V. Mečiar, poslanec: (2003-01-21):
Od budúcej zjednotenej Európy očakávame veľmi veľa. Očakávame, že tá Európa bude bezpečnejšia. Musíme však povedať, čo to je Európa. Je to Európa od Atlantiku po Ural vrátane a všetkých, ktorí v tomto priestore žijú. A bude bezpečnejšia v tom, že bude garantovať aj ochranu pred možným vznikom a rizikom vojny na báze krajín kooperujúcich a krajín členských, ale že bude minimalizovať riziko kriminálnych činností vrátane terorizmu i politického terorizmu, ale aj rôznych druhov mafiánskych aktivít a podobne. Ak hovoríme o Európe budúcnosti, hľadáme v nej posilnenie záruk bezpečnosti aj v tom, že Európa sama osebe a na seba prevezme väčší diel zodpovednosti ako doteraz a v rámci subsystému NATO bude garantovať svojim členom, ale aj celému kontingentu, ale aj celému okoliu a prostrediu väčší podiel na mieri a na bezpečnosti. Ak hovoríme o európskej integrácii, je to proces, ktorý začal kedysi vytvorením Spoločenstva uhlia a ocele, ktoré vytváralo 6 krajín. Prešiel vytváraním zóny voľného obchodu, menovej únie, ale aj rozpadom sveta poznačeného blokmi a v podstate je procesom pokračujúcim v likvidácii sveta založeného na výsledkoch druhej svetovej vojny. Preto je znovu poučenie pre nás, že vlastne rozšírením Európy a vytvorením novej Európy sa rúca aj spomienka, aj základ takéhoto delenia Európy na bloky a na viaceré štáty. Ak teda vzniká možnosť Európy novej, tak na báze hodnôt demokracie, slobody, ktoré sú dnes uznávané od Atlantiku po Ural. Pochopiteľne, všetci pozeráme na Európu ako na možný budúci hospodársky priestor. Priestor, z ktorého prídu impulzy, zdroje pre rozvoj a podobne. Každý jeden takýto impulz musí byť transformovaný orgánmi štátu a občanmi štátu. Inak sám osebe negarantuje nič. Vstup do Európskej únie, členstvo v Európskej únii tento priestor otvára ako priestor nielen príležitostí, ale aj priestor konkurenčný, v ktorom sa musí každý subjekt vedieť správať. A bude sa hodnotiť celá etapa prístupového procesu nielen z hľadiska toho, ako sme plnili kapitoly, ale aj ako sme sa pripravili na život v tomto novom priestore, konkurencieschopnosť a schopnosť presadiť sa ekonomicky. Pokiaľ ide o zavedenie voľného pohybu ľudí, vítame ho a chápeme ho ako pohyb ľudských a príležitosť k výmene kultúrnych hodnôt. Súčasne s tým však podčiarkujeme nevyhnutnosť vytvárať širšie európske povedomie medzi národmi a štátmi. Ak som občanom Slovenskej republiky, som súčasne Európanom. Ak hľadám hodnoty v kultúre vlastnej, chápem ju v hodnote vývoja kultúry európskej, ale ako jej súčasť. Len chcem, aby aj zostala vlastnou a súčasne aj európskou. Pokiaľ ide o Európu budúcu, očakávame, že sa zmení kompatibilita sociálnych systémov. Budú navzájom zameniteľné práve v súvislosti s voľným pohybom ľudí. Nielen tovary, ľudia predovšetkým budú sprostredkúvať kontakty. Ak hovoríme o Európe novej, tak treba povedať, že doterajší spôsob organizácie a činnosti Európskej únie tiež prežíva. Od organizácie medzivládnej prechádza k organizácii medzištátnej. Je to historická etapa, ktorá neznamená len rozšírenie čo do počtu subjektov, ale aj čo do obrovských kvalitatívnych zmien. A ak tieto zmeny majú byť urobené, musia byť predmetom diskusie a musí mať Slovensko jasné stanovisko k nim. Ak hovoríme, že bude to Európa medzištátna a organizácia štátov, nie organizácia vlád, tak potom sa dopracúvame veľmi blízko k názorom kancelára Nemeckej spolkovej republiky pána Schrödera, ktorý vidí budúcnosť Európy založenú na ústavnom systéme, kde budú jasne definované kompetencie vlád národných a vlád centrálnych, že to bude Európa založená na parlamentnom systéme dvoch komôr, kde jedna komora bude komorou predsedov vlád a druhá komora bude volených zástupcov všetkých občanov – a takéto voľby na Slovensku budú v roku 2004, príprava zákona a všetkého ostatného mohli byť ďalej. Ďalej vidíme, že tu budú založené ústavné pravidlá garantujúce súdnu ochranu, spôsob riešenia vnútorných konfliktov, ale aj kontrolu výkonnej moci, aj kontrolu aparátov v Európskej únii. Dnes eurobyrokrat je suberbyrokrat, ktorý v podstate nepodlieha nikomu. Pokiaľ ide o parlamentný systém moci, očakávame, že bude garantovať v sebe záruky ochrany malých štátov pred majoritou. Z hľadiska zahraničnej politiky mala by to byť zahraničná politika delená s delenými kompetenciami štátov a s delenými kompetenciami Európskej únie ako celku. Pokiaľ ide o otázky hlavy budúcej Európy, treba si zobrať dobré skúsenosti strednej a východnej Európy. Boli tu kolektívne hlavy štátov, prezídiá, sú preč. Bolo rotujúce prezídium v Juhoslávii a Juhosláviu zničilo. Pre systém upevňovania štátnej moci, centrálnej moci, treba riešiť aj otázku hlavy budúcej Európskej únie trošku iným spôsobom a tu mám aj iný názor ako vláda Slovenskej republiky, resp. ministerstvo zahraničných vecí. Ak hovoríme o rozšírení tohto priestoru a našom správaní v ňom, tak preberáme na seba zodpovednosť za seba medzi inými. Za seba v prostredí, ktoré je konkurenčné. Pokiaľ ide o Slovenskú republiku, môžeme mať výhrady k organizačno-technickej príprave. Môžeme mať výhrady k spôsobu informovanosti o tom, čo to rozšírenie Európskej únie znamená a ešte sú tri mesiace na to, aby sa nerobila len tradičná reklamná kampaň, ale predovšetkým vysvetľovacia. Prevažná väčšina podnikateľov nevie, aké technické podmienky sa vstupom do Európskej únie menia a aké to bude mať dosahy na ekonomiku, zamestnanosť, sociálne systémy. Tie dosahy nebudú len pozitívne. V prvých okamihoch budú výrazne negatívne. Potvrdzuje to skúsenosť Švédska, potvrdzuje to skúsenosť Rakúska, že povstupový šok je realitou. Pokiaľ ide o právny systém, bude ho treba prispôsobiť a otvoriť aj v niektorých častiach zmenou Ústavy Slovenskej republiky. Zodpovednosť vlády je nezmazateľná. A my rozlišujeme činnosť vlády ako jednu oblasť našej politiky a integračné záujmy ako druhú oblasť našej politiky, kde hľadáme cieľ spojiť sa so všetkými v záujme cieľa. Čo si povieme doma, si povieme doma. Ale ten cieľ integrácie je taký, že tam by sme sa mali spojiť a nájsť spoločnú reč všetci nielen v parlamente, ale predovšetkým medzi ľuďmi, keď budeme stáť a hovoriť so všetkými. Takáto zjednotená Európa, ktorá bude zdieľať hodnoty všetkých, bude vytvárať priestor pre všetkých, bude to spoločný dom všetkých národov a štátov, tá je naším cieľom, takúto podporujeme a chceme. Chceme Európu, v ktorej budú občania všetci rovní. Nebudú rovní a rovnejší alebo nebudú prvoradí a druhoradí a nebudú nám chodiť komisári vyprávať, kto je alebo nie je voliteľný. Tam sa musia veci rešpektovať ako veci, ktoré sú naše vlastné záujmy. Ak kráčame do Európy, tak kráčame ako slobodní medzi slobodných a slobodne chtiacimi, v záujme seba i v záujme Európy a sveta chceme ísť dopredu. Preto integráciu, kroky, ktoré budú zavŕšením jednej historickej etapy v referende, bez výhrad podporíme a budeme k tomu vyzývať všetkých svojich členov, všetkých občanov a v záujme spolupráce k dosiahnutiu tohto cieľa sme pripravení podať ruku ku konštruktívnej spolupráci všetkým stranám v parlamente i mimo parlamentu. Ďakujem. (Potlesk.)