Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR (2015-11-25):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážené kolegyne, kolegovia, dovolím si vystúpiť krátko k novele rokovacieho poriadku. V prvom rade poviem, že považujem za veľkú škodu to, že sme nevyužili možnosť vtedy, keď bola vytvorená pracovná skupina, bola aktívna. Bolo pripravených množstvo dobrých návrhov a myslím si, že hlavne zásadným vyjadrením zo strany vládnej strany došlo k tomu, že prestala byť aktívna, veci sa prestali hýbať a prestalo sa o toto zaujímať prvýkrát. Novela obsahuje množstvo dobrých vecí, ja by som upozornila len na pár vecí, ktoré, priznám sa, nerobili sme pozmeňovací návrh, pretože myslím si, že, a aj pán podpredseda Číž to raz povedal, možnože nie raz, možnože viackrát, že práve z nášho klubu, ešte vtedy bol u nás pán poslanec Kadúc, sa ako jeden z mála opozičných poslancov zapájal do debaty a aktívne zapájal v pracovnej skupine, ktorá pripravovala novelu a zmeny v novele zákona o rokovacom poriadku. Takže táto výčitka pána predsedu Národnej rady nebola celkom namieste minimálne na náš klub. Vtedy naozaj Miro pripravil celý kompletný materiál a aj preto možno nepripravujeme teraz zmeny, pozmeňovacie návrhy, pretože tie už prešli vašou korektúrou a neboli zapracované. Takže z toho vyplýva, že nebola chuť veci, o ktorých možno sčasti, len veľmi málo ich spomeniem, aby sa do kódexu dostali. Kolegovia tu už spomínali, že parlament má kontrolnú funkciu. A som presvedčená o tom, že tak nastavený inštitút, možnože ste to mysleli naozaj lepšie, v dobrej viere, že by to mohlo pomôcť sfunkčneniu poslaneckého prieskumu, ale tak ako ste ho nastavili, nebude to nastavenie oveľa lepšie. Jediná pozitívna zmena, že to bude môcť vykonávať aj jeden poslanec, hej, to je jediná pozitívna zmena, ale podľa mňa vyriešiť to tak, že výbor, ktorého väčšina je daná voľbami, to znamená, že ten, kto vyhrá, ten naozaj určí, či poslanecký prieskum sa má uskutočniť alebo nie, alebo teda jeho hlasy sú podstatné, tak toto sa mi nezdá vzhľadom k tomu, že opozícia má právo kontrolovať, takisto aj ako vládna strana, ale opozícia možnože o to viac, lebo nemá dosah na iné výkonné veci, tak toto právo je jej, nechcem povedať, že ubraté, ale má sťažené toto právo. Čo sa mi tiež nepáči, sú lehoty na pozmeňovacie návrhy, ktoré na jednej strane sme sa všetci tešili, o tom teda hovoril kolega Poliačik, tešili sme sa, že sú konečne stanovené presne, nebude sa diať to, čo sa deje v poslednej dobe, že prichádzajú na poslednú chvíľu ťažké pozmeňovacie návrhy, s ktorými nemáme šancu sa oboznámiť v krátkej chvíli, naozaj nechávate poslancov tápajúcich, tak verila som, že novelizáciou bodu, ktorý pojednáva o pozmeňujúcich návrhoch, sa odstráni takáto podľa mňa nesprávna interpretácia rokovacieho poriadku a skrátka pozmeňovacie návrhy sa budú môcť predkladať len s určitým predstihom, hej, či už sa odloží naozaj hlasovanie o 48 hodín, to jak keby 24 hodín, to je jedno, ale vidíme, že opäť ste si tam vytvorili skulinku, cez ktorú budete môcť pozmeňovacie návrhy typu, o ktorých som už rozprávala, ďalej predkladať. Čo mňa osobne takisto trápi ešte, tak to sú asistenti. Trápia ma tam dve veci, jedna vec je, že asistenti sú živnostníci, to znamená, že ten ich pomer alebo vzťah k Národnej rade je pre mňa smiešny a nepochopiteľný, keďže musia byť živnostníci, a pritom vieme, že chceme od nich, aby boli, alebo v zmysle Zákonníka práce vykonávajú závislú činnosť, lebo sú priamo podriadení poslancovi, mali by byť priamo pracovne podriadení poslancovi, ale teda my ich nútime vytvoriť si živnosť a byť v takomto vzťahu k Národnej rade. Toto sa nejakým spôsobom neupravovalo. Ale čo sa upravovalo; a ja zasa chápem, prečo ste to upravovali; počty asistentov pre jedného poslanca. Rozumiem tomu, že kvôli kauze, ktorá sa prevalila u vašich poslancov, ste chceli zabrániť ďalším kauzám typu kaderníčka, tomu sa dá veľmi jednoducho rozumieť. Bohužiaľ, neuvedomujete si, že tým možnože naozaj uberáte právo iným poslancom mať rôznorodé, možnože širší záber asistentov čo do odbornosti pre iných poslancov, ako povedať, že traja stačia, to si myslím, že to je príliš veľkohubé vyhlásenie od tých, ktorí pripravujú túto právnu normu. Viem aj o tom, že kolegovia majú asistentov, ktorí sú za jedno euro, ale naozaj kvôli tomu, že majú chuť pracovať a jednoducho tým, že pomáhajú asistentovi, chcú požívať ten status asistenta, takže zabránite aj takýmto asistentom, ktorí si ani to jedno euro pravdupovediac nikdy nefakturovali a nefakturujú, neumožňujete vlastne spolupracovať s poslancami takýmto asistentom. Nevraviac o tom, zopakujem najmä to najdôležitejšie, že naozaj aj jeden človek sa môže čiastočnými úväzkami podieľať na práci viacerých poslancov. To boli možno veci, ktoré mňa celkom nepríjemne prekvapili, nevraviac o tom, že skrátené legislatívne konania sa naozaj hlavne v tomto volebnom alebo ku koncu volebného obdobia objavovali veľmi často a podľa mňa tie zdôvodnenia, ktoré by mali byť obsiahnuté v zdôvodnení, nezohľadňovali práve tie dôvody, kvôli ktorým sa má použiť skrátené konanie. No a teraz dovoľte mi prečítať pozmeňujúci návrh, ktorým sa snažím reagovať na situáciu, o ktorej sme pri prerokovaní tejto novely rokovacieho poriadku ešte nerozprávali, ale už sme to s kolegom Maňom toto volebné obdobie otvárali, bolo to pri prerokovávaní, lepšie povedané neprerokovávaní správ ombudsmanky, ktorá je ústavným činiteľom. Naším zámerom teda s kolegom Maňom Hubom je, aby možnosť ústavnému činiteľovi v Národnej rade sa neodopierala rozhodnutím výboru, ktorý, opäť zopakujem, výbor má zväčša nastavenie podľa výsledkov vo voľbách, a to znamená, že takým spôsobom výbor dokáže znemožniť vystúpenie ústavne vysokopostaveného ústavného činiteľa v Národnej rade. Takže dovoľte mi prečítať tento pozmeňujúci návrh poslankyne Národnej rady Slovenskej republiky Eriky Jurinovej a Mikuláša Hubu k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku v znení neskorších predpisov (tlač 1676). Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku v znení neskorších predpisov sa dopĺňa takto: 1. V čl. I sa za bod 17 vkladá nový bod 18, ktorý znie: „18. V § 20 ods. 1 sa za slová „predseda Najvyššieho kontrolného úradu Slovenskej republiky (ďalej len „predseda najvyššieho kontrolného úradu“)“ vkladá čiarka a slová „verejný ochranca práv“.“ Doterajšie body sa následne prečíslujú. Odôvodnenie: V demokratickom štáte, ktorým Slovenská republika v zmysle čl. 1 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky bezpochyby je, sa javí ako žiaduce a potrebné, aby aj verejný ochranca práv mal ako ústavný činiteľ právo zúčastňovať sa na schôdzach Národnej rady rovnako, ako je toto právo v súčasnosti priznané napríklad prezidentovi republiky, generálnemu prokurátorovi či predsedovi Najvyššieho kontrolného úradu Slovenskej republiky. Osobitné postavenie verejného ochrancu práv zakotvené v Ústave Slovenskej republiky by malo byť premietnuté aj do predpisu nižšej právnej sily – zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku. 2. V čl. I sa za bod 55 vkladá nový bod 56, ktorý znie: „56. § 128 sa dopĺňa odsekmi 3 a 4, ktoré znejú: „(3) Ak ústavný činiteľ podľa § 20 ods. 1 predloží Národnej rade správu alebo mimoriadnu správu, predseda Národnej rady ju navrhne do programu nasledujúcej schôdze, ak ústavný činiteľ podľa § 20 ods. 1 nenavrhne iný termín. O tom, či táto správa bude zaradená do programu schôdze, sa nehlasuje. (4) Správy podľa odseku 1 a 3 a správy, ktoré sa každý rok predkladajú na prerokovanie do Národnej rady v rámci jej pôsobnosti, sa po ich prerokovaní berú Národnou radou na vedomie.“.“ Doterajšie body sa následne prečíslujú. Odôvodnenie: Hlavným účelom predloženého doplňujúceho návrhu je taxatívne ustanoviť povinnosť prerokovať správu alebo mimoriadnu správu predloženú Národnej rade ústavnými činiteľmi, ktorými môžu byť napríklad verejný ochranca práv, predseda vlády Slovenskej republiky alebo prezident Slovenskej republiky, ako aj spresniť, že sa takáto správa berie na vedomie. Tieto správy totiž často poukazujú na najzávažnejšie problémy tejto krajiny, ku ktorým nepochybne patrí aj podozrenie z porušovania základných práv a slobôd, a sú to práve poslanci a iní ústavní činitelia, ktorí by mali priamo na pôde zákonodarného zboru o týchto problémoch diskutovať, zaoberať sa nimi a navrhovať riešenia, ktoré by sa premietli aj do ich prípadnej budúcej legislatívnej aktivity. To je celý pozmeňovací návrh. Týmto vás žiadam o jeho podporu a pripomínam, že myslím si, že je správne, aby práve ombudsmanka ako vysoký ústavný činiteľ mala možnosť predniesť aj mimoriadnu správu priamo v pléne Národnej rady bez rozhodnutia, či mu to bude umožnené výborom alebo predsedom Národnej rady. A na druhej strane vieme, že sa tu opakoval alebo že sa tu stal taký precedens, kedy bola správa vrátená na prerokovanie, čo takisto podľa mňa, povedala by som, že nemá obdobu, považujem to za, nieže za neférové, ale možno aj nevhodné žiadať, pretože tá správa je vždy vypracovaná podľa najlepšieho vedomia a svedomia tohto, že nikdy sa to nestalo, takže bolo to dosť dehonestujúce. Tak myslím si, že takéto niečo by sa nemalo stávať. Buď ju zoberieme na vedomie, ale v žiadnom prípade nie dať prepracovávať správu, ktorá je prednesená v pléne Národnej rady. Ďakujem pekne.