M. Drobný, poslanec: (2001-10-25):
interpelujem ministra zdravotníctva pána Romana Kováča vo veci, ktorá trápi martinskú Fakultnú nemocnicu už dávnejšie a mám taký dojem, že je to problém, ktorý vyprodukoval starý manažment a zatiaľ sme sa nevedeli s tým vysporiadať. Ide o to, že výnosom ministra zdravotníctva z roku 1998 bola prijatá koncepcia urgentnej medicíny, ktorá ju definovala ako prednemocničnú starostlivosť financovanú kapi-tačne sumou 14,40 Sk  na obyvateľa. Pri takomto riešení finančných nákladov na urgentnú medicínu mám taký dojem, že by sa dala slušne urobiť urgentná medicína v regióne Turiec, pretože sa na ňu vyčleňuje mesačne približne 1 mil. 728 tisíc Sk, teda suma, ktorá by mala naozaj stačiť na jej vykonávanie. Však riaditeľstvo martinskej Fakultnej nemoc-nice starý manažment začlenil urgentnú medicínu ako nemocničnú starostlivosť a prostriedky na ňu vyčleňuje z rozpočtu kliniky anestézio-lógie a intenzívnej medicíny. Pritom globálny rozpočet tejto kliniky sa stanovil na základe historických daností, avšak nedávno sa rozčlenila urgentná medicína v regióne Turiec na dve časti na Horný Turiec a Dolný Turiec, teda vytvorili sa dve strediská urgentnej medicíny, pričom sa zvýšila náročnosť na služby lekárske druhoatestovaných anestézio-lógov tak, že denne to robia dvaja, kým predtým to robil jeden alebo pol anestéziológa, teda tí dvaja anestéziológovia chýbajú pri operačných stoloch, kde dávajú anestézy, čo veľmi chýba pre funkcie kliniky intenzív-nej medicíny a anestéziológie, to je jedna z komplikácií. Druhá z komplikácií je, že historicky stanovený rozpočet kliniky anestéziológie a intenzívnej medicíny určite nezahrňuje celú sumu, ktorú som uviedol 1 mil. 728 tisíc Sk. Netransparentným spôsobom sa možno navŕšil ten rozpočet, ale nie celou sumou. To je naše dôvodné podozre-nie. A tak z toho rozpočtu kliniky anestéziológie a intenzívnej medicíny sa financuje táto urgentná medicína a zdá sa nám, že to je potom netransparentné a nevieme si predstaviť, ako to vlastne je. Pritom si treba uvedomiť, že na Horný Turiec pripadá približne 18 200 obyvateľov, z tejto sumy na tento počet obyvateľov by pripadalo mesačne asi 250 tisíc Sk na vykonávanie urgentnej medicíny. Ale personálne Horný Turiec je zabezpečovaný anestéziológmi z Martina, tí tam musia dochádzať, takisto sestrami z Martina, ktoré dochádzajú a je to veľmi komplikované. Je to veľmi komplikované, chcelo sa priblížiť službou k regiónu Hornému Turcu, teda okresu Turčianske Teplice, ale tam službukonajúci tím čaká na 0 až 2 pacientov urgentných za 24 hodín. To je urobené prierezovo za dlhšie obdobie, teda niekedy nič a niekedy jeden, dvaja pacienti, na ktorých anestéziológ a sestry čakajú. Treba si ďalej uvedomiť, že v rozpočte kliniky anestéziológie a intenzívnej medicíny je zároveň aj implementovaná suma, ktorá predsta-vuje nákup anestetík pre chirurgické disciplíny martinskej Fakultnej ne-mocnice, zas moment, ktorý zastiera a netransparentne navršuje, akým spôsobom navršuje, nevieme, ale hlavne nedeleguje povinnosti pre prednostov kliník operačných odborov, aby si strážili svoju sumu, za kto-rú nakupujú anestetiká ekonomicky. Tak sa stáva, že z globálneho rozpočtu Kliniky anestézie a intenzívnej medicíny sa rozdeľuje istým spôsobom suma na anestetiká, ale ako, to neviem, netransparentne urči-te, a tak sa stáva, že niektorí prednostovia chirurgických kliník sú  odô-vodnene nespokojní s množstvom anestetík, ktoré sa im prideľuje a na základe toho musia reštringovať a obmedzovať operatívne výkony a iní zasa sú možno na tom lepšie, to nevieme, pretože oni nie sú zodpovední za nakupovanie anestetík. Nakupovanie anestetík robí prednosta Kliniky anestézie a intenzívnej medicíny. To sú okolnosti, pán minister, ktoré ma vedú k tomu, že vás žiadam, aby ste boli taký láskavý a nový manažment požiadali o nápravu tohto anomálneho stavu, pretože ten stav, zdá sa mi, by bol dostatočne riešený tak, keby bolo jedno centrum urgentnej medicíny a postihovalo by celý región Turca, to je môj dojem, ale neviem si to predstaviť, to treba prepočítať, a keď už je to takto riešené, ako je to, tak to vyčleniť všetko treba do prednemocničnej starostlivosti 1 mil. 700 tis. korún dať do rúk jedného vedúceho,  ktorý si to rozdelí a ekonomicky patričným spôsobom použije. Prednemocničná starostlivosť urgentná je transparentnejšia finančne ako nemocničná. Aké boli praktiky starého manažmentu, vieme dobre a nám sa zdá, že to postihlo ako Kliniku anestézie a intenzívnej medecíny, tak aj chirurgické odbory martinskej Fakultnej nemocnice. Žiadame vás, pán minister, aby ste v spolupráci s manažmentom martinskej Fakultnej nemocnice tento problém vyriešili. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Ako ďalšia vystúpi s interpeláciou pani poslankyňa Slavkovská, ktorej dávam slovo. Nech sa páči, pani kolegyňa. E. Slavkovská, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi predniesť dve interpelácie na pána ministra školstva. Prvá interpelácia znie: Vážený pán minister, v tomto školskom roku sa robil v poradí už tretí monitor, teda testovanie slovenských matu-rantov. Jeho hlavným cieľom je príprava novej koncepcie maturitnej skúšky, ktorá by mala byť objektívnejšia a hlavne jednotná pre žiakov z celého Slovenska. Aj tohtoročný monitor ukázal veľké rozdiely vo vedomostiach žiakov rôznych škôl, nielen škôl rôzneho typu, ale aj škôl toho istého typu v rôznych mestách Slovenska. Na základe troch monitoringov sa ukazuje nereálne pokryť všetky typy stredných škôl rovnakým maturitným testom. Výsledky testov totiž jednoznačne ukazu-jú, že je nereálne stanoviť úroveň testu tak, aby vyhovovala súčasne gymnáziám, stredným odborným školám a stredným odborným učilištiam. Proti ľahším testom protestujú, samozrejme, gymnáziá a proti ťažším testom stredné odborné učilištia a aj niektoré stredné odborné školy. Rozdiely medzi niektorými školami rovnakého typu dosahujú podľa záverečnej správy monitoringu aj viac ako 50 %, čo je alarmujúce a interné školské hodnotenie žiakov takmer absolútne nekoreluje s výsledkami v teste. Zaujímavé je tiež konštatovanie, že učitelia nemajú reálny obraz o skutočnej úrovni výstupných vedomostí žiakov, obyčajne preceňujú ich možnosti a majú neprimerané očakávania. Hlavne nad týmto konštatovaním monitoringu sa treba naozaj zvlášť zamyslieť, pretože ak zoberieme toto konštatovanie vážne, tak tu by sme mali začať hľadať základy preťaženosti našich detí a školskí metodici by sa mali začať touto otázkou vážne zaoberať a analyzovať ju. Moja otázka teda znie: Akým spôsobom sa pristúpi k jednotnej maturitnej skúške, aby testy, ktoré sa chystajú, neviedli k stresovaniu niektorých žiakov, ale na druhej strane, aby neviedli ani k zľavovaniu náročnosti na vedomosti maturantov iných typov škôl. Ďalšia interpelácia na ministra školstva. Pre ľudí z oblasti školstva a výskumu určite nie je potrebné zdôrazňovať neustálu výchovu nových vedeckovýskumných pracovníkov pre vysoké školy a iné pracoviská vedy a výskumu na Slovensku. Určite nie je potrebné opakovať ani to, že priemerný vek týchto pracovníkov sa neustále zvyšuje. Jedným z dôvo-dov je aj to, že je málo doktorandov, sú zle platení, malé percento ich končí, ešte menšie po skončení doktorandského štúdia zostáva na vysokých školách a pracoviskách výskumu. Takto nemôže dochádzať k takej vekovej výmene pracovníkov, aká by bola potrebná a účelná. Je preto potrebné, aby sa problému doktorandského štúdia venovala náležitá pozornosť, aby sa urobila seriózna analýza doktorandského štúdia a hlavne závery a analýzy, ktoré by poslúžili k zlepšeniu situácie a ukázali, aké zámery má ministerstvo školstva v riešení tejto neutešenej situácie. Situácia v doktorandskom štúdiu je totiž skutočne neúnosná, a to v každom smere. V krajinách Európskej únie sa prijíma na doktorandské štúdium asi 25 % z absolventov magisterského štúdia. Na naše vysoké školy ide asi 10 %. Zaujímavosťou je aj to, že od roku 1996 do roku 1998, teda počas predchádzajúcej vlády bol evidentne každoročný nárast počtu prijatých doktorandov. Nástupom novej vlády bol nielen tento vzostup zastavený, ale bol zaznamenaný aj výrazný prepad. Toto nízke percento nastúpenia na doktorandské štúdium nie je jediným hendikepom celého tohto štúdia. Ďalším, veľmi závažným je veľmi nízka úspešnosť, cca iba 20 % z prijatých na štúdium končí toto štúdium. Prepad bol zaznamenaný nielen v počte prijatých doktorandov, ale aj vo financiách vyčlenených na štipendiá pre doktorandov. Na rok 2001 ministerstvo školstva vyčlenilo iba 128 mil. 464 tis. Sk, čo nestačí ani na vykrytie základných tarifných zložiek ich štipendia. V tomto prípade, samozrejme, nejde o žiadnu novinku, pretože táto skutočnosť sa objavuje rok čo rok a bola jasná už i pri schvaľovaní štátneho rozpočtu na kalendárny rok 2001. Ministerstvo školstva vykonáva k 31. marcu inventarizáciu štipendijných miezd doktorandov v dennej forme. Koľko je potrebné dofinancovať po tejto inventarizácii a z čoho to bude ministerstvo školstva požadovať od vlády? Tak znie moja otázka. V situácii, keď je nedostatok financií, prichádza ministerstvo školstva s nápadom predĺženia doktorandského štúdia v dvoch smeroch. Prvé predĺženie by malo byť jednosemestrové pred začatím štúdia, aby sa uchádzač vraj zorientoval a ujasnil si tému doktorandského štúdia. A potom by sa malo ešte predĺžiť samotné doktorandské štúdium z troch rokov na štyri roky s odôvodnením, že v súčasnosti evidujeme doktorandov, ktorí tri roky poberajú štipendium, pričom dizertačnú prácu k obhajobe nikdy neodovzdajú, pretože nestačia. Táto úvaha sa nezakladá na serióznej analýze, pretože aj v časoch, keď bolo štvorročné doktorandské štúdium, a to už bolo, úspešnosť absolventov bola taká nízka ako teraz. Skôr by bolo vhodné zamyslieť sa nad skrátením termínu vykonania dizertačnej práce z 18 mesiacov na 12, čím by sa predĺžilo obdobie na samotnú vedeckú prácu, čo by bolo určite užitočnejšie aj pre samotných doktorandov. Pri analýze doktorandského štúdia by bolo potrebné, aby spraco-vateľ zabezpečil podkladové štatistické údaje aj z externých školiacich pracovísk, hlavne zo Slovenskej akadémie vied, aby sa mohla porovnať úspešnosť štúdia, veľkosť štipendií, ktoré prideľujú pracoviská Slovenskej akadémie vied a vysoké školy. Na záver by som ešte raz zhrnula otázky, ktoré dávam ministrovi školstva: Po prvé, odkiaľ chce ministerstvo školstva zabezpečiť dodatočné financie na štipendiá pre doktorandov, ktoré chýbajú na tento kalendárny rok? Po druhé, ako chce riešiť zvýšenie úspešnosti absolventov? Po tretie, aká je úspešnosť štúdia na externých školiacich pracovis-kách? Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. S interpeláciou teraz vystúpi pani poslankyňa Tóthová. Nech sa páči, pani kolegyňa, máte slovo.