromia. Úrad vznikol preto, aby chránil občanov najmä proti štátu pred ich mocenskými orgánmi. Jeho úlohou je chrániť občanov pred zneužitím ich osobných údajov proti nim. Vo východnej Európe tieto úrady vznikali ako bezprostredná reakcia na zneužitie osobných údajov občanov komunistickou totalitnou mocou. Ukazuje sa, že enormný záujem o využitie a zneužitie osobných údajov občanov nebol iba špecifikom komunistického režimu. Tento neopodstatnený záujem zo strany štátu pretrváva aj dnes, ba navyše sa k nemu pridružil i záujem rôznych iných hospodárskych subjektov, akými sú obchodné reťazce, marketingové firmy a podobné. Aby nemohlo dôjsť v súčasnosti, ale ani v budúcnosti k zneužitiu úradu je potrebné posilniť jeho nezávislosť. Požiadavka úplnej nezávislosti súvisí s osobitným postavením Úradu na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky ako dozorného orgánu na ochranu osobných údajov a táto požiadavka vyslovene vyplýva aj z medzinárodných dokumentov, ktorými je Slovenská republika viazaná. Pod právomocou vykonávať svoje funkcie úplne nezávisle sa nemyslí vykonávať ich nezávisle len od výkonnej moci, ale aj od vplyvov akýchkoľvek iných štátnych orgánov. Nezávislosť sa v tomto prípade očakáva aj v oblasti financovania činnosti úradu, ako aj personálnej politiky, ale aj nezávislosti od ostatných politických subjektov politickej scény. Tieto požiadavky nie sú v súčasnosti vo vzťahu k úradu splnené, nakoľko do jeho kompetencií výrazným spôsobom zasahuje Úrad pre štátnu službu. Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky totiž v rámci zákona o štátnej službe nepatrí medzi orgány, ako sú napríklad Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky, Generálna prokuratúra Slovenskej republiky, Verejný ochranca práv a ďalšie, na ktoré vzťahuje niekoľko desiatok výnimiek zo zákona o štátnej službe. Pritom ide spravidla o orgány, pri ktorých sa tiež vyžaduje, aby pri plnení svojich úloh konali úplne nezávisle. Tieto orgány sú však zároveň kreované v Ústave Slovenskej republiky. Tento hendikep Úradu pre ochranu osobných údajov je jedným z vážnych problémov, ktorý nezodpovedá princípu úplnej nezávislosti. Je tu teda aj ďalší rozmer, a to ústavný rámec nezávislého postavenia Úradu na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, čl. 19 ods. 3 Ústavy Slovenskej republiky upravuje právo každého na ochranu pred neoprávneným zhromažďovaním, zverejňovaním alebo iným zneužívaním údajov o svojej osobe. V tomto kontexte ponímané základné právo na ochranu osobných údajov tvorí súčasť práva na rešpektovanie súkromného života, ako ho upravuje čl. 19 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky. Navyše 1. júla 2004 nadobudol účinnosť Dodatkový protokol k Dohovoru Rady Európy 108, kde sa v preambule konštatuje presvedčenie, že len dozorné orgány vykonávajúce svoje funkcie úplne nezávisle sú prvkom účinnej ochrany osôb pri spracovaní osobných údajov. V čl. 1 ods. 3 Dodatkového protokolu sa výslovne ustanovuje, že dozorné orgány vykonávajú svoje funkcie úplne nezávisle. Slovenská republika ako jeden z členských štátov Európskej únie bola povinná zosúladiť svoj právny poriadok v oblasti ochrany osobných údajov s právnym poriadkom platným v členských štátoch Európskej únie. Základným dokumentom platným pre oblasť ochrany osobných údajov je Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46. Podľa čl. 1 ods. 1 citovanej smernice sa členské štáty Európskej únie zaväzujú chrániť základné práva a slobody fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov, najmä ich právo na súkromie. Podľa čl. 28 smernice sa od členských štátov Európskej únie požaduje vytvorenie dozorného orgánu s vyšetrovacími právomocami, ktorý koná pri výkone zverených úloh úplne nezávisle. A ešte dodám, že podľa nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky z 24. februára 1998 nezávislosť orgánu verejnej moci má byť predmetom výslovnej, taxatívne určenej úpravy. Ústavný súd Slovenskej republiky vo svojej rozhodovacej činnosti výslovne potvrdil, že priznanie nezávislosti štátnemu orgánu v právnej úprave so silou zákona bez základu a opory v Ústave Slovenskej republiky má za následok nesúlad zákona s ústavou. Vážené dámy, vážení páni, Európska komisia v hodnotiacej správe z konca roku 2003 akceptovala dôraz na zabezpečenie a udržanie nezávislosti Úradu pre ochranu osobných údajov, pričom atribút úplnej nezávislosti úradu pri výkone zverených úloh je jednou zo základných podmienok úplného súladu so smernicou 95/46 a Dohovorom Rady Európy 108 v znení dodatkov a Dodatkového protokolu. Úplné nezávislé postavenie Úradu na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky, ktorý sa podieľa na ochrane základných práv a slobôd fyzických osôb súvisiacich s ochranou ich osobných údajov a súkromím možno v súlade s ústavným poriadkom Slovenskej republiky zabezpečiť len jeho kreovaním v Ústave Slovenskej republiky. Preto je nevyhnutné zaradiť Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky medzi orgány, ktorým nezávislosť priznáva Ústava Slovenskej republiky. Je to jediné principiálne správne riešenie, prostredníctvom ktorého možno priznať úradu postavenie, ktoré mu vzhľadom na činnosť spojenú s ochranou základných práv a slobôd fyzických osôb a ochranou ich súkromia patrí. Národnej rade Slovenskej republiky preto teraz dávam do priamej pozornosti nutnosť riešenia otázky úplnej nezávislosti Úradu na ochranu osobných údajov spôsobom, ktorý zároveň odstráni nesúlad § 33 ods. 2 zákona č. 428/2002 Z. z. o ochrane osobných údajov s Ústavou Slovenskej republiky. Vážený pán podpredseda, podpredseda vlády pán Lipšic vystúpil na úvod tohto bodu a hovoril, že návrh, ktorý bol schválený vo výbore pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien a ktorý teraz znova predkladám považuje za návrh, ktorý je nad rámec tohto návrhu, teda tejto tlače, a teda namieta proti tomu, aby sa hlasovalo. Ja zase namietam proti jeho vystúpeniu a trvám na tom, aby aj o tomto návrhu Národná rada hlasovala. Ďakujem vám pekne.