B. Bačík, poslanec: (2007-06-19):
Zákon o zhromažďovacom práve od roku 1990 upravuje práva občanov Slovenskej republiky na pokojné zhromažďovanie sa, ktoré je ako politické právo garantované Ústavou Slovenskej republiky. Tak ako som sa v úvode zmienil, súčasná právna úprava je platná v našom právnom systéme od roku 1990, keď jednoznačnou snahou vtedajších zákonodarcov bolo vytvorenie zákonných podmienok na uplatňovanie jedného zo základných politických a občianskych práv. Som presvedčený, že v tom čase sa myslelo predovšetkým na aktuálne politické procesy, ktorými bola predovšetkým demokratizácia spoločnosti a výkon práva zhromažďovacieho v tomto procese zohral dôležitú úlohu. V tomto čase sa však neuvažovalo nad tým, že po určitej dobe sa Slovenská republika dostane do rovnakej situácie ako iné demokratické štáty, kde právo zhromažďovania ľudia zneužívajú. Zneužívajú ho predovšetkým rôznym prejavom, ktorý je v spoločnosti neprípustný, či ide o priestupky, mnohokrát aj o trestné činy alebo porušenia zásad slušného správania. Hovorím o tom z toho dôvodu, lebo súčasná právna úprava má niekoľko legislatívnotechnických nedostatkov a z hľadiska vývoja súčasných spoločenských právnych vzťahov a poznatkov z praxe je nepostačujúca. Áno, nepostačujúca je preto, lebo vytvára priestor na vznik ťažko zvládnuteľných a nekontrolovateľných zhromaždení, ktoré sme doteraz mohli sledovať napríklad v Česku, Dánsku, vo Francúzsku a naposledy v Nemecku. Je otázkou času, kedy takýto rozmer po vstupe Slovenskej republiky do Schengenského priestoru nadobudnú zhromaždenia aj na Slovensku. S určitosťou môžeme očakávať v budúcnosti masovejšie zhromaždenia antiglobalistov, anarchistov, neonacistov a rôznych extrémistických skupín. Myslím si, že v tejto súvislosti je lepšie byť na takéto situácie pripravený. Samozrejme, nepopieram, že aj týmto skupinám musí byť zaručená možnosť v pokoji sa zhromažďovať a prezentovať svoje názory, pričom plne súhlasím, že nie každý z nich musí byť násilník. Zdôrazňujem však, že musia sa zhromažďovať pokojne, tak ako im to imperatívne zaručuje čl. 28 Ústavy Slovenskej republiky. Vážené kolegyne, kolegovia, som presvedčený, že Ústavou Slovenskej republiky sú garantované a chránené len pokojné zhromaždenia a manifestácie, no nie zhromaždenia, ktoré prepukli v násilné a majetok ničivé demonštrácie. Preto navrhovaná novela umožňuje predovšetkým vykonať zo strany Policajného zboru účinnejšie opatrenia na ochranu verejného poriadku, zdravia, majetku, práv a slobôd iných proti agresívnym jedincom zakrývajúcim si rôznym spôsobom svoju tvár, čo znemožňuje ich identifikáciu. Nie je preto dôležité, či ide o moslima, antiglobalistu, anarchistu, skinheda, príslušníka Slovenskej pospolitosti či Greenpeace, alebo bežného občana. Podotýkam, týka sa to iba prípadov, keď je vykonávaný služobný zákrok príslušníkmi Policajného zboru, teda keď už nejde o výkon Ústavou Slovenskej republiky zaručeného práva pokojne sa zhromažďovať. Chcem zdôrazniť, že v minulosti vznikali a stále vznikajú situácie, keď sa nedarí polícii zistiť konkrétnu totožnosť osôb porušujúcich zákon, pričom následne je veľmi ťažké niekomu pred súdom dokázať, že bol zamaskovanou osobou, výtržníkom, čo potom vedie k neúspešným súdnym procesom voči takýmto osobám. Preto vo svojom návrhu zákona navrhujem sankcionovateľnú povinnosť odmaskovať sa osobám zúčastneným na zhromaždení v momente, keď sa začne proti nim služobný zákrok polície, tak, aby bola možnosť či už individuálne priamo na mieste, alebo neskôr za pomoci videozáznamu ich identifikovať. V ďalšom chcem touto novelou zlepšiť súčinnosť medzi obcou a Policajným zborom, pretože doteraz zákon neustanovoval povinnosť obci informovať políciu o plánovaných a zakázaných zhromaždeniach. V súčasnej dobe je oznamovanie zhromaždení zo strany obce Policajnému zboru realizované len na základe dobrých a korektných vzťahov so zástupcami obce a príslušníkmi Policajného zboru. Prijatím navrhovaného ustanovenia by bolo zabezpečené včasné a efektívne naplánovanie činnosti príslušníkov Policajného zboru, čím by sa nielen ušetrili finančné prostriedky, ale hlavne by sa predišlo hromadnému narúšaniu verejného poriadku a s tým i spojenému ohrozeniu zdravia osôb zúčastnených na zhromaždení, ako aj okolitého majetku. Aplikácia súčasného platného zákona v praxi si žiada aj potrebu modifikácie, úpravy oznámení zhromaždení. Novela zákona neumožňuje podať oznámenie skôr ako šesť mesiacov pred dňom konania zhromaždenia, čím sa zabraňuje zneužívaniu zhromažďovacieho práva zvolávateľmi, ktorí úmyselným podaním oznámenia aj na niekoľko rokov dopredu blokujú atraktívne verejné priestranstvá, a tým bránia vo výkone zhromažďovacieho práva iným subjektom. Novela zákona reaguje aj na skutočnosť, keď sa v praxi vyskytli prípady, že zástupca obce prítomný na oznámenom zhromaždení nereagoval na informáciu príslušníka Policajného zboru, kde na zhromaždení je zvolávateľom v písomnej podobe propagovaný materiál, ktorý popiera práva občanov pre ich národnosť, rasu, pôvod, a roznecovanie nenávisti a neznášanlivosti. Ako praktický príklad je možné uviesť ohlásené zhromaždenie bývalého občianskeho združenia Slovenská pospolitosť v Pezinku v roku 2006, kde z dôvodu nečinnosti zástupcu obce musel prevziať iniciatívu veliaci príslušník Policajného zboru, ktorý nariadil vykonať opatrenia smerujúce k zabráneniu páchania uvedenej protiprávnej činnosti a zhromaždenie rozpustil. Poslednou časťou novely je inštitút, ktorým sa sprísňujú a zavádzajú nové a primerané, ale zdôrazňujem, že nie pre zvolávateľov likvidačné sankcie za porušenie ustanovení zákona o zhromažďovacom práve, ktorý je doteraz v oblasti sankcií málo účinný kvôli výške stanovenej pokuty. Vážené kolegyne, kolegovia, predpokladá sa, že uplatňovanie predloženého návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon o zhromažďovacom práve, bude mať pozitívny dopad na verejné financie, hlavne na príjmovú časť rozpočtov obcí. Predmetný návrh zákona nebude mať negatívny ekonomický, environmentálny vplyv ani vplyv na zamestnanosť a podnikateľské prostredie. Navrhovaná úprava je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, s ústavnými zákonmi, s ďalšími všeobecne záväznými právnymi predpismi Slovenskej republiky. V rámci Európskej únie je otázka zhromažďovacieho práva ponechaná úpravám jednotlivých členských štátov. Medzinárodné zmluvy, ktorými je Slovenská republika viazaná, v tejto oblasti stručného návrhu sú plne rešpektované. Vážené kolegyne, kolegovia, tak ako som sa už zmienil v úvode svojho vystúpenia, predkladám tento návrh na základe potrieb vývoja spoločnosti a z dôvodu požiadaviek praxe, ale v žiadnom prípade sa nebránim vašim názorom a konštruktívnym návrhom, ktoré však nesmú ohrozovať Ústavou Slovenskej republiky zaručené právo na pokojné zhromažďovanie. Z tohto dôvodu vás žiadam o podporu môjho návrhu zákona. Ďakujem pekne.