Stredák, Anton, poslanec NR SR (2022-02-02):
Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, kolegyňa a kolegovia, základným cieľom a záujmom agropotravinárskeho rezortu, ak má tento konať vo verejnom záujme, je zabezpečiť dostatok zdravých, čerstvých a ekonomicky dostupných potravín. Na tom sa zhodneme, pán minister. Vláda k tomu pridala aj cieľ zvýšenia podielu domácich potravín, keď vo svojom programovom vyhlásení deklaruje, že jej cieľom je domácou produkciou zabezpečiť pre našich občanov kvalitné a bezpečné potraviny. Po prečítaní predloženého návrhu zákona som ale nevedel nájsť prienik medzi ním a vyššie uvedenými nesporne správnymi cieľmi. V predloženom návrhu novely zákona o potravinách v stanovisku predkladateľa som si prečítal, že týmto návrhom sa plní úloha, ktorá vôbec nevyplýva z programového vyhlásenia vlády, ale sa ňou realizuje jej uznesenie z 24. júna 2020, ktoré spustilo liberalizáciu podnikateľského prostredia, čo znamená uvoľnenie rúk obchodným reťazcom, a nie posilnenie potravinovej bezpečnosti a posilnenie podielu Slovenských potravín na trhu, ktoré by mali byť hlavným cieľom predloženého návrhu. Dovolím si poukázať na niekoľko možných rizík predloženého návrhu zákona z hľadiska bezpečnosti potravín, z hľadiska jeho dopadov na domácich producentov, poľnohospodárskych výrobkov a z hľadiska dopadov na sociálne odkázané osoby. Zachovanie bezpečnosti potravín v zmysle predloženého návrhu vidím ako otázne, a to nielen z hľadiska toho, že po jeho schválení sa umožní predaj potravín po uplynutí dátumu minimálnej trvanlivosti, ale aj z hľadiska toho, ako je v predloženom návrhu upravená nepochybne správna možnosť umožniť výrobu a následný predaj poľnohospodárskych výrobkov a potravín v rámci pridomového hospodárstva. Ako som už povedal, tento trend je správny, pretože nielen môže zvýšiť objem uvádzaných lokálnych potravín na náš trh, ale zároveň pomôže odstrániť doterajšiu nevýhodu našich malých lokálnych výrobcov oproti obdobným výrobcom zo susedných krajín. Avšak to, ako je táto problematika upravená v predloženom návrhu, považujem za nedostatočné. V prvom rade mi tu chýba konkrétnejšie zákonné prepojenie povinnosti pridomovej výroby, potravín živočíšneho pôvodu s nariadením Európskeho parlamentu o hygiene potravín v plnom znení a z toho vyplývajú i otázky vo vzťahu k našim slovenským nariadeniam vlády upravujúcim tzv. predaj malých množstiev potravín z dvora. To, že návrh predpokladá, že všetky podmienky a bezpečnosť týchto pridomových poľnohospodárskych výrobkov a potravín upraví ministerstvo vyhláškou, považujem za nedostatočné, veď je to bianko šek, s ktorým predsa nemôžeme súhlasiť. Z hľadiska bezpečnosti potravín sú veľmi rizikové i tie novelizačné body, ktorých prijatím by sa umožnil predaj potravín po uplynutí dátumu minimálnej trvanlivosti. Toto riziko a z neho vyplývajúce dôsledky nemôžu byť v žiadnom prípade vykompenzované predkladateľom deklarovaným pozitívnym efektom na produkciu, skládkovanie a následne likvidáciu potravinového odpadu. Aj prvovýrobcovia a potravinári upozornili na to, že bezpečnosť potravín po uplynutí dátumu minimálne trvanlivosti nemôže nikto garantovať, a už vôbec nie prevádzkar, ktorý tieto potraviny predáva, ako to chcú upraviť v tejto novele zákona. Každý výrobca totiž stanovuje dátum minimálnej trvanlivosti práve z hľadiska garantovania bezpečnosti príslušnej potraviny, ako aj z hľadiska zachovania jej kvalitatívnych a výživových vlastností. Nielen umožnenie predaja potravín po uplynutí dátumu minimálnej trvanlivosti, ale aj vypustenie povinného dodržiavania najmenej 50 % podielu potravín vyrobených na Slovensku pri listinnej alebo elektronickej propagácii a nahradenie tejto povinnosti iba uvedením percentuálneho podielu potravín vyrobených v Slovenskej republike neprospeje domácim prvovýrobcom a potravinárom, nevyhnutne to povedie k zníženiu odbytu ich produkcie. V porovnaní s týmto negatívom neobstojí ani argumentácia, že to posilní postavene spotrebiteľa, ktorý si v dobe rastúcich cien potravín bude môcť vybrať z ponuky cenovo zvýhodneného sortimentu potravín. Je nesporné, že v dôsledku prebiehajúcej pandémie narastá počet sociálne odkázaných ľudí na darované potraviny, ktoré sú distribuované prostredníctvom charitatívnych organizácií. Tento návrh pritom namiesto toho, aby sa pokúsil o zdokonalenie, resp. zjednodušenie mechanizmov darovania potravín, tak ako je to vo vyspelom svete bežné, dnes sa snažia zaviesť stimulačné mechanizmy pre obchodníkov s cieľom širšieho využitia inštitútu darovania potravín, a nie ako u nás chceme zaviesť možnosť komerčného predaja potravín, ktoré by ináč mohli byť predmetom darovania. Charitatívne organizácie, ktoré v rámci medzirezortného pripomienkového konania s predloženým návrhom vyjadrili zásadný nesúhlas, pritom avizujú, že prísun potravín na účely darovania je nedostatočný a že treba potra... a potreba potravín pre ľudí v núdzi je ďaleko väčšia. Týmto predloženým návrhom ešte viac ustupujeme obchodným reťazcom, a to nielen na úkor zachovania bezpečnosti potravín, ale aj na úkor ľudí v núdzi. Kolegyne, kolegovia, verím, že pred druhým čítaním si ešte nájdeme priestor, aby sme moje pripomienky a poznatky zapracovali do predloženého návrhu zákona. Ďakujem vám pekne za slovo.