Fecko, Martin, poslanec NR SR (2012-05-10):
Vážený pán predseda Národnej rady, pán premiér, pani ministerka, páni ministri, poslankyne, poslanci, kolegovia, vážení hostia, Pán Boh mi doprial, aby som mohol zažiť v svojom živote, že ako poslanec stojím pri druhom programovom vyhlásení vlády. Dovoľte mi preto, aby som sa vyjadril k predloženému programovému vyhláseniu vlády, a to k rezortom, ktoré sú mne profesionálne a pracovne blízke, a síce k pôdohospodárstvu a trošku k životnému prostrediu. Necítim sa, na rozdiel od niektorých našich kolegov, byť odborníkom na všetky oblasti, takže iba k tomuto, keď dovolíte. Začnem oblasťou pozemkového práva. Nerád sa opakujem a nedá mi nepovedať vám všetkým, že už aj naši predkovia vedeli, že grunt je základom všetkého. Grunt je základom všetkého. Uvedomme si, že Slováci od roku 1993 majú list vlastníctva na vlastný dom. Slovák si vládne vo vlastnej krajine. To si mnohí asi nevieme ešte dodnes uvedomiť a my po dvadsiatich rokoch nevieme, koľko máme izieb v našom dome a kto tam býva. Nevieme, koľko tam máme parcel a koľko tam máme vlastníkov. Pri súčasnej výpočtovej a inej technike. Veď to je na hlavu! Takže dovoľte, aby sme s tým niečo, a vyzývam, aby sme s tým niečo robili, lebo jedna vláda si to presúva na druhú. A je to hanba. Stále sa hráme na slepú babu a výsledok nikde nevidím. Ale poďme k programovému vyhláseniu vlády, citujem: „Vláda Slovenskej republiky posilní vlastnícke práva k pôde. Uskutoční systematickú zmenu riešenia reštitúcií. Náhradný pozemok bude možné získať len v katastri, kde pôvodný nárok vznikol a v ostatných prípadoch sa uskutoční finančné vyrovnanie. Vláda Slovenskej republiky zefektívni evidenciu vlastníckych vzťahov, jeden vlastník, jeden kataster, jeden list vlastníctva. Vláda Slovenskej republiky urýchli dokončenie registra obnovenej evidencie pozemkov, ROEP, a procesu pozemkových úprav a scelenie pozemkov, ako aj ich priestorové a funkčné využitie, v rámci ktorých sa zameria na protipovodňové opatrenia, ako aj na opatrenia smerujúce k stabilite územia. Vláda Slovenskej republiky otvorí diskusiu o pozemkovom práve s cieľom zjednodušiť evidenciu vlastníckych a užívacích práv. Vláda Slovenskej republiky zruší poplatok za vyňatie pôdy z pôdneho fondu. Vláda Slovenskej republiky zruší poplatok za vyňatie pôdy z pôdneho fondu. Vláda Slovenskej republiky bude riešiť usporiadanie vlastníctva pozemkov a lesov známych i neznámych vlastníkov, a to aj lesov s najvyšším stupňom ochrany.“ Koniec citátu. Vážení prítomní, to nehľadajte vo vašom programovom vyhlásení vlády. Toto bol citát z programového vyhlásenia vlády, minulého, pani Radičovej, v oblasti pozemkového práva, kde som bol aj ja koaličným poslancom. Aj napriek tomu, že body programu Obyčajných ľudí, ako nás vtedy volali, že sme politickí zblúdilci a politický experiment, neboli naše body programu zapracované do programového vyhlásenia vlády, ale mal som za to, že táto oblasť takto definovaná je pomerne dobrá a s príslušnou výpovednou hodnotou. Pán premiér hodnotí, že v bývalom programovom vyhlásení vlády v 5. volebnom období boli len dve konkrétnosti. Hovorím, a myslím, že dáte mi za pravdu, že konkrétnosť nemusí byť vyjadrená iba číslom. Tak ja v tom krátkom úryvku, čo som teraz čítal, som našiel v pozemkovej agende hneď tri konkrétnosti. A to pri reštitúciách, náhradný pozemok bude v tom istom katastrálnom území, kde bol, pôvodný nárok vznikol. Jednoduché. Bolo to v Topoľčanoch? Dostaneš v Topoľčanoch. Konkrétnosť? Konkrétnosť. Evidencia vlastníckych práv vo forme jeden vlastník, jeden kataster, jeden list vlastníctva. Konkrétnosť? Konkrétnosť. Si fyzická osoba? Máš jedno „el véčko“ na celý svoj majetok v celej republike v katastrálnom území. Nech sa páči, okej. Zruší sa poplatok za vyňatie z pôdneho fondu. Jasné? Jasné. To je jedno, či to bude päť tisíc, desať tisíc žiadostí, zruší sa poplatok. Pre mňa, poslanca Obyčajných ľudí, je to konkrétnosť. Takže dúfam, že aj pre vás. To, či dané konkrétnosti boli navrhované medzi tým správne a dobre, či to bola iba utópia, fatamorgána, to už je iná debata. Ale konkrétnosť tam bola. To znamená, ja som tú konkrétnosť našiel a som ju citoval. Tieto konkrétnosti sú uchopiteľné, merateľné a kontrolovateľné. No a teraz poďme na to, čo sa znieslo v rozprave v tejto rokovacej sále v auguste 2010 k takto, aj k takto napísanému programovému vyhláseniu vlády. Dovoľte mi odcitovať. Takže iba niektorých. Pán Kažimír, 5. 8. 2010, 15.12 hodín: „Vážení prítomní, dnes posudzujeme dokument, z ktorého sa na vás valí verbálna transparentnosť, no fakticky sme svedkami nerozhodnosti a neúprimnosti. Táto vláda je v mnohých ohľadoch programovým aj personálnym experimentom.“ Pán Počiatek: „Plochý a relatívne všeobjímajúci text, ktorý sľubuje, no nevedno presne čo.“ Pán Záhumenský, ten to povedal 5. 8. o 18.33: „Toto je to, čo v programovom vyhlásení vlády chýba a čo si myslím, že nie je dobré pre občanov, že nevedia, ako sa bude vláda správať a budú musieť počkať na konanie vlády, akým spôsobom bude postupovať.“ A ukončím to súčasným ministrom, ktorý je ministrom pôdohospodárstva, takže pán Jahnátek, 4. 8. 2010, 16. hodina, 21. minúta: „Keď do volieb tieto strany podrážali svojich vlastných voličov, dnes sa dá konštatovať, že klamú a podrážajú všetkých občanov Slovenskej republiky, pretože programové vyhlásenie vlády sa týka občanov celého Slovenska, a kvetnaté reči, frázy a rôzne nedokonalé pokusy o sociálny obsah nemôžu zakryť, čo v tomto dokumente reálne je. Nechcem sa konkrétne vyjadrovať ku každej kapitole, ale to hodnotenie by bolo veľmi podobné, a je to identické pre celý materiál, opakujem, identické pre celý materiál, a to frázovitosť, populizmus, nekonkrétnosť, absencia originálnych riešení a ignorancia volebných sľubov.“ Tých, samozrejme, že výhrad, bolo viacej, citoval som len niektoré. Pri takejto guľometnej paľbe poukazujúcej na nekoncepčnosť, nekomplexnosť, nereálnosť, všeobecnosť celého bývalého programového vyhlásenia vlády som vtedy ako nový poslanec mal za to, že: Tak, Martine, uč sa, ako to má vyzerať, pretože si tu nový. Tak som bol teda veľmi zvedavý ako to teda tá vláda, ktorá nastúpila a ktorá takto sa vyjadrovala k nášmu programovému vyhláseniu vlády, kde som bol koaličný poslanec, ako to teda ona urobí. Tak som si to pozrel. Pretože keď niečo kritizujem a myslím to úprimne, nielen z politického príkazu, tak musím mať lepšie riešenie, ako je to, čo kritizujem. Tak sa pozrime, čo v programovom vyhlásení vlády, v stati o pôdohospodárstve pre oblasť pozemkového práva, nájdeme. Citujem: „Vláda vytvorí podmienky na urýchlenie postupu usporiadania pozemkového vlastníctva tak, aby bolo zabezpečené efektívne využívanie poľnohospodárskych a lesných pozemkov ich vlastníkmi. Urýchli proces vyvolania reštitučných nárokov.“ Pre objektívnosť a korektnosť musím ešte uviesť, že v stati týkajúcej sa rezortu dopravy, pôšt a telekomunikácii je uvedené, citujem: „Zaostávanie dôležitých projektov výstavby diaľnic a rýchlostných ciest, ale i modernizácia železníc súvisí s extrémne vysokou rozdrobenosťou vlastníctva pôdy na Slovensku. Vláda preskúma riešenie uplatňované v iných krajinách EÚ a bude hľadať principiálne riešenia na vysporiadanie, ako vysporiadanie pozemkov k stavbám dopravnej infraštruktúry zásadne zjednodušiť pre štát i vlastníkov dotknutých pozemkov.“ Koniec citátu. Keď som si to prečítal, tak som neveril vlastným očiam. Myslel som, že nemám úplné programové vyhlásenie vlády, tak som hľadal ďalej, no nikde som nenašiel. Teda mám asi plnú verziu, ktorá je tu. Áno, vážení predkladatelia, musím uznať, že ani ja by som nevymyslel lepšiu vetu povedať občanom, že môžem urobiť všetko, ale, naopak, nemusím urobiť nič a všetko je splnené. Takto štylizované vyjadrenie, nehnevajte sa, pre mňa je neuchopiteľné, nekontrolovateľné, frázovité, umocnené na druhú, no neviem, či aj nie na tretiu. Musím to uviesť, aby bolo jasné, že tvorcovia predchádzajúceho programu, aby si niekto nemyslel, že prišli z nejakých kamenných jaskýň alebo zemlianok a terajší predkladatelia z moderných hradných kancelárií. Takže myslím si, že aby bolo jasné, že kto si má čo komu vyčítať, myslím, že nikomu nič nikto. A dôležité bude to, aký bude reál a aký bude výstup, aký bol výstup náš, aký bude výstup váš. Takže poďme na to. Iba urýchliť proces vybavovania reštitučných nárokov, nie ukončiť? Nájde sa vláda Slovenskej republiky, ktorá to vôbec niekedy ukončí? Dňa 24. 6. 2012 to bude dvadsaťjeden rokov, čo je účinný zákon o reštitúciách, a osem rokov, to je dvestodvadsať deviatka, tá prvá, a osem rokov prešlo od zákona č. 503/2003 Z. z.. Všetko sa v tejto oblasti počíta na desaťročia? Nedá sa to urobiť na roky? Roky nestačia? Desaťročia?! Vážení, sa preberme! Dokedy budeme traumatizovať občanov? Dokedy štát nebude schopný povedať: Bodka. Tu máš, priznávam chybu. Nie, to je na hlavu! Uvedomme si, že na zhabaných majetkoch týchto rodín v roku 1948 a neskôr, aj skôr, vzniklo Československo. Kde by sme boli, keby oni ostali, alebo keby neostali, to je už iná otázka. Ale na ich majetkoch, to boli tie rodiny, na ktorých sa to všetko začalo na Československu robiť. A my nemáme tú slušnosť, aby štát priznal v reštitúciách chybu, aby sme sa týmto ľuďom pozreli čestne do očí a povedali: Áno, chceme to ukončiť. Iba urýchliť? Stále budeme niečo iba urýchľovať? To nie je o tom, že bude treba nejaké financie. To je o tom, aby ten človek, ktorý je tam zodpovedný, aby robil tú robotu, ktorú tam má robiť na tom pozemkovom úrade alebo na tom fonde. Je to iba o kontrole. Nie o financiách. Nechcem financie, chcem kontrolu výkonu práce štátneho úradníka. Aj by som bol radšej, keby bol audit práce štátnych zamestnancov, ktoré úrady majú robiť a čo robia a ako to robia a ktoré robia iné, ako majú robiť. Lebo aj takých zo svojej praxe musím povedať, že poznám. Žiaľ, vo väčšine prípadov sú oprávnené osoby už dávno mŕtve, čo si podali žiadosť. Ostávajú ich deti, respektíve zákonní dediči, ktorí už ani vôbec nevedia, že vôbec niečo tam také majú. Takže reči sa hovoria, chlieb sa je. A teraz dovoľte, aby som vám ukázal, alebo teda vyjadril sa k tomu, čo vlastne sme vám upiekli, čo vám nechávame, čo sme za tie dva roky, alebo nie za dva roky, urobili aj na tomto úseku. Pretože ja mám rád takýto odpočet. Nie odpočet chimér, téz, prognóz a neviem čoho všetkého možného. Realita. Takže poďme. Hovorím o pozemkových úradoch. K 31. 3. 2010 bolo uplatnených z celkového počtu 83 295 podaní, reštitučných, nevybavených 21 877. To znamená 26 % nevybavených. Za dva roky necelé, k 31. 3. 2012, je nevybavených 14 894 podaní. To znamená 18, 6 % z celkového počtu. Je pravdou, že 1600 podaní v Banskej Bystrici odišlo z titulu zlej klasifikácie, podľa všetkého z reštitučného titulu. Dobre, budiš, odišlo. Pri takto nastavenom tempe prác, ktoré sme aj my zaviedli za tie dva roky, vyzerá, že sme to mohli skončiť za šesť rokov. A mohol by byť koniec. Chvalabohu, mohol by byť koniec v jednej otázke reštitučnej. Myslím si, že to vôbec nie je nereálne. Len treba si vyhrnúť rukávy. Samozrejme, je to len v prvej rovine. A tá prvá rovina, to sú pozemkové úrady. Druhá rovina, ktorá je, to je rovina Slovenského pozemkového fondu, tam sa dostávajú reštituenti, ktorým nebolo možné pre zákonné prekážky pôvodný pozemok vydať a majú nárok na náhradu. Takže poďme, aký je stav na Slovenskom pozemkovom fonde. Počet finančných náhrad v roku 2010m - 1364 podaní vyriešených v objeme 1 129 167 eur. V roku 2011 - 1029 podaní v objeme 514 017 eur. Takže dúfam, že budete pokračovať v tomto trende nad tisícku vybavených reštitúcií, lebo ich tam je ešte dosť. Počet náhrad v pozemkoch, rok 2010 - 41 zmlúv vo výmere, poviem to v hektároch, 62 ha necelých; rok 2011 - 537 zmlúv o výmere, tiež to poviem v hektároch, 1312 ha. Takže myslím, že nárast je evidentný. Aj napriek tomu ešte je potrebné vyriešiť 25 808 podaní. Takže je čo robiť aj na fonde a dosť veľká väčšina z toho sú finančné reštitúcie, to znamená, tam myslím, že bolo konštatované aj minulou riaditeľkou, že je to reálne zvýšiť, teda to vyplácanie. Tam nemusia robiť nič iné, proste iba to vyplácať. Takže asi tak. Dúfam, že sa nedostaneme do situácie, keď nebude mať tento štát čo ponúknuť reštituentom, respektíve aj záhradkárom, vlastníkom v záhradkárskych osadách. A to tým, že povieme, že už nemáme pôdu, lebo sme ju, Slovenský pozemkový fond rozpredal. Pán minister na našom výbore prisľúbil, že sa to nestane, tak ja ho beriem za slovo a budem, keď dovolíte, na to aj dozerať ako poslanec. Bola by to doslova cielená sabotáž proti našim vlastným občanom, ktorí nám dali mandát, aby sme tu mohli byť, aby sme mohli aj toto riešiť. A to je jedno, či budeme koaliční, modrí, praví, fialoví, zelení, to je jedno, sme tu. Žiaľ, ale musím konštatovať, že nerád by som sa dožil, aby sa urýchlenie reštitučných konaní riešilo tak, ako sa začalo riešiť, áno, aj za tejto dvojročnej doby, ktorá nám už ubehla, kedy riešenie si predstavovali, viete ako, tí referenti?! Že nám konanie zastavia. Viete si to predstaviť? Vžite sa do pozície oprávnenej osoby, že dostane po pätnástich rokoch, po dvadsiatich rokoch, po desiatich rokoch dostane prvýkrát odozvu od nejakého úradu a vy ho vyzvete ako referent: Vážená pani, vážený pán, ak mi nedáte do tridsať dní rodný list, úmrtný list a neviem čo, identifikáciu, vaše konanie bude zastavené. No viete si to predstaviť? Viete si toto predstaviť?! Tak ja nie. Takto si urýchlenie reštitučného nároku nepredstavujem. Dúfam, že ani vy, páni vládni poslanci a vláda, ktorá budete to riešiť. Lebo to je ďalšia sabotáž, ako sa vysmiať reštituentom priamo do tváre. Väčšinou, ako som už spomínal, to sú starí ľudia alebo už ich deti. A ona je taká pani vystresovaná, že nevie, kde jej hlava stojí vtedy, keď dostane nejaký befel od úradu. Viete, ako sa starí ľudia radi chodia súdiť, že? Viete. Keď počuje súd, už nehovorím o tom, že ani na to vôbec nemá, aby dala žalobu na súd, pretože nie je finančne nijak zabezpečená. A potom sa jej vysmievajú kadejakí developeri a kadejakí iní pozemkoví špekulanti, ktorí hovoria, že: Však, čo ty chceš? Ty si reštituent, máš smolu, ty sa choď tam súdiť, my berieme tie pozemky. Tak to nie! Ďalšou otázkou a oblasťou, ktorá súvisí s pozemkovou agendou, je oblasť ROEP-ov, registrov obnovenej evidencie práv. Je to oblasť, ktorú sme už tak isto mali mať hotovú. A zákon je z roku 1995. Je potrebné ukončiť ešte 608 katastrálnych území, väčšinou je to v správe, správnym orgánom je tam kataster, správa katastra a mali by to byť už tie jednoduchšie územia. Tie zložitejšie riešil pozemkový úrad, ktorý ich má 98 % ukončené. Takže nemal by to byť až taký veľký problém. Len, len pani Košútovú budem citovať, všetko je o ľuďoch, kolegyňa, že? Takže ja sa s tým úplne stotožňujem, len o ľuďoch a o zodpovednosti, ale nie politickej, ale hmotnej a osobnej, vážení. O tej, že tam nebudeš a dostaneš pokutu, že si spreneveril a zneužil svoje postavenie. Takže dúfam, že aj tieto ROEP-y sa pohnú. A je to celoplošne na celom území. V roku 2011 bolo zapísaných 195 týchto registrov, žiaľ, musím konštatovať, že tu sa, no nerád by som sa dožil toho, aby sme prijímali reštitučný zákon, ktorý bude riešiť reštitúciu pri ROEP-och, že tu boli ľudia v našom demokratickom zriadení okradnutí o svoj majetok, lebo aj to sa stáva, žiaľ. Ten, čo mal dva hektáre, po ROEP-e mal 20 árov, a naopak. A mám aj podnety a budem to šetriť, pretože nie je možné, aby ste prichádzali pri takomto... (Vystupujúci sa odmlčal.) Vlastne, čo je ROEP? No, vyjadrujem sa, prepáčte mi, trochu profesionálne, pretože som s tým robil. Takže celý ROEP, ten register vlastne znamená to, aby pozemková kniha išla do archívu. To znamená, prelustrujete pozemkovú knihu, založíte list vlastníctva a na ďalšie obdobie už platí list vlastníctva, ktorý je tu. Na to sú vyčlenené financie a boli vyčlenené financie. Robilo sa to. Myslím, že tých 608 z tých 3 558 katastrálnych území je už iba nejaký ten zlomok. Veľa z nich je rozpracovaných, podľa mojich vedomostí okolo 400, 208 je doslova, že treba to začať. Takže treba to len dokončiť, aby sme pozemkovú knihu mohli dať do archívu. A máme listy vlastníctva, vieme, koho tu máme, to, čo som povedal, koľko máme izieb, koľko máme vlastníkov. To, že tam budú aj neznámi, a tých neznámych je momentálne jedna tretina v našej republike, tak to je teda na hlavu. Takže by som bol veľmi rád, keby sme sa aj tejto otázke venovali. A dúfam, že pán minister bude náchylný aj na takéto debaty, pretože ja neviem, kedy sa táto agenda dostane, či to nebude iba poslanecká iniciatíva vládnych poslancov. Lebo zatiaľ z vlády vyzerá podľa tohto znenia, mne to tam nevyplýva, že by prichádzali vládne návrhy. Takže poďme k ďalšej, ktorá tu už bola spomínaná oblasť, a to je, ja tomu hovorím nejaká nadstavba v pozemkovom práve, a to sú pozemkové úpravy. Projekty pozemkových úprav, to znamená sceľovanie pozemkov, pretože my sme zdedili uhorské právo, nie rakúske. To znamená, naša deľba pôdy môže byť na meter štvorcový, ktorý je evidovaný na katastri a môže byť ešte na to urobený geometrický plánok. To znamená, že berme tak, že pozemkové úpravy mali povedať, ako tá krajina až do detailu, hon bude vyzerať. Ďalej, to nie sú komasácie. Komasácie to je iba scelenie, ale pozemkové úpravy, znamená aj návrh, ako to má byť plošne vyriešené v území. A na to, ako povedal pán minister, aj teraz predo mnou a myslím, že ten je ten najkompetentnejší, ktorý má sa čo k tomu vyjadrovať, lebo on je ministrom, hovoril, že máme ešte 30 mil. z eurofondov. Bol by som veľmi rád, keby sme ich účelne využili na túto činnosť. Pretože Rakúšania to robia od vojny a ešte nemajú celé územie skomasované. Takže dúfajme, že aj u nás to nebudeme ťahať ďalších nejakých tridsať, štyridsať rokov, hoci musím uviesť, tak ako hovoril pán minister, že to nie je dvojtýždňová, dvojmesačná, ani dvojročná nejaká oblasť, kedy by sme to mohli ukončiť. Každé územie podľa mojich skúseností trvá od dvoch do piatich rokov, a to aj závisí proste, samozrejme, ako sú aktívni účastníci týchto pozemkových úprav, ktorí sú vlastníkmi a užívateľmi v danom chotári. Nie kadejakí úradníci, Slovenský pozemkový fond, kataster, neviem kto, ktorý v mnohých prípadoch tam diktuje, ako to má byť. Nie! Účastník, to znamená obyčajný vlastník, obyčajný užívateľ, ktorý tam funguje a ktorý tam chce ten svoj rozvoj ďalej realizovať. Celkove z 3 558 katastrálnych území máme 148 území na Slovensku zapísaných a 286 území rozpracovaných. No a musím, vidím ho tu, nevidím ho tu, pána Želiezku, kolegu, dotknúť sa aj jeho trošku agendy, a síce záhradkárskych osád, pretože aj on riešil tam tie nejaké záhradky, ktoré sú v Bánovciach, a prišiel ku mne a povedal, že: Tak, Martin, nevyriešili sme to spolu, musí prísť až SMER – SD, aby sme to pohli. No ja o záhradkách v programovom vyhlásení nevidím nič. Takže, pán kolega, dúfam, keď ma počujete, že záhradky budete riešiť, tak ako sme ich riešili my, nemali sme to v programovom vyhlásení a boli riešené. Tak dúfam, že si vezmete príklad a budú riešené aj záhradkárske osady, pretože súčasný stav je asi taký, že z 1 691 osád, ktorých na Slovensku je evidovaných, najmenej v Trnave - 22, ktoré sú v konaní, najviac v Bratislave, kde je 92 osád v konaní, prebieha konanie v 424 osadách. Týka sa to 29 329 užívateľov, 18 tisíc vlastníkov, 18 214 vlastníkov o celkovej výmere 1 390 ha. To sa však nedá skryť pod tú vašu jednu vetu, ktorú ste tam dali, lebo tu sa najprv vlastníctvo musí tým záhradkárom dať, až potom môžu vstúpiť do užívania. Hoci to máme tu spätne, je to len taký závan socializmu ešte, ale dobre, budiš. Zákon je tu, č. 64 z roku 97, tiež začína mať fúzy, to znamená, tiež by som bol rád, keby sme to už ukončili, lebo všetko je o tých ľuďoch. Celkove záhradkári majú okolo osemdesiat tisíc členov, takže predpokladám, že by to ocenili, keby sa v jednej vláde aj táto problematika ukončila. A čo sme na tom poli urobili my? Aby sme nekritizovali, pretože ja mám rád zametať si pod vlastným prahom, a potom ísť robiť ďalej. Takže v prvom rade sme museli hasiť to, čo vy ste nestihli, a síce, rozhodnutie, prehraté, Európskeho súdu pre ľudské práva z roku 2008, ktorý nám určil vo veci Trenčianskych Biskupíc vlastníkov pozemkov v záhradkárskej osade, že musíme sa trošku nejako ináč popasovať s cenou pôdy v tomto konaní a že mala by to byť nejaká reálna cena, nie tri koruny za meter štvorcový. Hovorím ešte v korunách, takto bol pôvodný zákon postavený, tri koruny za meter štvorcový ako základná taxa. Áno, pán minister hneď v prvom polroku inicioval, pán Zsolt Simon, túto novelu. Ja som bol veľmi rád, že na to zareagoval, a prijali sme novelu, ktorá je účinná od 1. 4. 2011, a v súčasnosti vlastníci už kalkulujú nie s 12,50 a 18,50 v krajských mestách, ale s cenou 300 až 700 korún za meter štvorcový. Takže, myslím, nie je to trhová cena, ale je to už nejaká iná reálnejšia cena, ktorá by mala o tom niečo hovoriť. Takže to, dúfam, že je pravdou, že novela podmieňuje oceňovanie u všetkých záhradkárskych osád vytvorením znaleckého posudku, vyhotovením znaleckého posudku. Bolo to pozastavené, áno, uznávame, pretože do konca roku 2011 museli byť, resp. bol nárok na tých vlastníkov, ktorí už sú ukončení, mohli si požiadať znovu o doplatenie rozdielu cien. Preto pani riaditeľka Slovenského pozemkového fondu zaujala stanovisko, že budeme to riešiť naraz, aby sa všetky osady, znalecké posudky robili pri jednom, ako sa hovorí, tíme, aby sme to nemuseli na desaťkrát. Takže v súčasnosti je už nový rok, tak dúfam, že sa to rozbehne, hoci fond je znovu nefunkčný, ale dúfam, že sa sfunkční, a hneď jednou z prvých vecí bude, že budeme riešiť aj znalecké posudky pre jednotlivé osady. Samozrejme, programové vyhlásenie vlády hovorí, v tejto oblasti je kopa dobrých vecí, to nemám problém podporiť, ale predsa len k niektorým sa ešte vyjadrím z tej mojej oblasti, pôdohospodárstva. Takže citujem vaše programové vyhlásenie vlády, nie staré, vaše už teraz budem citovať: „Bude podporovať prípravu opatrení súvisiacich s adaptáciou poľnohospodárstva na zmenu klímy prostredníctvom takých spôsobov hospodárenia, ktorými sa zvýši zadržiavanie vody v krajine, a prípravou účinnej politiky zachovania rozvoja hydromelioračných zariadení, závlah a odvodnení.“ Zopakujem, zvýši zadržiavanie vody v krajine a zároveň tu niekto hovorí o odvodnení? Vážení, to je trošku anomália, nehnevajte sa. Dúfam, že vieme, čo je odvodnenie? A my ideme na jednej strane, v jednej vete hovoríme, že budeme zadržiavať vodu, a v druhej hovoríme, že budeme odvodňovať? Tak dúfam, že nie, že to bola iba nejaká chyba. A odvodňovacie zariadenia majú životnosť štyridsať rokov. Keď si vezmete zberné a zvodné drény, tie trúbky, a vyzerá, že to boli 80. roky, to znamená, ony sú na konci životnosti. Dúfam, že nechceme teraz do toho investovať, že by sme to znovu odvodňovali? Lebo krajina si berie späť, voda je tam naspäť na tých honoch. Takže dúfam, že aj toto bola iba takáto nejaká chyba lávky, takže znovu to odvodnenie tam nebude. Ďalej, veľmi kvitujem, že bude sa zabraňovať neodôvodnenému záberu poľnohospodárskych pôd. Super, všetkými desiatimi. A ešte aj spoplatnenie dajte z pôdneho fondu. Všetkými desiatimi beriem, pretože ináč o našu krajinu by sme vôbec nestáli, o našu poľnohospodársku pôdu by sme vôbec nestáli. Lesy sa považujú za strategický štátny majetok, a preto ho garantujeme, neprivatizovateľnosť. Super, beriem. Áno, je to tak, ako hovoríte. Hovoríte, že pripraviť mechanizmy na dobudovanie systému hospodárskej úpravy lesov. Prečo iba HÚL-ku, prečo by sme nemohli dať do lesov aj projekty pozemkových úprav? Momentálne lesný pôdny fond bol z tohto celkom vyňatý. Dôvod? Odôvodňovali to, že nemôžu nájsť cenovú variáciu adekvátnosti pozemku v lese, pri pozemkových úpravách, hej. Myslím si, že keď si k tomu sadnú naši odborníci, máme rôzne výskumné ústavy, aj lesný, aj kadejaký iný, myslím, že mohlo by sa na tom popracovať, aby sa aj pozemkové úpravy mohli dostať na lesný pôdny fond, pretože lesy majú problém. Kolega Mičovský ma doplní, že majú problém s vyčleňovaním malých pozemkov, 0,5-hektárových, hektár, dva. Nútia vlastníkov združiť sa. Pozemkové úpravy sú sceľovanie. Dalo by sa možno niečo tam s tým urobiť, to znamená, bol by som iba rád, keby sme aj na lesnom pôdnom fonde začali uvažovať o pozemkových úpravách a našli spravodlivé a statočné riešenie, aby vlastník, ktorý bude mať to scelenie, nebol ukrivdený. Aby nenadával na túto vládu a štát, že čo vy tam, úradníci, múdri, ste zase urobili a ste ma okradli zase o majetok! To by som nebol rád. Takže na toto by som apeloval. A myslím, že nebudem citovať ďalšie, je tam veľa dobrých vecí. Takže dúfam, že to zvládneme. A tak ako povedal pán kolega Martvoň a je asi o tom presvedčený, že minister pôdohospodárstva obstojí a bude ukazovať svoje kvality a schopnosti aj v tomto novom rezorte, tak ja pevne verím, že aj takto sa bude správať. A ako povedal na výbore pán minister životného prostredia, teda pôdohospodárstva, že doteraz bol v rezorte, ktorý pôdu bral, a teraz sa stáva ministrom rezortu, ktorý pôdu bude chrániť, tak dúfam, že tieto slová si berie k srdcu a boli úprimné a že bude sa tomu tak aj venovať. Takže uvidíme, aké budú reálne výstupy. Dúfam, že dôstojne naplníte programové vyhlásenie vlády v oblasti pôdohospodárstva a že naplníte aj predposlednú a poslednú vetu, ktorú máte v svojom programovom vyhlásení na 61. strane, a že takto bude daná bodka v oblasti pôdohospodárstva. Trochu poznámok dovoľte mi ešte aj k životnému prostrediu. Tam máme, myslím, že už tu lepších odborníkov, ako som ja. Ale ja veľmi kvitujem a budem hovoriť stále, keď chceme mať životné prostredie, tak nemôžeme mať vlastníka, ktorý stále hovorí štátu, že však ty ma obmedzuješ, moje vlastnícke práva. To už tu bolo hovorené. Vlastník diktuje, čo tam bude. To znamená, 100-percentne sa pripájam k tomu, aby sme sa vysporiadali, respektíve najlepšie by bolo, keby sme to zamenili, minimálne tie päťky v stupňoch ochrany. Len teraz čo sú tie diamanty, čo máme na Slovensku, hej, to nám celý svet závidí v mnohých prípadoch. Aby sme tieto zamenili a aby to mal štát alebo príslušný nejaký rezort, ktorý bude proste za štát tam vystupovať, alebo ten, komu to dáme, ale nemôže to byť vlastník, ktorý stále nám bude do uší, áno, že ma obmedzujete, moje hospodárenie a neviem čo všetko možné. Takže 100-percentne sa hlásim k tomu, aby sme to vysporiadali raz a navždy a aby vlastníkom, keď tam chceme mať ochranu prírody, bol ten, kto tú prírodnú ochranu tam chce. Nie ten, kto bude iba deklarovať, že ju tam chce a neochraňuje. Samozrejme, som proti nejakej paušálnej ochrane, treba to prehodnotiť, lebo v mnohých prípadoch sa robilo to, že oplotíme dané územie, hej, lebo tam máme poniklec, napríklad, hej, a zistíme, že za štyri roky nám ten poniklec odíde stade, lebo tam nastúpia trnky. Lebo vtedy tam bol iný režim, sa vypásalo, hej, a akonáhle sme to ohradili, už to vypásanie tam nie je, a už sú tam trnky a poniklec ide, viete kde. Takže bacha. Dúfam, že to nebude takýmto spôsobom robené. Vážení prítomní, ja by som chcel pánovi ministrovi životného prostredia popriať jedno. Aby preňho strom nebol iba kubík dreva, ale aby to bol živý organizmus so všetkými ostatnými funkciami na tejto zemi, a to je jedno, či rastie v lese, na lúke alebo pri ceste. Je ministrom životného prostredia, nie ministrom hospodárstva. Takže, pán minister, keď ma počujete, dúfam, že takto budete riadiť toto ministerstvo. A bol som veľmi rád, keď som sa dopočul, že súčasne sa nechce zrušiť to ministerstvo, lebo myslím si, že to by bola možno tá najväčšia chyba. A keď naši predkovia, a máme k nim nejakú úctu, nám tu nechali tú pestrosť slovenskej prírody, že môžeme vidieť na Slovensku lietať aj orla, aj jarabicu, aj škovránka, aj jeleňa, aj vlka, máme právo, aby to naše deti nevideli? Aby za našej éry toto z našej prírody vymizlo? Ja hovorím, nemáme právo. Nemáme právo, aby sme ochudobnili o túto krásu naše deti. Aby to mohli v reálnom živote vidieť, nie iba z kníh a z múzeí. Takže dúfam, že takto bude aj minister životného prostredia pristupovať ku životnému prostrediu. Ešte dovoľte, moje konečné nejaké záverečné slová, že pokiaľ nám pôjde všetkým o vec a budú sa prijímať a predkladať zákony, ktoré budú zjednodušovať, nie komplikovať život našich občanov, tak nemám problémy so svojím svedomím a potom tieto návrhy, a jedno, či to bude z pravého brehu, z ľavého, koalícia, opozícia, modrý, fialový, mne to je jedno. Nech to bude takto a nech to bude pre vec. Dúfam, vážená vláda, že nezopakujete svoje postupy z minulého vládnutia, kde ste prijímali uznesenia a nariadenia vlády, napríklad uznesenie vlády č. 351 z roku 2010 z 25. 5. 2010, ktoré vyšlo v Zbierke zákonov pod č. 239/2010, ktoré stálo nad zákonom Národnej rady. Stálo nad zákonom Národnej rady. No dúfam, že toto tu nebude. Pán minister, pán Zsolt Simon, exminister, mohol by hovoriť, koľko ešte zrušil ďalších takýchto nariadení v tomto rezorte. Takže dúfam, že nebudete pokračovať v týchto praktikách. Vážená vláda, vážení vládni poslanci, zároveň apelujem na vás, aby ste mali dobrý nos a dobré cítenie na výber kandidátov a hlavne odborníkov na jednotlivé posty, ak sa rozhodnete vymieňať, ako je to tu zvykom po každej výmene vlády, čo my, obyčajní, kritizujeme, pretože ja hovorím, že všade musí byť odborník, a to je jedno, či je takisto straník, nestraník. A už som citoval pani kolegyňu Košútovú, zdieľaný názor, a myslím si, že iba o ľuďoch to je. O našich blížnych, ktorým by sme mali pomôcť. A my by sme tu mali byť to zrkadlo, ktoré by malo hovoriť, že takto by ľudia povedali: Toto je ten poslanec, chcem sa k nemu priblížiť. To je dobrý človek, chcem takto ísť ďalej. Osobne dúfam, že sa dožijem vlády, ktorá pri ukončení svojho volebného obdobia zúčtuje napríklad aj to: Reštitúcie? Vybavené. ROEP-y? Ukončené. Záhradky? Ukončené. Občania vám budú za to vďační. Držím palce všetkým, ktorí sa o to zaslúžia, a priložím tiež svoje ruky a svoju hlavu k tomuto dielu. Takže, Pane Bože, žehnaj našim snaženiam v parlamente a veď naše kroky k cieľom na tvoju česť a chválu. Ďakujem za vašu pozornosť. (Potlesk.)