Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2010-10-19):
Ďakujem pekne. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ja by som chcel vystúpiť nie ku konkrétnym veciam, ku ktorým už aj pani ministerka, aj pani spravodajkyňa, koniec koncov aj pán poslanec Dostál sa vyjadril, ale vystúpiť pre mňa k veľkej záhade, ktorou je neochota opozície akýmkoľvek spôsobom diskutovať o podpore tohto návrhu zákona. Ja sa musím priznať, že keď vystúpil pán poslanec Madej, tak som si musel normálne otvoriť ešte raz text, ktorý je pred nami, zákona, hoci som ho predtým opakovane čítal, musel som si položiť otázku, či čítam iný návrh, pretože, aby som citoval pána poslanca, hlavným cieľom tohto návrhu má byť koncentrácia moci v rukách ministra spravodlivosti. Dovoľte mi stručne zhrnúť čo je v tomto návrhu zákona a skúsiť teda nájsť spôsob, akým toto môže byť, teda koncentrovať moc v ruke ministerky spravodlivosti. Návrh obsahuje päť kľúčových bodov. Prvým je povinnosť Súdnej rady odôvodňovať svoje rozhodnutia. Druhým je robiť zvukové záznamy zo zasadnutia a zverejňovať ich. Tretím je zverejňovať na webe ďalšie informácie. Štvrtým je mať verejné zasadnutia Súdnej rady a piatym je nezlučiteľnosť niektorých funkcií s členstvom v Súdnej rade. Teda musím sa priznať, že disponujem bujnou fantáziou, ale aký, minimálne tie prvé štyri, akýmkoľvek spôsobom koncentrujú moc v rukách kohokoľvek okrem verejnosti mi je záhadou a bol by som veľmi rád, keby moji ctení priatelia z opozičných lavíc na to dali odpoveď. Jedine, kde by sa to teoreticky dalo, je otázka nezlučiteľnosti funkcií, kde by sa dalo teda argumentovať, že nejakým záhadným spôsobom dôjde pri tejto nezlučiteľnosti k posile postavenia ministra spravodlivosti, ale aj vzhľadom na to, že členovia súčasnej Súdnej rady majú možnosť vzdať sa týchto predsedníckych funkcií a jednak vzhľadom na to, že ani keby sa ich nevzdali, tak minister spravodlivosti neurčuje členstvo ich nástupcov, tak ani tuto tento argument neobstojí. Napriek tomu, ak by cieľom opozície bol poctivý prístup k veci, tak by sme sa, hádam, dočkali pozmeňujúceho návrhu, ktorý by vyhadzoval z návrhu zákona toto ustanovenie s prísľubom, že ak to koalícia podporí, tak opozícia zahlasuje za tento zákon, teda zahlasuje za to stransparentňovanie. Takéhoto návrhu sme sa však nedočkali ani formálne, ani neformálne. Z toho jasne vyplýva, že o nejakú snahu naozaj brániť koncentrácii moci v rukách ministra spravodlivosti nejde a naozaj teším sa u kolegov z opozície, akým spôsobom skúsia teda zdôvodniť ako táto forma vyššej transparentnosti posilňuje postavenie, či už pani ministerky, alebo jej nástupcov. Z toho mi vyplýva, že dôvodom nepodporenia tohto návrhu musia byť iné veci a zišli mi na um dve. Prvá je torpédovať snahu zmeniť súdnictvo. Je pravda, že ak by politický projekt, s ktorým je spojená súčasná pani ministerka spravodlivosti, zmeniť slovenské súdnictvo k lepšiemu bol úspešný, mohlo by to pre stranu SMER znamenať určitú stratu. Považujem však takýto spôsob myslenia za veľmi, veľmi smutný. Druhou možnosťou je snaha zapáčiť sa určitej časti sudcov tým, že sa budem stavať do pozície ich obrancov pred nejakými zúrivými reformátormi, ktorí by všetko dávali na web, ktorí zverejňovaním profesijných životopisov spôsobia to, že vydierači a šialenci budú unášať deti zo škôlky a podobné veci, ale ja osobne ani sudcov natoľko nepodceňujem. Samozrejme, aj medzi sudcami sú lepší a horší ľudia, ale neverím, že medzi sudcami je väčšina ľudí, ktorí skočia na takéto, musím povedať úplne nielen demagogické, ale absolútne neodôvodnené tvrdenia. Z tohto dôvodu si myslím, že tieto stratégie sú možno pochopiteľné, ale veľmi smutné. Je mi smutno z toho, že strana SMER prijala plne harabinovský pohľad na svet, je mi smutno z toho, že dnes politiku strany SMER určuje Štefan Harabin. Nikdy som neveril, že sa toho dožijem, a napriek mladému veku som sa toho pomerne skoro dožil. Je mi z toho smutno, aj pretože určití predstavitelia strany SMER v minulých rokoch ukazovali určité náznaky samostatného myslenia v tejto oblasti, napr. pán poslanec Mamojka opakovane sa vyjadroval spôsobom, ktorý naznačoval, že nie je intelektuálnym otrokom pána Harabina a jeho kliky, dnes tu pán poslanec Mamojka v tejto sále pri diskusii nebol. Dúfam, že aspoň v hlasovaní vyjadrí svoj autonómny názor. Preto, milí priatelia, z koaličných a opozičných lavíc, priznám sa, že keď bol tento návrh zákona spracovávaný, bol by som ochotný sa aj staviť na to, že prejde 130 hlasmi, pretože naozaj proti zvýšeniu transparentnosti fungovania Súdnej rady ťažko namietať. Ukazuje to, ako mi určite vy radi pripomeniete, že vo svojom mladom veku som ešte politicky naivný a musím sa o fungovaní tohto parlamentu osobitne od opozície veľa učiť. Ďakujem pekne.