K. Sárközy, poslankyňa: (2003-12-02):
A tu je zdôvodnenie. Odstraňuje sa povinnosť doložiť žiadosť o vydanie povolenia na poskytovanie lekárenskej starostlivosti, kladné vyjadrenie o etickej spôsobilosti žiadateľa alebo jeho odborného zástupcu. Dôvodom je neetické konanie funkcionárov Slovenskej Lekárnickej komory, ktorí si plnia zodpovednosť voči svojmu stavu a povolanie lekárnika v rozpore s ústavou nabádali členskú základňu na protizákonné konanie. Z toho dôvodu neprislúcha stavovskej organizácii vyjadrovať sa k etickej spôsobilosti svojich členov. Nuž ale zákon o komorách hovorí o tom, že stavovské organizácie sa vyjadrujú práve k etickej spôsobilosti svojich členov. A citujem ďalej: „Zároveň treba uviesť, že Slovenská lekárnická komora túto doterajšiu zákonnú povinnosť zneužíva tým, že nevydáva žiadateľom vyjadrenia o etickej spôsobilosti už takmer dva roky a tým vedome znemožňuje vznik nových lekární.“ Chcela by som vedieť, pán minister, keby ste kvantifikovali, koľko povolení bolo vydaných za posledné dva roky, pretože ja z mojej praxe a skúseností viem o tom, že sa vydávali povolenia. Tak potom neviem, či tie moje skúsenosti sú pravdivé, alebo to, čo je tu v dôvodovej správe uvedené. Ďakujem pekne. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: V rozprave ďalej vystúpi pani poslankyňa Belohorská. Nech sa páči, pani poslankyňa. Pán Džupa, chcete reagovať? (Reakcia poslanca.) Len keby ste sa prihlásili, aj keď chcete reagovať. Nie, ďakujem pekne. Pani poslankyňa Belohorská. I. Belohorská, poslankyňa: Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážené dámy poslankyne, páni poslanci, vážení páni ministri, nuž, keby človek chcel hodnotiť tento zákon, tak musím si spomenúť na obdobia predvolebné, na obdobia bezprostredne po nástupe tejto vlády a, žiaľ, či sa nám chce, či sa nám nechce, pri tej príležitosti som si uvedomila, že sme už viac ako rok od volieb. Pán minister, keď ste predkladali aj v programovom vyhlásení vlády, aj pred voľbami ste hovorili, že máte pripravené návrhy zákonov, ktoré sa budú sypať pre zdravotníctvo, ktoré ste právom, tak ako ostatní, kritizovali. A tu možno aj vám dám kúsok za pravdu, že najlepšie sa kritizuje, keď je človek v opozícii. Ale vidieť, že vaše slová spľasli veľmi rýchle, pretože to, čo nám predkladáte do parlamentu, nie sú strategické zákony, ktoré by riadili rezort, na čele ktorého sedíte, ale sú to také hopky-hopky, tu niečo urobíme, tam niečo urobíme, väčšinou sú to reakcie na momentálnu situáciu. Nuž, zareagovali ste na momentálnu situáciu v zdravotníctve, na lekárne týmto pripraveným zákonom, ktorý už nám kolegovia tu dokázali, v ktorej časti je protiústavný. Samozrejme, že právo na štrajk je garantované ústavou a garantované, a o tom vás ozaj uisťujem, vo všetkých demokratických štátoch. Tam, kde to nie je, to sa môžeme vrátiť spolu dozadu spomienkou možno na prednedávne oslavy novembra, aby sme si spomenuli, čo robia tí, ktorým sa nepáčia štrajky. Treba sa pozrieť nie na štrajk, ale na príčinu, ktorá vyvolala takéto správanie sa lekárnikov. A, žiaľ, či chcete, či nechcete, tá príčina bola aj vo vás, lebo aj lekárnici a tento rezort reagovali dobou, ktorá presahovala garantových 100 dní na kľud, a, žiaľ, potom ste už boli hodený do arény, kde sa správalo publikum tak, ako mu prináležalo. V lekárňach sa hromadili dlhy a vy miesto toho, aby ste týmto ľuďom dali svojím spôsobom určitú garanciu, ste ich pritlačili k múru, že vlastne nedostanú zaplatenú svoju dlžobu, nedostanú zaplatené úroky alebo penále tak, ako sa v trhovom hospodárstve patrí. A ste to vy, ktorý ste opakovane hovorili o trhovom hospodárstve, ktoré musí fungovať aj v zdravotníctve. Ale nejaký Veriteľ im začal ponúkať 80 % za to, čo oni vlastne nezištne štátu prostredníctvom starostlivosti o pacienta v liekoch požičali. Takže tu sa skôr zamyslite nad tým, či toto správanie, znovu opakujem, ktoré ste vyvolali vy, ak ste im nevedeli dať žiadnu garanciu, nebolo zapríčinené vami. Čiže potom, ak si prečítam, že „mimoriadna situácia na účely tohto zákona je úroveň poskytovania lekárenskej starostlivosti, pri ktorej hrozí neodvrátiteľná škoda alebo nebezpečenstvo poškodenia zdravia ľudí“, mimoriadnu situáciu vyhlasuje minister zdravotníctva Slovenskej republiky. Pán minister, mne to skutočne pripadá tak, ako keby sme, nechcem povedať, urobili niekoho záhradníkom. Veď predsa aj tú mimoriadnu situáciu ste svojím správaním alebo, lepšie povedané, neriadením rezortu vyvolali vy. A aby som vám ukázala, že sa dá vec riešiť aj iným spôsobom, tak sa poraďte, ja som vám to už raz hovorila, skúste to ale ozaj urobiť, poradiť sa s ministrom financií a podpredsedom vlády pánom Miklošom. Ten, keď potreboval oddlžiť banky, tak dokázal nájsť vo vláde tichučko 120 mld. na to, aby sa tieto banky tzv. ozdravili a predali potom do zahraničia. Prepáčte, ale potom získať z privatizácie 3,5 mld. je proti tomuto smiešne torzo, ak nebudem hovoriť o tom, že vlastne tlačíte k múru penzistov, tlačíte k múru starých ľudí, ľudí postihnutých, teda tých, ktorí všade v Európe alebo v slušnej Európe získavajú určitú ochranu svojho systému alebo svojho štátu, ktorého sú občanmi. Títo ľudia vytvárali tie hodnoty, ktoré sa dnes v rámci privatizácie predávajú a z tohto chcete vy torzo 4 mld. ponúknuť na oddlženie celého rezortu?! Preto aj keď sa pozriete, napríklad v bratskej Českej republike som veľmi sledovala diskusiu, ktorá tam prebiehala, nakoniec o možnosť podobného modelu, ako ste zaviedli vy, s „kolotočiarskou“ 20-korunou, videli ste, ako veľmi rýchle skončila ministerka tam. Je škoda, že táto snemovňa sedí tu v takomto počte, ako sedí. Garantujem vám, že je škoda, že neprešli priame prenosy alebo nočný záznam, pretože by to v laviciach vyzeralo ináč, lebo každá politická strana, každá, vo svojom základnom desatore pre zdravotníctvo mala to, prečo tu dnes tí ľudia nie sú a to, čo vy nerobíte. Takže prepáčte, pán minister, právo na štrajk dané ústavou, dané medzinárodnými zmluvami a dohodami v tomto štáte, dúfam, bude zachované, bude zachované aj napriek vašej snahe uchopiť moc do rúk aj v tejto oblasti. Poznám v zdravotníctve dva prípady, keď došlo k štrajku zdravotníckych pracovníkov. To bolo v roku 1980 alebo 1981 na Malte, keď sa všetci zdravotnícki pracovníci rozhodli kvôli mzdám vstúpiť do štrajku. Vyvolalo to veľmi silnú reakciu Svetovej zdravotníckej organizácie, ktorá požiadala všetky vlády, a musím povedať, že aj slovenská vláda vtedy poslala dobrovoľníkov, ktorí sa prihlásili v priebehu 24 hodín, na Maltu, aby pacienti boli ošetrení. Samozrejme, znamenalo to veľmi vážnu konzekvenciu pre zdravotníckych pracovníkov, ktorí sa už nemohli, ktorí nenastúpili v príslušnej dobe, sa nesmeli nikdy zamestnať na území Malty ako zdravotnícki pracovníci, ako lekári. Druhý podobný prípad, čiže tam vlastne sme videli, že keď malo ozaj dôjsť k ohrozeniu zdravia, vedela aj Svetová zdravotnícka organizácia povedať: Tak to nie, páni doktori! Ale druhý podobný prípad bol v Českej republike, kde sa minister nechcel a nevedel dohodnúť so zdravotníckymi pracovníkmi. Reakcia bola taká, že spôsob ich štrajku vlastne pacientov neohrozoval. Čiže na to vás chcem aj tu upozorniť, pri ktorej hrozí neodvrátiteľná škoda, lebo štrajk nehovorí o spôsoboch tohto štrajku. Lekáreň, ktorej ste vy prostredníctvom, to je už jedno, inej štátnej inštitúcie, ale vy tu teraz predstavujete štát, dlhuje 20 mil., táto lekáreň nemá peniaze na zakúpenie ďalších liekov, čiže jej možnosti boli len dve: alebo vyhlásiť bankrot, čo, samozrejme, by sa možno niektorým ľuďom z tých tvrdých ekonomických kruhov, ktoré sa nás snažia možno aj vaším prostredníctvom presvedčiť, že aj zdravie je len spotrebný tovar, tak možno by sa to niektorým hodilo, aby teraz vyrástli nové lekárne, ktoré, samozrejme, budú ozdravené už len tým, že vzniknú. Druhá otázka je aj napríklad snaha, že lekárenskú starostlivosť nemusí vykonávať, alebo teda licenciu môže dostať aj nelekárnik. Diskusie, ktoré boli v tomto parlamente ešte aj v predchádzajúcich obdobiach, len si ich osviežte. Vaši ľudia vám môžu vytiahnuť záznamy z toho, keď sa tu argumentovalo, že nemôže byť mäsiar, že nemôže byť neviem aký iný obchodník vlastníkom takéhoto zariadenia, lebo by tam mohlo dôjsť – a sú vymenované všetky dôvody. Už sa nejdem vracať k tejto diskusii, aby sme hovorili o tom, kto má vykonávať alebo kto má byť vlastníkom lekárne, pretože práve v spojení s týmto štrajkom by mohla vzniknúť situácia, že lekárnik sa zúčastní štrajku a lieky bude vydávať alebo lekáreň bude obsluhovať jej majiteľ, ktorý možno bude mať také vzdelanie, aké bude mať. Pán minister, mňa len mrzí iná záležitosť, že sa vo svojej správe odvolávate alebo aj v odôvodnení sa odvolávate na komparácie, na smernice, na radu a na komparácie s európskym právom, ale komparujete lieky. Znovu komparujete kšeft a nehovoríme, alebo odmietli ste diskusiu o tom, že tam, kde je voľný pohyb tovaru, tam, kde je voľný pohyb ľudí, tam bude musieť platiť aj právo na zabezpečenie zdravia. A tam by som od vás bola čakala skôr pomoc pri víziách, ako to bude s pohybom občanov aj Slovenskej republiky v zahraničí. Skúste si zistiť, ako dopadli mnohí turisti poistení cez rôzne poisťovacie spoločnosti, ktorí sa dostali do nepríjemných situácií v zahraničí, lebo už ste jeden z ministrov zatiaľ Rady Európy, v budúcnosti budete jeden z ministrov Rady ministrov Európskej únie, kde práve dnes prebieha diskusia o tom, že v spoločnej Európe, a poviem to ešte raz, je právo na zdravie základným ľudským právom a toto právo ide s človekom, to nejde so štátom. Čiže ak sa slovenský občan dostane do Francúzskej republiky, je aj vašou povinnosťou ako budúceho euroobčana, ale predovšetkým ministra zdravotníctva Slovenskej republiky vedieť zabezpečiť toto právo človeku Slovákovi, ktorý sa bude nachádzať vo Francúzsku a podobne. Samozrejme, že môžete upozorniť, veď ja som to tu už hovorila, aj právne prípady, ktoré už riešil Európsky súd, ale, znovu opakujem, dnes diskusia na úrovni ministrov zdravotníctva prebieha o voľnom pohybe a prebieha aj o týchto právach, ako sa zabezpečia. Veľmi rýchle, samozrejme, to najprv pochopili tí, ktorí hýbu vlastne peniazmi, napr. v takých službách, ako sú hotelové služby, lebo tam je jasné každému, že hotel, ktorý chce mať aj na Slovensku štyri hviezdičky, ktoré služby musí poskytovať. Veď sme sa najprv z toho smiali v roku 1990, že hotel, ktorý mal dovtedy postele, ktoré boli 1,70 m či 1,80 m, musel vyhodiť všetky postele a meniť ich, lebo európska norma odporúča také a také postele pre príslušné hviezdičky. Vy ste sa však nezamysleli nad tým, aké služby sú poskytované zdravotníckymi zariadeniami na Slovensku pre občanov. Vy ste tie služby výrazne obmedzili, a preto ma dosť udivuje, že hovoríte o komparácii s tými odporúčaniami a so smernicami Európskej únie a málo chcete počuť o tých odporúčaniach, ktoré sa hovoria z hľadiska ľudských práv, a to je napr. aj posledná správa, ktorá sa prerokovala a ktorá bola schválená a momentálne je vo Výbore ministrov Rady Európy, a to je právo občana na prístup k zdravotníckej starostlivosti, na efektivitu tejto zdravotníckej starostlivosti. Počula som o niektorých zrušených nemocniciach. Pán minister, možno je škoda, že ste to rušili na základe nariadenia z Bratislavy, že ste sa tam nešli pozrieť. Ale odporúčam vám vrelo, aby ste sa do niektorých nemocníc išli pozrieť v zime, keď bude zasnežené a keď sa tam nebudete vedieť dostať. A vtedy si budete musieť uvedomiť, ako obmedzíte, ako ste obmedzili právo slovenského občana k určitým službám. Aj napríklad dopravnou službou v zdravotníctve, aj napríklad 50 korunami na deň, aj napríklad tým, že ste pyšný, že sa výrazne znížili návštevy v nemocnici. Ja som vás už na mnohé veci upozorňovala a neustále, neustále sa argumentuje tými istými vecami, že Slovák navštívi lekára 14-krát. Áno, pán minister, ešte raz, je to v správe z roku 1992 Svetovej banky. Ale pozrite sa na nariadenia, na základe ktorých tento občan musí navštíviť toho lekára viackrát, pretože príslušný lekár mu nemôže daný liek zabezpečiť. Samozrejme, že aj ja podporím, tak ako moji kolegovia, tie časti a tie odporúčania, ktoré sú výhodné pre slovenského občana. Som si plne vedomá, že musíme komparovať normy, ktoré sa týkajú nových liekov, ktoré sa týkajú výskumu, pretože aj vďaka vláde, v ktorej vy sedíte, peniaze na vedu a výskum v Slovenskej republike, žiaľ, žiaľ, boli obmedzené. Dnes, ak sa pozriete na mnohé aj lekárske výskumné ústavy, tak tieto sú pred, ak to nenazveme bankrotom, tak sú vlastne mnohé z nich pred zrušením. Potom ma však mrzí jedna vec, že ak hovoríte napríklad o nových liekoch, ak hovoríte napríklad aj o očkovacích sérach a podobne, že zabraňujete zase ďalšej veci, ktorá je vo všetkých kultúrnych krajinách normálna, a to je právo na informáciu. Ak si predstavím, aká kampaň sa spustila voči lekárovi, ktorý upozornil na niektoré nežiaduce účinky očkovania, tak ma to mrzí, že slovenský občan nedostane všetky informácie tak, ako ich dostane občan napríklad Francúzskej republiky, pretože tam opakovane v novinách vidíte celkom pokojnú a otvorenú diskusiu, bez vyhrážok o tom, ktorý liek aké škodlivé účinky prináša. Budem veľmi rada, ak sa do tohto stavu dostaneme aj my, ak budeme vedieť spolu diskutovať bez toho, aby sa napríklad pred televíznymi obrazovkami objavovala zaťatá päsť. Pán minister, ste v rezorte, kde máte skôr používať ruku na pohladkanie a nie na hrozenie. Ďakujem pekne. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Faktické poznámky: pán poslanec Maxon, Jasovský, Urbáni, Biroš. Uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami. Pán poslanec Maxon. M. Maxon, poslanec: Pani poslankyňa Belohorská spomínala, ako sa pristupuje k riešeniu mnohých problémov pred voľbami, ako sa postupuje potom po voľbách. Veľmi krátka skúsenosť z roku 1998, nebola to skúsenosť, ktorou by som sa mohol osobitne chváliť, ale Národná banka Slovenska vtedy rozhodla o zrušení fixného kurzu slovenskej koruny s prechodom na plávajúci. Do 24 hodín sa u mňa ako ministra ohlásili predstavitelia Asociácie distribútorov liekov a nekompromisne, nekompromisne požadovali zvýšenie, aktuálne zvýšenie cien liekov o dosahy zmeny plávajúceho kurzu, z fixného kurzu. Tiež sa vtedy odvolávali na Ústavu Slovenskej republiky a hovorili, že ich povinnosťou je obhajovať svoje ekonomické záujmy. Pán minister, nebolo to pre mňa ľahké obdobie. Desiatkami rokovaní, vysvetľovaním, dokazovaním sme nakoniec dospeli k riešeniu a to riešenie nemalo žiaden dosah na konzumentov liekov a to riešenie nemalo dosah ani na distribútorov liekov. Jednoducho chcem tým povedať, že aj oni sa vtedy odvolávali na právo na štrajk a ani vo sne mi nenapadlo, že by som uvažoval nad tým, že to právo im nepatrí. Viete, demokratom nie je len ten, keď mu to vyhovuje. Demokrat je aj ten, kto sa správa ako demokrat, keď mu to nevyhovuje. A v tom je ten principiálny rozpor poňatia demokracie, tak ako ho chcete implantovať vo svojom návrhu. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Jasovský – faktická poznámka.