V. Faič, poslanec: (2002-04-10):
Áno, je tu cesta, ktorá hovorí o koncentrácii , o kooperácii, o vytváraní združení, ktoré možno budú schopné postaviť sa do takej vyjednávacej pozície a mať takú ekonomickú silu, aby stačili týmto silným hráčom, ktorí, samozrejme, v dôsledku globalizácie fungujú všade na svete a fungujú už aj v Slovenskej republike. Ale práve to, že tomu tak nie je, ste tu tiež mnohí vo svojich vystúpeniach preukázali. A zároveň ste preukázali aj to, že treba prijať právnu úpravu, ktorá vlastne vytvorí, áno, možnože tými krátkodobými opatreniami istý možno rozbehový čas na to, aby sa isté organizované zoskupenia výrobcov, samozrejme, aj malých obchodníkov dokázali v konkurenčnom prostredí obhájiť. Zároveň sa v rozprave preukázalo aj to, že tá ekonomická sila, ktorou disponujú obchodné reťazce, najmä, samozrejme, nadnárodných spoločností, umožňuje vynucovať si také praktiky, na ktoré jednoducho ani náš právny poriadok a ani praktická činnosť, pokiaľ sa týka obchodu, nestačí, pretože ak by to tak bolo, dneska by sme sa tým nezaoberali a nehovorili tu o konkrétnych prípadoch a o ucelených praktikách, o ktorých hovoríme. Nazdávam sa, že v tomto smere boli v dostatočnej miere tu v rozprave preukázané. Bolo tu v rozprave poukázané aj to, či práve toto postavenie obchodných reťazcov a ich možnosť vyberať si dodávateľov možno nie celkom súťažnými podmienkami nemá aj istý dosah na zahraničnú obchodnú bilanciu. Bolo tu tiež zaprezentované, aké sú v tomto smere, samozrejme, čísla, ak sa hovorilo o 40 miliardách a ak sa hovorí v prehľadoch, ktoré máme aj my predkladatelia k dispozícii, že až 30 miliárd z týchto komodít je nahraditeľných v Slovenskej republike, samozrejme, s požiadavkami na kvalitu a konkurencieschopnosť. Chcel by som predsa len, aj keď som odpovedal čiastočne hneď v rozprave pánu poslancovi Tatárovi, zareagovať, že ten vzťah k integrácii zrejme nemožno chápať len v jednej rovine. Ale možnože sú to tri prvky okrem tej slobodnej hospodárskej súťaže celkom evidentné a jasné, zmluvné dohody, objemy, kvóty – je to veľmi jasné, je to veľmi jasné, samozrejme, najmä v Európskej únii –, v neposlednom rade aj ten tretí prvok a to je primeraná ochrana národných záujmov. Ja teda nepovažujem za ekonomickú chybu, ak v rámci svojich národných záujmov Spojené štáty prijímajú nejaké opatrenie. Je to, samozrejme, možno tvrdé a tak to možno aj charakterizovať. A nepovažoval by som za ekonomickú chybu ani takéto suverénne správanie sa aj Slovenskej republiky. Ani Európska únia nás nechce malých, slabých a roztrasených, ale konkurencieschopných. A myslím si, že k tomu sa treba aj dopracovať. Pokiaľ sa týka rôznych otázok, som veľmi rád tomu príkladu pána kolegu Slafkovského, nie je tu, či je možné predávať u nás výrobky aj pod výrobnú cenu. A keď hovoril konkrétne o rožkoch, tak ako aj hovoril o tých 50-halierových, tak, samozrejme, je to len príklad, že nikto v Slovenskej republike nemôže veriť tomu, že je tento tovar predávaný v takejto cene za cenu, ktorú by sme mohli nazvať, že pokrýva výrobné náklady, ale že ide o úplne iné prvky, ktoré sú možné len vtedy, ak sa využíva alebo dokonca zneužíva ekonomická sila. Sme pripravení, a ja som to povedal v predkladacej správe, spolupracovať so všetkými, ktorí budú chcieť akýmkoľvek spôsobom sa podieľať na úprave paragrafového znenia jednotlivých častí. Bol by som veľmi rád, keby sme ale brali základnú filozofiu tohto návrhu zákona, ktorá spočíva, že dva prvky sú z hľadiska väzieb podstatné. A to je zamedzenie zneužívania ekonomickej sily a akési vymedzenie percenta, hovorím, akési vymedzenie percenta, nielen toho, ktoré je v našom návrhu, ohľadne skladby ponuky, pretože inak, samozrejme, by ostatné nástroje nemohli pri tomto návrhu fungovať. Nazdávam sa, že je správne, morálne a, samozrejme, aj zákonné nezvýhodňovať vedome, pretože sme parlament, zákonodarný zbor, zoskupenia, ktoré sú rádovo možno v desiatkach, stovkách, a nebrať do úvahy možno 40 000 subjektov, malých, stredných podnikateľov, malých obchodníkov, ktorí v Slovenskej republike fungujú, a, samozrejme, výrobcov. Myslím si, že je to správne, morálne aj zákonné. Ak si dávam otázku, či tento návrh zákona má len ekonomický rozmer alebo je len vo vzťahoch obchod – výroba, presvedčený som, že nie, že má oveľa širšie parametre – ak už som spomínal i záujmy, ktoré by nám mali byť vlastné, pretože sme slovenský parlament, hovoríme o Slovenskej republike, hovoríme o slovenských výrobcoch alebo podiele na nich – a že má oveľa širší význam a má veľmi jasné aj sociálne kontúry. A myslím si, že toto všetko musíme brať do úvahy pri ďalšom prerokovávaní návrhu. Ešte raz vás chcem vyzvať, vážené kolegyne, kolegovia, k podpore tohto návrhu zákona do druhého čítania. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega. Pýtam sa pána spravodajcu, či chce vystúpiť. Nie. Ďakujem. Dámy a páni, prerušujem rokovanie o tomto bode nášho programu. Teraz nasleduje prvé čítanie o návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Petra Finďa na vydanie zákona, ktorým sa určujú indexy rizika nákladov na zdravotnú starostlivosť jednotlivých skupín poistencov za rok 2001 . Návrh zákona ste dostali ako tlač 1400. Návrh na pridelenie návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady Slovenskej republiky máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady Slovenskej republiky pod č. 1556. Teraz prosím pána poslanca Finďa, aby uviedol návrh zákona. Pán kolega, máte slovo, nech sa páči. P. Finďo, poslanec: Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážené dámy, vážení páni, systém zdravotného poistenia je založený na solidarite všetkých zúčastnených osôb. Solidarita je zabezpečená prerozdeľovaním poistného medzi jednotlivé zdravotné poisťovne, ktoré vykonáva Všeobecná zdravotná poisťovňa ako správca účtu. Podľa zákona č. 273/1994 Z. z. o zdravotnom poistení v znení neskorších predpisov sa prerozdelenie vykonáva na základe indexov rizika nákladov, ktoré zohľadňujú náklady na zdravotnú starostlivosť podľa pohlavia a vekovej štruktúry poistencov. Indexy ustanovuje ministerstvo zdravotníctva všeobecne záväzným právnym predpisom, ktorý by mal byť vydaný najneskôr do 30. júna bežného roka. Zákon č. 233/2001 Z. z., ktorým bol určený tento termín, nadobudol však účinnosť až 1. júla 2001. Preto nebolo možné určiť indexy na rok 2001 podľa zákona o zdravotnom poistení. Predloženým návrhom zákona sa odstráni uvedený nedostatok a umožní sa zúčtovanie prerozdelenia poistného na zdravotné poistenie za rok 2001. Predložený návrh zákona nebude mať dopad na zamestnanosť a tvorbu pracovných miest a nezakladá zvýšené nároky na štátny rozpočet Slovenskej republiky. Predložený návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Aby som objasnil ešte raz podstatu tohto zákona, prosil by som, aby sme sa sústredili na tie dátumy. Podľa všeobecne záväzného právneho predpisu je povinné ministerstvo zdravotníctva vydať do 30. júna príslušný predpis, ktorým sa určuje index rizika. Žiaľ, vzhľadom na legislatívny proces sme schválili tu v Národnej rade príslušný zákon, ktorý nadobudol účinnosť až od 1. júla. To znamená, že ministerstvo zdravotníctva nemalo možnosť na príslušný kalendárny rok vydať všeobecne záväzný právny predpis, ktorým by sa určili indexy rizika, ktoré slúžia na zúčtovanie toho tzv. prerozdeľováku. Preto vás prosím, aby sme spoločnými silami odstránili tento nedostatok, ktorý tak trošku aj našou vinou vznikol. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega, za uvedenie návrhu zákona. Nech sa páči, zaujmite miesto určené pre navrhovateľa. Skôr ako dám slovo spoločnému spravodajcovi a ďalším, vyzývam ďalšieho predkladateľa návrhu zákona pani Tóthovú, aby sa dostavila do rokovacej miestnosti, pretože zrejme o 10 alebo o 5 minút budeme pokračovať v ďalšom rokovaní. Teraz má slovo spoločný spravodajca výborov pán poslanec Barnabás Ferkó, ktorého určil gestorský výbor, výbor pre zdravotníctvo, aby nám povedal stanoviská výborov. Pán kolega, nech sa páči, máte slovo. B. Ferkó, poslanec: Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi, aby som v súlade s § 73 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky vystúpil pri rokovaní Národnej rady Slovenskej republiky v prvom čítaní o návrhu poslanca Národnej rady Petra Finďa na vydanie zákona, ktorým sa určujú indexy rizika nákladov na zdravotnú starostlivosť jednotlivých skupín poistencov za rok 2001 (tlač 1400), ako spravodajca určený Výborom Národnej rady Slovenskej republiky pre zdravotníctvo. Ako spravodajca k tomuto prvému čítaniu si osvojujem stanovisko, že predmetný návrh spĺňa z formálnoprávnej stránky všetky náležitosti návrhu zákona uvedené v § 67 a v § 68 zákona o rokovacom poriadku, ako i náležitosti uvedené v legislatívnych pravidlách. S ohľadom na oprávnenia, ktoré pre mňa, ako spravodajcu výboru vyplývajú z § 73 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku, odporúčam, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla v zmysle § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku Národnej rady na tom, že po rozprave odporučí predložený návrh zákona prerokovať v druhom čítaní. Súčasne odporúčam v zmysle § 74 ods. 1 zákona Národnej rady o rokovacom poriadku v súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady č. 1556 z 25. februára 2002 prideliť v druhom čítaní návrh na prerokovanie ústavnoprávnemu výboru a Výboru Národnej rady pre zdravotníctvo. Za gestorský výbor navrhujem v súlade s citovaným návrhom predsedu Národnej rady Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre zdravotníctvo, pričom odporúčam, aby ústavnoprávny výbor návrh zákona prerokoval v lehote do 13. mája a gestorský výbor do 14. mája 2002. Skončil som, pán predsedajúci, môžete otvoriť rozpravu. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega. Nech sa páči, zaujmite miesto určené pre spravodajcu. Otváram všeobecnú rozpravu o tomto bode nášho rokovania. Keďže som nedostal písomne žiadnu prihlášku do rozpravy, pýtam sa, kto sa z vás hlási ústne. Pán poslanec Drobný. Uzatváram možnosť podania ďalších prihlášok do rozpravy. Pán kolega, nech sa páči, máte slovo.