M. Záhumenský, poslanec: (2009-10-29):
Vláda Slovenskej republiky zobrala poľnohospodárstvo za svoju prioritu a myslím si, že dala mu tú vážnosť, ktorú si tento sektor zaslúži, pretože poľnohospodárstvo patrí k významným súčastiam národného hospodárstva. A keďže to je definované v programovom vyhlásení vlády, tak takto sa aj vláda k tomuto sektoru stavia. Vieme dobre, že táto vláda Roberta Fica dala plné priame platby za rok 2007, 2008, 2009 a nebyť krízy, ktorá je najväčšia kríza, čo postihlo celosvetové hospodárstvo, tak nepochybujem, že by aj rok 2010 boli plné priame platby. A napriek tomu, že je taká vážna kríza v hospodárstve, tak vláda vyčlenila maximum zdrojov, ktoré bolo možné vyčleniť a skôr škrtala v iných sektoroch ako v sektore poľnohospodárstva. Rád by som si tiež predstavil na rok 2010 plné priame platby, ale musíme si uvedomiť, že skutočne kríza nepostihla len Slovensko, ale Slovensko postihla v dôsledku svetovej hospodárskej krízy. Čiže, ak zoberieme to, že prioritou poľnohospodárstvo je, tak sa k tomu vláda aj takto stavia počas celého vládneho obdobia. A okrem toho, že v roku 2008 boli plné priame platby, bola aj najvyššia štátna pomoc, akú kedy slovenská vláda poľnohospodárom dala. Okrem toho významným faktorom v roku 2008 bolo to, že presmerovala podpory z podporovania ničoho, ktoré ste zaviedli vy, to znamená, mulčovania a nie výroby. Opäť vrátila podporu do živočíšnej výroby alebo do intenzívnych výrob, ako je živočíšna výroba, ovocie, zelenina, vinohradníctvo, vinárstvo, ktoré môžu a zamestnávajú ľudí, ktorí vytvárajú vyššiu pridanú hodnotu a to je tá devíza, ktorú aj poľnohospodárstvo má vracať spoločnosti cez zamestnanosť, cez obrobený vidiek, cez kultúru krajiny a kvalitu života na vidieku. V kontexte podpory vlády a postavenia poľnohospodárstva v národnom hospodárstve je aj hospodársky výsledok pre rok 2008. Ctené kolegyne, kolegovia, rezort nikdy nedosiahol taký výsledok, aký dosiahol v roku 2008, to je plus 3,9 mld. korún. 3,9 mld. korún je dôsledkom toho, že tri roky postoja vlády k poľnohospodárstvu sa premietlo aj do hospodárskeho výsledku a nielen do hospodárskeho výsledku, ale aj do investícií, do strojového parku, zariadení, rekonštrukcií budov a tak ďalej. Čiže, ak kritizujete historický princíp, že Slovensko dostáva menej a treba ho zrušiť, nesmieme zabudnúť na to a poľnohospodári na Slovensku nezabúdajú. Myslím si, že ani ľudia nezabúdajú, kto bol pri moci, keď sa Slovensko pripravovalo na vstup do Európskej únie, kto vytváral podmienky na vstup Slovenska do Európskej únie a kto podpísal takto nevýhodné podmienky Slovenska, keď sme vstupovali do Európskej únie. Historický princíp Slovensko významne znevýhodňuje a pokiaľ by ste neboli darovali alebo odovzdali slovenské poľnohospodárstvo na oltár vstupu do Európskej únie, tak by sme mohli dostávať dnes z Bruselu podstatne viacej zdrojov bez toho, aby sme nejaký jeden cent navyše museli odviesť do Bruselu. Čiže, ctená kolegyňa Tkáčová, bol by som rád, keby ste si uvedomili a nezabúdali na to, že práve vaša vláda a vláda pána Dzurindu spôsobili to, že slovenskí poľnohospodári sú takýmto spôsobom handicapovaní. Ak sa pozrieme na pár čísel, kým v roku 2008 Európska 27 dostala 51,6 mld. eur, čo bolo takmer 86,8 % z celkových zdrojov podpory, tak iba 13 % išlo do nových 12 krajín. Iba 13 %. Ale ak sa pozrieme na podporu Slovenska, pre Slovensko to vychádza iba 171,5 eura na hektár, čo je najmenej z krajín V4. A to je preto, lebo iné krajiny V4 ako Česko, Poľsko a Maďarsko oveľa tvrdšie bojovali za svoje podmienky, ale hlavne urobili oveľa, oveľa viacej v príprave na vstup do Európskej únie. Priemerná podpora v Európskej únii je 319 eur na hektár, ale ak sa pozrieme napríklad na Slovinsko, Slovinsko má 548 eur na hektár. Ak si pamätám, Slovinsko vstupovalo spolu s nami do Európskej únie a Slovinsko bola jediná krajina, ktorá bola schopná zaviesť plný IACS. Keďže ste sa nepripravovali na vstup do únie ani inštitucionálne, tak ste nevytvorili podmienky na to, aby sme mohli prijať plný IACS, aby sme mohli dostávať podstatne väčšiu podporu do poľnohospodárstva, ako ju dostávame. Samozrejme, Nemecko 380 eur na hektár, Francúzsko 352 eur na hektár, ale Maďarsko 269 eur na hektár, Česko 240, Poľsko 201. Všetci konkurenti Slovenska dostávajú podstatne viacej na hektár, ako dostávajú slovenskí poľnohospodári a týmto ste vytvorili nerovné podmienky pre slovenských farmárov. A vy kritizujete historický princíp. Samozrejmá vec, plne s vami súhlasím, že ho treba zrušiť po roku 2013 a je to jedna z hlavných úloh pre budúcu vládu, ale už aj túto vládu, ktorá pripravuje, kde sa pripravuje vlastne reforma poľnohospodárskej politiky, aby tento historický princíp bol zrušený. Ja som tu, v tejto snemovni už niekoľkokrát povedal, že slovenskí poľnohospodári sa nebránia tomu, aby bola podpora nula, aby Európska únia nepodporovala farmárov, aby všetci poľnohospodári dostali nulu, samozrejmá vec, nemôže prejsť podpora na národné rozpočty tak, ako sme svedkami toho dnes, keď je kríza a Francúzsko, francúzsky prezident sľúbil svojim farmárom 1 mld. eur na úver a ďalších 680 mil. eur do ďalších podpôr, len aby francúzski farmári mohli prežiť. Akonáhle to bude postavené na národné rozpočty, tým pádom nebudú konkurovať poľnohospodári, ale budú konkurovať ekonomike jednotlivých krajín. To znamená, že je možné, aby v Európskej únii neboli žiadne podpory pre farmárov a je možné vlastne ochrániť európskych poľnohospodárov tým, že sa zavedú clá pre tie krajiny, ktoré podporujú svojich farmárov do výšky ich dotácií a zároveň sa splní aj ďalší možný princíp, kde otvoríme tretiemu svetu, Afrike a iným krajinám, aby mohli dovážať potraviny a zároveň môžeme tlačiť na nich, aby ochraňovali životné prostredie. Tam cesta je. Spojme svoje sily. Ale pokiaľ si pamätám, ani pán Mikloš, ani pán Dzurinda nikdy na Európskej rade alebo na Rade ministrov nepredložili návrh, aby sme zrušili dotácie pre poľnohospodárov v Európskej únii. Stále o tom rozprávate, ako treba zrušiť dotácie pre slovenských farmárov, ako slovenskí farmári zneužívajú peniaze daňových poplatníkov, ako ich prežierajú, ako je to nevýhodné a tak ďalej. Čiže, ak máte za cieľ, čo si myslím, že bolo vaším cieľom, zlikvidovať slovenské poľnohospodárstvo, môžem vás ubezpečiť, že sa vám to v značnej miere podarilo. Keď sa pozrieme na sľuby, tých sľubov bolo dosť aj v predchádzajúcej vláde, ako je podpora poľnohospodárov. Na Kodanskom summite pán Dzurinda povedal, veľkodušne sľuboval slovenským farmárom, dostaneme také podpory ako roľníci ostatných prístupových krajín. Nikdy sa to nesplnilo. Ani dvojnásobné platy sa nesplnili, ani podpory farmárom sa nesplnili. Na tie sľuby sme si zvykli, ale netreba na ne zabúdať. V krátkosti nebudem snáď ani spomínať roky vládnutia predchádzajúcej vlády, ale chcem to povedať v kontexte. Čo sa vlastne stalo? Stalo sa to, že slovenskí poľnohospodári nie sú technologicky, technicky pripravení na to, aby boli schopní udržateľne konkurovať krajinám, ktoré podstatne viac podporovali svojich farmárov. Sú farmy, ktoré sú technologicky nevybavené, sú farmy, ktoré budú mať veľké problémy s krížovým plnením, budú mať problémy s ochranou spodných vôd, nedobudované silážne žľaby, nedobudované žumpy, nedobudované hnojné koncovky a podobne, ktoré budú stáť desiatky miliárd, a to zaostávanie osem rokov vlád Mikuláša Dzurindu sa aj dnes premieta veľmi významne práve do intenzívnych oblastí výroby, ako je živočíšna výroba, ovocinárstvo, zeleninárstvo a vinohradníctvo. Jeden citát, pani poslankyňa Tkáčová, ak dovolíte: „Cestou do pekla je predstava posilňovania konkurencieschopnosti domácich farmárov nalievaním peňazí.“ Je to váš citát. Smejete sa tomu, je to váš citát, ktorý vám rád pripomeniem, lebo za vašej vlády bola hlavná doména – lepšie potraviny dovážať a lacnejšie ich dovážať, ako doma vyrábať. Myslím si, že tú tézu už ste pochopili, že bola zlá a škodlivá. Ale pozrime sa, akým spôsobom boli alokované podpory do rastlinnej a živočíšnej výroby. Pred vstupom do Európskej únie, napríklad v roku 2000 išlo 46 % do živočíšnej výroby, v 2001 55 %, v roku 2002 64 %. Koľko išlo za vašej vlády? V roku 2003 ešte nebolo možné zmeniť rozpočet, tak tam išlo len 57, ale už v roku 2004 za pána Simona 6 %, v roku 2005 8 % a v roku 2006 9 %. Tu je základ likvidácie intenzívnej výroby. Tu hľadajme základ problémov, s ktorými sa dnešná vláda borí. Likvidácia chovov, likvidácia stavov, likvidácia pracovných príležitostí, dane, zaostávanie a neudržateľnosť hospodárenia v tomto sektore spôsobila práve táto disproporcia podpory. Slovensko začalo mulčovať, začalo vyrábať obiloviny, keďže nebola tu živočíšna výroba a nemal ich kto konzumovať, stalo sa Slovensko prebytkovou krajinou v oblasti obilnín a tým pádom je aj ich cena veľmi nízka, čo spôsobuje súčasný stav, ktorý je znásobovaný krízou, ktorá sa momentálne v sektore nachádza. Myslím si, že to bolo nielen neprofesionálne, ale určite ďaleko to nie je od diletantstva, akým spôsobom ste pristupovali k tomuto sektoru. Snáď jedna poznámka k takémuto správaniu sa k poľnohospodárstvu je otázka zaostalosti strojov, strojového parku. Len dve čísla, tri čísla. Kým v roku 2008 bola opotrebovanosť alebo priemerný vek strojov do osem rokov 22,8 %, tak v roku 2006 iba 9 % strojov malo do osem rokov, len 9 % do osem rokov a za dva roky sa to percento zvýšilo až na 22,8 %. Aj toto je vizitka tejto vlády, aj toto je otázka podpory, ktorá sa poľnohospodárom dostáva nielen cez priame platby, nielen cez hospodársky výsledok, ale aj cez investície, ktoré dávajú určitú udržateľnosť slovenským poľnohospodárom. Dotkol by som sa ešte pár poznámok, ktoré ste vo svojom vystúpení prezentovali. Vyčítate vláde a ministerstvu, že nevyužilo 70-percentné preddavky vyplatených priamych platieb skôr. Pani kolegyňa, keby ste tomu rozumeli, tak by ste pochopili, že tieto peniaze by boli pre banky, lebo 99 % poľnohospodárov, 99 % poľnohospodárov využíva úvery na priame platby. Tie priame platby v úverovej zmluve máte postavené tak, akonáhle sa vyplatia priame platby, banka ich zoberie. To znamená, poľnohospodári by z tých peňazí nedostali nič. Vrátili by bankám o nejaký ten mesiac alebo dva priame platby skôr. A vy vyčítate, že to je tá hlavná vina, čo vláda neurobila? Mám venovať čas tomuto opatreniu, aby banka vrátila z toho peniaze? Myslím si, že stojí za povšimnutie, koho záujmy asi chcete chrániť. Poznámka k podielovým listom. Obviňujete nás z toho, že nechceme chrániť záujem ľudí, ktorí majú nejaký reálny majetok, majú podielové listy a ľudia, ktorí užívajú tento majetok bezplatne, to znamená, družstvá, ktoré si nevysporiadali s vlastníkmi určité vzťahy a užívajú ich majetok bezplatne, ani toľko slušnosti nemajú, aby týchto vlastníkov oslovili a zaplatili im aspoň toľko, koľko stojí účet v Stredisku cenných papierov, že ich môžu odovzdať štátu bezplatne aby, povedzme, si ich oni prevzali alebo kúpili, alebo nejakým spôsobom im dávali nejaký výnos, tak vy to kritizujete ako znárodnenie. Koho chránite? (Vystúpenie prerušené predsedajúcou NR SR.)