M. Dzurinda, poslanec: (2007-09-19):
Veľmi výstižné bolo pre mňa práve ostatné vystúpenie pána poslanca Haleckého, predsedu výboru. Pán poslanec, spravidla si so záujmom vypočujem vaše vystúpenie. A tomu bolo tak aj teraz. Vy ste hovorili, že za kľúčové považujete to, aby bola znovu analyzovaná záležitosť, či dôchodková reforma bola trafená presne, či, povedzme, ten pomer 9 : 9 bol trafený presne. Tomu som porozumel. A súdny človek, povedal by som, ani by nemohol mať problémy prijať takýto pohľad, aký ste ponúkli. Ale v čom je problém? No problém je v tom, že podobnú analýzu zadalo ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny už pred dávnymi mesiacmi. Minulo na túto analýzu poldruha milióna korún. Výsledok tejto analýzy už dnes poznáme. Je premietnutý do návrhu vládneho zákona o novele zákona o sociálnom poistení. Pán Halecký, tam nič ale takého nie je. A preto ja som mierne šokovaný, ako je možné, keď výsledok analýzy je na papieri v podobe návrhu vládneho zákona a tu a tam prenikajú z kuloárov informácie o rôznych tajných rokovaniach a že by sa nakoniec aj ten pomer mohol zmeniť. Ale potom sa pýtam: Čo to bolo za analýzu? Čo celý rok ministerstvo práce, sociálnych vecí, rodiny, ministerstvo financií, vláda celý čas robili? My sme boli pripravení aj na odbornú diskusiu, že nech to nie je 9 na 9. Ale vláda od toho upustila a dnes máme na stole zákon, ktorý nespochybňuje 9 : 9, ktorý škriabe 6,75 mld. Poškodzujú celé sociálne skupiny, mamičky na materskej dovolenke, dôchodcov, ktorí odišli na predčasný dôchodok, ale aj pracujúcich, invalidných dôchodcov, ľudí, ktorí sa starajú o zdravotne ťažko postihnuté osoby a tak ďalej a tak ďalej. A v tom je problém. A my hovoríme, to naozaj ideme zhoršiť, zásadne zhoršiť sociálny status celých sociálnych skupín, aby sme naškriabali 6,5 mld. Sk? A teraz nebudem opakovať argumenty. Včera som začal niektorými, ktoré dnes veľmi podľa mňa kompetentne znovu vyargumentovali kolegovia Mikloš, Janiš, niektorí ďalší. No naozaj ak za štyri roky na strane príjmov štátneho rozpočtu je nárast 104 mld. Sk, ako je možné, že takto chceme poškodzovať ľudí a nevieme tie peniaze nájsť inde? Ja to celé opakovať nechcem, ale myslím si, že v stručnosti sa to azda aj žiada. Je to 70 mld. Sk z privatizácie, enormný nárast ekonomiky, 104 mld. za štyri roky naviac, nastavenie príjmov štátneho rozpočtu, povinnosť a záväzok šetriť v štátnej správe alebo v administratíve. Poslanec Smeru povie, že sme zabudli na človeka. Ale ako poslanci Smeru myslia na človeka, keď dávajú zákazky z prvej ruky? Pán Halecký, nie je to milión, 2 mil., ale 1 mld. To nie sú strašné peniaze z prvej ruky na budovu na archív bez verejnej súťaže? Odborníci vedia povedať, že keď je taká súťaž, tak tá cena ide dole o 15 – 20 %, ba aj o jednu štvrtinu. A to sú obrovské peniaze. A, žiaľ, počet takýchto zadaní z prvej ruky narastá a ony pribúdajú. Ale ešte sa vrátim k tej samotnej podstate. Naozaj prečo nechcú poslanci najsilnejšej vládnej strany najmä cítiť to z ich strany, garantovať nielen 2., ale aj 1. pilier dôchodkového zabezpečenia? Rozprava naplno ukázala, že je ťažké si nájsť čo len trochu kvalifikované výhovorky, ktoré by obstáli. Všimol som si, že vlastne niektoré panie poslankyne sa snažili odviesť pozornosť tým, že v systéme sú aj ľudia, ktorí sa pomýlili alebo ktorých zlé DSS-ky zaviedli, hoci pani kolegyňa Žitňanská má pravdu, keď hovorí, že podpisovali zmluvy. Ale, opäť zopakujem, naozaj si ujasnime, čo vlastne chceme. Ak nám záleží na ľuďoch a ak naozaj pripustíme, že sú ľudia, ktorí sú tam omylom, poviem, ja viem si predstaviť, že sú tam ľudia, ktorí omylom tam aj nevstúpili. A preto opakujem, ak je toto problém, dopredu hovorím, že vieme v druhom čítaní návrh ústavného zákona doplniť, ale, samozrejme, za predpokladu, že predseda vlády nebude tak bezostyšne klamať, strašiť ľudí a vyháňať ich z 2. piliera, ako to urobil na tlačovej konferencii 7. augusta. Vy ste, pán kolega Halecký, povedali veľmi pekne aj obsahovo, aj štýlovo, každá vláda je zodpovedná. Pán kolega, nesúhlasím s tým. Máme skúsenosti aj zo Slovenska. Ja sa nebudem vracať do hlbokej minulosti. Nie každá vláda je zodpovedná. Máme aj smutné precedensy aj zo Slovenska, aj z bývalého Česko-Slovenska, ale aj z ďalších krajín Európskej únie. Aj v súčasnosti vidíme, že sú naozaj vlády zodpovednejšie a menej zodpovedné. Ja sa ešte potom k tomu vrátim. Ale, pán kolega Halecký, dôverujúc vašej úprimnosti chcem sa opýtať: No tak vystúpenie predsedu vlády, ktoré trvalo hodinu v priamom prenose TA3, kde ľudí klamal, že peniaze na ich účtoch sú majetkom DSS-iek, pán poslanec, bolo to zodpovedné od predsedu vlády? Prečo dodnes to nekorigoval, prečo dodnes sa za to neospravedlnil? Nemám problém s otvorením 2. piliera, ak, samozrejme, ostatné veci pôjdu bokom a ak predseda vlády sa zaviaže, že nezneužije otvorenie 2. piliera na vyháňanie ľudí z neho napr. účelovými klamstvami. Nech toto nerobí. Ak toto nebude robiť, naozaj nemám problém a som absolútne presvedčený, že ľudia, ktorí sú v 2. pilieri omylom a by chceli vystúpiť z neho a potom by aj doň vstúpili, nijako nemôžu ohroziť dôchodkový status. Skrátka a dobre tá diskusia ukázala, že neviete zamaskovať tú podstatu. A to je tých 43 mld. doposiaľ nasporených korún, ktoré mnohým politikom kolú oči, o ktorých si mnohí politici myslia, že by mohli byť tie peniaze minuté hneď a teraz a podľa nich omnoho účelnejšie ako tak, aby vyrábali ďalšie peniaze, z ktorých sporitelia budú mať omnoho dôstojnejšie dôchodky. Toľko sa mi žiadalo povedať k doterajšej diskusii. Ja by som možno zhrnul túto diskusiu naozaj do poznania, že nezaznel jediný racionálny argument v prospech toho, aby náš ústavný zákon bol odmietnutý. Nezaznel jeden jediný racionálny argument, ktorý by odôvodňoval nepodporenie návrhu ústavného zákona, ktorým chceme garantovať dôchodkový status nielen v 2., ale podľa nového návrhu ústavného zákona už aj v 1. pilieri. A teraz ešte mi dovoľte uviesť jednu rovinu, ktorú považujem za možno zásadnejšiu, za kľúčovú v rámci tejto diskusie. Ja rozumiem, že ten problém, o ktorom diskutujeme, má istý aj krátkodobý rozmer. Ten krátkodobý rozmer sa volá deficit Sociálnej poisťovne, nepohoda pre vládu, ako tento deficit riešiť. Ja viem aj to, že, hovoril o tom pán kolega Ďuračka, naozaj skvalitniť výber poistného, naháňať firmy, naháňať nemocnice, robiť opatrenia tak, aby sa platobná disciplína zlepšovala, to je veľmi ťažká práca. A viem, že aj keď vývoj v štátnom rozpočte tých príjmov bol tak dobrý, ako je, a tie očakávania sú reálne tak pozitívne, aké sú, no tak peňazí nikdy nebude dosť, hlavne keď ich chceme rozhadzovať a keď s nimi chceme nakladať nehospodárne. Teda ten krátkodobý rozmer problému tu nepochybne je. Ale to, čo ja považujem za zásadné, za koncepčné a, nebojím sa to povedať, aj za ideové, je tu naozaj tá skutočnosť, že doposiaľ si ľudia na svoje dôchodky našetrili, pokiaľ mám tú informáciu správnu, je tam 43 mld. Sk, a mnohí ľudia, a či sa to niekomu páči alebo nepáči, máme, žiaľ, smutný precedens z roku 1948, si myslia, že tieto peniaze sú tam zbytočné, treba po tých peniazoch siahnuť a treba tu a teraz tie peniaze rozdať. Teda si myslím, panie poslankyne a páni poslanci, že v spore o dôchodkovú reformu ide predovšetkým o typ politiky. A tam pán kolega Halecký, neviem, či to chcel alebo nechcel, trafil, či budeme robiť politiku zodpovednú alebo budeme robiť politiku nezodpovednú. Nemám blízko k tomu, pán kolega Halecký, aby som to zvrhol na delenie pravice a ľavice, ako to robil môj predchodca, ktorý nás označoval za krajnú pravicu a ktorý je sociálna ľavica. Aj vy viete, aj ja viem, že to je nezmysel, že to je hlúposť. Európsky sociálny model nevymysleli ani komunisti, ani socialisti. Nie je to spor pravice a ľavice, je to spor zodpovedných a populistov. O tomto to celé podľa môjho názoru je. My sme chceli byť zodpovední. Aj keď sme vedeli, že nám to krátkodobo uškodí, urobili sme mnohé sociálno-ekonomické reformy, pretože sme cítili, že tá zodpovednosť presahuje horizont jedných parlamentných volieb alebo jedného parlamentného obdobia. A myslím si, že v konečnom dôsledku je to spor medzi populistami a zodpovednými politikmi a v konečnom dôsledku je to naozaj spor o tom, čo je naozaj sociálne, kde začína a končí skutočná solidarita, kde začína špekulantstvo, rozhadzovanie peňazí len preto, aby som si kupoval voličov. O tomto sa bude rozhodovať aj pri návrhu ústavného zákona, nášho, o tomto sa bude rozhodovať aj pri prerokúvaní vládneho návrhu zákona o sociálnom poistení. Ale dovolím si predoslať, že presne takto bude stáť otázka napr. aj o rokovaní o štátnom rozpočte, ktorý nás o niekoľko týždňov alebo málo mesiacov čaká, napr. či viac dáme peňazí na školstvo, či sa konečne rozhodnete aj vy viac podporiť vedu, výskum, inovácie, Minervu, či budete myslieť naozaj na perspektívu tejto krajiny alebo každý boží deň len a len na prieskumy verejnej mienky a na to, ako si tieto prieskumy verejnej mienky, ľudovo povedané, kúpiť. Takže, dámy a páni, peniaze v penzijných fondoch budú vždy lákať populistické vlády. A preto raz a navždy bez ohľadu na to, aké budú vlády o ďalších päť, desať, pätnásť rokov, bolo by dobré pre túto krajinu, bolo by dobré pre občanov tejto krajiny alebo, ako to zo Smeru radi hovoria, pre ľudí tejto krajiny, keby sme tie podmienky zabezpečili návrhom ústavného zákona tak, aby občania mali istotu, že sa oplatí šetriť, že sa oplatí pracovať, že sa oplatí odvádzať aj dane, aj odvody, lebo v konečnom dôsledku v tej starobe dôchodky budú mať úplne inú kvalitu, akú mali celé desaťročia po roku 1948. Preto vás prosím o podporu návrhu ústavného zákona. Ďakujem pekne. (Potlesk.)