Ľ. Mušková, poslankyňa: (2001-11-06):
Deklarovalo sa, že chceme ísť do EÚ. Zoberme si aspoň za vzor Írsko, kde vložili všetky prostriedky a všetky financie do vzdelania a aj sa im to vrátilo. Vy viete len deklarovať, ale nič neurobíte preto, aby sa stav školstva na Slovensku zlepšil. Naopak, za tejto vlády nastal hlboký úpadok a nevidím snahu o vylepšenie. Ale prosím, na tú moju otázku, pán minister, aby ste mi odpovedali, aby som mala záruku, že skutočne školy na juhu Slovenska nebudú zrušené a zlikvidované. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Keďže vystúpili všetci poslanci, ktorí boli písomne prihlásení do rozpravy, pýtam sa, či niekto z poslancov chce vystúpiť alebo hlási sa do rozpravy ústne. Pán poslanec Mesiarik, pani poslankyňa Rusnáková, pán poslanec Hort. Uzatváram možnosť podania ďalších ústnych prihlásení sa do rozpravy. Ako prvý má slovo pán poslanec Mesiarik. M. Mesiarik, poslanec: Vážený pán podpredseda, pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, aj napriek výhradám, ktoré zaznievajú v rozprave v druhom čítaní k predloženému návrhu zákona, som toho názoru, že tento problém, pokiaľ ide o problém riešený v tomto zákone, je skutočne akútny. Treba ho riešiť. A ešte raz zdôrazňujem, aj napriek pripomienkam ja vítam návrh zákona, ktorý konečne urobí poriadok v určitej oblasti školstva, a mňa osobitne teší, že v tejto oblasti sa nachádza aj stredné školstvo a hlavne stredné odborné učilištia a strediská praktického vyučovania, o ktorých sme tak mnoho hovorili pri zákone, kde sa hovorilo o zriaďovateľskej pozícii týchto zariadení. Myslím si, že aj nadväznosti na reformu verejnej správy je správne, aby sa vyjasnili niektoré veci v zákonnej norme. A som presvedčený, že po prerokovaní mnohých pripomienok, ktoré ste aj vy, kolegovia a kolegyne, predniesli, tento zákon bude prínosom. Chcel by som navrhnúť v mojom vystúpení pozmeňujúci a doplňujúci návrh k § 4 vládneho návrhu. Paragraf 4 totižto hovorí o financovaní, poskytovaní alebo podiele štátu na financovaní, ale nech som pozeral zákon z každej strany, chýba v tomto zákone určitá možnosť, aby legálne mohli používať a poskytovať finančné prostriedky na výučbu na stredných odborných učilištiach a strediskách praktického vyučovania právnické a fyzické osoby, ktoré si chcú dať učiť svojich učňov. Štát nikdy nebude mať toľko prostriedkov, aby napr. pre Volkswagen vychoval 500 mechanikov nastavovačov alebo pre uhoľné baníctvo vychoval, ktoré je už súkromné, 300 baníckych učňov. A preto som toho názoru, že bolo by vhodné práve tento paragraf doplniť o ďalší odsek, o odsek 5, kde by sa mohlo umožniť alebo malo týmto odsekom umožniť organizáciám, ktoré si dajú učňov učiť, uzatvoriť dohody, na základe ktorých by platili svoj príspevok na týchto učňov. Myslím si, že tým by sa len legalizovalo a umožnilo to, čo sa prakticky aj žiada robiť. Teda konkrétne odsek 5 by znel: „Právnické a fyzické osoby, pre ktoré sa žiaci pripravujú na stredných odborných učilištiach a strediskách praktického vyučovania, môžu uhrádzať skutočné náklady na prípravu žiakov v zmysle vzájomne uzatvorených dohôd.“ By sme im to umožnili týmto legalizovať. Ďakujem pekne a prosím o podporu. M. Andel, podpredseda NR SR: S faktickou poznámkou vystúpi pán poslanec Oberhauser. Končím možnosť podania ďalších prihlásení sa. Nech sa páči, pán kolega, máte slovo. V. Oberhauser, poslanec: Ďakujem. Ja vítam to, čo navrhuje pán poslanec Mesiarik, ale bude treba celú záležitosť asi komplexne doriešiť, lebo treba povedať aj „b“, či tieto organizácie si budú môcť dať tieto veci do nákladov a ako sa to bude riešiť z hľadiska ich celkového finančného zaťaženia, lebo jednoducho je to potreba, ktorá je nutná bez debaty. Vzdelanie je mimoriadne dôležité pre Slovensko. Dneska sa ukazuje pri analýzach nezamestnaných, že práve problém je stále obrovský so zamestnaním ľudí bez vzdelania, ktorých je veľký podiel z celkového počtu, a každé zvýšenie kvalifikácie je práve prínosom aj k riešeniu problému nezamestnanosti. A podľa mojich skúseností aj z diskusií s vedeniami veľkých firiem, ktoré dneska už pociťujú intenzívny nedostatok kvalifikovaných pracovníkov, napr. nedávno som hovoril v Podbrezovej v Železiarňach, kde na prvý pohľad sa zdá, že by nemal byť problém, lebo tá oblasť je s veľkou nezamestnanosťou, získať pracovné sily, je problém získať kvalifikované pracovné sily. A na to treba vytvoriť naozaj práve mechanizmus financovania, ktorý by pomohol, aby takéto kvalifikované sily sa vytvárali práve zásluhou riadnych škôl, a tam sú aj učňovské, stredné odborné školy, nakoľko všelijaké kurzy, ktoré sú poriadané organizáciami mimo školstva, podľa môjho názoru obvykle bývajú vždy aj oveľa drahšie, aj často nedosahujú tú kvalitu, ktoré zabezpečuje štandardné školstvo. Takže takáto zmena je, samozrejme, len vítaná. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. V rozprave teraz vystúpi pani poslankyňa Rusnáková, pripraví sa pán poslanec Hort. E. Rusnáková, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, vážený pán minister, dovoľte mi povedať niekoľko slov k predloženému návrhu zákona o financovaní základných škôl, stredných škôl a školských zariadení. Predložený návrh zákona si dáva za cieľ zabezpečiť prehľadné a jednoznačné definovanie prideľovania prostriedkov školám a školským zariadeniam zo štátneho rozpočtu, ktorý má byť, samozrejme, aj naďalej základným zdrojom financovania výchovy a vzdelávania v Slovenskej republike. Návrh zákona naďalej vychádza z viaczdrojového finan-covania, pričom ide o zdroje, ktoré sú využívané aj dnes a ktoré sú doteraz známe. Cieľom zákona a, myslím si, tým najdôležitejším zámerom zákona má byť odstránenie súčasných nedostatkov v systéme prerozdeľovania finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu, a to prostredníctvom normatívneho spôsobu, t. j. podľa finančných normatívov pre jednotlivé druhy a typy škôl a školských zariadení, čím sa má, samozrejme, dosiahnuť aj vyššia objektívnosť pri prerozdeľovaní  týchto prostriedkov zo štátneho rozpočtu. Dobrým príkladom na snahu všetkých škôl a školských zariadení spraviť si jasno v prerozdeľovaní prostriedkov bolo porovnávanie kapitol krajských úradov v rámci školstva, ktoré predkladali nielen ministerstvu, ale aj nášmu výboru. Zdroje a náklady, ktoré mali na financovanie škôl a školských zariadení, a mnohokrát náklady na žiaka, na školu sa rozchádzali. A niekedy to boli dôvody, ktoré sa len veľmi ťažko objektivizovali alebo vysvetľovali. Zámerom tohto zákona  je teda aj isté odstránenie nedostatkov v systéme prerozdeľovania finančných prostriedkov. Dovoľte mi povedať, že návrh tohto zákona súčasne reaguje aj na zmeny kompetencií pri prechode niektorých pôsobností z orgánov štátnej správy na obce a na vyššie územné celky. Dovoľte mi predložiť vám niekoľko pozmeňujúcich návrhov a predostrieť aj niekoľko mojich osobných postrehov, ktoré by som pri návrhu tohto zákona chcela prezentovať. (Ruch v sále.) Ja len poprosím, trošku tichšie. M. Andel, podpredseda NR SR: Áno, samozrejme, prepáčte, pani kolegyňa, máte pravdu. Nech sa páči, môžete pokračovať. E. Rusnáková, poslankyňa: Navrhujem pani spoločnej spravo-dajkyni, aby zo spoločnej správy vyňala na osobitné hlasovanie bod 13, ktorý gestorský výbor odporúča schváliť. Vzhľadom na to, že bod 13 budem v prvom pozmeňujúcom návrhu meniť a dopĺňať, odporúčam teda, aby Národná rada Slovenskej republiky bod 13 spoločnej správy neschválila a aby po mojom zdôvodnení a vypočutí si návrhu, ktorý prednesiem, podporila môj pozmeňujúci návrh. V § 3 odseky 6 až 8 znejú: „Odsek 6: Štát poskytuje ministerstvu, krajským úradom, okresným úradom, obciam a vyšším územným celkom finančné prostriedky na tovary a ďalšie služby, ktoré pokrývajú výdavky štátnych škôl a verejných školských zariadení na energie a vodu (fixné výdavky) a na nájomné a na výdavky určené podľa osobitných predpisov, odkaz na č. 25 nad slovom „predpisov“. Objem finančných prostriedkov na ostatné výdavky na tovary a ďalšie služby (variabilné výdavky) pre štátne školy a verejné školské zariadenia  je závislý od zdrojových možností štátneho rozpočtu. Odsek 7: Štát poskytuje ministerstvu, krajským úradom, okresným úradom, obciam a vyšším územným celkom finančné prostriedky pre štátne školy a verejné školské zariadenia finančné prostriedky formou bežných transferov, najmä na úhradu výdavkov podľa osobitných predpisov, odkaz na č. 21 nad slovom „predpisov“. Objem bežných transferov sa upravuje v priebehu rozpočtového roka na základe skutočnej potreby. Odsek 8: Štát poskytuje ministerstvu, krajským úradom, okresným úradom, obciam a vyšším územným celkom pre štátne školy a verejné školské zariadenia finančné prostriedky na kapitálové výdavky, na obstaranie a zhodnotenie hmotného a nehmotného majetku podľa osobitného predpisu, odkaz na č. 26 nad slovom „predpisov“.“ Poznámka pod čiarou k odkazu 25 znie: „Odkaz 25: Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 152/1994 Z. z. o sociálnom fonde v znení neskorších predpisov a § 152 Zákonníka práce.“ Chcem upozorniť, že tento bod, ktorý pozmeňujem, je vlastne takmer totožný s návrhom gestorského výboru. Rozchádza sa však v tom, že zavádza do textu návrhu aj zmenu, ktorá bola prijatá v súvislosti s kompetenčným zákonom. To znamená, že vlastne je potrebné, aby štát poskytol peniaze aj ministerstvu školstva a to konkrétne na financovanie školského výpočtového strediska. Druhý návrh sa týka § 9, a to štátneho dohľadu, kde navrhujem, aby doterajší § 9 sa doplnil odsekom 4, ktorý znie: „Odsek 4 – Ministerstvo po dohode s Národným úradom práce a po prerokovaní s príslušnými vyššími územnými celkami ustanoví všeobecne záväzným právnym predpisom študijné a učebné odbory, ktoré sú potrebné na plnenie úloh regionálneho rozvoja alebo na prípravu na povolanie, o ktoré je dlhodobý záujem na trhu práce v príslušnom regióne. Ministerstvo môže osobitným opatrením najmenej raz za 4 roky aktualizovať uvedené študijné a učebné odbory.“ Tretí návrh . V doterajšom § 11 sa na konci pripájajú tieto slová: „okrem § 9 ods. 4, ktorý nadobúda účinnosť 1. januára 2003“. Môj druhý a tretí pozmeňujúci návrh mi dovoľte zdôvodniť nasledovne. Niektorí moji predrečníci sa dotkli § 5 ods. 5 písm. c), ktoré v návrhu zákona hovorí o tom, že príspevok určený podľa odseku 4 sa môže znížiť o 10 %, ak neštátna škola – 1. bod – nezabezpečuje výchovu a vzdelávanie v študijných alebo v učebných odboroch, ktoré sú potrebné na plnenie úloh regionálneho rozvoja alebo na prípravu na povolanie vo verejnom záujme. Samozrejme, že moji kolegovia mali pravdu v tom, že v zákone sa nedefinuje, čo rozumieme pod úlohami regionálneho rozvoja a čo rozumieme pod povolaním vo verejnom záujme. Z tohto hľadiska si osobne myslím, že vypustenie písmena c) nebude na závadu, pretože vlastne vyjadruje postih voči neštátnym školám. Ale my si musíme uvedomiť aj to, že existujú študijné a učebné odbory aj v rámci štátnych škôl, ktoré majú veľmi nízku naplnenosť alebo v príslušnom regióne nenapĺňajú žiadny moment regionálneho rozvoja, alebo vôbec po nich nie je dopyt na trhu práce v danom regióne, buď v danom okrese, alebo v danom kraji. Práve preto, aby došlo teda k rovnosti, nestačí to, aby sme len vynechali toto písmeno c). Treba v podstate rozmýšľať aj nad tým, že predkladateľ mal istý zámer, ktorý ale je potrebné naozaj formulovať veľmi jasne. Môj návrh vychádza predovšetkým z toho, že nepostačí vypustiť písmeno c), ale treba sa zaoberať otázkou najmä po prijatí kompetenčného zákona, že je potrebné konečne konkrétne zadefinovať prepojenie trhu práce s výchovno-vzdelávacím procesom, aby sme si po ôsmich rokoch, ktoré uplynuli od podpísania dohody medzi ministerstvom práce a ministerstvom školstva, povedali, čo chceme vo vyšších územných celkoch v oblasti výchovno-vzdelávacieho procesu dosiahnuť, aby sme si prvýkrát povedali, ktoré sú tie študijné a učebné odbory, ktoré v regióne sú potrebné a ktoré naplnia rozvoj regiónu, pretože napr. aj v súvislosti so zakladaním alebo zriaďovaním priemyselných parkov určite vyvstane na trhu práce dopyt po istých profesiách, po istých povolaniach a ak v rámci školského systému tento región nevie dostatočne zareagovať na tento dopyt, my dnes musíme položiť základy toho, aby sme sa tým začali vážne zaoberať. V roku 1993 bola podpísaná dohoda o spolupráci  medzi ministerstvom školstva, ktoré vtedy zastupoval podpredseda vlády pán Roman Kováč, a medzi ministerstvom práce, sociálnych vecí a rodiny, ktoré zastupovala pani Oľga Keltošová. Následne v roku 1996 bola pripravená koncepcia spolupráce ministerstva školstva a ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Je však potrebné povedať, že oba tieto dokumenty síce hovoria o tom, že obe ministerstvá zabezpečia funkčný systém navzájom prepojených a dostupných študijných a profesijných informácií a informácií o trhu práce, ale oba tieto dokumenty vlastne nereagujú na veľmi podstatnú zmenu, a tou zmenou je to, že vznikol Národný úrad práce, a nestačí dohoda o spolupráci, ale najmä vo vzťahu ku kompetenčnému zákonu treba povedať, čo musí urobiť ministerstvo školstva a že to musí urobiť v spolupráci s Národným úradom práce a v spolupráci s vyššími územnými celkami. Preto som si dovolila navrhnúť, aby ministerstvo ustanovilo všeobecne záväzným právnym predpisom tie študijné a učebné odbory, ktoré sú potrebné na plnenie úloh regionálneho rozvoja a po ktorých je v danom regióne skutočne aj dopyt. Vzhľadom na to, že tento všeobecne záväzný právny predpis musí mať dlhodobejší charakter, teda musí naznačovať isté trendy, ministerstvo môže aktualizovať každé štyri roky tento právny predpis osobitným opatrením, navrhujem, aby tento naozaj veľmi koncepčný krok mal dostatočný čas na prípravu zo strany ministerstva školstva, pretože to je naozaj náročná úloha, a preto v mojom treťom pozmeňujúcom návrhu som navrhla, aby teda toto ustanovenie nadobudlo účinnosť od 1. januára 2003. Dovoľte mi predniesť ďalšie tri pozmeňujúce návrhy, ktoré sa týkajú úpravy, ktorú sme spravili v spoločnej správe, ale, bohužiaľ, táto úprava postráda novelu, ktorá sa musí spraviť v zákone o rozpočtových pravidlách. Štvrtý návrh. V názve zákona sa pripájajú slová: „a o doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách v znení neskorších predpisov“. Piaty návrh. Doterajší text návrhu zákona sa označuje ako čl. I. Šiesty návrh. Za § 11 sa vkladá čl. II, ktorý znie – Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách v znení zákona č. 386/1996 Z. z., zákona č. 358/1997 Z. z., zákona č. 377/1998 Z. z., zákona č. 348/1999 Z. z. a zákona č. 441/2000 Z. z. sa dopĺňa takto: V poznámke pod čiarou k odkazu 14b sa pripája táto citácia: „Zákon č., zatiaľ nevieme, .../2001 Z. z. o financovaní základných škôl a stredných škôl a školských zariadení a o doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách v znení neskorších predpisov.“ Pozmeňujúce návrhy pod bodmi 4, 5 a 6 reagujú na ten pozmeňujúci návrh, ktorý náš gestorský výbor odporúča prijať, a týka sa § 2 ods. 1, kde sa za písmeno a) vkladajú nové písmená b) a c), ktoré hovoria o tom, že príjmom škôl a školských zariadení budú aj prostriedky prijaté od iných fyzických a právnických osôb za využitie priestorov škôl alebo školských zariadení v čase mimo výchovno-vzdelávacieho procesu. Tento zámer sleduje najmä tie snahy škôl a školských zariadení, ktoré napr. by chceli poskytnúť používanie priestorov školy, napr. internetových tried alebo telocviční aj pre iné osoby, ako sú žiaci, to znamená pre iných dospelých, pre iné fyzické a právnické osoby, pre podnikateľov, ale, samozrejme, v poobedňajších hodinách aj pre svojich žiakov. Dnes samozrejme, že využívanie telocviční na podporu športových aktivít v meste, v obci, v regióne je úplne jasné, ale tento návrh poníma v sebe aj možnosť používania priestorov školy a poskytovania informačných služieb a informačných technológií v čase mimo výchovno-vzdelávacieho procesu. To znamená, že v rámci projektu Infovek je možné sprístupniť priestory školy, teda triedu, kde sú počítače a kde je možné aj pre ostatnú verejnosť, vrátane malých drobných podnikateľov, ktorí sú v obciach, poskytnúť internet na získavanie informácií. V rámci projektu Infovek je to jednoducho otváranie sa nielen školy, ale aj obce a mesta svetu ako takému. A myslím si, že sprístupnenie a používanie týchto informačných služieb a informačných technológií aj ostatnou verejnosťou by bolo naozaj veľmi dobré. K tomu, aby ale škola mohla tieto prostriedky používať a mať ich vo vlastnom nadpríjme, je potrebné, aby sme upravovali nielen zákon o financovaní škôl a školských zariadení, ale aby sme urobili novelu zákona o rozpočtových pravidlách, pretože bez nej by, samozrejme, školy a školské zariadenia teoreticky mohli vyberať poplatky, ale nemohli by ich využívať, nemohli by byť ich nadpríjmom. Z tohto dôvodu som si teda dovolila dať tieto tri záverečné návrhy. Čo sa týka reakcie na nedodržiavanie učebných osnov a učebných plánov, ja chápem, prečo predkladateľ dal do zákona možnosť znížiť príspevok, ak sa učebné plány a osnovy nedodržiavajú. Koniec koncov, bude hovoriť o tom aj správa Štátnej školskej inšpekcie, o ktorej pán minister má určite už aj dielčie vedomosti. A ona bude hovoriť o tom, že sú neštátne školy a neštátne školské zariadenia, ktoré si tento luxus jednoducho dovolia. A myslím si, že ministerstvo musí mať páku na to, aby veľmi dôrazne mohlo zasiahnuť v prípade neštátnych škôl vtedy, ak ony tieto učebné plány a učebné osnovy nedodržiavajú. Dovoľte mi na záver povedať, že žiadam pani spravodajkyňu, aby o návrhu pod bodom 1 dala hlasovať teda osobitne, vrátane teda toho, že hlasujeme osobitne o bode 13 spoločnej správy. O bodoch 2 a 3, ktoré som predniesla, navrhujem hlasovať spolu, pretože spolu súvisia. A o bodoch 4, 5 a 6 navrhujem tiež hlasovať v jednom balíku. Samozrejme, hlasovanie o bodoch 4, 5 a 6 má význam len vtedy, ak prejde bod 8 spoločnej správy. Ďakujem pekne.