V. Veteška, podpredseda NR SR: (2006-03-16):
J. Ševc, poslanec: Vážený pán podpredseda, vážené kolegyne, kolegovia, vážený pán predkladateľ, je dobré, že čítate Vladimíra Iľjiča Lenina, je to čítanie, ku ktorému sa bude vracať ešte dlho a nie jedna generácia. Ale to, čo ste prečítali, ste len dokumentovali, že ste vôbec Vladimíra Iľjiča Lenina nepochopili. Vidíte, že sa dá aj bez toho jeho tvrdenia, v československých podmienkach išlo vo Februári 1948 celkom o niečo iné, že prišli komunisti demokratickou cestou, bez výstrelov a slobodnými voľbami. Ak ich chcete ignorovať, a ak chcete ignorovať históriu, to je už váš problém. Ale v jednom musím vám dať za pravdu, keď hovoríte, že nositelia násilia, arogancie zapustili hlboké korene. Máte pravdu. Dnes násilie, arogancia Dzurindovej vlády je tou alfou omegou, na ktoré ľudia doplácajú. Ale poďme k vecnej stránke. Ja som sa vyjadril pri prvom čítaní k politickému poňatiu a chápaniu vášho návrhu. Dejiny vojen sú dejinami konkrétnych bojových udalostí uskutočňovaných účastníkmi týchto bojov na konkrétnom mieste a v určitom dejinnom čase a za určitým účelom. V úvodnej formulácii, teda preambule účelu návrhu zákona o protikomunistickom odboji je zámer, citujem: „Vyjadriť úctu mužom a ženám, ktorí s nasadením vlastných životov, osobnej slobody a pripravení k najvyšším obetám bojovali za vlasť, bránili hodnoty slobody a demokracie.“ Nasadzovanie vlastných životov sa deje v bojových stretnutiach so zbraňou na frontoch a v iných bojových situáciách. Ak predmetom úpravy zákona o protikomunistickom odboji je priznanie postavenia účastníka protikomunistického odboja, tak podmienkou priznania takéhoto postavenia účastníka protikomunistického odboja musí byť preukázanie konkrétnej bojovej, teda odbojovej činnosti takéhoto bojovníka, teda „veterána“ v určitom bojovom útvare organizovaného boja proti komunizmu. V návrhu zákona o protikomunistickom odboji (ďalej len v návrhu zákona), aby som sa dodržiaval právnej terminológie, sa uvádza, že protikomunistický odboj bol pokračovaním národného boja za oslobodenie, ustanovenia osobitného predpisu sa použijú primerané. Národný boj za oslobodenie bol bojom za oslobodenie národa spod cudzej fašistickej nadvlády, za oslobodenie časti územia slovenského národa spod maďarskej okupácie. Tvrdenie, že protikomunistický odboj bol pokračovaním národného boja za oslobodenie je neprípustným  stotožnením akéhosi nedefinovaného, nejestvujúceho komunizmu s fašizmom, t. j. s hrôzami a následkami druhej svetovej vojny spôsobenými fašizmom. Keďže  predmetom návrhu zákona o protikomunistickom odboji je protikomunistický odboj, tak návrh takého zákona musí obsahovať aj zákonný výklad pojmu komunizmus. Bez výkladu pojmu, teda obsahu slova komunizmus nemožno schváliť zákon o protikomunistickom odboji. S tvrdením, že protikomunistický odboj bol pokračovaním  národného boja za oslobodenie § 2 ods. 1 návrhu zákona súvisí skrytý podvodný pokus o zákonné uplatnenie primeranosti § 2 ods. 1 druhá veta návrhu zákona, t. j. použitia primeranosti ustanovení osobitného predpisu, ktorým je zákon č. 255/1946 Zb. o príslušníkoch Československej armády v zahraničí a o niektorých iných účastníkoch národného boja za oslobodenie. Primerané použitie zákona č. 255/1946 Zb. na účastníkov protikomunistického odboja § 1 návrhu zákona by znamenalo neprípustné stotožnenie postavenia účastníkov národného boja za oslobodenie bojujúcich a zomierajúcich na frontoch druhej svetovej vojny a v Slovenskom národnom povstaní, v bojoch na Dukle a inde s účastníkmi akéhosi nedefinovaného účelom, obsahom, bojovníkmi a prostriedkami boja nekonkretizovaného odboja proti nekonkretizovanému  komunizmu. V návrhu zákona chýba nutná konkretizácia účelu, obsahu, spôsobu a prostriedkov aktívneho odporu občanov proti komunistickému režimu a jeho organizovaných a individuálnych  prejavov § 2 ods. 2 návrhu zákona v čase od 6. októbra 1944 do 17. novembra 1989. Definovanie, teda výklad aktívneho odporu občanov, t. j. účastníkov protikomunistického odboja je nutnou zákonnou podmienkou posudzovania a priznávania ich postavenia vojnového veterána § 10 ods. 2 návrhu zákona. Zákonná úprava obsahu odbojovej činnosti účastníkov protikomunistického odboja je nutnou zákonnou náležitosťou posudzovania a priznávania postavenia účastníka protikomunistického  odboja a osobitné priznania postavenia vojnového veterána § 10 ods. 2 návrhu zákona protikomunistického odboja. Každá vojna a každý odboj je organizovanou bojovou činnosťou, ktorú niekto organizuje, vytvára a riadi jej bojové útvary. Tak aj protikomunistický odboj niekto organizoval, vytváral jeho organizované bojové útvary. Kto teda organizoval a riadil protikomunistický odboj? Bolo to v súlade s právom Československej republiky? Boli porušované zákony z tejto strany alebo nie? Bol to suverénny a zvrchovaný štát, alebo to nebol? Bol to štát u niečoho? Nemožno zákonom upraviť a uznať protikomunistický odboj bez poznania účelu, obsahu, organizátora a účastníkov tohto odboja. Štát vznikol z vôle ľudu v demokratických voľbách. Podľa ustanovení § 4 návrhu zákona účastníkom protikomunistického odboja je ten, kto, po prvé, sa staval na odpor proti komunistickému režimu; po druhé, vykonával odbojovú činnosť; po tretie, ako účastník protikomunistického odboja utrpel v súvislosti s odbojovou činnosťou vážnu ujmu na zdraví alebo zomrel. Ja sa pýtam, kde zaradiť toho, ktorý podľa vás sa nezúčastňoval na prvomájových oslavách? Návrh zákona neobsahuje nič o obsahu protikomunistického odboja stavaním sa na odpor  protikomunistickému režimu ani o obsahu, spôsoboch a prostriedkoch protikomunistického  odboja o protikomunistickej odbojovej činnosti. V ustanovení § 5 odseku 1 návrhu zákona sa uvádza, že  účastníkom protikomunistického odboja je občan, ktorý bol členom ilegálnej organizácie alebo skupiny aktívne bojujúcej proti komunistickému režimu. V ustanovení odseku 2 návrhu zákona sa uvádza: „Pre účely tohto zákona sa považuje za člena ilegálnej organizácie ten, kto sa účinne podieľal na vytvorení ilegálnej organizácie alebo sa aktívne zúčastnil na činnosti takejto organizácie.“ Kde zaradiť aktívneho bojovníka  proti banderovským bandám. Ilegálna organizácia protikomunistického odboja bola bojovým útvarom protikomunistického odboja a musela vykazovať aj konkrétnu odbojovú činnosť určitými spôsobmi, prostriedkami a výsledkami odbojovej činnosti. Návrh zákona neobsahuje nijaké pomenovanie názov ilegálnej organizácie protikomunistického odboja ani o tom, kto bol organizátorom protikomunistického odboja, kto ho viedol, uskutočňoval a zaslúži si postavenie účastníka a veterána odboja proti nejestvujúcemu komunizmu. Keby ste si boli poriadne prečítali aj zákon č. 255, bol Zväz československých partizánov. Po uplynutí času od konca protikomunistického odboja dňa 17. novembra 1989 už niet nijakého dôvodu na zamlčovanie názvu ilegálnej organizácie boja proti komunizmu ani na zamlčovanie organizátorov a aktívnych účastníkov boja proti komunizmu. Nazvite ich okrem Charty 77. Návrh zákona v ustanovení § 1 zveruje priznávanie postavenia účastníka protikomunistického odboja do pôsobnosti Ústavu pamäti národa, ktorý nezaručuje náležité a objektívne posudzovanie a priznávanie postavenia účastníka a veterána protikomunistického odboja. Vy  akýsi Ústav pamäti národa chcete postaviť nad zákon a nad ústavu a nad charakter ľudskej dôstojnosti? Na základe uvedených aj iných rovnako závažných skutočností návrh zákona o protikomunistickom odboji je v predkladanom znení nespôsobilý na schválenie, a preto sme proti jeho schváleniu. Podávam procedurálny návrh, aby o predloženom návrhu zákona o antikomunistickom odboji bolo prerušené a ďalej sa nerokovalo. Ďakujem.