F. Mikloško, poslanec: (2001-12-12):
Dovolím si povedať jedno provokatívne vyhlásenie, že keby nebol prijatý v týchto revolučných časoch, keď ešte nebola ucelená ani politická scéna a ani – by som povedal – nejaký myšlienkový svet celej ponovembrovej éry, že pravdepodobne by možno ani takýto dobrý zákon nebol prijatý. Patrí na chválu tých, ktorí ho koncipovali a ktorí ho urobili európskym spôsobom. Od toho času a najmä po vzniku samostatnej Slovenskej republiky bolo tu niekoľko snáh zmeniť zákon o vysokých školách. Pokúšal sa o to pán minister Kučera, pokúšal sa ešte, neviem, kto všetko o to. Teraz tu vláda a konkrétne minister školstva predkladá zákon, alebo dielo, ktoré sa rodilo dva a pol roka. Hovorím to preto, že hneď chcem poukázať na to, čo povedal pán profesor Šťastný a pán poslanec Šťastný, že jeho návrh vrátiť na prepracovanie podľa mojej mienky nie je kam. Ľudia, ktorí ho robili, ktorí ho dva a pol roka tvorili a ktorí sú už isto v myšlienkovom tuneli, nie sú schopní do januára pripraviť iný zákon, keď dva a pol roka tento zákon do tejto podoby pripravovali. Ak tieto návrhy zákona... Čiže my môžeme v tejto chvíli urobiť len jednu vec podľa mňa, zákon posunúť do druhého čítania a tam otvoriť diskusiu veľmi vážnu s tým, že parlament na seba zoberie tú politickú vôľu, ktorú možno celkom dobre ministerstvo nebolo schopné v tom zápase, povedal by som, v intelektuálnom zápase, ktorý tu na Slovensku je medzi jednou rovinou rektorov, rovinou dekanov a tak ďalej atď. To je diskusia, ktorá nemá konca, a ja si dovolím povedať, že nebude mať konca na Slovensku, pretože to je ešte nevykvasené prostredie. To je prostredie, kde pravdepodobne celkom ani nevieme, čo tu má byť tak, aby boli všetci spokojní. A teda si myslím, že by možno, vrátiť ho nie je kam, pretože do mesiaca nemôže nikto prepracovať novú filozofiu zákona. Môžeme sa pokúsiť do druhého čítania a to druhé čítanie možno odložiť dokonca ešte o ďalšiu schôdzu. Čiže môžeme sa pokúsiť urobiť predsa z tohto zákona niečo, čo by znamenalo všeobecný konsens. Ak nie, tak si myslím, že tento zákon v tomto volebnom období už nemá šancu uzrieť svetlo sveta. A dovolím si povedať, že ktorákoľvek vláda príde po tejto vláde, bude mať ten istý vnútorný problém – urobiť zákon, s ktorým by bol každý spokojný. Proste tie tlaky a názorové rozdiely sú také veľké, že za 8 rokov sa to nepodarilo nikomu. Čiže toto navrhujem celkove: Posunúť do druhého čítania, pokúsiť sa to prepracovať. Ak sa nám to nepodarí do januárovej schôdzi, odložme to ešte o jednu, ale má to šancu za tie 2 – 3 mesiace v parlamente dozrieť. Inde už to šancu dozrieť nemá. Čo sa týka financovania. Ja si myslím, že – a to vidím povedzme v oblasti financovania cirkvi, alebo ktorékoľvek, zdravotníctva, kdekoľvek – normálny model financovania možno vytvoriť tam, kde je sociálne, ekonomicky aj duchovne stabilizovaná spoločnosť. Čiže tu musíme prijať spoločnosť v takom stave, v akom je. To znamená, vnútorne rozbitú, otrasenú, s veľkými rozdielmi. A musíme sa pokúsiť nájsť model, v ktorom predsa nejakým spôsobom – by som povedal – štát pomôže preklenúť ešte obdobie, keď je to rozkolísané. To je môj vnútorný pocit, že skôr sa v tejto chvíli prikláňam k tomu, aby napríklad aj externé štúdium nebolo platené, pretože jednoducho je to všetko takto rozkolísané, a to znamená, ešte si myslím, že v tom prechodnom období ten štát by tam mal trošku držať ruky. Ja za náš klub navrhujem: Posuňme to ďalej, skúsme s tým niečo urobiť, keď to nepôjde, nebude hanbou povedať, že to nevyšlo, nepodarilo sa to. Možno sa to podarí ďalšej vláde. Možno sa to podarí ešte neskôr, ale v tejto chvíli to zastaviť, to znamená kapitulovať a vlastne už v tomto volebnom období. Dovolím si povedať, že keď príde nová vláda s novým ministrom, novým tímom, že to bude trvať znovu mesiace, možno roky, kým sa zhodnú, vôbec ministerstvo, v nejakej novej koncepcii. To je môj skromný názor človeka, ktorý už veľa v živote skúsil a videl. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. S faktickou poznámkou na vystúpenie pána poslanca Mikloška chce reagovať päť poslancov. Uzatváram možnosť podania ďalších prihlášok. Ako prvý má slovo pán poslanec Osuský. Nech sa páči, pán kolega.