Heger, Eduard, poslanec NR SR (2019-04-03):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Vážená pani ministerka, kolegyne, kolegovia, rokujeme o skrátenom legislatívnom konaní a teda ten dôvod na to, že je skrátené, je aj v samotnej, v samotnom odôvodnení. A k tomu by som sa chcel v prvom rade vyjadriť, ale ako som povedal na úvod, príde mi to naozaj veľmi ješitné zo strany predkladateľa, ak vie, že takýto návrh zákona už v parlamente je predložený a napriek tomu tento návrh zákona odsunie a vloží si tam svoj len preto, aby sa rokovalo o jeho návrhu zákona. Toto považujem naozaj za v danom momente ješitnosť a to je aj, prečo ľudia politikov značkujú a majú z nich taký pocit, aký majú, pretože toto len, tento skutok zase len potvrdzuje, že sa tí ľudia, žiaľ, v tomto momente naozaj nemýlia. Ale vrátim sa ja teda, opäť prečítam tú pasáž, ktorá tu už raz odznela, ale chcem ju prečítať, aby som teda mohol aj svoj pohľad na to povedať. Čiže dôvodom návrhu na skrátené legislatívne konanie je ohrozenie potravinovej bezpečnosti Slovenskej republiky. Ak by ostal citovaný zákon platný aj napriek tomu, že jeho účinnosť bola pozastavená predbežným opatrením Európskej komisie, právna istota poľnohospodárskych a potravinárskych podnikov by mohla byť ohrozená v dôsledku, že boli pri vyhodnocovaní svojich prevádzkových a investičných možností, by si neboli isté, do akej miery, respektíve či vôbec môžu počítať s podporou od štátu v nadväznosti na prerozdelenie časti odvodov od obchodných reťazcov, čo by mohlo viesť k narušeniu ich finančnej stability, tvorby rezerv na krytie potenciálnych rizík a strát spôsobených nepriaznivým počasím, napríklad suchom, povodňami, silným vetrom, a k ich existenčným problémom. Neskôr teda je tam v tej ďalšej pasáži povedané, že teda tieto dôvody spôsobujú vlastne ohrozenie tej potravinovej bezpečnosti. Ako tu už zaznelo, vieme, že naozaj slovenské, poľnohospodári alebo poľnohospodárstvo je na tom tak zle, že je to odrazom zlého spravovania zo strany ministerstva. A teda tu môžme povedať, že, pani ministerka, už 3 roky ste vy v tej funkcii a teda je to aj vaša zodpovednosť, ale chcel by som teda povedať k tomu, že tu je to presne napísané, že si nemôžu byť isté do akej miery. Tak poďme sa teda pozrieť na to, pretože sa hovorilo o tom mechanizme, že sa teda tieto peniaze vyzbierajú a potom sa následne určí ten mechanizmus. Čiže ešte dnes stále nie je známe, čiže na základe súčasného stavu si nemôžu byť tí jednotliví aktéri na trhu, čiže tie potravinárske podniky a poľnohospodárske podniky si dnes nemôžu byť isté, či sa to, k nim dostanú, nemôžu s tými peniazmi vôbec počítať. Pretože nikde nebola a to sme, to je to, čo sme aj hovorili, že ak teda chcete vyzbierať nejaké peniaze, tak musíte určiť nejakú taxatívnosť, aby teda ten podnikateľ vedel, že automaticky na to má nárok. Lenže toto ešte nie je zadefinované. Takže ani ak by sme sa tu ani nerozprávali o predbežnom opatrení Európskej komisie, ak by sme sa dokonca nerozprávali ani o zrušení tohto odvodu, tak v tomto momente tí podnikatelia, poľnohospodári a potravinári dnes nemajú žiadnu istotu, pretože nevedia, nie sú ešte pridelené konkrétnym týmto firmám peniaze. Takže z tohto pohľadu je, si myslím, že tento odsek veľmi zavádzajúci ako odôvodnenie. Skôr by som povedal, že však všetci vieme, že tento odvod bol naozaj škodlivý tým, že bol zavedený, jednak preto že zvýšil ceny. A musíme si uvedomiť pri tomto odvode jednu dôležitú vec, že pre časť tých reťazcov začal platiť už od začiatku roka a pre časť reťazcov začal platiť od 1. 3. Čiže prirodzene sa udialo to, čo sme avizovali my, všetci to avizovali, že navýšili ceny. Niektorí od začiatku roka, niektorí od 1. 3. Potvrdilo to aj ministerstvo financií a tá informácia naozaj tu odznela. A keď sa pozrieme do tvrdých dát, do štatistík, vidíme, že najvyššia medziročná inflácia voči januáru bola teraz za posledných 13 či 15 rokov trojpercentná a samotné ministerstvo financií povedalo, že jedna tretina z toho je zapríčinená zavedením odvodu. Takže má na tom aj ten podiel, má na tom podiel aj ten samotný odvod, prirodzene, lebo obchodníci ho chcú preniesť do rastu. Zase legitímne je povedať že nie je to jediný faktor, ktorý ovplyvňuje zvyšovanie cien. Vieme že rastú energie, o podnikateľskom prostredí na Slovensku by som mohol hovoriť dlhšie. Ale vidíme, že teda tieto ceny už boli zvýšené a opäť toto sme tu už mali viackrát, keď sme sa rozprávali o znižovaní DPH, či už sme sa bavili pri hotelových službách. Ale ja som vtedy jasne argumentoval aj štúdiami ministerstva financií, ktoré na základe tvrdých dát a v minulosti preukázali, že akékoľvek znižovanie, napríklad DPH, sa nikdy neprenieslo do zníženia ceny či už v plnej dávke, alebo aspoň v polovičnej, že vždy ak to bolo, tak to bolo dočasne z krátkodobého hľadiska len možno 30 – 40 % a potom sa to vrátilo naspäť. Čiže v skutočnosti to len zvýšilo ako keby maržu tým jednotlivým aktérom, ktorých sa toto dotklo. A preto sme hovorili, že tam omnoho väčšie nebezpečenstvo a to riziko bolo v tom, že zaviesť ten odvod spôsobí, že automaticky to dajú do ceny a očakávať, že teraz my ho dáme preč a hneď to klesne, no tak my zvedaví tiež. Pani ministerka, sme zvedaví, či to teda zafunguje, tak ako hovoríte, pretože hlavne ľudia sú zvedaví. Vy ste povedali na tlačovej besede, že tak budeme čakať, no a viete, čoho sa dočkáte, ale to je práve vaša zodpovednosť. Pretože takisto ako to už povedal kolega Dostál, tak to zopakujem aj ja. Keď sa ceny raz zdvihnú na základe štátnej regulácie, tak tí obchodníci majú dobrý dôvod a nemajú dôvod, aby to znižovali, pretože tak ako sa to nedeje ani pri DPH, ten pass through, ako sa to nazýva odborne, čiže prenesenie nejakej úľavy zo strany štátu sa do ceny, žiaľ, neprenáša. História to ukázala. A keď budú aj obchodníci argumentovať a budú argumentovať tým, že pozrite, rastie cena energie, rastú pracovné náklady, je nedostatok pracovnej sily a podobne, no tak teraz, kto sa s nimi bude hádať, že no tak áno, viete čo, toto tu, toľko percent, toľko, toľko, ale v skutočnosti teraz by ste mali nie o 2,5 %, ale o 1,74. No a teraz, kto to s nimi pôjde argumentovať? Takže to bolo to riziko politické, že keď ste to zaviedli, zvýšili ste ceny. A dnes tým, že to zrušíte, očakávať, že tie ceny klesnú, no kiež by sa stalo, budeme my tiež veľmi zvedaví, že či sa tak stane. Ak sa tak nestane, tak to politické rozhodnutie ovplyvnilo to, že tie ceny zvýšili, bolo to vaše zlé politické rozhodnutie, že ste do toho vôbec išli a že ste tie ceny zvýšili. Takže tie následky, ak ceny neklesnú, sú váš, politické následky a to váš, politické následky a to váš politický kapitál, ktorý ste tu vy spôsobili. Takže ja ešte k tomu samotnému zákonu, čo som ostal veľmi prekvapený, že v tej samotnej dôvodovej správe sa hovorí o tom, že nemá vplyv na podnikateľské prostredie a nemá sociálne vplyvy. No tak teda práve tým pádom ako keby ste hovorili, že nemá sociálne vplyvy, tak vy samy priznávate, že zrejme nebude znížená tá cena. Na jednej chcete očakávať, aby bola, ale v samotnej dôvodovej správe napíšete, že nemá sociálne vplyvy. Čiže vlastne priznávate, že nič sa nemení. Nemá vplyv na podnikateľské prostredie, to je tiež zaujímavá konštrukcia. Tak na jednej strane hovoríte, ja osobne si myslím, že to bude mať na podnikateľské prostredie vplyv, pretože ten, to zavedenie samotného odvodu bolo škodlivé a vytkla to samozrejme aj samotná Európska komisia. Takže aj tuto vidíme, že tá argumentácia je zmätočná, a ja by som ju nazval nepoctivá alebo nedostatočne kvalitná. Čo ma tu zaujalo, je jedna vec, ktorú teda, súvisí so čiastočne s tým skráteným, lebo ideme tak rýchlo, ste do toho vstúpili, hŕŕ, však dobre, zrušiť to treba, ale hovorím, ten zákon tu už bol. Čiže stačilo rokovať o ňom a hľadať, je tu, že hľadať iný, že navrhovatelia sa rozhodli zrušiť, čím sa „otvorí možnosť hľadať iný rýchlejší a efektívnejší mechanizmus adresnej pomoci slovenským poľnohospodárom a potravinárom“. Veľmi ma zaujímalo, čo sa pod týmto myslí. Pretože my veľa sme o tom diskutovali a sme hovorili opatrenia, ktoré si myslíme, že by mali byť, mali byť zavedené. Ja by som chcel ešte krátko aj pri tomto skrátenom zareagovať na pár vyjadrení, ktoré možno neodzneli priamo tu, ale keďže tu je kolegyňa Antošová, tak odzneli aj z jej úst, a to si tiež myslím, že to je nepoctivé z hľadiska tej argumentácie, pretože to bol taký politický výrok a pani kolegyňa Antošová na tlačovej besede povedala, že Brusel sa nám otočil chrbtom. Viete, ja by som to skôr ináč povedal. Vy ste vedeli, že vchádzate do slepej uličky, že na konci je múr. My sme vás tu varovali. Pri prvom, pri druhom čítaní, pri vetovaní zákona. A vy ste napriek tomu proti tomu múru bežali a keď ste doňho narazili, tak teraz vlastne plačete nad tým, že máte rozbité čelo. Ale to nieže Brusel sa vám otočil chrbtom. To je to, že vy ste bežali proti múru, o ktorom vám všetci hovorili, že proti nemu bežať nemáte, a teraz ste narazili a snažíte sa to zvaliť na Brusel. Vy ste sa rozhodli tou cestou kráčať. A zaujímavú vec, ktorú ste povedali aj vy, pani ministerka, na tej tlačovej besede, že, že očakávate, že by sa reťazce správali tak, ako sa správajú v domovských krajinách. Ale pozrime sa, ako sa správajú ministerstvá v tých domovských krajinách k jednotlivým potravinárom a farmárom. A toto je práve to, že ak chceme niečo od niekoho očakávať, tak by sme aj my sa tak mali správať, lebo nemôžem vodu kázať a víno piť. A práve my vieme, že slovenské potravinárske, priemysel a poľnohospodári, farmári atď. nemajú rovnakú pomoc od štátu, nie je to rovnakou prioritou. Ak teda hovoríte, že to pre vás prioritou je, tak to prioritou treba urobiť. A treba, keď je niečo priorita, tak tomu treba dať aj patričné zdroje. Pretože pamätám si na jeden príbeh jedného človeka, ktorý mi hovoril, že tvrdil svojej manželke, že rodina je pre neho prioritou, a tá manželka mu hovorila, že ale to ty iba tvrdíš, že v skutočnosti to nie je pravda, nežiješ v tom. Že jako? Však ja to tak mám, že rodina je pre mňa prioritou. A ona mu povedala, keby bola rodina pre teba prioritou, tak by si nechodil každý deň večer o deviatej domov. Čiže ak niečo je prioritou, tak sa podľa toho správam a nielen podľa toho rozprávam. A to je práve to. Ak chceme povedať, že naozaj chceme, aby ten poľnohospodársky priemysel rástol, tak to treba vidieť v skutkoch a, a treba o to zabojovať aj v rámci rozpočtu, pretože vidíme, ako tu peniaze sú, ako je tu šafárené. Samotný Útvar hodnoty za peniaze vo svojich analýzach a implementačná jednotka Útvaru hodnoty za peniaze vo svojich správach jednoznačne ukazuje a prináša riešenia, prináša vyslovenú kvantifikáciu toho, koľko peňazí sa dá ušetriť jednotlivými opatreniami. Dokonca tie opatrenia navrhuje. Čiže keby ministerstvá boli ochotné tieto opatrenia aplikovať, tak by automaticky v rozpočte sa uvoľnili prostriedky, ktoré by sa dali vložiť do priorít, ktoré, dnes hovoríme, že nemajú peniaze. A to sa tu bavíme o stovkách miliónoch. Takže to sú peniaze, ktoré by mohli ísť už dnes z rozpočtu, ak by ministerstvá aplikovali práve opatrenia z tých správ implementačnej jednotky Útvaru hodnoty za peniaze a už by sme mali tie peniaze. Nemuseli by sme ich ťahať z vrecák ľudí a potom ich prerozdeľovať nejakým fondom a podobne v prospech týchto farmárov. Takže už dnes sú identifikované aj konkrétne miesta, kde tie peniaze sa nachádzajú, a už dnes by sa mohli prerozdeľovať, či taký odvod by bol alebo nebol. Takže to je, to je ďalšia vec, ktorá, na ktorú by som chcel zareagovať, na vaše slová, že na jednej strane očakávate, aby sa druhí správali tak ako v tých domovských krajinách, ale vy sami sa nesprávate, tak ako sa správa ministerstvo v tých krajinách, o ktorých ste spomínali. Takže toľko k tomu, čo som chcel povedať pri tomto skrátenom. Myslím, že to je všetko. Ďakujem, skončil som.