Čižnár, Jaromír, generálny prokurátor SR (2017-06-20):
Vážený pán predseda, vážené dámy, vážení páni, dovoľte, aby som v stručnosti uviedol Správu generálneho prokurátora Slovenskej republiky o stave a zákonnosti v Slovenskej republike a o poznatkoch činnosti za rok 2016. Ja nebudem tu opakovať alebo čítať údaje, ktoré sú v správe, chcel by som iba poukázať na niekoľko aktuálnych problémov, ktoré podľa mňa je potrebné riešiť. A začal by som personálnou situáciou na prokuratúre Slovenskej republiky. Podľa plánovaného počtu miest je plánovaných 1 063 prokurátorov, v súčasnej dobe je neobsadených 150 miest prokurátorov. Na tieto funkcie sa pripravuje 76 čakateľov, ostatné miesta sú neobsadené z dôvodu materských dovoleniek, z dôvodu dodatočne prerušených výkonov funkcií, jedna funkcia z dôvodu členstva v Eurojuste a traja prokurátori majú pozastavenú činnosť v dôsledku disciplinárneho stíhania. Problémy s obsadzovaním prokuratúry nám nastali v dôsledku zákona č. 220/2011 Z. z., kedy nebolo možné po náleze Ústavného súdu prijímať do stavu prokuratúry nových právnych čakateľov, a s týmito problémami sa teraz trápime a ja počítam, že, že tieto stavy sa podarí relatívne, relatívne doplniť tak do roku 2019. Pokiaľ ide o ďalšiu časť, ktorá súvisí s personálnymi otázkami, a to je, to sú disciplinárne zodpovednosti prokurátorov, v roku 2016 bolo stíhaných disciplinárne celkom 17 prokurátorov, v roku 2015 to bolo len 8, v roku 2014 to bolo až 20 a to bolo po zavedení niektorých mojich tzv. tvrdších opatrení, ktoré viedli predovšetkým k zníženiu prieťahov v trestnom konaní, pretože došlo tu aj k prípadom, keď boli zavinené prieťahy aj prokurátorom. Veľké problémy nám spôsobovalo, že ešte v roku 2016 pôsobili v podstate tri druhy komisií, a to bolo znovu v dôsledku zákona č. 220/2011 Z. z. A najväčší problém bol tzv. cudzí prvok. Ja tu prehlasujem verejne, že nemám absolútne žiadny problém s tým, aby do komisií na prokuratúre, myslím komisií disciplinárnych, boli menovaní aj ľudia z iných odvetví. Problém je však v tom, že absolútne väčšina týchto vecí, kde bol tzv. cudzí prvok, nebola skončená tak, ako mala, a došlo k preklúzii. Z akého dôvodu? Opakovane som vyzýval predsedníčku komisie, aby, aby aspoň vytýčila konanie v týchto veciach, ani v dvoch, ani v troch veciach nevytýčila žiadny termín, to znamená, že došlo k premlčaniu a tým pádom k zastaveniu disciplinárneho konania. A pritom sú to ľudia, ktorí podľa môjho názoru v rezorte prokuratúry nemajú čo hľadať a ktorí podľa môjho názoru mali tento rezort dávno opustiť, pretože v týchto veciach bol navrhovaný, bola navrhovaná sankcia najvyššia, a to znamená zbavenie funkcie prokurátora. Ďalším problémom bolo, že donedávna ešte bol odvolacím orgánom súd, a nie odvolacia komisia zriadená na Generálnej prokuratúre Slovenskej republiky. Tento problém mal za následok predovšetkým to, že boli spôsobené enormné prieťahy v odvolacích konaniach. V súčasnej dobe súd ešte rozhodol o piatich odvolaniach, ktoré boli podané v roku 2013 a 2014. Potom neviem, aký má zmysel takýto postih, keď je človek, ktorý sa dopustil disciplinárneho previnenia, postihnutý po piatich rokoch. Dokonca v roku 2011 bolo rozhodnuté odvolanie, ktoré bolo, teda, pardon, 2016 bolo rozhodnuté odvolanie, ktoré bolo podané ešte v roku 2011. Od 1. januára 2016 boli zavedené nové komisie, a tu už je odvolacím orgánom disciplinárna komisia na Generálnej prokuratúre. Úvodom by som vám v základných častiach ozrejmil, pokiaľ ide o počty stíhaných osôb, počty zastavených trestných vecí, a potom postupne aj k skladbe kriminality. Počet trestne stíhaných osôb za rok 2016 bol 38 827, počet obžalovaných bol 28 612. Zastavených bolo celkom 691 vecí. Pokiaľ ide o skladbu páchateľov, tak mužov bolo 33 019, žien je 6 120 a mladiství 2 085, recidivisti 11 317. Pokiaľ ide o skladbu trestnej činnosti, tak, samozrejme, ako vždy prevažuje majetková kriminalita, asi 33,6 %, potom je to hospodárska kriminalita 3,3 % a násilná 15,8, trestné činy všeobecne nebezpečné 0,79, trestné činy extrémizmu 0,04 – tento údaj vám potom okomentujem – domáce násilie 0,5 %. Pokiaľ ide o stav a vývoj kriminality, tak oproti roku 2015 bol zaznamenaný mierny pokles nápadu, nápadu trestných vecí, a to o 4 424, s výnimkou podaní, kde bol nápad vyšší o 314 trestných vecí oproti minulému roku. Na Generálnu prokuratúru napadlo 6 232 vecí, na krajské a okresné prokuratúry 139 979 nových vecí. Celkový nápad teda v roku 2016 bol 146 211 vecí. Aj napriek tomu stavu nevyhovujúcemu v oblasti personálnej sa podarilo, že prokurátori v roku 2016 vybavili o 13 171 vecí viac, ako tomu bolo v roku 2015. Je to pozitívny dôkaz o znižovaní rozpracovanosti vecí a najmä vecí starších ako jeden, dva, tri roky. Tento výsledok, samozrejme, je výsledkom toho, že prokurátor pri výkone dozoru využíva svoje oprávnenia, ktorými sú napr. zrušovanie uznesení trestného obvinenia, ktoré sú nezákonné. V roku 2016 ich bolo 3 314, čo je výrazný nárast oproti roku 2015, kedy ich bolo 2 189. Z celkového počtu stíhaných je, a to je potešujúce, zaznamenaný pokles stíhaných recidivistov, a to až o 1 267. Naopak, je tu pokles stíhaných mladistvých zhruba o 5 %, čo ja však beriem ako negatívum, tak nám stihol, stúpol približne o 5 % počet stíhaných osôb, ktoré dosiahli 14. rok, ale nedosiahli ešte rok 15. Pokiaľ ide o rýchlosť konania, tak ako v rokoch predchádzajúcich, aj v roku 2016 sa podarilo zlepšiť stav v tejto oblasti a najmä sa podarilo odbúrať množstvo vecí, ktoré boli staršie ako 1, 2 alebo 3 roky. Tieto výsledky sa dosiahli vďaka uplatňovaniu dozorových oprávnení prokurátora, ale aj vďaka opatreniam prijatým generálnym prokurátorom. Pokiaľ ide o dozorové prostriedky prokurátora, tak predovšetkým ide o previerky spisov, tých bolo vykonaných 87 377. Myslím si, že to hovorí za všetko. Pokynov na ďalší priebeh vyšetrovania bolo prokurátorom podaných 21 934. Takisto prokurátori sa zúčastňujú na úkonoch prípravného konania, ktoré považujú teda za dôležité, a v roku 2016 sa zúčastnili na 6 556 takýchto úkonov. K tomu, aby sa, aby sme sa dopracovávali postupne k zníženiu prieťahov v prípravnom konaní, prispievajú aj tie spomínané opatrenia generálneho prokurátora, ktoré som prijal v minulých rokoch, a to predovšetkým, že boli určené lehoty na spracovanie konečných opatrení a rozhodnutí. To znamená, lehoty o časoch, kedy bol doručený spis na prokuratúru s návrhom na konečné rozhodnutie, pričom môžem konštatovať s radosťou, že dve tretiny týchto vecí boli vybavené v minulom roku do 7 dní. V ostatných veciach to bolo 30 dní. Dlhší čas bol iba ojedinele, a to vo veciach skutkov právne zložitých, pričom v týchto prípadoch musí prokurátor požiadať o predĺženie lehoty vedúceho prokurátora, a prokurátor, ktorý takúto žiadosť dá, musí zdôvodniť dĺžku prípravného konania a takisto musí uviesť opatrenia, ktoré prijal na to, aby toto konanie bolo v čo najkratšej dobe skončené. Takisto boli určené lehoty na rozhodovanie o sťažnostiach obvinených a iných oprávnených osôb a v neposlednom rade aj o žiadosti o prepustenie z väzby. Je neúnosné, aby bola sťažnosť na prokuratúre mesiac alebo dva, pretože treba sa vžiť do toho, do úlohy alebo do role postavenia toho, kto na takéto rozhodnutie čaká. Preto boli tieto lehoty určené a v absolútnej väčšine sa dodržiavajú. Pokiaľ nie sú dodržiavané, je to považované za porušenie interných predpisov prokuratúry a sú z toho vyvodzované dôsledky. Takisto boli určené lehoty na vykonanie previerok spisov a osobitne spisov vo veciach starších ako 1, 2, 3 roky a predovšetkým vo veciach väzobných. Tieto veci sú pravidelne prejednávané na pracovných poradách, kde takisto tá dĺžka prípravného konania musí byť dôvodná, zdôvodnená a musia byť deklarované, prijaté opatrenia na to, aby sa veci skončili. Rovnako to je aj plnenie tzv. spravovanej povinnosti vo veciach, v ktorých nebolo prípravné konanie skočené v lehote 6 mesiacov od vznesenia obvinenia, resp. do jedného roku od začatia trestného stíhania. To som takisto zaviedol, pretože tieto veci, keď som ja nastúpil, boli, boli podľa mňa v takom kvante, že bolo treba s tým niečo robiť. Napokon je treba dôsledne využívať § 204 Trestného poriadku a to je tzv. superrýchle konanie. Efektívnosť týchto opatrení je možno napríklad demonštrovať aj tým, že veci, ktoré boli na prokuratúre nevybavené dlhšie ako tri mesiace od doručenia návrhu na konečné rozhodnutie, predstavovali k 30. 9. 2015 80, a k tomu istému dátumu roku 2016 34. To znamená, že je to pokles o 57,5 %. Rovnako sme zaznamenali aj pokles vecí starších ako rok o 399, starších ako dva roky o 187 a starších ako tri roky o 127. Z tohto jednoznačne vyplýva, že tie opatrenia prijaté v rámci riadenia sú efektívne a budú i naďalej dodržiavané a bude vyžadované ich striktné dodržiavanie. Prokurátori sa snažia aj o eliminovanie súdnych prieťahov. Viete, že niektoré veci na súdoch trvajú od niekoľko mesiacov do niekoľko rokov. Prokurátori v roku 2016 podali podľa § 55 ods. 3 Trestného poriadku celkom 243 sťažností na prieťahy, čo je o 45,5 % viac ako v roku 2015. Pokiaľ ide o druhy trestnej činnosti, ja spomeniem len tie, kde, kde pociťujeme nejaké problémy alebo kde sú nejaké úspechy. Viete dobre, že jednou z priorít bola daňová trestná činnosť. V tomto prípade ide o najčastejšie trestné činy skrátenia dane a poistného, neodvedenia dane a poistného, nezaplatenia dane a poisteného. Stav v tejto oblasti sa rapídne zlepšil, čo priznal aj minister, minister financií, po tom, ako bola zriadená tzv. Daňová kobra, a je to vlastne spolupráca medzi políciou, prokuratúrou a Finančnou správou. Ako príklad demonštrujem, že z celkového počtu uplatnených nadmerných odpočtov, čo je okolo 156 mil. eur, bolo nevyplatených práve v dôsledku toho, že tieto nadmeráky boli, boli preskúmavané, celkom 10 197-tisíc eur. Je to asi 8,1 % z celkového počtu uplatnených nadmerných odpočtov. Takisto prokurátori podľa § 95 ods. 1 zaistili na účtoch finančné prostriedky v celkovej sume 229 659 euro. Nárast, teda o tom, že činnosť Daňovej kobry je úspešná a tento subjekt nebol zriadený účelovo, svedčí napokon aj samotné vyjadrenie ministra financií, kedy nárast efektívnej daňovej sadzby od pôsobenia Daňovej kobry z 12 % stúpol na 15 %, čo predstavuje asi 2,6 mld. Bolo prijaté aj viacero opatrení v súvislosti s postihom alebo účinnejším postihom trestných činov legalizácie príjmu z trestnej činnosti a podielnictva. A v tejto súvislosti nás má predovšetkým s finančným vyšetrovaním. Je totiž logické, ak niekto spácha majetkový trestný čin väčšieho rozsahu, ak spácha daňový trestný čin, že nie je potrebné len ho za to postihnúť, ale väčší efekt nastáva, ak sú mu odobraté aj výnosy z tejto trestnej činnosti. Finančné vyšetrovanie sa uplatňuje najmä pri tých trestných činoch, kde je povinne zo zákona ukladaný trest prepadnutia majetku podľa § 58 ods. 2, 3 Trestného zákona, ale napríklad aj pri trestných činoch daňových, majetkových, trestných veciach verejných činiteľov a podobne. Ďalej by som chcel poukázať na trestné činy súvisiace s domácim násilím. V správe sa konštatuje, že v tejto oblasti sme dosiahli úspech. Úspech, to znamená, že sa zastavil klesajúci počet objasnených vecí a dokonca vzrástol počet vecí objasnených takmer o 14 %. Je to veľa alebo málo? Ja si nemyslím, že to až tak veľa, aby sme mohli byť spokojní, aby sme sa mohli tváriť, že sme tu dosiahli obrovské úspechy. Je to úspech, ale podľa mňa nie je postačujúci. Predovšetkým tento údaj sa týka hlavne trestných činov podľa § 208, to je týranie. Ale pod domáce násilie predsa možno zaradiť aj iné trestné činy, ktoré nedosahujú intenzitu § 208, a to je napríklad nebezpečné prenasledovanie, nebezpečné vyhrážanie, trestný čin ublíženia na zdraví, vydieranie a znásilnenie a podobne. Lenže tu je taký problém, že tu sa nevedie evidencia, či tieto trestné činy boli spáchané v súvislosti s domácim násilím alebo boli spáchané úplne mimo tohto rámca. No a preto na rozdiel od ministra spravodlivosti si dovolím tvrdiť, že je potrebné pre potreby trestného konania špecifikovať pojem domáce násilie, lebo v opačnom prípade sú tu podmienky pre, v úvodzovkách, vylepšovanie štatistík. Pokiaľ máme pri tých súvisiacich trestných činoch objasnenosť vyššiu, tak sa hrdíme, že je to domáce násilie. Pokiaľ sa nám tá objasnenosť nedarí, tak to tam nezaradíme. No tak potom tie štatistiky asi celkove nehovoria o skutočnom stave vecí. Takže z tohto dôvodu je potrebné podľa mňa, aby bol pre účely trestného konania definovaný pojem domáce násilie. Bolo, boli vykonané previerky, pokiaľ ide o túto oblasť, a previerky pre postih podľa § 208. Závery som, bohužiaľ, dvakrát neschválil. V súčasnej dobe je to dopracované a s týmito závermi sa oboznamujem, budem vás informovať. Ale už teraz môžem povedať, že z celkového počtu 896 trestných oznámení bolo 440 vybavených pred začatím trestného stíhania, a to tým, že boli uzavreté na priestupok alebo odmietnutím. Lebo aj vo 456 veciach bolo začaté trestné stíhanie, avšak vznesené obvinenie iba v 189 trestných veciach pre trestný čin podľa 208. Upozorňujem, že toto sú údaje, ktoré sú za rok 2015, lebo tú previerku sme robili 2016. No takže ak sa teda chválime tými úspechmi pri domácom násilí, tak toto podľa mňa úspech nie je, pretože polovica vecí bola vybavená ešte pred začatím, z celkového počtu 456 bolo vznesené obvinenie iba v 189 prípadoch. To podľa môjho názoru, nie je údaj, ktorým my sa môžme chváliť a ktorý môže prezentovať ako nejaký úspech. Ďalšie previerky boli vykonané aj v oblasti priestupkov, ktoré súvisia s domácim násilím. A tu boli získané veľmi zaujímavé poznatky, to je to, čo ja tvrdím opakovane, že niektoré veci, ktoré mali byť stíhané, sú prejednávané ako priestupky. Napríklad bolo zistené, že tí istí páchatelia a v pomerne krátkych časových obdobiach sú stíhaní za domáce násilie a za jednotlivé skutky ako za priestupky. No myslím, že keby to niekto zvážil tak, ako to zvážiť má, tak by sa z toho veľmi jednoducho mohlo stať pokračovací trestný čin a tie priestupky, ktoré sa vykazujú, by boli iba dielčími útokmi tohto trestného činu. Len pre ilustráciu uvádzam, že po vykonaní týchto previerok, ktoré urobili aj prokurátori z trestnej oblasti aj netrestnej, po vykonaní týchto previerok v oblasti priestupkov bolo podaných 72 protestov a 290 odvolaní. To znamená, že niečo nie je v poriadku pri prejednaní priestupkov, ktoré sa týkajú domáceho násilia. Aj keď v súčasnej dobe v trochu v menšej miere pretrvávajú určité nedostatky pri dokumentovaní tejto trestnej činnosti, ale stále sú to nedostatky závažné. Je to predovšetkým podceňovanie prvotných oznámení. To je fakt, že buď sa to oznámenie vôbec ani neprijme, čo je nezákonné, pretože o tom oznámení sa niečo spísať musí, a vtedy sa rozhodne, či ide o priestupok, alebo už vtedy sa dá kvalifikovať. Ale nie s tým, že dochádza k prehováraniu, najmä ak príde manželka podať oznámenie, ale veď to nič nie je, z toho nič aj tak nebude. No tak to teda nie. Ďalej to je už v prvotnom štádiu zlé kvalifikovanie skutku, pretože sa kvalifikujú často skutky ako priestupky, ktoré sú podľa mňa trestnými činmi. A pokiaľ si neuvedomíme, aké následky pre spoločnosť takéto pochybenia nesú, no tak potom ten, tie úspechy budú stále na úrovni podľa mňa nie dostačujúcej a potom sa budeme stále vyhovárať, že v tejto trestnej činnosti je vysoká latencia. A ja tvrdím, že v tejto trestnej činnosti je vysoká latencia, ktorú sami tolerujeme a ktorú si sami vyrábame takýmito postupmi. Prokurátormi trestného odboru boli vykonané aj viaceré previerky v zdravotných zariadeniach, kde sú umiestnené osoby v prípade, že sa nevyžaduje tzv. informovaný súhlas. Iba jeden príklad za všetky, to by som teda chcel, aby túto informáciu dostali ministri, ktorí sú zodpovední. Bola vykonaná previerka v nemocnici Philippa Pinela v Pezinku, v ktorom sa vykonáva súdom uložené ochranné liečenie ústavnou formou. Bolo zistené, že minimálne 10 mužov a jedna žena spĺňajú podmienky na to, aby boli umiestnené v detenčnom ústave. No boli by vtedy umiestnení, keby takýto existoval, ktorý neexistuje. Jedenásť rokov, podotýkam, každý rok počúvame, ako sa buduje, buduje, doteraz nebol dobudovaný. Najnovšia informácia – 2019. No budem rád, keď bude aspoň 2019. Pretože napríklad bolo zistené, že sa tu nachádza jeden pacient, hej, od roku 2007, u ktorého nie je predpoklad, že by mohol byť prepustený do liečenia ambulantného, a majú tam z neho v úvodzovkách veľkú radosť, pretože okrem toho, že sa vyhráža personálu zabitím, a okrem toho, že demoluje tam majetok zariadenia, okrem toho, že sa pokúsil zapáliť vyšetrovňu, kde ohrozil 31 ľudí a 2 sestričky, okrem toho, že musela byť pre neho vybudovaná špeciálna izba pre jedného samého z dôvodu bezpečnosti, okrem toho, že sú vyrábané špeciálne pre neho fixačné prostriedky, aby bol, a môžme to, pod kontrolou, tak sú to náklady pre tú nemocnicu. A, bohužiaľ, to sme robili previerku iba v tejto nemocnici. Chystáme sa ďalšie. Ja sa pýtam, koľko je takých ľudí. Ja sa pýtam, dokedy ľudia, ktorí sú síce umiestnení v týchto ústavoch, ale ktorí sa správajú relatívne bezpečne, dokedy majú byť ohrozovaní ľuďmi, ktorí mali byť už dávno umiestnení v detenčných ústavoch. Takže to len na margo pánov ministrov, ktorí to majú na starosti. Druhou oblasťou, kde sme teda vykonali veľa previerok a kde sme zistili poznatky veľmi nelichotivé, je, sú trestné činy v oblasti dopravy. Ja len vítam a bolo to potrebné zaviesť do Trestného zákona, § 289, to je ohrozenie pod vplyvom návykovej látky, ale v súčasnej dobe bude potrebná veľmi rýchla novela tohto ustanovenia, pretože čo sme zistili. Prepáčte za výraz, ale dneska je lepšie sa páchateľovi a opakujem, prepáčte, prepáčte za výraz, ožrať tak, aby mal v krvi nad 1 promile, pretože potom vec prechádza do trestného konania, kde sú ukladané, a to nechápem doteraz, kde sú ukladané nižšie tresty, ako sám ste, ktoré ukladajú policajti v rámci prejednávania priestupkov. Pokiaľ tento priestupok súvisiaci s alkoholom prejednávajú policajti, tak je najnižšia hranica finančného postihu 200 euro, pričom priemerná výška pokuty súvisiacej s alkoholom za rok 2016 bolo u policajtov 425 euro a dĺžka zákazu činnosti bola 20,4 mesiace. V trestnom konaní bolo v niektorých veciach (povedané so smiechom), boli ukladané tresty, peňažné tresty 100, 150 euro, čo možno považovať za výsmech. Trest zákazu činnosti sa pohybuje niekedy v priemere jeden až dva roky, takisto neviem, či toto má odradiť páchateľa od ďalšieho páchania trestnej činnosti. Dokonca v dvoch veciach boli zistené výšky trestu, ktoré boli pod zákonom minimálne stanovenú hranicu. Jedna sa správoplatnila, v druhej sme podali dovolanie, kde musíme byť, ale musíme byť úspešní. Boli zistené príklady, kde boli splnené všetky podmienky pre uloženie trestu na zákaz činnosti na doživotie, nebol uložený. Kde boli uložené tresty, ktoré mali byť podľa zákona ukladané v hornej hranici trestnej sadzby, neboli uložené. Bolo zistené dokonca, že tam bol trest zákazu činnosti šesť mesiacov, čo je pod dolnú hranicu, ktorú stanovuje zákon. Takže opakujem, nemôže byť realitou, že páchatelia, ktorých prejednávajú policajti, sú postihovaní prísnejšie ako páchatelia, ktorých prejednávajú súdy. Výsledok vidíte sami. Dennodenne, ale dennodenne opití vodiči, ktorí už keď nezavinia nehodu, to je ten lepší prípad, ale sú to aj nehody, ktoré majú smrteľné následky, a s tým treba niečo robiť. Ja mám, ako vo svojej pôsobnosti môžem akurát tak prokurátorom uložiť, aby vyžadovali ukladanie trestov podľa intoxikácie, hej, to znamená, že rozlišovať, či má niekto 1 promile, alebo má 3 promile. Do akej miery to budú akceptovať súdy, to neviem. Ale každopádne je podľa môjho názoru treba zvýšiť rozmedzie trestnej sadzby a neviem, prečo nie je využívané v týchto veciach trest prepadnutia veci, a to je to auto, na ktorom išiel, a pokiaľ to auto patrí páchateľovi. Ja si myslím, že keby niekomu to auto bolo zobraté, pretože to bol, bola vec použitá na spáchanie trestného činu, no tak si rozmyslí nabudúce, či si sadne za volant opitý, alebo nie. Ale to už potom je vec rozhodovania súdov. Uvediem vám príklad. Na východe Slovenska bol zastavený, bol zastavený vodič, ktorý v tom čase išiel na traktore a mal, neviem presne, myslím cez 2 promile, skoro do 3 promile, ale v povolaní civilnom bol šofér autobusu. A čuduj sa svete, bol mu uložený trest zákazu činnosti s výnimkou viesť autobusy. Je toto normálne?! Jednak to ani nepripúšťa zákon, takže ten, kto dokáže chodiť opitý na traktore, chodí, dokáže chodiť aj, aj s tým autobusom. Takže, hovorím, v týchto prípadoch sa bude musieť pristúpiť k veľmi rýchlej novele. A k nespravodlivej praxi v tejto oblasti dochádza aj pri dychových skúškach. Buď sa neopakujú vôbec, alebo sa opakujú po 20 až 30 minútach, čo nezodpovedá forenzným poznatkom, pretože forenzné poznatky hovoria, že tento, táto dychová skúška by sa mala opakovať po 15 minútach, kedy sa dá jednoznačne ustáliť, či hladina alkoholu stúpa alebo klesá. A potom sa dá v ďalšom konaní aj v konečnom dôsledku tento poznatok využiť pri ukladaní trestu. Pokiaľ ide o odklony v trestnom konaní, tak som sa dočítal nedávno v médiách, že v podstate sa znížili odklony, a to najmä dohody o vine a treste, a čo niektoré médiá považujú za, za zlé. Ja tento názor nezdieľam. Vykonali sme rozsiahle previerky, pokiaľ ide o uzatváranie dohôd o vine a treste, no a zistili sme veci, z ktorého niekedy človeka bolia zdravé zuby. Tieto previerky boli vykonané na viacerých prokuratúrach, bola vykonaná celoslovenská previerka. A čo bolo zistené? Ukladanie niekedy až smiešnych trestov, dokonca ukladanie trestov pod možnú hranicu a súd takéto dohody schválil. Len potom tam je jedno riziko, že ak je dohoda schválená, neexistuje žiadny opravný prostriedok, takže tá vec je definitívne skončená. Ďalej sa uzatvárajú, páni prokurátori si niekedy myslia, že keď je v dôkaznej núdzi, tak uzat-, uzat-, berie dohodu o vine a treste. Je to nezákonné, pretože § 232 jasne hovorí, že okrem priznania skutku a uznania viny musia aj ďalšie spisy alebo ďalšie dôkazy potvrdzovať toto priznanie. Lebo ak som v dôkladnej núdzi, tak zrejme nemôžem uzavrieť dohodu o vine a treste. Po našom zásahu sa tieto dohody stali menej lukratívne pre niektorých páchateľov, to vám poviem otvorene, pretože sa neoplatí, a páni prokurátori si tiež rozmýšľajú, kedy tú dohodu uzavrú. Ja nie som proti, je to odklon, ktorý treba využívať, ale zákonne. A nie v niektorých prípadoch, kde sú tresty ukladané nezákonné, pod dolnú hranicu, tak ja si o tom myslím svoje. A na toto sa, na toto sa v najbližšej dobe veľmi rád zameriam. Takisto klesli tie dohody preto, lebo mojím príkazom 1 Spr 385/2014 bola povinne uložená správa o povinnosti v niektorých veciach alebo v niektorých trestných činoch, kde dohodu o vine a treste musí schváliť alebo začatie tejto dohody musí schváliť nadriadený prokurátor, teda keď je z okresu, tak krajská prokuratúra, keď je z krajskej, Generálna prokuratúra. No, čuduj sa svete, dohody nám ubudli. Prečo asi, keď boli uzatvárané zákonne? Ďalšie také príklady, ktoré uvediem, si pamätáte prípad poškodenej maloletej Hrotákovej, aj keď to nebolo v roku 2016. Pán prokurátor chcel uzavrieť dohodu o vine a treste a navrhoval tam, myslím, päť rokov otcovi a matka mala byť beztrestne. Dali sme príkaz tú dohodu stiahnuť a na súde to skončilo tak, že pán Hroták bol odsúdený na 17 rokov a pani manželka, myslím, na 10 rokov. Takže pre toto klesajú počty dohôd o vine a treste, pretože boli, nechcem to hovoriť, ale boli niekedy eldorádom pre pánov advokátov aj pre pánov prokurátorov. Pán obvinený si myslel, že to je povinnosť prokurátora. Nie, to je dobrodenie pre pána obvineného, ktorý musí splniť podmienky, ale rovnako musí dostať aj v tejto dohode primeraný trest. Pokiaľ ide o trestnú činnosť rasovo motivovanú a extrémizmus, podľa údajov štatistických nám dlhodobo klesá počet týchto trestných činov. V roku 2016 bolo vznesené obvinenie 20 osobám. Celkový podiel tejto kriminality na celkovom objeme trestnej činnosti tvorí 0,04 %. Tomu neverím ja a tomu neverte ani vy, pretože to tak nie je. Ja verím tomu, že od 1. 1. 2017 môžeme očakávať zlepšenie v tejto veci, pretože vecná pôsobnosť prešla pod Úrad špeciálneho prokurátora, čo prispeje najmä k tomu, že sa zjednotí postup pri stíhaní týchto trestných činov, ale bude aj väčší prehľad o páchateľoch, pretože stávalo sa, že ten istý človek bol stíhaný na viacerých prokuratúrach aj v rámci Slovenska, a o tom sa nevedelo. Aj to bolo chybou aj prokurátorov, aj policajtov, že nebola vykonaná dôsledná lustrácia. Takisto, pokiaľ to bude robiť jeden úrad, tak sa zjednotí aplikačná prax. Rovnako vítam aj zriadenie Národnej protiteroristickej jednotky. A myslím si, že ten rozbeh od 1. 1. už je viditeľný, že stúpa počet stíhaných osôb na tieto trestné činy. Ale ak chceme, aby to tak bolo naďalej, musíme, musíme sa zbaviť niektorých „zvykov“, ktoré majú nielen vyšetrovatelia, ale aj páni prokurátori pri dokumentovaní trestnej činnosti. Niekedy je až, až, až zarážajúce, že od počiatku ten skutok „smrdí“ tým, že je to skutok buď rasovo motivovaný, alebo skutok, ktorý súvisí s extrémizmom. Aká je snaha? Dokazovať, že to tak nie je, že to je napríklad obyčajné výtržníctvo, a tak sa to aj kvalifikuje. Opak má byť pravdou! Že akonáhle sú tam náznaky, náznaky, že to bolo spáchané z týchto motívov, tak budem dokazovať, že to je trestný čin rasový alebo extrémistický, a keď sa to nepotvrdí, čo je ten lepší prípad, no tak potom sa prekvalifikuje na ďalší všeobecný, to znamená napríklad, čo je najčastejšie, výtržníctvo. Príklad? Je to príklad z tohto roku. Nedávno dobili traja mladíci jedného človeka, ktorý sa zastával ďalšieho, ktorého chceli napadnúť. Výsledok – mnohonásobné zlomeniny v tvárovej oblasti, bezvedomie a podobne a lekár konštatoval, že k tomuto došlo buď udereniu päsťou, ale pravdepodobne kopaním do hlavy ťažkou obuvou. Pýtam sa vás, v tomto období kto nosí ťažkú obuv. Vieme, že určitá skupina ľudí. Takže a skôr je to kvalifikované ako výtržníctvo a ako ublíženie na zdraví, hoci tam malo byť minimálne pokus ťažkej ujmy a nebol skúmaný žiadny rasový motív. Ďalej dochádza k napádaniu osôb pre inú farbu pleti, kvalifikované ako výtržníctvo. Tak to snáď nie. Pokiaľ sa takto bude postupovať, tak tie úspechy nečakajme. Postup pri stíhaní tejto trestnej činnosti som ja upravil už svojím záväzným pokynom ešte v roku 2014. Je to pokyn č. 2/2014. Takže pokiaľ sa bude postupovať podľa neho, dúfam, že sa niečo aj zlepší. V budúcnosti bude de lege ferenda pre určenie boja proti extrémizmu, považujem za nevyhnutné vytvorenie zákonných definícií právnych pojmov extrémizmus, holokaust, fašizmus, fašistická ideológia a komunizmus a komunistická ideológia, apartheid a prijatie právnej normy, ktoré odsudzuje slovenský štát a formu jeho vlády, obdobne ako je aj zákon Národnej rady č. 125/1996 Z. z. o nemorálnosti a protiprávnosti komunistického systému. To nie je samoľúbe, to je, dobre viete, alebo teda my to určite vieme, aké problémy sú pri dokazovaní pri extrémizme, pri rasovo motivovaných trestných činoch, že tam ako tí znalci by už niekedy pomaly neviem čo chceli, aby, aby sa teda zjednotili, že ide o tento trestný čin. Ja vítam zriadenie znaleckého útvaru, ktorý bude na ministerstve spravodlivosti. Dúfam, že to prinesie nejaký efekt. Pokiaľ ide o činnosť prokuratúry v oblasti trestnej, tak aj tu bol zaznamenaný nižší počet nápadu, 2 089, bolo vykonané viacero previerok. Dokonca bolo vykonané v tejto oblasti 1 498 previerok. Preverovanými oblasťami sú ako vždy, sú to stavebné veci, daňové veci. Čo bolo zistené? Že najmä obce a mestá v mnohých prípadoch nedisponujú potrebnými odbornými znalosťami nevyhnutnými pre riadne plnenie zákonom zverených úloh. Vo veciach prenesenej štátnej správy často nemajú potuchy, o čom môžu rozhodovať, ale, naopak, rozhodujú o veciach, o ktorých rozhodovať nemôžu. Takže ja tvrdím jednu vec, že zvolením niekto získa funkciu, a nie vzdelanie. Ja viem, že na to, aby bol predpoklad pre zvolenie do funkcie napríklad starostu, že nemožno toto obmedzovať nejakým stupňom vzdelania. No ale potom neviem, ako to riešiť, ale riešiť to treba asi bude, pretože naozaj tie, tie výsledky sú niekde katastrofálne. V uvedenom období prokurátori podali 1 425 protestov, vyhovené 1 234, to je úspešnosť 86,5 %, podali 1 809 upozornení, úspešnosť 95,3 %. Na záver by som spomenul niektoré normy, ktoré, ja sa tu budem opakovať donekonečna, mne je to jedno, lebo som povedal. Stále sú debaty a diskusie o tom, že sa nevyužíva zákon č. 101 o preukazovaní pôvodu majetku. No, tak ak bude, ak bude v takejto podobe, tak sa využívať nebude, pretože ja už som opakovane poukázal na, na tie nedostatky, ktoré jednoducho bránia k tomu, aby to bol, ten, ten zákon aj bol v praxi realizovateľný. Ja som sa vyjadril, že akými smermi a spôsobmi by sa to mohlo zlepšiť. Doteraz reakcia žiadna. Tak ja neviem, či tu nejaký záujem je, alebo nie je tento zákon meniť. Ale podľa toho, že to tretí rok opakujem, tretí rok to opakujem, neviem, či ten záujem je, bohužiaľ. Rovnako by som vás poprosil zamerať sa na zákon č. 514/2003 Z. z. a to je zákon o zodpovednosti štátu za škodu spôsobenú nezákonným rozhodnutím alebo nezákonným úradným postupom. Posledná prax súdov vrátane súdu ústavného vyznieva asi tak, že prokurátor zodpovedá za výsledok, za výsledok, podotýkam, konania, a nie za to, či bolo zákonné, alebo bolo nezákonné. Preložené: prokurátor je na vine vždy vtedy, keď tá vec je oslobodená. To je nezmysel. Preboha, veď keď sa niekedy začne trestné stíhanie, sú tam také dôkazy, kde je dôvod na vznesenie obvinenia, a časom sa môže ukázať, že existujú aj ďalšie dôkazy. A najmä vtedy, keď obvinený ani nepodal sťažnosť proti uzneseniu a dôkazy predloží postupne. No tak ale potom akú vinu nesie ten prokurátor? No tak sa zastaví. Je to legálne oprávnenie v Trestnom poriadku, ktoré môže prokurátor využívať. Ale pokiaľ to bude takto, tak, že za každé rozhodnutie, ktoré skončí inak ako odsúdením, bude odpovedať prokurátor, tak viete, k čomu to povedie? Že prokurátori sa budú báť vznášať obvinenie alebo sa budú báť rozhodovať o sťažnostiach len zato, aby potom neboli zodpovední za tzv. škodu. Ako, ako jeden absurdný príklad vám uvediem. Na východe zase bol človek stíhaný za neplnenie vyživovacej povinnosti. Viete dobre, že tento človek môže počas celého konania zaplatiť výživné, účinná ľútosť a trestné konanie, trestné stíhanie sa zastaví. Tento človek, ktorý zaplatil na súdnom pojednávaní, celý čas to odmietal, nezaplatil, zaplatil v konaní pred súdom. Súd, samozrejme, to zastavil a prokuratúra platila náhradu škody za to, že bol nezákonne stíhaný. Má toto logiku? (Odmlčanie sa rečníka a reakcia z pléna.) Asi nemá. A len ako takú poslednú perličku vám poviem, že minulý týždeň som mal podaný protest proti rozhodnutiu akreditačnej komisie, pokiaľ ide o neodňatie akreditácie v tej kauze Čistý deň. Bol tam podaný protest, bol podaný minulý týždeň. Dôvody vám, samozrejme, hovoriť nemôžem, pokiaľ nebude rozhodnuté. Ale my sme sa s týmto postupom nestotožnili. Uvidíme, ako bude rozhodnuté. Dámy a páni, zatiaľ ďakujem za pozornosť. Ešte sa predsa vrátim, ak dovolíte, v jednej veci. Pokiaľ ide o tú, tú násilnú trestnú činnosť, teda domáce násilie. Tu si treba uvedomiť jedno. Domáce násilie prebieha väčšinou za zavretými dverami. Ale, bohužiaľ, prebieha aj za prítomností detí, ktoré v tej domácnosti musia vyrastať. Ak sa toto rapídne nepotlačí, tak si vychovávame generáciu násilníkov. Verte alebo neverte. Pretože, ak to dieťa vidí, ako sa napríklad manžel k tej matke správa, že ju týra fyzicky, psychicky, ekonomicky a podobe, tak to má potom dva dôsledky. A verte tomu, že pokiaľ sa to neupraví alebo nezlepší, tak k tomu príde. Jednak to dieťa buď nesie psychickú traumu po celý život, a to, som možno morbídny, je ten lepší prípad, alebo to dieťa si osvojí takéto správanie ako vzor, ako vzor toho, ako sa riešia problémy, ako vzor toho, ako sa má správať napríklad otec k mame. A potom sa tu čudujeme, že dochádza na uliciach k absolútne nedôvodným napádaniam ľudí, ktorí ako sa ani nepoznajú, kde mladíci len tak, len tak jak z plezíru niekoho dobijú tak, že ten človek je niekoľko mesiacov PN. Tak pokiaľ sa táto filozofia nebude spájať s postihom trestných činov súvisiacich s domácim násilím, nedosiahneme nič. Ďakujem za pozornosť.