Štefanec, Ivan, poslanec NR SR (2013-11-26):
Ďakujem pekne. Pani podpredsedníčka, ctené kolegyne, vážení kolegovia, milí hostia, dovoľte mi, aby som sa opätovne vyjadril k prezidentom vrátenej novele zákona o kolektívnom vyjednávaní. Chcem povedať do tretice, pretože som to už povedal v prvom čítaní, ako aj v druhom čítaní, tento zákon je zlý, tento zákon je nezmyselný, tento zákon je škodlivý. Tento zákon ide proti slobode podnikania, tento zákon ide proti zdravému rozumu a, bohužiaľ, tento zákon je len víťazstvom ideológie nad zdravým rozumom. Myslí si to aj pán prezident, ktorý uplatnil svoje právo veta a pripomenul, že v čom je tento zákon zlý, ale treba povedať, že ešte stále to nerieši podstatu. Aj keď by sme prijali pripomienky pána prezidenta, aj tak nerieši podstatu tohto zákona a tá je v tom, že človek, ktorý sa má slobodne rozhodovať o tom, aké podmienky dá svojim kolegom v práci, o tom, aké, na akých podmienkach sa dohodnú v rámci platných zákonov, tak do tohto slobodného rozhodovania prichádza niečo, čo je násilné. Každý tvorca pracovných miest má tak byť znásilnený zmluvami, ktoré nepodpísal. Najväčšia obludnosť tohto zákona spočíva v tom, že núti slobodných ľudí dodržiavať zmluvy, ktoré sami nepodpísali. Dámy a páni, Slovensko sa ocitlo na historicky najhorších priečkach v porovnaní so svojimi konkurentmi, v porovnaní s inými krajinami. Keď sa pozrieme na rebríček globálnej konkurencieschopnosti, máme historicky najhoršie umiestnenie. Tu sa prepadáme od roku 2006. Keď sa pozrieme na ročenku Doing Business, ktorú robí Svetová banka, máme tam najhoršie umiestnenie. A keď sa pozrieme bližšie na tieto dôvody, tak vidíme, že je to preto, lebo sme zaznamenali najväčšie zhoršenie pri začatí podnikania, respektíve pri vplyve zdaňovania na investovanie a na motiváciu pracovať. Do toho všetkého teraz prichádza toto povinné rozširovanie kolektívnych zmlúv vyššieho stupňa, ktoré priamo atakuje základné rozhodovanie pri podnikaní. Pripomínam, že dnes máme šiestu najvyššiu nezamestnanosť v Európskej únii, ďaleko najvyššiu v strednej Európe, a prinútenie ľudí dodržiavať zmluvy, ktoré nepodpísali, je pri tomto neúmernom zvýšení daní, odvodov a zhoršení pracovného práva len ďalším opatrením, ktoré jednoznačne bráni tvoriť nové pracovné miesta na Slovensku. Aj v tomto prípade sociálny dialóg opäť raz prehral, pretože tento dôležitý zákon o kolektívnom vyjednávaní si vládna strana presadila aj napriek zásadnému nesúhlasu sociálnych partnerov, dámy a páni! Toto absurdné presadzovanie kolektívnych zmlúv je len ďalším dôkazom, že vláda slúži lobistom a nie občanom. Odborárski lobisti s jednostrannou vládou pokračujú v ruinovaní podnikania. Dôsledky tejto zvrátenej ideológie najbolestivejšie pocítia malé firmy a najbolestivejšie pocítia firmy v regiónoch, kde si jednoducho nebudú môcť dovoliť poskytovať také podmienky, ktoré im niekto nadiktuje zhora. Paradoxne si socialistickí predkladatelia tento dôsledok zrejme uvedomili a do zákona zapracovali výnimku pre firmy do 20 zamestnancov, ktorú teraz pán prezident pripomienkuje, aby sa zvýšila na úroveň 50 zamestnancov. Logicky sa teda malé firmy budú snažiť nezamestnávať viac ľudí, než aký je tento strop, a výsledky môžme očakávať nielen v menšom počte firiem, nižšej zamestnanosti, ale, samozrejme, aj v prehĺbení regionálnych rozdielov na Slovensku. No a ďalším negatívnym dôsledkom takéhoto zasahovania do súkromného vlastníctva je dôležité negovanie jednaní na firemnej úrovni, kde má sociálny dialóg prirodzený význam. Mimochodom, aj na toto upozorňuje pán prezident vo svojej pripomienke, aby sa tento nezmyselný zákon nevzťahoval na firmy, kde už sú podpísané kolektívne zmluvy, pretože automaticky neguje tento sociálny dialóg, ktorý prirodzene prebieha tam, kde má prebiehať, na firemnej úrovni. Treba povedať, že myšlienka obmedzenia slobody rozhodovania nie je celkom nová a s týmto povinným rozširovaním kolektívnych zmlúv vyššieho stupňa už prišla prvá Ficova vláda a vtedy sme to ako poslanci vtedajšej opozície už predložili na Ústavný súd. Treba pripomenúť, že Ústavný súd rozhodoval o tomto podnete až potom, čo vláda Ivety Radičovej tento nezmyselný zákon zrušila. Máme tu ale aj precedens a chcem vám pripomenúť, dámy a páni, že tento precedens súvisí so situáciou v Českej republike, kde takmer analogický zákon posúdil český ústavný súd za protiústavný. Takže je už o čo sa oprieť a je čo porovnávať. No a dovoľte mi oznámiť, tak ako som naznačoval už v prvom aj v druhom čítaní, že v prípade, že veto pána prezidenta bude prelomené, a v prípade, že si opätovne odsúhlasíte tento negatívny a nezmyselný zákon, dámy a páni z vládnej strany, tak SDKÚ – Demokratická strana, ale spolu s kolegami z KDH a MOST-u – HÍD podá podnet na Ústavný súd pre protiústavnosť tohto zákona. Je naozaj zarážajúce, že dnes, 24 rokov po krachu socializmu, sa nám takéto socialistické praktiky vracajú späť. Takéto nápady nemôžu mať iné dôsledky a iný koniec ani dnes. Namiesto príkazov zhora, čo majú zamestnanci aj zamestnávatelia robiť, je potrebné dať predovšetkým priestor slobode podnikania, priestor tvorivosti. Myslím si, že je nutné robiť presný opak, než robí tento zákon a než robí, bohužiaľ, aj celá dnešná vláda, je teda potrebné znížiť priame dane, zjednodušiť odvodový systém, znížiť priame daňovoodvodové zaťaženie práce, spružniť pracovné právo a, samozrejme, rozhodovať má prirodzene ten, kto aj nesie zodpovednosť. Túto zodpovednosť mu netreba brať. Povinnosť dodržiavať zmluvy bez toho, aby ich dotyční podpísali, je proti zdravému rozumu. Prehráva tu ale teda nielen zdravý rozum, ale najmä naši občania, a povinné rozširovanie kolektívnych zmlúv vyššieho stupňa znamená jediné, že naozaj kolektívne pôjdeme ešte všetci rýchlejšie dole vodou. Aj preto teda, ak tento zákon dnes bude schválený, prichádzame – ešte raz to chcem zdôrazniť – s podnetom na Ústavný súd. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.