B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-04-23):
M. Majdová, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážený pán predseda Národnej rady, vážený pán minister, vážené dámy, panie poslankyne, vážení páni poslanci . Dovoľte mi, aby som sa ako členka parlamentu i ako žena a zdravotná sestra s niekoľkoročnou praxou vyjadrila k predloženému návrhu zákona. Predkladatelia novely zákona o umelom prerušení tehotenstva prezentovali na verejnosti zámer, citujem: „Odstrániť nesúlad platnej právnej úpravy pri zachovaní súčasného právneho stavu.“ Koniec citátu. Aký je súčasne platný právny stav? Dnes sa ukončenie tehotenstva, pretože z technického a podľa môjho názoru i právneho hľadiska nejde o prerušenie, ale o ukončenie tehotenstva, čiže dnes sa ukončenie tehotenstva vykonáva v súlade so zákonom a vyhláškou ministerstva zdravotníctva, ktoré boli prijaté v roku 1986. Zdôrazňujem, boli prijaté v roku 1986. To znamená pred 17 rokmi. Kto sa aspoň trochu vyzná v medicíne, vie, že 17 rokov je pre rozvoj medicínskej, alebo ak chcete lekárskej vedy, veľmi veľa. Za tých 17 rokov vedecký pokrok v medicíne a v oblasti prenatálnej diagnostiky išiel dopredu míľovými krokmi. V roku 1986, keď boli prijaté spomínané právne predpisy, bolo skutočne možné zistiť genetické poruchy vo vývoji ľudského plodu zhruba v 24. týždni tehotenstva. Pri dnešnom stave diagnostických a vyšetrovacích metód je takúto diagnostiku možné vykonať už medzi 14. až 18., maximálne 20. týždňom tehotenstva. To znamená, o celých 4 až 6 týždňov skôr, ako to bolo možné pred 17 rokmi. Návrh, aby mohlo byť tehotenstvo z genetických dôvodov umelo ukončené v 24. týždni tehotenstva, teda z vedeckého hľadiska jednoznačne neobstojí. Mimochodom, 24. týždeň. Skúsme si tento nič nehovoriaci číselný kód preložiť do ľudskej alebo, ak chcete do hovorovej reči. 24. týždeň tehotenstva je ukončený 6. mesiac tehotenstva. Nie je nič výnimočné, ak v 6. mesiaci tehotenstva dôjde k predčasnému pôrodu. Dieťa, ktoré sa predčasne a neplánovane narodí v 6. mesiaci tehotenstva, je plnohodnotný človek s kompletne vyvinutými vonkajšími aj vnútornými orgánmi. Práve narodené i ešte nenarodené dieťa v 6. mesiaci tehotenstva vyzerá presne tak isto ako dieťa, ktoré sa narodí v normálnom termíne, teda v 40. týždni, čiže 9. mesiaci tehotenstva. Organizmus dieťaťa predčasne narodeného v 24. týždni tehotenstva je schopný začať plniť presne tie isté funkcie ako organizmus dieťaťa narodeného v 40. týždni. Z toho jasne vyplýva, že vnútromaternicový vývoj plodu je v 24. týždni prakticky ukončený a schopnosť 24-týždňového ľudského plodu prežiť mimo tela matky je z vedeckého hľadiska nespochybniteľná. Dnes je úplne bežnou praxou, že zhruba v 6. týždni tehotenstva si lekár pozýva rodičov dieťaťa na ultrasonografické vyšetrenie. Zámerne hovorím o rodičoch, nie iba o matke. Je predsa úplne prirodzené, že aj otec dieťaťa chce vidieť svojho potomka už v tomto ranom štádiu jeho vývoja a muži túto možnosť veľmi radi využívajú, zvlášť ak ich k tomu partnerka povzbudí. Takýto zážitok v nich prehlbuje pocit spolupatričnosti s matkou dieťaťa i s dieťaťom samotným. Takýto zážitok v nich prebúdza otcovskú hrdosť a pýchu. Takýto zážitok v nich prebúdza zodpovednosť za počatý život i odvekú túžbu muža milovať a chrániť svoju ženu a svoju rodinu. Ženy by mali takéto pozitívne city a schopnosti mužov podporovať, a nie ich vyhláseniami o samostatnosti, nezávislosti a nesprávne chápanom práve na súkromie posielať do zabudnutia. V tomto ranom štádiu tehotenstva si väčšina párov odnáša zo sonografického vyšetrenia fotografiu svojho dieťaťa. A v tomto ranom štádiu, keď rodičia ešte ani len netušia, aké bude mať ich dieťa pohlavie, hľadajú preň meno. Už v tomto ranom štádiu vývoja rodičia svoje dieťa bezvýhradne milujú. A preto je pre mňa ako pre ženu i zdravotnú sestru nepochopiteľné, ako je možné, že sa týmto milujúcim ľuďom o pár týždňov neskôr snaží naša spoločnosť nahovoriť, že život ich dieťaťa bude mať cenu iba vtedy, ak príde na svet ako stopercentne zdravý, silný a životaschopný jedinec. Je pre mňa nepochopiteľné, ako je možné, že sa naša na základoch humanizmu postavená spoločnosť snaží týmto milujúcim ľuďom nahovoriť, že môžu svoje ešte nenarodené dieťa len tak, na základe nejakého lekárskeho vyšetrenia prestať milovať a môžu ho nechať bez výčitiek svedomia zabiť. Nedokážem pochopiť, že spoločnosť, ktorá v mene dodržiavania ľudských práv a rovnosti šancí robí všetko možné i nemožné, aby pomohla telesne a mentálne postihnutým ľuďom integrovať sa ako rovnocenným členom spoločnosti, jednoducho, ja nedokážem pochopiť, že táto istá spoločnosť sa snaží rodičom nenarodeného dieťaťa nahovoriť, že pre ich dieťa je lepšie sa nenarodiť, a to preto, že by kvôli zdravotnému postihnutiu urobilo nešťastným seba i svojich rodičov. A navyše túto vysoko humánnu spoločnosť by jeho zdravotné postihnutie príliš veľa stálo. Všetky tie medicínske prípravky, návštevy lekárov, sociálnych pracovníkov, všetky tie financie vynaložené na kompenzačné prostriedky a ústavnú starostlivosť. A preto je vraj lepšie takéto dieťa zbaviť života skôr, ako si ho mohlo užiť. Rozhodli miesto neho, keď ho splodili, nech teda bez jeho súhlasu rozhodnú aj o tom, že pre túto spoločnosť nemá jeho život žiadnu cenu. Veď také dieťa by predsa podľa názorov niektorých vysoko humánnych kruhov nevedelo byť šťastné. Vážené dámy, panie poslankyne, aj medzi vami sedí niekoľko žien, ktorých dieťa prišlo na svet s viac či menej závažným ochorením. Len vy samy viete, koľko sĺz, lásky a sebazaprenia vás stálo, že ste sa svojmu dieťaťu museli venovať viac než iné matky. Pýtam sa vás, keby ste boli v čase tehotenstva vedeli, čo všetko budete musieť vy a vaše dieťa podstúpiť, boli by ste ochotné svoje dieťa zabiť? Nemilujete svoje dieťa oveľa viac práve preto, že sa narodilo slabšie a bezbrannejšie než iné deti? Nemilujete snáď toto svoje dieťa práve preto, že ste s ním strávili tak veľa času, kým ste ho naučili vyrovnať sa s jeho hendikepom? Máte snáď pocit, že vaše dieťa je menej spokojné či menej šťastné ako iné deti len preto, že prišlo na svet s istým obmedzením? Skutočné šťastie sa predsa nemeria ani výškou bankového konta, ani mierou intelektuálnych schopností. Skutočné šťastie sa nemeria ani fyzickou krásou. Skutočné šťastie je závislé jedine od našej ochoty a schopnosti prijímať výzvy života a prekonávať prekážky. Skutočné šťastie je závislé jedine od miery lásky, ktorú sme schopní prijímať a dávať práve tým najslabším, najbezbrannejším, najchorľavejším a spoločensky najzávislejším. Vážená snemovňa, medzi geneticky, alebo ak chcete, dedične podmienené ochorenia patrí napríklad aj krátkozrakosť, rakovina, srdcovo-cievne ochorenia, niektoré typy obezity a niektoré ochorenia tráviaceho traktu, cukrovka a iné poruchy metabolizmu. Prítomnosť týchto ochorení do veľkej miery ovplyvňuje kvalitu života človeka. Možno sa v blízkej budúcnosti dočkáme toho, že lekárskym vyšetrením bude možné už počas tehotenstva presne zistiť percento pravdepodobnosti výskytu niektorého z týchto ochorení. Zahrnieme časom aj takéto geneticky podmienené ochorenia medzi dôvody na umelé ukončenie tehotenstva? Pokus o dokonale zdravú a geneticky čistú ľudskú rasu sme v histórii ľudstva už raz mali. Verím, že táto snemovňa sa nechce podieľať na takýchto pseudovedeckých experimentoch a návrh novely zákona odmietne. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)