Kollár, Miroslav, poslanec NR SR (2020-04-29):
Vážený pán predsedajúci, vážení páni ministri, vážené kolegyne, vážení kolegovia, keď som pred pár týždňami nepodpísal koaličnú zmluvu, tak som si niekde prečítal, že pán premiér Matovič, sa mu viac hodí úprimnosť ako poslušnosť, takže budem úprimný. Pred pár týždňami, keď som sledoval spôsob, akým vzniká programové vyhlásenie vlády, nebol som si úplne istý, že sa nám v predpísanom čase podarí dať dohromady konzistentný dokument, za ktorý sa tu budeme vedieť v parlamente postaviť. Tým, že tá vládna koalícia je široká, tie záujmy jednotlivých strán sú rôznorodé, je tam naozaj mnoho skvelých vecí a mnoho vecí, z ktorých mnohí z nás môžu mať nejaký rozmer problému, niektorí tam vidia veľa priamej demokracie, iní málo, niektorí tam vidia menej štátu, iní veľa štátu. Ja osobne by som tam napríklad rád videl menej štátu, ale keďže tam nie je posilnenie referenda na celoštátnej úrovni, čo je pre mňa kľúčový problém, ktorý by mohol naozaj spôsobiť problémy s naším ukotvením v euroatlantických štruktúrach a možno aj s princípmi zastupiteľskej demokracie, v tejto podobe rád toto programové vyhlásenie vlády podporím. A keďže sme tu už absolvovali rozpravu asi na všetky možné témy z programového vyhlásenia vlády, tak ja sa krátko, veľmi krátko dotknem iba dvoch, ktoré mňa osobne mimoriadne zaujímajú. Prvou je fungovanie územnej samosprávy a ako primátor a viceprezident Únie miest Slovenska som mimoriadne rád, že vo viacerých kapitolách programového vyhlásenia vlády je vytvorený priestor na zásadnú štrukturálnu reformu fungovania verejnej správy, špeciálne územnej samosprávy. Aj teraz v čase korony sme ukázali my primátori, starostovia, župani – a je nás tu v parlamente naprieč všetkými stranami, myslím, štrnásť alebo pätnásť, keď dobre počítam –, že vieme sa postarať o našich ľudí; teda kolegovia zo SMER-u, aby neprišlo k nedorozumeniu, nie o vašich ľudí, o tých sa, dúfam, postará pán minister vnútra. Vieme sa postarať o našich ľudí v mestách a obciach, v ktorých žijeme, ale potrebujeme na to viac kompetencií, možno viac financií, väčšie právomoci. Pretože ak niečo v posledných mesiacoch zlyháva, tak je to štátna správa v území, krízové riadenie na úrovni okresov jednoducho neexistuje. Česť zopár výnimkám, ale drvivá väčšina prednostov okresných úradov na to jednoducho kašle. Či na to kašle preto, že jednoducho už nechcú, lebo čakajú ako politickí nominanti, čo s nimi bude, alebo ani nevedia, pretože mnohí z nich sú naozaj len stranícki trafikanti, z hľadiska výsledku je to úplne jedno. Suplujeme ich my volení predstavitelia a sme pripravení to robiť aj v širšej miere, pokiaľ výsledkom práce tejto vlády bude posilnenie moci, kompetencií aj financií do územia, pretože tá reálna kvalita života nás všetkých sa odohráva v mestách a obciach, v ktorých žijeme. V tejto súvislosti mám mimoriadnu radosť ako člen strany ZA ĽUDÍ, že sa nám podarilo presadiť vytvorenie ministerstva, ktoré bude mať vo svojej náplni aj regionálny rozvoj. V tejto súvislosti chcem veriť tomu, že regionálnu politiku, ktorú potrebujeme novú, a regionálny rozvoj nebudeme vnímať úzko len v podobe znižovania regionálnych nerovností, ale aj v reálnom rozvoji vnútorného potenciálu regiónov všetkých, tak ako ich na Slovensku máme. Druhá téma, ktorá mňa mimoriadne zaujíma ako človeka, ktorý prežil väčšinu profesionálneho života v médiách, a to je práve časť programového vyhlásenia vlády, ktorá sa venuje kultúre a médiám. Tam mám len dve poznámky. Som veľmi rád, že táto vláda si uvedomuje, že ak niekedy, tak teraz je čas a priestor pre vybudovanie naozaj silných, rešpektovaných médií verejnej služby a verím, že tak ako sa tam píše, sa na to nájde aj dostatok peňazí, pretože všetky doterajšie pokusy zlyhali na tom, že síce sme do zákona napísali, čo má Slovenská televízia, Slovenský rozhlas alebo Rozhlas a televízia Slovenska robiť, ale nikdy sme to neocenili a neprifarili k tomu aj primeraný balík peňazí. A druhá vec, ktorá je v tejto súvislosti dôležitá a kde má zohrávať významnú úlohu aj Rozhlas a televízia Slovenska, to je práve boj s hoaxmi a dezinformáciami, pretože práve súčasný stav tejto informačnej vojny, hybridnej vojny s potenciálnym posilňovaním priamej demokracie by naozaj mohol znamenať ohrozenie nášho euroatlantického ukotvenia a ohrozenie zastupiteľskej demokracie. Na záver, keďže som sľúbil, že budem krátky, mám iba dve prosby do vlastných radov. Viem, že to máme napísané v programovom vyhlásení vlády, viem, že sme sa k tomu viacerí vyjadrovali, ja mám takú malú prosbu do našich radov: Schváľme programové vyhlásenie vlády, ale vykašlime sa, prosím, na tie vládne noviny do každej rodiny. Jednak si to odnáša pani ministerka kultúry, pretože myslím, že to ani nebol jej nápad, hoci je to jej téma, a na druhej strane nemyslím si, že je to komunikačný nástroj primeraný modernej európskej demokracie 21. storočia. A poslednú prosbu: Jeden z najväčších problémov tejto krajiny, ktorý sme dúfali, že vyriešia aj posledné parlamentné voľby, bola rozpadávajúca sa elementárna súdržnosť v spoločnosti. Lebo to, na čom zlyhávame, je naozaj to rozdelenie, ktoré ide naprieč tou spoločnosťou a najmä v čase koronakrízy, ak nám niečo môže pomôcť, ako ju spoločne prekonať, je naozaj sociálna súdržnosť. Preto chcem poprosiť, prestaňme najmä svojou rétorikou, prejavmi, vystúpeniami túto sociálnu súdržnosť nabúravať, rozdeľovať, stavať jednu skupinu ľudí proti druhej. A teraz nemyslím, že by sme mali prestať ukazovať prstom na tých, ktorí kradli a zbíjali, tých treba presne pomenovať a tých treba vyriešiť v súlade so zákonom. Ale myslím na to, že nestavajme napríklad epidemiológov proti ekonomóm, pretože jedni aj druhí majú úprimný záujem, aby sme s čo najmenšími následkami prežili súčasnú krízu a tie následky sa, samozrejme, týkajú životov, zdravia, ale aj ekonomiky tohto štátu. Čiže ešte raz prosba aj do vlastných radov, aj ku kolegom z opozície. Áno, samozrejme, že primárne túto prosbu adresujem premiérovi Igorovi Matovičovi. Ďakujem. (Potlesk.)