Vážny, Ľubomír, poslanec NR SR (2011-02-11):
Ďakujem. Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené pani poslankyne, páni poslanci, začnem len tak zase tou otázkou: Dokedy? Dokedy vám budú veriť občania, že to, čo sľubujete, myslíte aj vážne. Na tlačovkách a vo svojich vystúpeniach medové motúzy, čo urobíte, čo napravíte, a skutočnosť je iná. Poviem dva príklady. Predražené diaľnice. Pol roka sa pýtam a kladiem otázku: Zdôvodnite mi, čo sú predražené diaľnice? Dodnes to nikto nedal, ale iba stále omieľate predražené diaľnice. Dodnes ste nedali relevantné porovnanie ukončených stavieb nami s ukončenými stavbami vami. Stále je to len predraženie voči nejakej fikcii a, žiaľbohu, asi nebude možné dokončené nami s dokončenými vami porovnávať, pretože mám pocit, že podľa doterajších krokov nedokončíte nič. (Potlesk.) Ďalší príklad taký: zbabrané a spackané tendre. Stále toto točíte, ako sme my babrali a packali tendre, prepáčte za výraz, ale používam ten istý ako vy. Ale skutočnosť, čo ste urobili doteraz vy, napr. elektronické aukcie boli vyhlásené ministrom dopravy pred pol rokom, sú už v rezorte skutočnosťou. Pred dvomi týždňami sme sa dozvedeli, že minister vybral napriamo organizáciou, ktorá bude mediálny tréning vrcholovým predstaviteľom KDH v rezorte zabezpečovať a doženie to na cestovnom. Napriamo urobil preto, aby znížil limity, aby vošiel pod prikázaný limit, a elektronickú aukciu akosi pozabudol. A takýchto prípadov je oveľa viac. Napríklad diaľničný úsek Studenec – Jablonov takisto. Ja som zakázal, že nemôžeme to napriamo realizovať, ale, pán minister, keď som ja bol ako minister, ale pán minister, ktorý potom bol pri moci, bez mihnutia oka napriamo uzatvoril dodatok za 34 mil. eur. Krása! Čiže, prosím vás, zamyslite sa nad tým, čo hovoríte a čo konáte. To isté by som mohol hovoriť o vašich sľuboch: chceme stavať a budeme stavať. Skutočnosť, myslím, že nemusím nikomu pripomínať. Ale detto vidím aj tento zákon. Ja sa priznám, že mi bola sympatická snaha predkladateľov vniesť svetlo do verejného obstarávania, vniesť transparentnosť, znížiť limity, riešiť tie postupy tak, aby sme už mali konečne pokoj. Zase len sľuby. Skutočnosť? Ešte si dokonca pomôžem aj citátom. Na tlačovej besede po rokovaní vlády dňa 19. 1., kde budem citovať predsedníčku vlády Slovenskej republiky, citujem: „Považujeme každý krok, ktorý zvýši transparentnosť, zvýši kontrolu, ktorý zvýši lepšie zaobchádzanie s verejnými zdrojmi, a podporíme ho. Odznelo niekoľko námetov zo strany vlády, obrátili sme sa na poslancov, aby ešte sprísnili zákon. Žiadne navyšovanie dohodnutej ceny, to znamená nulové dodatky k návrhu, ktorý predkladajú poslanci. Ďalej vláda sa obrátila na poslancov, aby žiadne navyšovanie nebolo možné, ani žiadne dodatky k zmluvám, tak ako v normálnom obchode platí. Keď si raz nejaký tovar kúpite za dohodnutú cenu, tak nemôže sa stať, že ten, čo vám to predal, za vami príde, pardon, tak ešte priplatíš toľko a toľko, lebo to isté musí platiť pri verejnom obstarávaní.“ Koniec citátu. Takisto ambície, ktoré ste mali, predkladatelia, ktorými ste nám tu, s prepáčením, vtĺkali kaleráby do hlavy, ako to perfektne idete urobiť, sa rozplynuli ako jarný sneh. Ja sa dotknem troch okruhov alebo štyroch okruhov, ktoré sú nosné, ostatné je len omáčka v tomto zákone. Nosné okruhy sú: aké sú limity, ktorými ste ambiciózne vyšli do boja, aké dodatky budete riešiť a aká je účasť verejnosti. A ešte tam mám pozmeňujúci návrh ohľadne toho, aby sa upresnilo, kto je verejný obstarávateľ. Čiže ja to stále tak vnímam, že dokedy toto budete verejnosti hovoriť, dokedy budete transparentní len na tlačovkách a v realizácii a v realite to sa rozplynie ako domček z karát. Poviem napríklad genézu vývoja dodatkov. Citoval som pani predsedníčku vlády ohľadne nulových dodatkov. Každému, kto investície robil, je jasné, že nulové dodatky sú ťažko dosiahnuteľné, ja to beriem. Preto sme na vláde Roberta Fica, za vlády Roberta Fica, pardon, sa vysporiadali s tým tak, že sme schválili uznesenie vlády, ktoré mimochodom doteraz platí, uznesenie vlády č. 882/2008, a toto v bode B.2 hovorí, že na všetkých líniových stavbách, či sú to cestné, alebo železničné, začatých po roku 2008, pretože na niektorých sa to nedá, zanechali ste nám časované míny, v tých predchádzajúcich zmluvných vzťahoch, ale na všetkých začatých po roku 2008 nesmú dodatky zvýšiť vysúťaženú cenu viac ako o 10 %. Poslanecká novela hovorí o 15 %. Zrazu ale taká genéza, aká sa stala, tohto legislatívneho procesu ohľadne dodatkov. Najprv tlačovky, najprv bombastické vyhlásenia, nulové dodatky, ako to ideme všetko stransparentniť, ako už ide dobre, ja som to citoval. Predložila sa poslanecká novela tohto návrhu zákona, v tej ste zadefinovali, predkladatelia, maximálne navýšenie 15 % dodatkov. Následne vláda to potvrdila. Áno, schvaľujeme tento proces a potvrdzujeme 15 % dodatkov. Predsedníčka vlády ešte povedala, čo som citoval pred chvíľou, lepšie by boli nulové dodatky a zrazu do tohto procesu v parlamente koaličnými poslancami sa nám dostal nejaký škriatok, nejaké temné sily. A čo to je ten škriatok, aké temné sily? Zrazu sa z toho vytvoril pôvodný režim, to znamená, dodatky môžu byť neobmedzené. Tak čo ste vlastne dosiahli? Však to bol nosný prvok tohto zákona, aby sa dodatkami neprekračovali zazmluvnené ceny, a vy ste to zmenili – ten temný škriatok, ktorý podľa mňa, neviem, kto to je, myslím, že koaliční poslanci, ktorí to predkladali veľmi dobre vedia, kto to je. Ten temný škriatok v ľudskej podobe poklepal po prstoch či už predkladateľom, tak aj predsedníčke vlády, ako aj vláde Slovenskej republiky a povedal: Dosť, toto tu nebudete takéto somariny robiť. Dosť ste si povedali na tlačovke, ale môžte... (Potlesk.) ... ísť tak, ako to bude, ako to prikážeme my a vráťte to do pôvodného režimu a nech sú dodatky akékoľvek sú. Tak toto je krásne dosiahnutie výsledku! Ďalej sa dotknem limitov. Limity, zase len mi bola sympatická tá snaha. Tá snaha znamenala to, že limity napríklad na nadlimitnú metódu obstarávania, kde je povinnosť aj v európskom vestníku zverejňovať, sú všetky stavby alebo obstarávanie, predmet obstarávania v cene, v predpokladanej hodnote zákazky nad 360 mil. eur. Ambiciózni poslanci, čo mi bolo sympatické, povedali nie, sprísnime tento režim a poďme všetky stavby nad 40 mil. eur riešiť formou nadlimitnej metódy aj vo vestníku verejného obstarávania. Ale zrazu prišiel ten škriatok, ktorý poklepal po prste predsedníčke vlády, vláde, predkladateľom a povedal: Nie, chlapci, tak to nie! Túto prísnu metódu budeme uplatňovať iba nad 200 mil. eur, hoci tam boli snahy znova to dať na 360 mil. eur, pardon, prepáčte, nad túto sumu, hoci tam boli snahy to dostať aj na tú pôvodnú, ale aby sa nepovedalo, tak poďme zas. Zase ste roztrhali ten návrh zákona, v ktorom mi bola sympatická tá snaha, a vrátili ste to vlastne do pôvodného. Takisto je to v podlimite, ja si myslím, že to aj poznáme niektorí a môžem to kľudne aj citovať, ako sa to vyvíjalo v podlimitnej metóde. Takže zase ste tie hranice, ktoré ste chceli stransparentniť, ktoré ste chceli sprísniť, vrátili na základe toho škriatka na skoro pôvodnú hranicu. Čo sa týka, ešte sa vrátim k tým dodatkom. Podľa môjho názoru ste vôbec nemuseli riešiť ani zákonom takéto zmeny. Stačilo plniť to uznesenie vlády, ktoré sme prijali, naša vláda. A my sme ho aj naplnili, to uznesenie vlády, lebo ja tu mám a môžem vám citovať. Stavby, ktoré sme začali po roku 2008, kde sme to mali jednoznačne v rukách: Jablonov – Studenec, Studenec – Beharovce, Sverepec – Vrtižer (prvý úsek), Sverepec – Vrtižer (druhý úsek), križovatka Stupava, Žarnovica – Šášovské Podhradie (prvá etapa, druhá etapa), Horná Štubňa, obchvat, zatiaľ aj Košice – Milhosť, nikde neprekročili dodatky viac ako 10 %; 3,8 %, 8,6 %, 3,49 %. Stalo sa to raz, priznám sa, na Trstená, obchvat, na tejto stavbe R3, ale tam bola situácia taká, že po začatí stavby nadobudla účinnosť vyhláška ministerstva zdravotníctva o protihlukových opatreniach a museli sme dorábať za ťažké peniaze protihlukové steny, čo je teda naozaj objektívne, že keď sme chceli skolaudovať, musíte doplniť podľa nových predpisov protihlukové steny. Takže kde je vaša pravda? Dokedy chcete klamať stále s tou svojou transparentnosťou všetkých? Limity som povedal, genézu dodatkov som povedal. Zase verejnosť. Takisto mi bolo sympatické, že ste povedali, vnesme do procesu obstarávať a do vyhodnocovania aj verejnosť. Deklarovali ste to všade, že verejnosť bude mať prístup, že to bude transparentné. A zrazu prišiel nejaký škriatok, schválila to, predložili to poslanci, ktorých ambícia mi bola sympatická, schválila to vláda, predsedníčka vlády a zrazu niekto povedal: Nie, takto vy nebudete robiť. Tuto my to držíme v rukách a vyhoďte tú verejnosť, lebo to je nezmysel. Hoci tá verejnosť svoju logiku tam má, lebo dôverné procesy ste ošetrili. K dôverným procesom sa nemôžu dostať, je to dobré, ale, samozrejme, v § 20 je povedané, že o informáciách označiť ako dôverné, aj ktoré sú to tie dôverné, tieto sa netýkajú verejnosti, ale ostatné sprístupniť verejnosti. A zrazu sa tá latka znižuje úplne, úplne dole. Tak o čom je potom tá novela zákona? Keď tie základné princípy ste absolútne opustili, keď ste ich roztrhali a dali ste to na úroveň pôvodného zákona? Ja toto nechápem. A ešte bombasticky, neviem, ako idete vy hlasovať, keď to schválite, ale určite 19. 1. na tlačovke predsedníčky vlády to bolo predané, ako toto je zázrak vo verejnom obstarávaní. A takisto kladiem otázku ako môj kolega: Kde je tretí sektor? Prečo tretí sektor nehovorí, že ste to roztrhali ako domček z karát, prečo tretí sektor nehovorí, že tento zákon úplne stráca svoj pôvodný zámer? Ja toto nechápem. Posledné, čo ešte chcem riešiť, kto je verejný obstarávateľ. Mňa trápilo to, že napríklad ŽSR alebo Cargo alebo Pošta boli mnou riadenom rezorte obstarávateľ a nie verejný obstarávateľ. Hoci zákon to ako-tak definuje, ale vždy sa nájde cesta na to, aby úrad dal metodické vysvetlenie a povedal, že ty si obstarávateľ. Preto predkladám pozmeňujúci návrh, kde to jasne definujem, že tieto organizácie budú verejný obstarávateľ, to znamená s prísnejšími pravidlami hry, a že nebudú len obstarávateľ. Ten pozmeňovák za chvíľu prednesiem. Takže pre toto všetko si myslím, že zamyslite sa nad tým, čo vlastne robíte, že ste spokojní, predkladatelia, s tým, ako vám to ten škriatok roztrhal? Kde ste sa vlastne s tým zákonom dostali? Či dosiahnete tie svoje zámery, ktoré ste v hlave mali a ktoré mi boli sympatické. Ja tomuto nerozumiem. Preto, že vám chcem zachovať tvár, aby ste nevyšli z toho ako absolútni pokrytci, takisto mám svoj pozmeňujúci návrh, ktorým vraciam limity, tak ako ste ich navrhli, ktorým navrhujem vrátiť dodatky tak, ako ste ich mali. Nie nulu, ako hovorí predsedníčka vlády, ale poznajúc procesy verejného obstarávania, dobre, dodržme tých vašich 15 %. Hoci my sme boli ešte prísnejší, my sme mali 10 %. To znamená, že vy uvoľňujete možnosť dodatkovania. Ak teda sa stotožníte s mojím návrhom a schválite tie dodatky do maximálnej výšky do 15 %. Takisto tam vraciam verejnosť. Keď sme opatrili dôverné informácie, prečo by tam verejnosť nemohla byť? A posledné, čo mením, je, kto je to vlastne verejný obstarávateľ. Takže pokúsim sa vám zachrániť tvár a pokúsim sa pripraviť zákon, ktorý má logiku a ktorý naozaj dvíha tú latku pomerne vysoko, aby sme sa netraumatizovali stále s verejným obstarávaním, ktorý zákon si viete obhájiť, viete sa pozrieť do zrkadla, ktorý zákon je schopný rešpektovať, sú schopné rešpektovať aj tretí sektor, či je to Transparency International, alebo, ja neviem, ktokoľvek. Ak ale takéto zmeny nebudú schválené, za seba hovorím, že základné princípy toho zákona ste, predkladatelia, potreli, že ste potreli, že vláda zabudla na svoje základné princípy, ktoré tu deklarovala a že ten škriatok, ktorý sa vám do toho „vloudil“, vám zdeformoval tieto princípy a v tom prípade všetky tie ostatné náležitosti zákona sú pre mňa podružné a stráca zmysel takto vysoko nadstavená latka, ktorú ste sľúbili, ktorú v realite roztrháte, a ja sa zdržím hlasovania o tomto zákone. Pretože nesúhlasím s takouto zmenou, ktorú teraz predkladáte. Predložím ešte ten pozmeňujúci návrh, tak ako mi regula káže, a dotknem sa ešte poslaneckého návrhu pánu poslanca Mateja. Takže pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslanca Národnej rady Ľubomíra Vážneho: 1. V čl. I sa za bod 6 vkladá bod 7, ktorý znie: 7. V § 9 ods. 2 znie: „(2) Ak verejný obstarávateľ vykonáva niektorú z činností podľa § 8 ods. 3, 4, 5 a 9, postupuje pri zadávaní zákazky súvisiacej s vykonávaním tejto činnosti podľa pravidiel a postupov verejného obstarávania ustanovených pre obstarávateľa. Ak obstarávateľ vykonáva niektorú z činností podľa § 8 ods. 6 až 8, postupuje pri zadávaní zákazky súvisiacej s vykonávaním tejto činnosti podľa pravidiel a postupov verejného obstarávania ustanovených pre verejného obstarávateľa.“ Toto v rezorte dopravy rieši to, že jednoznačne a nemenne bude Slovenská pošta, ŽSR, Cargo a mnohé iné ďalšie organizácie v rezorte dopravy, ale aj v iných rezortoch verejným obstarávateľom, lebo to je transparentné a čisté, a nebudú obstarávateľom, aby mohli zneužívať iné metódy verejného obstarávania. Ďalej navrhujem, tak aby sme vrátili tú latku zákona verejného obstarávania na takú výšku, ako ste ju vy chceli, navrhujem vyňať zo spoločnej správy výborov Národnej rady Slovenskej republiky, pretože tam sa ten škriatok niekde dostal, na osobitné hlasovanie s návrhom neschváliť body 1, 2, 7 a 17. Body 1, 2 riešia limity, aby sme ich dali také, ako ste ich chceli, aby sme tú latku zdvihli tak, ako ste pôvodne chceli. Bod 7 rieši dodatky, to znamená, nechajme tam 15-percenté dodatky, neuvoľňujme to donekonečna. A 17-ka rieši účasť verejnosti. Žiadam o každom z týchto bodov hlasovať osobitne. Posledné, čoho sa chcem dotknúť, je novela pána poslanca Mateja. Odznelo tu veľa, veľa nejakých názorov, ale neodznel jeden. Ten jeden, môj osobný názor je ten, že v zásade mi to je jedno, či to bude vláda, alebo Národná rada, hoci nevidím logiku v tom, aby to prešlo pod Národnú radu, ale v zásade s tým nemám taký absolútny problém. Naopak, možno skôr do toho budú hovoriť aj poslanci, ale toto myslím, že problém nerieši. S týmto ste len zakryli to, čo ste chceli dať do bodu 36, to znamená, doplniť tam to písmeno e), ak úrad neplní, „môže dôjsť k odvolaniu predsedu úradu, ak úrad neplní úlohy podľa tohto zákona“. My sme, a to je to nové, čo tu neodznelo, my sme sa s týmto problémom stretli pri telekomunikáciách. Ale zacitujem pána poslanca Janiša, ktorý tu vedľa mňa sedí, z jeho vystúpenia zo 4. 12. 2008, citujem: „Dovolím si upozorniť, že sa bavíme o nezávislom úrade, ktorý sa výsostne riadi zákonom. Všetky práva a všetky povinnosti má udelené zákonom, a preto je nezávislý úrad. Uznesenia vlády pre takýto nezávislý úrad majú len odporúčací charakter.“ Ale sú tu ešte lepšie perly od pána poslanca Janiša, lebo iné som nestihol. „Pustili ste sa do úpravy zákonov,“ to vytýkal vtedy nám, „aby ste zlikvidovali nezávislé úrady, aby ste mohli predsedov týchto úradov odvolávať nie z vecných dôvodov, ale z politických dôvodov. Takto ste si upravili zákony a takto ste si z Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, Úradu pre reguláciu“, a neviem ktorých, „urobili obyčajnú politickú slúžku. Politický nástroj na výkon politickej moci SMER-u“. Koniec citátu. (Reakcia poslanca.) Však. Ale sa pozri teraz, čo predkladáte vy. (Potlesk.) Ďalší citát: „Ja nemám z hľadiska politického žiadny dôvod, aby som obhajoval vášho predsedu Telekomunikačného úradu, ale vždy budem bojovať a obhajovať nezávislosť úradov, ktoré majú byť čo najviac nezávislé od politickej moci, najviac nezávislé od lobistickej moci. Lebo ak tieto nezávislé úrady budú konať politicky, budú konať na politickú objednávku, tak si to ľudia odskáču v budúcnosti aj s úrokmi.“ Koniec citátu. Krásne! Pozri sa, čo teraz ideš podporovať. Ale je tu ešte jeden moment, keď vám nevadí, že ste pokrytci, tak je tu ešte jeden moment – Európska komisia. Európska komisia nám vtedy povedala a poslala nám infringement, ktorý tu mám, výzva na porušenie zmluvy prístupovej k Európskemu spoločenstvu, z ktorého tiež môžem zacitovať, a potom sme museli upraviť presne túto formuláciu, sme museli zo zákona o elektronických komunikáciách vylúčiť, ale citujem: „Členské štáty zaručia nezávislosť národných regulačných orgánov tým, že zabezpečia ich právne oddelenie a nezávisle fungovanie od všetkých organizácií poskytujúcich služby“ a tak ďalej. Ďalej: „Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa Komisia domnieva, že členské štáty musia zabezpečiť nezávislosť národných úradov a oddeliť ich funkciu“, to už povedal, „a zabezpečenie rovnakých podmienok pre všetkých aktérov.“ Takisto tu Európska komisia hovorí o, môžem aj toto zacitovať: „Na zaručenie nezávislosti a nestrannosti je podľa názoru Komisie nevyhnutné, aby pravidlá, ktoré sa vzťahujú na odvolávanie, boli reštriktívnej povahy“, a nie takéto politické, ako sú tu definované teraz. Ale zase len infringement Európskej komisie hovorí aj o tom, že či je to správne byť pod parlamentom. Citujem: „Navyše, keď sa záležitosť dostane do parlamentu, neexistuje žiadny účinný postup zo strany parlamentu alebo tretej strany, ktorým by sa preskúmalo, či návrh vlády na odvolanie je odôvodnený, a zaručilo, že všetky strany majú možnosť predstaviť svoj názor. Neexistencia postupu účinného preskúmania v parlamente spolu s neexistenciou postupu na konkretizáciu návrhu vlády nedáva záruku, že nezávislosť a nestrannosť úradu sa v takomto procese riadne dodržiava.“ To znamená, že, milí moji, ak vám prejde tento bod e), ja osobne dám podnet na Európsku komisiu z poslaneckého návrhu pána Mateja a ja takisto dám podnet prezidentovi republiky, aby sa pozrel, aby to zrovnal s týmto infringementom, ktorý sme dostali k zákonu o elektronických komunikáciách, ktorý je v podstate rovnaký, a je mi jedno, či je tam Šipoš, alebo Fero Mrkvička. Tu ide o princíp. Takže pozor na to. Preto, aby sme pomohli veci a aby ste tiež nestratili tvár a aby ste neboli pokrytci, lebo to ste viacerí, nielen pán poslanec Janiš, aby som doňho nestrieľal, vtedy rozprávali (smiech v sále) o pomaly revolúcii, čo sa to ide diať, tak aj preto chcem požiadať pána poslanca Mateja, dúfam, že vyčl..., dúfam, že súhlasíš s vyčlenením tohto bodu 36 na osobitné hlasovanie v tvojom pozmeňujúcom návrhu. Súhlasíš s tým? (Reakcia poslanca.) Ako? (Smiech v sále a výkriky.) To je bod 36. Nesúhlasí. Tak dnes potom... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)