Mihál, Jozef, poslanec NR SR (2013-01-31):
Ďakujem, pán predseda, za slovo, ďakujem. Dobrý deň prajem. Áno, pán minister, dobrý večer prajem, dobrý večer panie kolegyne, páni kolegovia, vážení hostia. Dovoľte pár slov k predloženému vládnemu návrhu novely zákona o službách zamestnanosti. Zákon o službách zamestnanosti je zákon, ktorým chce tento štát, Slovenská republika, vyjadriť svoj príspevok ako štát k tomu, aby sa podporovala zamestnanosť, aby sa bojovalo proti nezamestnanosti vhodnými opatreniami, aby sa týmto spôsobom mobilizovali zamestnávatelia, aby sa podporovala tvorba nových pracovných miest, respektíve aspoň aby sa podarilo udržať ohrozené pracovné miesta, aby sa pomohlo ľuďom, ktorí majú problém ako istým spôsobom hendikepovaní uchytiť sa niekedy na pre nich ťažkom trhu práce, najmä v regiónoch s vysokou nezamestnanosťou, ľudia, ktorí majú nízke, respektíve dokonca žiadne vzdelanie, zlé pracovné návyky. Čiže tento zákon by mal obsahovať také nástroje, aby sa týmto ľuďom pomohlo. Častokrát je to veľmi diskutabilné a dokonca niekedy sa dá priamo pýtať, či má vôbec zmysel takýto zákon mať v našej legislatíve. A ja som si ako minister túto otázku kládol mnohokrát, mnohokrát a častokrát som si na ňu v duchu dával odpoveď, že zmysel to nemá. Pretože tie príspevky, ktoré historicky sa v tomto zákone nesú, je to zákon č. 5/2004, čiže bol prijatý v tejto Národnej rade, v jeho pôvodnej verzii ešte v roku 2004, to znamená, má už svoju osemročnú históriu. Za tu osemročnú históriu sa pri mnohých príspevkoch, pri mnohých tých aktívnych opatreniach ukázalo, že nie sú dobré jednoducho na nič. Zbytočne sa len míňajú peniaze, peniaze, ktoré štát získava od daňových poplatníkov, ako sa ľudovo hovorí, respektíve po novom od Európskej únie vo forme často štedrých eurofondov. Môj cieľ v rokoch 2010 – 2012 bol zefektívniť tieto príspevky a dosiahnuť to, aby tie desiatky miliónov eur, ktoré týmto spôsobom prúdia na podporu tvorby nových pracovných miest, na podporu udržania zamestnanosti, aby boli využívané skutočne efektívne. Žiaľ, nemali sme dostatok času, aby sme tieto zámery dostali do praxe. Cítim v tomto návrhu zákona, ktorý predkladá pán minister Richter, určité pokračovanie v tom trende, ktorý sme za sebou nechali, ale ako som už vyjadril vo faktickej poznámke, niečo cítim, niečo je dobré, dá sa na tom naozaj stavať, dá sa o tom diskutovať, ale niektoré zámery, ktoré sú originálne z dielne pána ministra, respektíve SMER-u, sú veľmi, veľmi zvláštne a nedá sa byť pri nich ticho, nedá sa súhlasiť. Pokiaľ ide o zefektívnenie niektorých príspevkov, či dokonca ich rušenie, o tom sa dá naozaj diskutovať, v zásade ide o dobrý trend. Napríklad pokiaľ ide o samostatne zárobkovo činné osoby, prax a skúsenosť na Slovensku hovoria, že častokrát sa tieto príspevky zneužívajú. Je to veľmi kontroverzné, lebo každý z nás, kto pracuje v tejto oblasti, vie ukázať aj na dobré, ale, bohužiaľ, aj na zlé príklady. Vieme ukázať na ľudí, ktorým tieto príspevky pomohli naštartovať podnikanie, vieme ale ukázať na množstvo ľudí, ktorí tieto príspevky zneužili a tisíce eur, ktoré takto dostali, vyčerpali, sú nenávratne preč. A tu práve chcem ukázať na ten rozdiel medzi prístupom, ktorý som volil ja, a to, čo vidíme v návrhu pána ministra Richtera. SZČO, nádejný živnostník, dostal niekedy až 10-tisíc eur na to, aby si založil živnosť a aby aspoň tie dva roky a podľa možností aj dlhšie podnikal. Mojím cieľom bolo dosiahnuť, aby skutočne sme z neho urobili živnostníka a aby to bola živá živnosť a nie niečo umelé, nie niečo nafúknuté, nie niečo kamuflované, aby nešlo o podvod. Preto som napríklad navrhoval, ale nestalo sa už, nestihli sme, takže som bol zvedavý, ako to bude vyzerať vo vašom návrhu, pán minister. Navrhovali sme napríklad, aby takýto živnostník získal nárok postupne a ten nárok a tú podporu získaval vtedy, keď naozaj sa ukáže, že reálne podniká. A ako inak vykážete reálne, objektívne, že živnostník podniká ako tým, že podá daňové priznanie, v ktorom bude mať príjem z tej svojej živnosti, že zaplatí nejaké dane, že bude platiť zdravotné poistenie, že zaplatí a bude si platiť sociálne poistenie. Bude poistený, bude mať v budúcnosti nárok na dôchodok a, samozrejme, prispeje v priebežnom systéme svojimi odvodmi súčasným dôchodcom. Čiže moja tendencia bola taká, aby to verifikovanie toho, že živnostník je skutočne živnostníkom, že to nie je bublina, bolo dané tým, že skutočne si podal daňové priznanie, platí si odvody. A nič objektívnejšie neexistuje. Nejaké vypočutie pred nejakým výborom, nejaké posúdenie pred nejakou komisiou, nič takéto nám objektívny fakt – podal, nepodal daňové priznanie, platí, neplatí poistenie – nič nám nenahradí. Čiže, čiže zmäkčili ste, skrátka zmäkčili ste ten náš návrh a je mi to ľúto, možno ešte sa podarí o tom diskutovať v rámci diskusie k druhému čítaniu. Bol by som rád, keby sme obnovili trošku tú diskusiu, pretože, pretože ak naozaj niekto začal podnikať, ak mu tie príspevky pomohli, tak predsa nemá problém, aby nám ukázal, že si platí zdravotné odvody, že si platí sociálne odvody, že si podal daňové priznanie, že dosiahol určitý príjem. Inak mu pomáhame naozaj zbytočne a dá sa tam hovoriť odôvodnene o zneužití takéhoto príspevku. Čiže toto je taký malý konkrétny príklad toho, ako by sme mohli zákon vyladiť, aby tento príspevok bol skutočne efektívnejší. Aby ho čerpali tí, ktorí ho nezneužívajú, ale ktorým pomôže naštartovať živnosť. Ale dobre, poďme, poďme k ďalšiemu. Veľmi ma mrzí a nie je to, samozrejme, len váš podiel, pán minister, je to podiel celej vlády, že sa zastavil program revitalizácie krajiny, známy aj ako protipovodňové opatrenia. Bol to program, ktorý bol realizovaný v spolupráci niekoľkých rezortov a priniesol za ten rok, rok a pol jeho existencie úžitok na mnohých územiach Slovenska. V mnohých regiónoch. Ja sám som bol pyšný na to, že sme využili peniaze z Európskeho sociálneho fondu na podporu vzniku tisícov pracovných miest, najmä v územiach, ktoré boli postihnuté povodňami. Zároveň sú to územia, kde je vysoká nezamestnanosť a kde je veľmi problematická štruktúra ľudí, ktorí majú častokrát veľmi nízke vzdelanie, žiadne pracovné návyky. Títo ľudia cez tento program revitalizácie krajiny získali možnosť pracovať, do práce sa tešili. Bolo to až neuveriteľné, prísť na nejaké miesto, napríklad do okresu Stará Ľubovňa, keď sa zišli starostovia, keď sa zišli niektorí ľudia, ktorí zastupovali tých zamestnancov, a všetci rozprávali svoje pozitívne skúsenosti z toho, aký kus užitočnej práce vykonali, že to nebolo prenášanie fúry hnoja z jednej strany cesty na druhú, ako sa to niekedy, žiaľ, nepopulárne uvádza pri tých aktivačných prácach, ale že za nimi zostal kus práce. Je to, samozrejme, všetko vidieť v tých regiónoch, je to všetko zdokumentované a prináša to svoj úžitok. Tí ľudia sa tešili do roboty a celkom slušne si na tamojšie pomery zarobili, to boli zárobky 300 – 400 eur v čistom. Mali možnosť takto pracovať šesť mesiacov, chceli sme to ešte vylepšiť, aby si mohli tú prácu udržať dlhšie, čo je dôležité, takto sa zamestnalo skoro 10-tisíc ľudí. Desaťtisíc ľudí. Nechápem, prečo ste tento program zrušili. Nechápem! Ďalší pekný, dobrý a vo verejnosti aj dobre prijatý program a dobrý príklad využívania prostriedkov je program obnovy hradov, zámkov, kultúrnych pamiatok. Takisto je to program, ktorý nie je možné spustiť, udržať a prezentovať výsledky behom niekoľkých mesiacov. To sú, to je niekoľko rokov, možno aj desaťročia, pokým to prinesie výsledky. Ale to, čo sme zatiaľ stihli urobiť s kolegom Krajcerom, to, čo sa rozbehlo, napríklad na Veľkom Šariši, pozitívne zmobilizovalo celé okolie. Ľudia sa chodili pozerať, čo sa tam vlastne deje, nepriamo, nie nepriamo, priamo sa podporil turistický ruch, ešte len keď sa tieto práce začali, ľudia boli zvedaví, chodili sa pozrieť, dozvedeli sa, čo sa deje, spopularizoval sa región. Veľký Šariš ako obec, samotná tá zrúcanina hradu a, samozrejme, niekoľko desiatok nezamestnaných získalo veľmi zmysluplnú prácu. Tento projekt momentálne stojí, ešte ste ho nezrušili, pokiaľ viem. Dúfam, že sa tak ani nestane a že budete pokračovať a tie naše zámery, aby sa takto revitalizovalo okolo 30 pamiatok a možno aj ďalšie, dúfam, že to bude pokračovať. Na druhej strane ale vidíme, že vaše zámery sú v podstate potichu, ale isto obnoviť to, čo sa tu dialo za prvej vlády Roberta Fica. Sociálne podniky, akurát pod inou štafážou, akurát s inou fasádou, ale vlastne ten istý princíp len urobený trošku kulantnejšie. Regionálne výbory. Regionálne výbory dostanú vysokú kompetenciu rozhodovať o desiatkach, státisícoch eur na rôzne pilotné projekty. Čo je to pilotný projekt? Skúsim to povedať tak úplne laicky, aby som tomu aj ja sám rozumel. Niekto príde, vymyslí, že toto sa urobí, takýmto spôsobom, odtiaľto zoberiem nejakých zamestnancov, takto ich preškolím, toto urobia, dostanem takúto podporu z európskych fondov a takto nejako to bude. Čiže v podstate na mieru, sebe, svojej firme, svojej, svojmu prostrediu, v ktorom žije, a ľuďom, ktorých má vo svojom okolí, namodeluje, namodeluje takzvanú takúto, takýto nejaký princíp, akým spôsobom sa zamestná 10, 20 alebo 30 ľudí. Keď to bude tak, ako to bolo za pani ministerky Tomanovej, tak to bude 30 ľudí, ktorí dostanú výpoveď vo firme A a prejdú do firmy B ako prijatí zamestnanci, nebudú to nezamestnaní z úradu práce. A tento podnikateľ, tento šikovný podnikateľ, ktorý spolu s nejakým úradníkom v regióne vymyslí takýto pilotný projekt, potom ho úspešne na regionálnom výbore odprezentuje, dostane príslušné peniažky, dajme tomu 10-, 20-tisíc eur na jedno pracovné miesto krát 20 zamestnancov, to je 200-tisíc eur a bude. A ide. Po roku sa to zatvorí, tak ako sa zatvorili sociálne podniky na Gemeri a podobne, s tým, že bohužiaľ, nevyšlo to. Veď sme skúšali, veď pilotný projekt je o skúšaní nového prístupu. A je úplne jasné, že pri skúšaní to treba uznať, kto neskúša, nevymyslí. Kto nerobí nič, nerobí chyby. Takže kto spustí pilotný projekt, ak sa mu to nevydarilo, tak, žiaľ, nevydarilo sa, 200-tisíc je v háji a nevadí, vyskúšame niečo iné, však máme ďalších 200-tisíc. Čiže takýmto spôsobom, takýmto spôsobom sa chystáte plytvať peniazmi z Európskeho sociálneho fondu, respektíve sčasti aj peniaze zo štátneho rozpočtu, veď pilotné podniky, keď sa náhodou ukáže, že je to dobré, tak sa použije na celom Slovensku, možnože sa nejaký ukáže, že to bude dobré, ja netvrdím. Aj ten projekt, ktorý mal zamestnať mladých vodičov v doprave, vyzeral na prvé počutie dobre a ako zisťujeme, tak sa takto zamestnali koľkí? Dvaja alebo traja mladí vodiči na tirákoch z pôvodne plánovaných stoviek. Nevyšlo, no tak, stáva sa. Takýto spôsobom na jednej strane šetríte na príspevkoch, na ktoré je nárok zo zákona, pretože nárok zo zákona jednoducho nebude, budú tie príspevky fakultatívne. Čiže nejaký subjekt, regionálny výbor a podobne, bude rozhodovať, či ten a ten dostane peniaze, alebo nedostane. A potom tie isté regionálne výbory budú rozhodovať o veľkých sumách, ktoré budú dávať na takzvané pilotné projekty. Tešíme sa na to, naozaj! Nie je vylúčené, naozaj nie je vylúčené, že týmto spôsobom na Slovensku vznikne niekoľko tisíc nových pracovných miest 2-tisíc, 3-tisíc, 5-tisíc. Urobíte tlačovku, pôjdete niekde do nejakej hladovej doliny, ukážete, ako tam nejaký podnikateľ doviezol nejakú linku, tam sa bude točiť 30 Rómov okolo nejakého stroja, výborne, zamestnali sme 30 ľudí, stálo to toľko a toľko peniažkov, dobre. Pritom ale celé Slovensko bude si vychutnávať plody vašich zmien v legislatíve. Zlý Zákonník práce, vysoké nové odvody, vysoké dane, čiže to, čo tu hovoríme dookola, čo už je stará obohratá pesnička. Ale rád by som pripomenul napríklad pri Zákonníku práce, keďže tu niektorí kolegovia úspešne teoretizujú o tom, že nový Zákonník práce neprispel k zvyšovaniu nezamestnanosti. Že po prvé, ak náhodou neviete, tak ak bola daná výpoveď zamestnancovi ešte po starom, v starom roku v decembri, tak ešte stále v tom decembri tú výpoveď ten zamestnávateľ bude platiť po starom. To znamená s nižšími nákladmi, čiže nič nezmeškal ten zamestnávateľ, pokiaľ ide o ušetrenie. A po druhé, tým zamestnancom ešte teraz bežia výpovedné doby. Ten nápor na úrady práce ešte len príde! Pretože tie výpovedné doby im skončia vo februári, v marci a potom ešte budeme mať ďalšiu vlnu nezamestnaných na úradoch práce, ktorí boli prepustení po starom. A ďalej by som rád vypichol jednu vec. Zrušili ste flexikonto pre menšie firmy, v ktorých nie sú zástupcovia zamestnancov. Menšia firma si mohla flexikontom pomôcť v prípade, že sa dostala do prevádzkových problémov, tak ako to pán kolega Podmanický povedal. Firma nemá objednávky, tak prepúšťa, pán kolega Podmanický totižto nevie, že v Zákonníku práce on a vy, ďalší 82 poslanci za stranu SMER, ste zrušili flexikonto, ktoré práve takémuto podnikateľovi, ktorý stratil zákazky, umožnilo urobiť to, že by zamestnanci nemuseli byť prepustení. Mohli zostať doma, pričom by im bežala mzda a potom, keď sa situácia obnoví, podnikateľ zoženie, zoženie zákazky, respektíve dodávateľ vstane z mŕtvych, odberateľ vstane z mŕtvych a obnoví svoje objednávky, potom s tými istými zamestnancami všetko doženie. Vypláca im stále rovnakú mzdu, jednoducho nástroj, ktorý som nevymyslel ja ani nikto iný, ktorý bol prevzatý z Nemecka ako veľmi úspešný model. Tento ste zrušili, čiže naozaj ten podnikateľ musí prepúšťať, kvôli tomu, že nemá zákazky. A musí prepúšťať preto, lebo je zlý Zákonník práce, ktorý mu zobral nástroj, pomocou ktorého mohol udržať tých zamestnancov, a namiesto toho vymýšľate príspevky na udržanie zamestnanosti. Že to udržanie pracovných miest, ktoré mohol zabezpečiť dobrý Zákonník práce dobrým nástrojom a ktorý by štát nestál ani euro, nahrádzate nejakými príspevkami na udržanie zamestnanosti. Milióny eur pôjdu vyselektovaným podnikateľom typu Filo v Ružomberku, aby sa udržali pracovné miesta. A mohlo to byť zadarmo, ak by zostal v Zákonníku práce inštitút flexikonta aj pre menšie firmy. Takže toto je príklad, konkrétny príklad toho, ako ste pokazili dobrú vec v Zákonníku práce. A, mimochodom, jednu vec si neodpustím, keď som pri Zákonníku práce, lebo sa stále chválite tým, ako ste zlepšili podmienky zamestnancom, keď sú prepustení. Skúste sa spýtať expertov z ministerstva práce, ako ste zlepšili podmienky pri prepúšťaní zamestnancovi, ktorý je prepustený z práce nie kvôli organizačným zmenám, ale preto, lebo napríklad nemá kvalifikačné predpoklady na udržanie pracovného miesta. U neho ste zmenou Zákonníka práce zhoršili jeho podmienky, ktoré má pri prepustení. Zhoršili, nie zlepšili! To je výsledok vašej roboty. Dobre, vrátim sa ešte k jednej veci, absolventská prax. Napríklad absolventská prax, to sú jednoducho peniaze, dobre, bude to menší objem peňazí na jedného absolventa, ktoré štát dáva v objeme rádovo 10 miliónov, možno 20 miliónov podľa toho, ako to nastavíte, koľko na to dáte, na to, aby absolventi získali prax, aby získavali pracovné návyky. Úplne fantastická vec, keby na druhej strane ste študentom nenaparili odvody z dohôd. Áno, budete argumentovať tým, že do 155 eur odvody neplatia. Áno, keď si zarobí 155 eur, tak odvody neplatí, ale keď ten študent zarobí viac a pri absolventskej praxi sa dostáva podľa vášho návrhu, myslím, bude nejakých 180 eur alebo koľko to bude, 120 eur? Jednoducho, jednoducho, jednoducho pri absolventskej praxi rozdávame peniaze zo štátneho rozpočtu, respektíve z eurofondov, a pri dohodách, kde nepotrebujeme nič, kde len potrebujeme, aby tí študenti pracovali, ich demotivujeme tým, že ak sú šikovní a zarobia si viac ako 155 eur, tak ich demotivujeme tým, že im naparíme dôchodkové odvody. To je úplne absurdné, že na jednej strane chceme, aby tí študenti mali prax, aby sa lepšie uplatnili v ďalšom zamestnaní, a na druhej strane je tu opatrenie, ktoré ich z tej praxe vyháňa! Na jednej strane chceme rôzne príspevky, aby sa udržalo zamestnanie rôznych znevýhodnených skupín, a na druhej strane, keď si žena, ktorá je hendikepovaná tým, že vychováva dieťa a musí sa oň starať, samozrejme, nemôže pracovať na plný úväzok. Tak ak táto žena pracuje na dohodu, tak nielenže po novom bude platiť odvody, ale dokonca štát za ňu nebude platiť dôchodkové poistenie. A úplný výkrik, úplne, úplná, úplný nezmysel je to, že dokonca štát za ňu nebude platiť ani zdravotné odvody, ak si na tú dohodu zarobí za rok viac ako 2 900 eur. To je úplná absurdita, že na jednej strane tu všetci hovoríme, aby sme podporovali zamestnanosť, aby ľudia pracovali, aby boli aktívni, na druhej strane, keď takáto skupina ľudí, ako sú matky vychovávajúce malé dieťa, ktoré, samozrejme, majú problém zamestnať sa riadnym spôsobom, pretože sú pri dieťati, ak si niečo privyrobia, tak im štát nebude platiť ani dôchodkové poistenie, napokon ani zdravotné poistenie a budú si platiť aj jedno aj druhé samy. To je čo toto?! A ako som sa teraz dozvedel, pán generálny riaditeľ Muňko, že vraj Sociálna poisťovňa nebude vyplácať materskú žene, ktorá v nejakom mesiaci dostane od zamestnávateľa príspevok pri narodení dieťaťa. To myslíte vážne? Toto myslíte vážne? Tak zamestnávateľ v rámci sociálneho programu žene pri pôrode dá odmenu 100 eur, aby jej zlepšil finančnú situáciu v rodine a vy jej zoberiete materskú? To myslíte vážne? To ste sociálny demokrat? To je úplná hanba! Pozrite si dnešné správy v STV-čke, uvidíte, o čom hovorím. Ďalšia absurdita, ktorú ste zaviedli. Evidovaný nezamestnaný nebude sa musieť hlásiť na úrade práce. Pre kristepane, veď toto to akože to čo bude? Evidovaný nezamestnaný sa teda skrátka nebude hlásiť na úrade práce. Áno, chápeme, je to pre nich problém, lebo musia dochádzať do okresného mesta, platia za autobus, aj tak si prácu nenájdu, je to formalita. No, to je síce všetko pravda, ale takýmto spôsobom im dáme úplne voľné pole na to, aby sa rozutekali, kade chcú, a robili načierno. Je jasné, že treba hľadať taký model, aby neboli zaťažovaní dochádzaním na úrad práce, ktorý im aj tak prácu neponúkne. Ale treba to urobiť tak, aby nemohli túto situáciu zneužívať, aby nemohli robiť načierno. Dohody. Evidovaní nezamestnaní môžu aj naďalej podľa vášho návrhu, tak ako sa to napokon ukázalo, pracovať na dohodu, ak zarobia do 143,40 mesačne. Dobre, takže evidovaný nezamestnaný, evidovaný nezamestnaný, evidovaný nezamestnaný bude ako dohodár poistený na nezamestnanosť. Skúste počúvať túto vetu. Evidovaný nezamestnaný bude platiť poistenie na poistenie v nezamestnanosti z dohody. To je tak absurdné niečo, no budeme to mať na Slovensku, budeme teda ako unikát. Dobre, toto sa vám vlastne podarilo pri skombinovaní zmien v odvodoch so zákonom o službách zamestnanosti. Je to úplne, úplne zábavné, keby to nebolo do plaču. Dobre, skončím s tým, že dajú sa urobiť zmeny, vieme spolupracovať, vieme to vylepšiť. Dokonca si viem predstaviť aj, že to vieme podporiť. Je tam dobrý koreň, je tam dobrý nápad, ale niektoré veci musia z tohto zákona ísť jednoducho preč. Čiže uvidíme, pán minister, ako to dopadne v druhom čítaní. Ďakujem pekne za pozornosť.