Mihál, Jozef, podpredseda vlády a minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2011-11-29):
Ďakujem. Ja len skúsim v rýchlosti reagovať najmä na príspevok pána poslanca a súčasne župana Blanára, ktorý, samozrejme, dobre vie, o čom hovorí, pretože sa s týmito problémami stretáva vo svojej práci župana dennodenne. Zákon je z roku 2007, účinný od roku 2008, ak sa nemýlim, tak teda prijímala ho súčasná opozícia, vtedajšia koalícia. Takže v prvom rade by som namieril kritiku do vlastných radov, pretože tento zákon bol teda prijatý za vašej vlády. A všetky problémy, ktoré vyplývajú z toho financovania, aj keď sa ťahajú, samozrejme, od roku 2002, to uznávam, je to reakcia na pani poslankyňu Tomanovú, ste mohli riešiť vtedy, keď ste vy držali to veslo v ruke. Ak ste tak neurobili, tak je mi to ľúto, musíme to vlastne doťahovať my. Ale to nevadí, pasujeme sa s týmto problémom. Už od leta minulého roku sme tento problém snažili sa vyriešiť, dôkladne sme o tom diskutovali, preosievali sme množstvo nápadov, množstvo riešení, bolo za nami veľmi veľa rôznych diskusií. Zo známych dôvodov skrátené funkčné obdobie sme teda nestihli pripraviť a nestihli sme tak predstaviť komplexnú novelu, ktorá by komplexne vyriešila financovanie sociálnych služieb. Mne osobne je to takisto veľmi ľúto, ale v tejto časovej tiesni sme to teda aspoň narýchlo pripravili. A s vaším súhlasom v skrátenom legislatívnom konaní teraz rokujeme o takomto núdzovom riešení, ktoré rozhodne zlepší financovanie sociálnych služieb, pretože aspoň v rámci tých finančných možností, ktoré štátny rozpočet má, zastabilizuje situáciu v tých zariadeniach, o ktorých je tu reč. Nepriamo pomôže aj vyšším územným celkom. Dopady, ktoré sú vyčíslené v doložke pre VÚC-ky ako nula, sú vyčíslené len a len preto ako nula, lebo nie je možné to presne kvantifikovať. Ale tie priaznivé dopady pre rozpočty vyšších územných celkov tam jednoducho sú, len z hľadiska konzervatívnych metód pri postupovaní pri vypracovaní doložky sa tam nič iné ako nula objaviť jednoducho nemohlo, pretože tie dopady sa nedajú určiť s dostatočnou presnosťou. Tie priaznivé dopady budú napr. preto, lebo niektoré ustanovenia zákona, ktoré by finančne zaťažili VÚC-ky, sa odkladajú na neskoršie roky, ďalej, preto, lebo to, čo dnes musia financovať VÚCky so škrípajúcimi zubami, prejde systémovo na financovanie cez obce. Čiže sa vám nepriamo uľaví. A, samozrejme, úľavou bude aj to, že sa cez VZN župy budú musieť zo zákona vysporiadať s tým limitom 50 %. To znamená, že jednoznačne dostanete viac peňazí od klientov. A prechádzame teraz k tej druhej téme, o ktorej bola reč v diskusii, teda vo vašich príspevkoch, či by mali alebo nemali klienti financovať svoj pobyt v zariadeniach dlhodobej starostlivosti. No ak dnes sú tie úhrady nastavené tak, že platia oni, povedzme, 20 % ekonomicky oprávnených nákladov, tak, samozrejme, či už prevádzkovateľ alebo samospráva, alebo VÚC-ka má obrovský problém, ako dofinancuje ten zbytok. To je asi každému jasné. Ak sa budeme ticho pozerať na to, že aj dôchodcovia, ktorí nemajú dôchodok na úrovni 250 eur, ale ktorí majú dôchodok na úrovni 500 eur, vlastne platia len tých 200 eur, tých 20 %, alebo ešte menej, a tvárime sa pritom, že to je v poriadku, tak si teraz otvorene klameme, pretože na všetkých diskusiách, na všetkých odborných fórach, kde som aspoň ja osobne bol prítomný, sa na toto vždy otvorene poukazovalo. A hovorilo sa na nich, že tento stav jednoducho je falošný a musíme ho zmeniť. Ja som za solidaritu, som za sociálny systém, ale tam, kde to má miesto, tam, kde ide o ľudí, ktorí naozaj majú nízky dôchodok, ktorí nemajú príjmy, ktorí nemajú rodinu, ktorá by im pomohla. Ale tam, kde je to naopak, tak, prosím, ak umožníme dôchodcovi s dôchodkom 500 eur platiť len 200 eur za pobyt v zariadení, tak potom na úkor tohto dôchodcu máme problémy s prefinancovaním zariadení pre tých, ktorí tú pomoc skutočne potrebujú. Veď si tu neklamme priamo do očí. Toto nie je férové. Takže preto je tento návrh na zmenu financovania, pričom, samozrejme, zostáva ochrana príjmu. Čiže tí, ktorí majú ten dôchodok, resp. majetok malý, tak nebudú platiť 50 %, ale budú platiť toľko, koľko vlastne cez ochranu príjmu garantuje ponechať zákon v tom znení, ako to bolo aj doteraz. Na tomto sa nič nemení. Pokiaľ ide o problém detí, ktoré sú v zariadeniach pre deti s ťažkým zdravotným postihnutím, áno, to sú vlastne zariadenia, kde tie ekonomické oprávnené náklady sa pohybujú na úrovni 1 000 eur mesačne. To je fakt. a tam, si myslím, ešte vzniká priestor na to, aby sa v diskusii najmä na pôde výboru pre sociálne veci tento problém predebatoval. Ja, pani Tomanová, rešpektujem to, čo ste povedali, rešpektujem to, tento problém poznám. A myslím si, že pri dobrej vôli, a na mojej strane tá dobrá vôľa určite je, tento problém dokážeme korektne riešiť, aby tak, ako ste správne poznamenali, rodiny, ktoré majú v rodine dieťa s ťažkým zdravotným postihnutím, nedoplatili na tieto nové pravidlá, aby tieto nové pravidlá znášali tí, ktorí na to jednoducho majú, ale tí, ktorých príjem je nízky, resp. ktorí majú to nešťastie v živote, že majú v rodine dieťa so zdravotnými problémami, aby nedoplácali a aby ich sociálna situácia sa jednoducho nezhoršila. Takže myslím si, že v ďalšej diskusii tento problém korektne vyriešime. Zdôrazňujem ešte jednu vec, to som sa snažil zdôrazniť už v úvodnom príspevku, tento zákon má veľkú podporu v samosprávach, aj keď ju nemá možno u županov, pretože tí tam necítia priamo ten príspevok finančný, prostriedky sa na to jednoducho priame nenašli, ale nepriame efekty tam určite sú. Špeciálne som sa pýtal mojich ľudí, aké mala pripomienky Jednota dôchodcov, ak aj nejaké pripomienky mala, sú v zákone zapracované. To znamená, prosím, ak tu budeme hovoriť o niečom, že niekoho poškodzujeme, tak budem to považovať za čisté politikárčenie, ale nie za snahu o vyriešenie problému s financovaním sociálnych služieb. Ďakujem za pozornosť.