J. Jasovský, poslanec: (2002-06-20):
Dalo by sa hovoriť retrospektívne o mnohých vážnych rozhodnutiach, ktoré v telekomunikáciách najmä po roku 1992 a 1993 vznikli. Dalo by sa hovoriť o mnohých veciach, ktoré mali veľkú logiku, a dalo ba sa hovoriť o mohutnom rozvoji Slovenských telekomunikácií. Nie som si však celkom istý, či aj v dnešnom období je možné hovoriť o tom, ako sa telekomunikácie úspešne rozvíjajú, ak v poslednom čase veľmi vážne odborári upozorňujú na to, že sa už neplnia ani len základné ustanovenia v oblasti kolektívnych zmlúv – v oblasti základných platov. Iste viete, aká nervozita je dnes medzi zamestnancami Slovenských telekomunikácií, pretože podľa ich názorov sa veľmi výrazne zhoršila komunikácia nielen medzi zamestnancami, čo je logické, pretože svoje posty muselo opustiť značné množstvo pracovníkov telekomunikácií, ale v poslednom období sa veľmi zhoršuje aj komunikácia medzi vedúcimi pracovníkmi na najvyššej úrovni. Po vstupe Deutsche Telekomu vznikol určitý taký pocit alebo názor, že sa zhoršuje komunikácia a vzájomná spolupráca aj manažérov Slovenských telekomunikácií vzájomne na vrcholnej úrovni, čo považujem za veľmi nepríjemné. Treba povedať, že nervozita, ktorá je v telekomunikáciách, súvisí aj s termínom k 1. 1. 2003, keď končí monopol v Slovenských telekomunikáciách, čo je termín, a tu súhlasím s vystúpením pána ministra, ktorý je potrebné dodržať, pretože to nie je termín posledných období, je to termín všetkých predchádzajúcich vlád, kde bolo dohodnuté, že tento termín ukončenia monopolu je tu a Slovenské telekomunikácie mali dostatok času na to, aby sa pripravili. Samozrejme, že nie sú skončené transformácie v oblasti organizačných štruktúr a nie je vôbec skončená príprava na plnú liberalizáciu trhu. Ale to, prosím, nie je problém tejto snemovne, nie je to problém ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií, aj keď je stále 34-percentný akcionár v oblasti telekomunikácií. Je to problém Slovenských telekomunikácií, ktoré veľmi dobre vedeli za obdobie posledných rokov, že termín 1. 1. 2003 je tu. Takisto nie je možné očakávať, že Deutsche Telekom bude investovať vzhľadom na to, že hodnota akcií Deutsche Telekomu poklesla z predchádzajúcich 100 EUR za 1 akciu na približne 12 v súčasnom období, to znamená na desatinu hodnoty, a nemecké telekomunikácie takisto veľmi výrazne znižujú stav pracovníkov, to znamená, prepúšťajú, nie je možné očakávať, že budú investovať najmä do miestnych vedení, o ktoré je vlastne bitka aj v tejto novele zákona a k tomu smerujú aj vyňatia príslušných paragrafov, o ktorých hovoril vo vystúpení minister dopravy, pôšt a telekomunikácií. Isteže nebudú investovať do miestnych vedení, ktoré nebudú môcť dostatočne využívať. A, samozrejme, je tu spor medzi Deutsche Telekomom a ďalšími potenciálnymi užívateľmi týchto miestnych kábelových sietí. Otázka Slovenských telekomunikácií je podľa môjho názoru v súčasnosti veľmi zložitá aj v súvislosti s predajom Slovenských rádiokomunikácií, kde neviem, či si niekto uvedomuje, aká situácia môže vzniknúť na Slovensku v súvislosti s týmto predajom, aká situácia môže vzniknúť v súvislosti so Slovenským rozhlasom, so Slovenskou televíziou, aj keď vláda špekuluje a hľadá zdroje a možnosti na oddlženie týchto inštitúcií zo zisku Slovenských telekomunikácií. Podľa môjho názoru koniec eseročiek, ktoré dnes vlastnia rádiokomunikácie, môžu priniesť prepustenie ďalších približne 600 pracovníkov. Takisto chcem upozorniť, že od 1. júna bola predaná časť Slovenských telekomunikácii, tzv. Telemont. Táto organizačná zmena je tiež veľmi zložitá, pretože v prvom rade príde o prácu ihneď 130 pracovníkov a v ďalšom bude ďalšie hromadné prepúšťanie, ktoré sa dotkne približne 150 pracovníkov Slovenských telekomunikácií. Nie som presvedčený, že Slovenské telekomunikácie očakávali po vstupe strategického partnera takýto problém. Nechcem dnes tu spočítavať počet pracovníkov, ktorí boli prepustení z telekomunikácií, nechcem vyvolávať zbytočnú paniku, ale novelu zákona máme tu dnes na stole a treba sa k nej postaviť tak, ako je potrebné postaviť sa s termínmi, ktoré sú platné a dohovorené predtým. Treba povedať, že viacerí manažéri Slovenských telekomunikácií – a sledoval som telekomunikácie – svojimi nesprávnymi rozhodnutiami veľmi výrazne zhoršili situáciu v Slovenských telekomunikáciách. Tieto rozhodnutia sa prejavujú tým, že občania strácajú dôveru v Slovenské telekomunikácie a počet hlavných telefónnych staníc prudko klesá na Slovensku. Iste viete, že v tejto súvislosti absolútne prudko narastá počet mobilných telefónnych staníc a v tejto oblasti zaznamenávame prvé miesto v rámci Európy. Súvisí to, samozrejme, s robotou Slovenských telekomunikácií. Poprosím, keby kolegovia trošku boli tichšie, rád by som hovoril, keď už sú náhodou v rokovacej miestnosti, nie pred šumiacou rokovacou miestnosťou. Treba povedať, že v súvislosti s odhlasovaním hlavných telefónnych staníc klesajú aj výnosy v oblasti telekomunikácií. A samozrejme, ak Deutsche Telekom nie sú v dobrej situácii a Slovenské telekomunikácie majú pokles v oblasti výnosovosti, znamená zisku, klesá aj počet zdrojov pre oblasť investícií a s tým súvisí aj problém novely, o ktorej dnes v parlamente hovoríme. Je veľmi zaujímavé, že Slovenské telekomunikácie získali za projekt Zamestnanosť Slovenských telekomunikácií cenu Klubu personalistov za najlepší projekt v oblasti riadenia ľudských zdrojov na Slovensku. Túto cenu odovzdával vicepremiér pán Mikloš. Treba povedať, že tento ocenený objekt a projekt je veľmi krásny, ale len na papieri, pretože v rámci tohto projektu získali zamestnanie celkom 4 pracovníci. Taký je to, prosím, projekt, ktorý síce na papieri, tak ako obyčajne, pán podpredseda vlády deklaruje obrovské úspechy, v skutočnosti išlo o 4 pracovníkov Slovenských telekomunikácií. Ale dobre, poďme teda ku konkrétnym argumentom. Prednesiem niektoré veci, ktoré sú už totožné s vystúpeniami ministra dopravy, pôšt a telekomunikácií. V súčasnosti zákon o telekomunikáciách predstavuje základný inštitucionálny, legislatívny a regulačný rámec v sektore telekomunikácií. Prijatie vládneho návrhu novely zákona o telekomunikáciách je nevyhnutnosťou na zabezpečenie a realizáciu aproximácie práva Európskej únie do právneho poriadku Slovenskej republiky, čo je, samozrejme, aj podmienkou úspešného vstupu Slovenskej republiky do tohto spoločenstva. Všetkým je známe, že schválenie tohto zákona o telekomunikáciách v roku 2000 bolo účelovo ovplyvnené snahou, tak ako som hovoril, o urýchlenie privatizácie Slovenských telekomunikácií, čím došlo k prijatiu zákona, za ktorý sa trošku hanbím a ktorý má nedostatky a evidentné vnútorné rozpory. Preto bolo nutné vypracovať jeho novelu, ktorú máme pred sebou. A napriek tomu, že bola predtým prijatá alebo navrhovaná poslanecká novela zákona, mali sme pocit, že vládna novela zákona je dokonalejšia, a preto sme sa rozhodli ju podporovať. Za jej prijatie je viacero dôležitých argumentov, z ktorých treba pripomenúť najzávažnejšie. Najmä je potreba zosúladiť zákon o telekomunikáciách s acquis, to znamená s legislatívou Európskej únie, na základe pripomienok Európskej komisie, ktoré sú obsiahnuté v Pravidelnej správe Európskej komisie z novembra 2001. Je potrebné urýchlené splnenie záväzkov Slovenskej republiky voči Európskej komisii v rámci negociačných rokovaní v kapitole XIX, čo sú Telekomunikácie a informačné technológie, prijatie nariadení Európskeho parlamentu a Rady č. 2887 z roku 2000, ktoré je v Európskej únii na úrovni zákona a predstavuje základný legislatívny a regulačný rámec na uvoľnený prístup k miestnemu vedeniu. Podčiarkujem, k miestnemu vedeniu, kde práve tento zákon hovorí o miestnom vedení. Samozrejme, spoločná správa navrhuje trošku iný postup, ale o tom bude hovoriť pán spravodajca. Nutnosť precizovať, zmeniť a doplniť niektoré chybné ustanovenia zákona o telekomunikáciách a rešpektovať skúsenosti z jeho doterajšieho uplatňovania v praxi. Je to podpora rozvoja internetu – a to by som chcel podčiarknuť, že je to otázka veľmi vážna a otvorená – a urýchlenie prechodu do informačnej spoločnosti, čo je na Slovensku mimoriadne potrebné. A samozrejme táto novela je pripravená aj na zvýšenie konkurencie a rozsahu telekomunikačných služieb v Slovenskej republike práve k termínu 1. 1. 2003. Najpodstatnejšiu časť tohto vládneho návrhu novely zákona tvorí už uvedené nariadenie Európskeho parlamentu a Rady, uvedené práve v § 21 a 21a novely o uvoľnenom prístupe k miestnemu vedeniu, ktorý je vlastne nosnou časťou novely a zavádza možnosť uvoľnenia miestnych vedení dominantným operátorom Slovenskými telekomunikáciami na prenájom iným alternatívnym operátorom za predpokladu, že miestne vedenia nie sú dominantným operátorom využívané. Prijatie tohto nariadenia do zákona o telekomunikáciách s účinnosťou od 1. 1. 2003 je podmienené predovšetkým tým, že Európska komisia zaradila toto nariadenie medzi štandardné požiadavky na asociované krajiny v rámci negociačných rokovaní v kapitole Telekomunikácie a informačné technológie. Slovenská republika sa v júni 2001, aj preto vystúpenie pána ministra na samite Európskej únie v Götoborgu, zaviazala podpisom predsedu vlády Slovenskej republiky, podčiarkujem, k dohode asociovaných krajín v programe „E-EUROPE“ aj k urýchleniu položenia základných kameňov informačnej spoločnosti, medzi ktorými dominuje aj legislatívne zavedenie inštitútu uvoľneného prístupu k miestnemu vedeniu. Preto je veľmi povážlivé a na zamyslenie zaujímavé, že sú to práve niektorí poslanci vládnej koalície, ktorí sú v priamom protiklade s návrhom vládnej novely zákona a vehementne presadzujú odsun účinnosti tohto nariadenia. Schválenie účinnosti novely od 1. 1. 2003 bude jednoznačným signálom pre Európsku úniu a v skutočnom, nie deklarovanom záujme Slovenskej republiky zosúladiť právny poriadok Slovenskej republiky s legislatívou Európskej únie. Prijatie pozmeňujúceho návrhu o posunutí účinnosti o jeden rok by poškodilo rozvoj telekomunikačného trhu na Slovensku, nezvýšilo by konkurenciu v poskytovaní služieb a nepodporilo by tlak na zníženie cien internetových služieb. Pozmeňujúci návrh na posunutie účinnosti novely je nutné považovať za enormnú snahu a jednostranný pohľad najväčšieho, doteraz dominantného telekomunikačného operátora Slovenských telekomunikácií, ktorý vyplýva zo snahy zachovať si podstatné výhody z historického postavenia donedávna monopolného podniku na slovenskom telekomunikačnom trhu. Pri akceptovaní návrhu posunutia účinnosti by vznikli a z reakcií, ktoré v parlamente sú od Asociácie telekomunikačných operátorov, Asociácie prevádzkovateľov internetu, Spoločnosti pre prosperitu, Železničných telekomunikácií, napriek podpisu generálneho riaditeľa Železníc Slovenskej republiky, a mnoho významných spoločností, ktoré pôsobia v oblasti telekomunikácií – Globtel, SAP, Oriclem, Microsoft, Hewlett Packard a ďalšie, vrátane rektora Slovenskej technickej univerzity, je zrejmé, že už vznikli zásadné námietky nielen zo strany Európskej únie, ale aj zo spoločností operujúcich v oblasti telekomunikácií Slovenskej republiky. Skúsenosti z členských krajín Európskej únie ukazujú, že liberalizácia telekomunikačného trhu nenapreduje dostatočne, ak ju nepodporuje vhodná legislatíva. Napriek existujúcej liberalizácii v členských krajinách Európskej únie si dominantní operátori uchovávali svoju dominanciu na telekomunikačnom trhu. Z tohto dôvodu Európska únia za účelom podpory ďalšieho rozvoja telekomunikačných služieb, najmä rozvoj služieb v miestnej infraštruktúre, prijala nariadenie o uvoľnenom prístupe k miestnemu vedeniu, účinné od roku 2001. Aplikácia tohto nariadenia do praxe je časovo náročná, a preto vo vládnej novele navrhnutá účinnosť od 1. 1. 1003 je potrebná práve v tomto čase. Predpokladá sa, podobne ako v krajinách Európskej únie, že aj v Slovenskej republike aplikácia nariadenia uvoľneného prístupu k miestnym vedeniam v praxi nebude okamžitá a ďalším odsunutím účinnosti by k praktickej realizácii došlo oveľa neskôr, čo je z hľadiska vstupu do Európskej únie neprijateľné. Odloženie praktickej realizácie by malo za následok obmedzenie o rozširovaní širokopásmových služieb tým, že by sa obmedzilo implementovanie nových technológií inými subjektmi, ako sú Slovenské telekomunikácie, čo je v rozpore s princípmi liberalizácie. Na základe uvedených dôvodov chcem podporiť vo všetkých bodoch prijatie novely zákona o telekomunikáciách vrátane jeho účinnosti k termínu 1. 1. Vzhľadom na to, že v spoločnej správe sú uvádzané niektoré ustanovenia, ktoré nie sú v súlade s mojím názorom, dovolím si predniesť doplňujúce a pozmeňujúce návrhy k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákona č. 195/2000 Z. z. a zákon č. 308/2000, v druhom čítaní. V § 10 ods. 3 do spoločnej správy chcem, aby bolo doplnené: „vo výnimočných prípadoch, aj keď je to opodstatnené potrebou zabezpečiť účinnú konkurenciu alebo vzájomnú súčinnosť služieb pre užívateľov, môže úrad vyžadovať zmeny už uzavretých zmlúv o prístupe, vzájomnom prepojení alebo spoločnom používaní nariadení vrátane cien“. Po druhé v čl. II, ktorý by znel: „Tento zákon nadobúda“, tak ako je to v pôvodnom návrhu zákona, „účinnosť 1. januára 2003.“ Podpisy 20 poslancov, nech sa páči, pán spravodajca. Ďakujem pekne za pozornosť.