R. Kaliňák, poslanec: (2004-03-17):
Ako prvý pozmeňujúci návrh predkladám návrh, v ktorom by sme zmenili formu voľby a odvolávania riaditeľa Slovenskej informačnej služby. Politické vedenie Slovenskej informačnej služby a jednoznačná sila vlády v tomto prípade v rámci vymenúvania a odvolávania a vplyv vlády na pôsobenie Slovenskej informačnej služby za posledné obdobie nevykazoval znaky, s ktorými by sme mohli byť spokojní. Slovenská informačná služba za posledné dva roky bola spájaná s viacerými škandálmi, pri ktorých mnohých z nich ešte stále prebiehajú trestné stíhania, kde dokonca v niektorých z nich boli pracovníci Slovenskej informačnej služby obvinení. Myslím si, že sú to dôvody, ktoré jasne ukazujú na to, že politické zneužitie Slovenskej informačnej služby, tak ako to bolo pred rokom 1998, tak aj v týchto časoch nie je ničím výnimočným, a bol by som veľmi rád, keby sme mohli tejto skutočnosti zabrániť a v podstate sa vrátiť k modelu, ktorý tu už raz bol a do určitej miery veľmi blízko korešponduje aj s modelom, ktorý je momentálne platný v Spojených štátoch, kde Senát vydáva záverečný súhlas na riaditeľa CIA. Myslím si, že v prípade, ak by riaditeľ Slovenskej informačnej služby bol volený Národnou radou a vymenoval by ho prezident Slovenskej republiky, mohli by sme dosiahnuť vyššiu kontrolu Slovenskej informačnej služby, mohli by sme dosiahnuť menšiu politizáciu Slovenskej informačnej služby a dosiahli by sme ten fakt, že väčšina parlamentu, to znamená viacej politických strán by muselo prijať konsenzus na jeho kandidátovi. Väčšina vo vláde si myslím, že nie je v tomto prípade dostatočne demokratickým riešením. Existujú mnohé argumenty, že riaditeľ Slovenskej informačnej služby nemusí byť dostatočne poslušný, keď ho bude voliť parlament, pretože sa má predovšetkým za svoju činnosť zodpovedať vláde a že ho vláda nedokáže riadiť. Ale tieto argumenty vychádzajú z toho, že sa automaticky predpokladá, že takýto riaditeľ bude porušovať zákon a nebude sa snažiť obhajovať predovšetkým záujmy Slovenskej republiky a jej bezpečnosť. Z tohto dôvodu teda, vážené dámy a páni, podávam svoj prvý pozmeňujúci návrh, ktorý súvisí s tým, aby v § 3 ods. 2 sa prvá veta nahradila novou vetou, ktorá znie: „Riaditeľa Slovenskej informačnej služby vymenúva a odvoláva prezident Slovenskej republiky na návrh Národnej rady Slovenskej republiky.“ Vážené dámy a páni, druhý pozmeňujúci návrh, ktorý chcem v tejto súvislosti predložiť, súvisí predovšetkým s právomocami a fungovaním Slovenskej informačnej služby. Podobne ako samotný návrh skupiny poslancov sa snaží riešiť akútne problémy, ktoré vznikajú v Slovenskej informačnej službe, podobnú ambíciu má aj tento pozmeňujúci návrh. Predovšetkým dnes máme nastavenú Slovenskú informačnú službu tak, že v mnohých okolnostiach sa jej oprávnenia a jej úlohy priamo krížia s úlohami Policajného zboru. Slovenská informačná služba nemá žiadne oprávnenia, ktoré by ju zvýhodňovali v porovnaní s Policajným zborom, ba dokonca je možno obmedzenejšia vo svojej práci, v ktorej postupuje, pretože podľa súčasného zákona, povedané spravodajskou „hantýrkou“, sa končia pri legitimácií. To znamená, môžu ísť takzvane po preukaz, môžu pracovať iba agentúrnou a spravodajskou činnosťou, nemôžu vyžadovať od orgánov informácie na rozdiel od Policajného zboru, ktorý môže na základe vlastných oprávnení pokračovať v operatívnej činnosti. To znamená, že máme dve inštitúcie s rovnakou náplňou a s rovnakými oprávneniami. Nie je pravda, tak ako som sa už dočítal v niektorých médiách pri prvom pokuse, že Slovenská informačná služba má oprávnení viac. Nie je to tak. Policajný zbor má oprávnenia rovnaké a táto duálnosť, táto dvojkoľajnosť často spôsobuje, keďže slovenský spravodajský trh je pomerne malý a trh s informátormi je ešte menší, že polícia aj Slovenská informačná služba majú často informátorov zhodných. Na základe tejto skutočnosti potom môže dochádzať, že niektoré akcie Policajného zboru môžu nevyjsť práve pre kolíziu záujmov. Naopak, takisto niektoré akcie Slovenskej informačnej služby tiež môžu byť neúspešné z týchto dôvodov. Nechcem vás zdržiavať širokým výkladom o komplikáciách, ktoré spôsobujú trecie plochy medzi oboma organizáciami, a ak by sme chceli, aby naozaj Slovenská informačná služba dokázala dostatočne chrániť bezpečnostné záujmy Slovenskej republiky a dnes predovšetkým v súvislosti s terorizmom potrebujeme, aby medzi Policajným zborom a Slovenskou informačnou službou bol čo najmenší počet trecích plôch, v ktorých môže dochádzať k nedorozumeniam a na základe nich následne môže dôjsť k ohrozeniu bezpečnosti Slovenskej republiky. Z tohto dôvodu navrhujem, aby v § 1 ods. 2 v zákone o Slovenskej informačnej službe sa vypustili slová „vnútorného poriadku“. Ochrana vnútorného poriadku je hlavnou náplňou činnosti Policajného zboru, a ako som už raz povedal, neexistuje dôvod, aby Slovenská informačná služba v tejto oblasti suplovala Policajný zbor. V § 2 ods. 1 prvá veta po slovách „v rozsahu svojej pôsobnosti“ sa vkladajú nové slová, ktoré sú  „v rozsahu, ktorý je v demokratickej spoločnosti nevyhnutný na ochranu ústavného zriadenia, územnej celistvosti, zvrchovanosti a bezpečnosti Slovenskej republiky pre boj proti terorizmu a za účelom predchádzania alebo zisťovania ohrozenia, alebo úniku informácií a vecí chránených podľa osobitného predpisu, alebo medzinárodných zmlúv, alebo medzinárodných protokolov“. Týmto návrhom je dôležité, aby bola nájdená rovnováha medzi záujmom na zabezpečení bezpečnosti štátu a záujmom na zachovaní základných ľudských práv, konkrétne na ochrane súkromia jednotlivca pred zásahmi štátnej moci. V § 2 ods. 1 písm. d) sa slová „organizovanej trestnej činnosti“ nahrádzajú slovami „obzvlášť závažnej organizovanej trestnej činnosti“. Boj proti organizovanej trestnej činnosti je totiž hlavnou náplňou činnosti Policajného zboru, ktorý za týmto účelom má založený aj samostatný osobitný úrad, ktorý si myslím, že svoje úlohy dnes plní veľmi kvalitne. Neexistuje teda dôvod, aby Slovenská informačná služba suplovala v tejto oblasti Policajný zbor s výnimkou obzvlášť závažnej organizovanej trestnej činnosti, ktorá je uvedená v § 62 ods. 1 Trestného zákona, kde sú taxatívne vymedzené trestné činy, ktoré si myslím, že je potrebné, aby boli odhaľované Policajným zborom aj v spolupráci so Slovenskou informačnou službou. Obe ustanovenia, ktoré som spomínal pred chvíľou, nijakým spôsobom neobmedzujú informačné toky zo strany Slovenskej informačnej služby, ak sa o trestných činoch dozvie. To, samozrejme, aj vyplýva zo zákona, že takéto informácie poskytovať musí. Ide o to, aby Slovenská informačná služba svoje zdroje, ktorých je aj tak málo, nemíňala na kontrolovanie a zisťovanie organizovaných skupín a kradnutie áut alebo vykrádanie drogérií. To je naozaj úlohou Policajného zboru. Je dôležité, aby sa Slovenská informačná služba orientovala predovšetkým na terorizmus, obchodovanie so zbraňami a cezhraničný obchod, napríklad s drogami. V § 2 ods. 1 sa vypúšťa písm. e) a doterajšie písm. f) sa označuje ako písm. e). Formulovaná úprava podľa doterajšieho písm. e) otvárala priestor pre zneužívanie Slovenskej informačnej služby na účely, ktoré nezodpovedajú postaveniu a úlohám informačnej služby v demokratickej spoločnosti. Ochrana hospodárstva Slovenskej republiky pred útokmi zvnútra je dostatočne zabezpečená viacerými ustanoveniami Trestného zákona a ustanoveniami zákona o ochrane utajovaných skutočnostiach. Predchádzanie trestnej činnosti a vyšetrovanie trestných činov je úlohou Policajného zboru Slovenskej republiky a nie je dôvod, aby ho pri plnení tejto úlohy zastupovala Slovenská informačná služba. Predovšetkým ide o to, že iná vec sú ekonomické a hospodárske záujmy Slovenskej republiky navonok, ktoré predpokladáme, že Slovenská informačná služba chrániť má, iné je to chrániť slovenské hospodárske záujmy, ekonomické záujmy pred ohrozením zvnútra,  pretože v tom prípade v rámci voľnej hospodárskej súťaže a trhovej ekonomiky, ktorú aj dnešná pravicová vláda uznáva ako základ nášho fungovania, sa štát dostáva do výhody oproti podnikateľom. Potom by Slovenská informačná služba mala chrániť aj ekonomické záujmy podnikateľov, nakoľko štát už v podstate nevlastní skoro žiaden dramatický podnik. Toto malo význam vtedy, ak bol štát dôležitým vlastníkom a akcionárom pri strategických podnikoch, to už dnes v zásade neplatí. V § 2 ods. 2 sa nahrádza novým ods. 2 nasledujúceho znenia: „Informačná služba získava a sústreďuje a vyhodnocuje informácie o aktivitách, ktoré vznikajú v zahraničí a smerujú proti ústavnému zriadeniu, ústavnej celistvosti, zvrchovanosti a bezpečnosti Slovenskej republiky, súvisia s organizovanou trestnou činnosťou alebo terorizmom majúcim bezprostredný vzťah k územiu Slovenskej republiky alebo dôsledky, ktoré sú spôsobilé vážne ohroziť alebo poškodiť hospodárstvo Slovenskej republiky.“ Doterajšie úprava tohto paragrafu a tohto odseku sa predovšetkým vzťahovala na rozviedku a mal som pocit, že nie je dostatočne široko postavená. V súčasnej dobe teroristického ohrozenia, ktorý má aj svoje ekonomické aspekty, je dôležité, aby sa úloha rozviedky v Slovenskej informačnej službe podstatne posilnila. Z tohto dôvodu predkladám pozmeňujúci návrh v znení, ako som ho prečítal. To by bol druhý pozmeňujúci návrh, ktorý by mohol prispieť k tomu, aby sme presnejšie upravili úlohy Slovenskej informačnej služby tak, ako ich odráža dnešná realita. Veľmi pekne ďakujem, vážené dámy a páni.