P. Hrušovský, predseda NR SR: (2004-09-07):
Otváram rozpravu o tomto bode programu. Do rozpravy sa ústne hlásia pán poslanec Číž, pán poslanec Béreš. Písomne je prihlásený pán poslanec Hurban, ospravedlňujem sa, dostal som až teraz jeho písomnú prihlášku. Chcem vás požiadať, aby sme po prerokovaní vráteného pánom prezidentom zákona hlasovali a potom ďalšie hlasovania uskutočnili o 17.00 hodine. Je všeobecný súhlas s takýmto návrhom? Áno. Nech sa páči, pán poslanec Hurban. J. Hurban, poslanec: Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, ctené kolegyne a kolegovia, vážený pán podpredseda vlády, prezident Slovenskej republiky svojím rozhodnutím z 22. júla 2004 vrátil Národnej rade zákon z 30. júna 2004, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov. Chcem ctenému auditóriu pripomenúť, že tento zákon predovšetkým a prioritne riešil alebo rieši dlhodobý spor mesta Kežmarok a obce Ľubica o stanovenie nových katastrálnych hraníc na sídlisku Juh. Ako jeden z predkladateľov zákona chcem sa vyjadriť k dôvodom, ktoré viedli pána prezidenta k vráteniu zákona na opätovné prerokovanie v Národnej rade. V časti II je vyslovená domnienka, že kompetencia vlády rozhodnúť o inej zmene územia obce aj bez jej súhlasu je zásahom do ústavného princípu samostatnosti obce a že podľa rozhodnutia Ústavného súdu č. 5/1997 rešpektovanie územnej samosprávy je rovnako ako zachovávanie základných práv a slobôd nevyhnutným komponentom právneho štátu a zároveň že obec je samostatný územný samosprávny a správny celok Slovenskej republiky združujúci osoby, ktoré majú na jej území trvalý pobyt. Ak žijeme v právnom štáte, kladiem si nasledovné otázky. Ako je možné, že vyše 4 500 obyvateľov dotknutej časti sídliska Juh sa prihlásilo k trvalému pobytu v meste Kežmarok. Štatistický úrad Slovenskej republiky porušil zákon č. 165/1998 Z. z. o sčítaní obyvateľov, domov a bytov v roku 2001, keď neodôvodnene a na základe nezákonného výkladu citovaného zákona Ministerstvom vnútra Slovenskej republiky zmenil výsledky sčítania obyvateľov a pričlenil ich k obci Ľubica. Ďalej, Ministerstvo financií Slovenskej republiky na základe nezákonných podkladov od Štatistického úradu Slovenskej republiky nezákonne od roku 2002 poukazuje podielové dane na dotknutých obyvateľoch sídliska Juh v obci Ľubica, čo predstavuje za roky 2002 až 2004 takmer 25 mil. korún. Ďalej, 4 500 obyvateľom Kežmarku sú upierané ich práva na vlastníctvo bytu a iné ústavou a zákonmi tohto štátu garantované práva. Takto by som mohol pokračovať v kladení otázok, ale o týchto veciach, takých citlivých, sa vo výhradách pána prezidenta nehovorí nič. Ja sa pýtam, kde zostal občan a človek. Ďalej, problematické je slovné spojenie: urbanistická súčasť. Sporné územie nielen administratívne, ale aj technicky, infraštruktúrne a urbanisticky úplne splynulo s mestom Kežmarok a tvorí jeho prirodzenú urbanistickú súčasť. Stačí naozaj jedna návšteva tohto dotknutého územia a netreba ďalšie teoretické výklady a poučky. Ďalej, zákon neustanovuje, čo je verejný záujem. Čo môže byť jasnejším a zrozumiteľnejším znakom verejného záujmu ako to, že dotknutí obyvatelia sídliska sú všetci prihlásení k trvalému pobytu v meste Kežmarok, nikdy, v žiadnom čase ani jeden z obyvateľov nebol prihlásený ani nevyjadril vôľu prihlásiť sa k trvalému bydlisku v obci Ľubica, alebo niekoľkonásobné petície, v ktorých podstatná časť týchto obyvateľov aj verejne prejavila vôľu byť obyvateľmi Kežmarku. Ďalej, podľa čl. 5 Európskej charty miestnej samosprávy so zainteresovanými samosprávami sa vopred prekonzultujú všetky miestne zmeny územných hraníc, príp. sa tam, kde to zákon umožňuje, uskutoční referendum. Hovorím zodpovedne, že toto prekonzultované so štatutárnymi zástupcami mesta Kežmarok aj obce Ľubica bolo. A nakoniec konštatovanie, že zmena územia je spojená aj so zmenou vlastníckych vzťahov, je úplne nesprávne, pričom ako keby podsúvalo predkladateľom zákona akýsi nejasný či dokonca zlý úmysel. Priamo v zákone je stanovené, že zmena katastrálnej hranice nezasiahne do vlastníckych vzťahov, teda vlastnícke práva zostávajú zachované v takom rozsahu, ako sú doteraz. Dovolím si tvrdiť a znovu zopakovať, že je vysoko pravdepodobné, že 21. júla 1992 naozaj neboli splnené zákonné podmienky pre rozhodnutie vlády Slovenskej republiky o odčlenení obce Ľubica od mesta Kežmarok. Ak sa tak napriek tomu stalo, myslím si, že je povinnosťou Národnej rady a vlády Slovenskej republiky, ktorá v tejto novele zákona túto kompetenciu dostáva, túto chybu zákonným spôsobom napraviť. Chcem vás teda prosiť a vyzvať zároveň, aby sme konečne dali priechod spravodlivosti a právu v meste Kežmarok. Prosím vás preto, ctené kolegyne a kolegovia, v mene skupiny poslancov, ale aj v mene obyvateľov mesta Kežmarok a najmä tej dotknutej časti sídliska Juh o podporu predloženého návrhu zákona. Ďakujem pekne.