Žarnay, Oto, poslanec NR SR (2017-05-18):
Ďakujem ešte raz. Vážená pani predsedajúca, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, bazálne ciele predkladanej novely zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Národnej rady Slovenskej republiky o štátnej správe v školstve a školskej samospráve, vychádzajú z primárnej premisy: Škola je vzdelávacia, výchovná a osvetová inštitúcia, ktorá napĺňa svoje poslanie prostredníctvom odborníkov a ďalších pracovníkov, aby tak pripravovala budúce generácie pre život a rozširovala obzory všetkým ostatným s využitím všetkých, čo najširšieho spektra novodobých poznatkov a prostriedkov. Rada školy je v skutočnosti nóvum v našej novodobej histórii a tak ako školstvo i ona prechádzala rôznymi podobami v rámci transformačných procesov. Mohli by sme dlho polemizovať o tom, či boli prínosom, alebo skôr na škodu, či účelne využívame ľudský potenciál a finančné prostriedky, alebo nimi bohapusto plytváme, či – nebudem pokračovať vo výpočte, ale predpokladám, že sa iste zhodneme, že rada školy ako samosprávny orgán má svoje nezastupiteľné miesto ako orgán, v ktorom sú zastúpení všetci účastníci výchovno-vzdelávacieho procesu i odborne organizačného, technického procesu. Práve tento samosprávny orgán by mal byť akýmsi strážcom toho, aby všetky procesy, ktoré prebiehajú pod taktovkou riaditeľa školy, boli na prospech školy, jej pracovníkov a účastníkov vyučovania. Aby riadne a včas boli plnené všetky požiadavky a riešené všetky problémy vznikajúce v tomto komplikovanom procese. V reálnom čase, na reálnom mieste by mal skúmať, posudzovať a navrhovať riešenia vzniknutých problémov v záujme príjemcov výchovno-vzdelávacieho procesu, ich realizátorov a tým aj štátu bez ohľadu na osobné záujmy riadiacich jednotiek, čiže riaditeľa školy i starostu. Kameňom úrazu je jeho bezzubosť. Aj napriek tomu, že odbor školstva či školská inšpekcia nájde a potvrdí zo svojej činnosti pri riadení či napĺňaní zákonných postupov riaditeľa závažné pochybenia, aj napriek tomu, že dochádza k neplneniu si povinností, ba až preukázateľnému terorizovaniu účastníkov a realizátorov, ostávajú nekompetentní na svojich miestach a ostatným iba pachuť bezmocnosti v ústach. Zo všetkých kútov Slovenska sa ozývajú hlasy a prichádzajú podnety so žiadosťou o pomoc pedagógov a rodičov, keď riaditeľ školy, verejnej školy, si neplní svoje povinnosti alebo dokonca koná v rozpore s normami či dobrými mravmi, ale zriaďovateľ nekoná. Spomeniem Základnú školu v Michalovciach, kde už roky sa nevedia domôcť svojich práv rodičia i učitelia. Strednú školu v Púchove, kde kritici nekalých praktík musia zo školy odísť a najnovšie i medializovaný problém v malej obci Cejkov, kde i napriek reálnemu zisteniu a konštatovaniu pochybení zo strany riaditeľa školy starosta obce odmietol jeho odvolanie. Školy sa nám menia na bojiská. Bojuje sa o holú existenciu, o princípy. Šíri sa strach a bezmocnosť. Bossing sa stáva čoraz bežnejšou praktikou. Už počujem tie námietky, veď rada školy v podstate volí riaditeľa, tak čo tu riešime? Obce sa ihneď ohradia, že zase bude hrubo vstupované do ich kompetencií samosprávy. Štát financuje fungovanie školstva, jeho odborné a metodické i organizačno-technické zabezpečenie. Ale v konečnom dôsledku nemá právomoc rozhodnúť o tom, že keď konečný riadiaci článok v celom súkolí pochybí, aby zo svojej pozície odišiel. Logika vecí hovorí, že keď niečo financujem, dávam do toho svoje prostriedky, musím využívať kontrolné mechanizmy na celú činnosť, a pokiaľ nie je v súlade s dohodnutými cieľmi, formami a prostriedkami realizácie, človek, ľudia, ktorí svoje úlohy nezvládli, odchádzajú. Preto je nevyhnuté opraviť túto systémovú chybu. Rada školy, ale aj ostatní účastníci školských procesov musia mať možnosť iniciovať odvolanie riaditeľa školy aj v ďalšej inštancii. A minister školstva, prípadne zdravotníctva po dôkladnom prešetrení stavu mať právo dať návrh na odvolanie riaditeľa školy, ktorý, a to podčiarkujem, bude musieť zriaďovateľ zo zákona akceptovať. Už s uvedenými skutočnosťami veľmi úzko súvisia funkcie a kompetencie rady školy, ktoré ako všetko v tomto rezorte prechádzalo a prechádza neustálymi transformáciami a tomu zodpovedá aj ich dnešná oklieštená podoba, kde niekedy je to už len účelovo viazaná komisia na voľbu vopred vybraného riaditeľa školy. Rada školy by mala mať takmer postavenie správnej rady. Rada školy by mala mať možnosť zaujať stanovisko k vylúčeniu žiaka zo školy, kde môže zistiť skutočný stav veci za predvolania si všetkých zainteresovaných strán. Rovnako pri riešení podnetov a sťažností pedagogických a nepedagogických pracovníkov školy, žiakov a rodičov na postup riaditeľa školy na základe vlastných zistení má právo navrhovať zriaďovateľovi opatrenia na odstránenie nedostatkov v postupe riaditeľa školy či člena vedenia školy. V prípade navrhnúť odvolanie riaditeľa školy. Tomu by na druhej strane mala existovať povinnosť zriaďovateľa akceptovať ich návrhy a povinnosť zaoberať sa daným stavom, ako aj podať adekvátne vysvetlenie, ako v danej veci konal či nekonal a prečo. Pokiaľ zriaďovateľ je nečinný alebo nemá záujem na odvolaní riaditeľa školy, má právo rada školy svoju sťažnosť adresovať kompetentnému ministrovi, ktorý je povinný konať a zjednať nápravu, prípadne zriaďovateľovi navrhnúť odvolanie riaditeľa školy, ktoré bude povinný akceptovať. Neuralgickým bodom je však aj samotná kreácia rady školy, kde je priestor často využívaný na obchádzanie zákona či manipuláciu s voľbami do rady školy zo strany riaditeľov škôl tak, aby si zabezpečili pozitívne hlasy pre seba pri ďalších voľbách riaditeľa alebo čo najmenej konfliktnú realizáciu tejto funkcie. Zodpovednosť za voľbu rady školy nemôže byť na ramenách riaditeľa školy, čo je kontraproduktívne pre stret záujmov. Zodpovednosť za kreáciu musí niesť zriaďovateľ spolu s končiacim voleným orgánom tak, aby v dostatočnom predstihu, teda najneskôr 60 dní pred ukončením funkčného obdobia, a legálnym spôsob v priamych a tajných voľbách bol zvolený nový samosprávny orgán. Zriadenie volebnej komisie, ktorá bude zodpovedať za riadny a demokratický priebeh volieb, rovnako ako určenie podmienok platnosti volieb a ich lehoty a termínov, ako aj explicitné vyjadrenie možností volebných sťažností v dvojinštančnej podobe by mali byť zárukou uchovania nestrannosti a demokratických inštitútov školskej samosprávy. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, predloženým návrhom zákona môžeme pomôcť k náprave nežiaducich javov a stavu v školách i v školskej samospráve. Môžeme zvrátiť transformáciu škôl z bojísk na ustanovizne pre všetkých, ktorí majú záujem vzdelávať sa, participujú na procese výchovy a vzdelávania a majú záujem na otvorení škôl ako vzdelávania, kultúrnych a osvetových objektov, mnohokrát v obci jediných pre všetkých. V žiadnom prípade sa nechcem dotknúť množstva čestných a slušných ľudí, pedagógov, riaditeľov škôl a starostov, ktorým ide skutočne o vec, ktorým leží na srdci i mysli verejné blaho a najmä výchova a vzdelávanie budúcich generácií, uvedomujúc si našu závislosť na ich budúcich rozhodnutiach. Chcem sa dotknúť tých, ktorí v honbe za zabezpečením vlastného prospechu či naplnenia vlastných ambícií zneužívajú svoju moc pod rúškom legality a legitimity podľa zaužívaného hesla: „Keď je na papieri všetko v poriadku, je tomu tak i v reáli.“ Musíme konečne nežiaducim javom predchádzať a nielen stále hasiť prichádzajúce problémy. Musíme povedať dosť rastúcim nekalým praktikám a efektívne využívať moc, prostriedky na zlepšenie občianskej spoločnosti, ktorej je školstvo a školská samospráva nedielnou súčasťou. Vyzývam vás všetkých, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ktorým nie je ľahostajná budúcnosť a ide vám o vec bez ohľadu na stranícke záujmy, tie sú v tomto prípade irelevantné, aby ste podporili navrhované znenie zákona. Ďakujem vám pekne za pozornosť.