Ondruš, Branislav, poslanec NR SR (2011-02-04):
Ďakujem pekne, pán predseda. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, na programe rokovania máme svojím spôsobom bezprecedentný návrh. Návrh, ktorý je vrcholom partokracie, víťazstvom dlhodobého úsilia pravicových strán o potláčanie slobodného myslenia a konania a výsledkom neschopnosti vládnuť modernými demokratickými metódami. Dlhý čas nikto nespochybňoval tajné voľby v Národnej rade v prípade viacerých verejných funkcionárov, nikto takúto zmenu nepožadoval v predošlom volebnom období, ba dokonca nikto o tom nehovoril ani vo vlaňajšej predvolebnej kampani. Toto je dôležitý moment, lebo odhaľuje odpoveď na klasickú otázku: Komu to prospieva? Až táto odpoveď ukazuje, o čo v tomto prípade naozaj ide. Vládni poslanci sa nás usilujú presvedčiť, že tu ide o prehĺbenie demokracie, lebo táto zmena umožní lepšiu verejnú kontrolu zo strany voličov. Nuž ak by naozaj išlo o prehĺbenie verejnej kontroly, tak by toto opatrenie bolo súčasťou programov všetkých dnes vládnucich strán. Pravicové strany sa totiž dlhodobo usilujú vytvárať dojem, že práve ony kladú väčší dôraz na tzv. demokratické hodnoty a slobody. Ak by naozaj išlo o záujem voličov, netreba mať žiadne pochybnosti o tom, že pravicové strany by sa pred voľbami predbiehali, ktorá navrhne viac verejných volieb a super Sulík by na bilbordoch strkal spermiám do papuliek volebné lístky s vlastnoručným podpisom. Ale nič také sa neudialo, lebo v skutočnosti takáto verejná požiadavka neexistovala a neexistuje ani dnes. Navrhovaná zmena teda nie je odpoveďou na požiadavku verejnosti, pravda je úplne iná. Je to odpoveď na krízu, v ktorej sa vlastne od začiatku nachádza vládna koalícia. Je to kríza vzájomnej dôvery. O potrebe zmeniť spôsob voľby totiž začali hovoriť vládni poslanci nie skôr, ale ani nie neskôr, ako medzi nimi prepukol spor, kto porušil vnútrokoaličnú dohodu a v tajnej voľbe generálneho prokurátora nehlasoval za Jozefa Čentéša. Vyše týždňa politickí predstavitelia vládnych strán hovorili otvorene o potrebe zmeniť spôsob voľby generálneho prokurátora, neskôr po odhalení účelovosti takéhoto kroku začali svoj skutočný zámer ťarbavo kamuflovať rozšírením verejnej voľby aj na niektorých ďalších verejných funkcionárov. Zmena spôsobu voľby verejných funkcionárov teda nemá prehĺbiť verejnú kontrolu, ale v skutočnosti je nástrojom na zotrvanie pravicovej vládnej koalície pôsobiacej v atmosfére vzájomnej absolútnej nedôvery. Poslanec OKS pán kolega Ondrej Dostál 12. decembra v diskusnej televíznej relácii vyhlásil, že, budem ho citovať: „Ak sa našlo šesť poslancov, ktorí sa nechali kúpiť, vydierať alebo hrali nejaké veľmi zvláštne politické hry, tak s týmto vedomím už budeme musieť fungovať ďalej.“ Koniec citátu. Áno, a keďže chcete fungovať ďalej, a to dokonca za každú cenu, tak s týmto vedomím prijímate opatrenia, ktoré vám umožnia fungovať aj bez vzájomnej dôvery, a to aj v prípade, že ide o opatrenia, ktoré sú v príkrom rozpore so základnými demokratickými hodnotami. Po neúspešnej tajnej voľbe generálneho prokurátora pán poslanec Zoltán Horváth zverejnil podozrenie, že v rozpore s dohodou v rámci koalície hlasovali poslanci z poslaneckého klubu MOST – HÍD. Béla Bugár na to vyhlásil, citujem: „Nerozumieme tomu, ako môže najsilnejšia vládna strana takýmto spôsobom nechať cez svojho poslanca rozbíjať koalíciu.“ Koniec citátu. Takže zmena spôsobu voľby verejných funkcionárov v Národnej rade opäť nie je cestou k prehlbovaniu verejnej kontroly zo strany občanov, ale je spôsobom, ako zabrániť rozbíjaniu vládnej koalície zo strany samotných vládnych poslancov. A ak tomu aj nedokáže zabrániť, mala by aspoň minimalizovať príležitosti na vnútorné spory v rámci vládnej koalície. Váš návrh je priamym útokom na ústavu, ktorá poslancom zaručuje slobodný mandát, slobodný výkon mandátu, zohľadňujúc iba vlastné svedomie. Tajnosť voľby je totiž jedinou zárukou slobody, pri nej žiadna iná neexistuje. Preto sú parlamentné voľby tajné. Naopak, verejná voľba obmedzuje slobodu rozhodovania a zvyšuje jeho kontrolu. V tomto prípade ide o to, aby vládni lídri získali väčšiu kontrolu nad vlastnými poslancami, keďže dôvera medzi nimi neexistuje. Váš návrh, vážení kolegovia z vládnych poslaneckých lavíc, je tragédiou dokonca aj v prípade, že by sme pripustili, že chcete, aby naozaj voliči vedeli o vašej voľbe. Vy si totiž už nedôverujete ani len s vlastnými voličmi. Samozrejme, keď vidia, ako ich denne klamete a podvádzate, keď vidia, ako neplníte svoje predvolebné sľuby, tak vám jednoducho nestačí verejne prezentovať, ktorého kandidáta podporíte. Ubezpečujem vás, že naši voliči o našej voľbe veľmi dobre vedia. Jednoducho im to povieme a vieme, že medzi našimi voličmi a nami panuje absolútna dôvera. Som presvedčený, že tento návrh je nielen nedemokratický, ale je tiež v rozpore s duchom ústavy. Aj tá, rovnako ako celá legislatíva, prísne rozlišuje medzi hlasovaním a voľbou. Návrh pravicových straníckych lídrov nad ústavný rámec obmedzuje výkon poslaneckého mandátu, pri ktorom poslanci, citujem čl. 73 ods. 2 ústavy, „mandát vykonávajú osobne podľa svojho svedomia a presvedčenia a nie sú viazaní príkazmi“, koniec citátu. Vládna koalícia chce nad tento princíp postaviť princíp straníckej kontroly. Nesmieme mať žiadne pochybnosti o tom, že tento návrh obracia našu spoločnosť na cestu pred november 1989. Pán poslanec Galbavý predvčerom povedal, že požaduje, citujem, „za veľký nezmysel, že tajná voľba je výdobytkom demokracie, veď tajnú voľbu mali aj komunisti“, koniec citátu. No tak to, že tajná voľba je výdobytkom nežnej revolúcie, sme nezdôrazňovali len my, ale pred časom to verejne vyhlásil aj pán poslanec Osuský. Takže nech sa páči, pán poslanec Galbavý mu môže vysvetliť, aký komunistický nástroj to vlastne vychvaľoval a spájal s nežnou revolúciou. Ale možno ani netreba, keďže pán Osuský sa ukazuje ako veľmi flexibilný konzervatívec a už je pripravený svoje slová o tajnej voľbe v praxi poprieť. A prečo? Z jediného dôvodu: hodnoty nežnej revolúcie musia ísť bokom, aby sa podarilo udržať rozpadajúcu sa vládnu koalíciu. Na cene nezáleží, a to ani v prípade, že ide o hodnoty nežnej revolúcie. Avšak nech už to popierate akokoľvek, komunisti tajnú voľbu nemali. Tajné boli spravidla iba voľby do národných výborov a parlamentov, ale bolo známe, že kto si dovolil ísť za plentu volebnej komisie, si ho mali poznačiť a ihneď sa stal takýto človek podozrivým. V tzv. spoločenských organizáciách alebo politických orgánoch sa volilo hromadne a verejne. A dôvod mali komunisti úplne rovnaký ako vy teraz: museli fungovať s vedomím, že moc si udržujú v atmosfére všeobecnej nedôvery. Dôveru nahrádzali čo najprísnejšou kontrolou a obmedzovaním samostatnosti a slobody. Všetci museli byť v Národnom fronte, všetci museli byť na jednotnej kandidátke, všetci museli hlasovať za stranícky vybraných a politicky preverených kandidátov. Tento návrh ukazuje, že z principiálneho hľadiska nie sú slovenskí pravičiari demokrati, ale v skutočnosti sú učebnicoví boľševici. (Potlesk.) Vážené kolegyne a kolegovia, niet pochýb, že toto znásilnenie demokracie má za účel stranícky kontrolovať prokuratúru. Je to pokračovanie doterajších krokov na stranícke ovládnutie súdnictva. Keď si uvedomím, kto je na čele rezortu vnútra, ako včera brutálne zasiahla polícia proti zákonne štrajkujúcemu odborárovi, ktorého musela odviezť záchranka do nemocnice, jasne sa vytvára obraz pokusu o autoritárske ovládnutie mocenských nástrojov v štáte. Ak vám tak veľmi ide o to, aby ste mali svojho straníckeho šéfa prokuratúry, ak sa tak veľmi usilujete odstrániť zo Súdnej rady ľudí, ktorí vás neposlúchajú, tak iba s hrôzou očakávam, do akej miery pripravujete politické zneužívanie mocenského aparátu štátu proti svojim názorovým, politickým či spoločenským oponentom. Áno, umlčanie opozície, umlčanie nezávislých názorov a likvidácia slobody vo vnútri koalície i v spoločnosti, to všetko má byť cena, ktorú majú ľudia, občania platiť za naplnenie vašej túžby zostať pri moci a udržať inak neudržateľnú vládnu koalíciu pokope. Vážené dámy a páni, pripájam sa ku kolegom, ktorí odmietajú podieľať sa na demontáži demokratických princípov v slovenskom parlamente, a preto v zmysle § 73 ods. 3 rokovacieho poriadku predkladám dva procedurálne návrhy. Prvý, aby podľa písmena b) Národná rada nepokračovala v rokovaní o návrhu zákona, a ak toto uznesenie nebude schválené, tak navrhujem, aby Národná rada podľa písmena a) vrátila návrh navrhovateľom na dopracovanie. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)