T. Cabaj, poslanec: ():
Dovoľte, aby som reagoval na vystúpenie pána predsedu parlamentu, pretože treba otvorene povedať, že pohľad toho, kto vládne, je úplne iný ako pohľad toho, na koho to vládnutie dopadá. Preto dovoľte aj z tejto druhej strany povedať, že tak, ako hovoril pán predseda, v slobodných a demokratických voľbách v roku 1998 občania rozhodli a rozhodli o tom, že najsilnejším poslaneckým klubom v tomto parlamente bude klub Hnutia za demokratické Slovensko. To bol výsledok volieb. Čo urobili ďalej politici, bolo, že zohrali zaujímavú hru a vytvorili 93-člennú koalíciu, ktorá sa hneď po prvom vstupe uchopila moci. A treba povedať, že dosť dlho bola opojená mocou, pretože za celé štyri roky nebola schopná zmeniť systém. Kým nám bolo predtým vytýkané, že na Slovensku bol zavedený väčšinový systém obsadenia funkcií v parlamente, tí, ktorí sedia dnes vo vládnej koalícii, sľubovali, že to urobia inak, nie tak, ako sme to robili my. Nakoniec dopadlo to presne tak isto, zobrali si funkcie, ktoré si chceli zobrať, a, aby sa nepovedalo, niečo ponúkli aj opozícii, pretože rozdelili jednotlivé výbory v parlamente, aby bol dostatočný počet funkcií, pretože záujemcov o funkcie vo vládnej koalícii bolo veľa a bolo treba takýmto spôsobom aj ich rozdeliť. Samozrejme, bolo tu aj spomínané, že dvakrát sa menila, novelizovala ústava. Ústava je zákon zákonov, tak nás v škole učili. Ale tá prvá novela, povedzme to úplne otvorene, to bola z núdze cnosť. Veď táto koalícia mala 93 hlasov a nebola schopná zvoliť svojho zástupcu za prezidenta, preto to potom posunula na občanov. Je to realita, takto to bolo, je pravda, že teraz je priama voľba prezidenta, čo sme nakoniec podporili aj my. Ale treba povedať aj o tej druhej novelizácii ústavy, pretože toto stretnutie je zároveň významné tým, že 1. septembra si pripomíname 10. výročie prijatia prvej Ústavy Slovenskej republiky. Pánubohu ďakujem, že som mal to šťastie byť pri tom, keď som zobral mikrofón a mohol hlasovať za Ústavu Slovenskej republiky. Je tu viacero kolegov, ktorí sa tohto aktu priamo zúčastňovali a podieľali sa na prijímaní ústavy predtým. Ale treba povedať, že tá novela ústavy, ktorá sa urobila účelovo minulý rok, trochu je ušitá na podobu politikom. Prispôsobili si, bohužiaľ, ústavu, tak ako im to vyhovuje, a preto aj hlasovanie bolo také, aké bolo, získala sotva potrebných 90 hlasov. Neboli vykonané ani odborné expertízy. A, bohužiaľ, takú rozsiahlu novelu, ktorá sa robila v tomto parlamente, nepripravila vláda Slovenskej republiky, ale skupina poslancov. To tiež svedčí aj o problémoch, ktoré v tomto parlamente boli, pretože síce je pravda, že tento parlament prijal veľké množstvo zákonov, ale myslím, že život ukazuje, že o kvalite niekedy musíme taktne pomlčať. To je tiež príprava, pretože treba úplne otvorene povedať, že veľmi často sa stávalo, že zo strany vlády prichádzali nekvalitné návrhy zákonov do parlamentu a nebolo výnimkou, že pri predkladaní a prerokúvaní v parlamente k viacerým zákonom bolo predložených aj vyše sto pozmeňujúcich návrhov. Nebolo žiadne prekvapenie, že prišiel z vlády návrh a už do výborov vládni úradníci doniesli ďalšie pozmeňujúce návrhy, aby sa pripravila zmena toho návrhu, ktorý už bol v parlamente. Takto tiež fungovala legislatíva a to tiež nepridalo na kráse. Na kráse nepridalo ani to, že sa prerokúvalo veľké množstvo zákonov v skrátenom legislatívnom konaní a často iba preto, že vláda nestihla vykonať svoj legislatívny proces a potom dobiehala to, čo sa stalo. Zažili sme tu aj taký zvláštny legislatívny folklór, keď k jednému zákonu boli dve aj tri novely zákonov a, čuduj sa svete, od poslancov vládnej koalície. A aby to bolo ukončené, ešte potom sa poponáhľala vláda, obyčajne tá prišla so štvrtým návrhom, aby sa takýmto spôsobom zakryla celá legislatíva. Hovorilo sa tu aj o obnovení spolupráce medzi koalíciou a opozíciou. Ja neviem, ako niekto si vysvetľuje ten vzťah koalície a opozície, o funkciách nehovorím z jednoduchého dôvodu, pretože väčšina nebola schopná sa dohodnúť a pohľadať model, ako by to malo aj v budúcnosti fungovať, v akých pozíciách by sa nachádzala opozícia a koalícia, ako by to dopadlo po voľbách. Vtedy, myslím, bol ešte na to priestor, v tomto tesne predvolebnom období veľmi ťažko to urobiť. A uvidíme, čo budú schopní politici urobiť tesne po voľbách. Veľmi sa ma dotkla, pravdupovediac, tá otázka, keď povedal pán predseda, že opozícia sa venovala triviálnym straníckym problémom. To snáď nemyslíte vážne, pán predseda alebo tí, ktorí vám pripravovali príhovor, pretože ak vláda chce vládnuť a chce vládnuť v parlamentom systéme demokracie, môže vládnuť iba vtedy, keď ju podporuje v parlamente najmenej 76 poslancov. Ak táto koalícia mala 93 hlasov a veľmi často tento parlament stál a nepracoval, tak to bolo z jednoduchého dôvodu, že vládna koalícia nevedela si zabezpečiť účasť najmenej minimálne 76 poslancov. Ja viem, že k tomu nedobrému menu z pohľadu občanov prispela aj opozícia, ale ako opozícia nemáme inú možnosť, ako upozorniť na tieto skutočnosti, pretože ak by sme sa boli prezentovali a urobili kvórum, všetci by sa tvárili, akože je to v najlepšom poriadku, a prijímali by sa zákony tak, ako potrebujete. Vláda skutočne môže vládnuť iba vtedy, keď má zabezpečenú podporu v parlamente. Veľmi často sa to stávalo, že vláda túto podporu nemala. Samozrejme, je právo opozície a priamo povinnosť, aby upozorňovala na chyby a prešľapy, ktoré robí vláda. Ale ak sa účelovo zmenil zákon o rokovacom poriadku v tomto parlamente a prijala sa tzv. sekera, aby bola obmedzená možnosť vystúpenia poslancov v parlamente – uznávam, že ste to urobili demokraticky, lebo ste mali na to väčšinu hlasov –, urobili ste to tak, že ste zatvorili ústa poslancom opozície a vytvoril sa priestor na obmedzenie rozpravy tak, aby to vyhovovalo vám. Bohužiaľ, stávalo sa aj to, že nemali sme inú možnosť, ako na tieto skutočnosti upozorniť, a predložili sme návrh na vyslovenie nedôvery niektorým členom vlády. Ani tento nebol úspešný, a to podľa hesla: „Jánošíka si obesíme sami!“ Práve tí členovia vlády, na chyby a prešľapy ktorých sme upozorňovali, nakoniec určitým spôsobom boli z vlády odídení a bolo to usporiadané trochu inak, len nedajbože aby sa vyhovelo návrhu opozície. O tom celom to bolo, samozrejme, aj pri niektorých návrhoch zákonov, ktoré vrátil pán prezident na opätovné prerokovanie. Ak si zoberiete stenozáznam a zistíte, že mnohé pripomienky, ktoré predložil k prijatým zákonom – a bolo tých zákonov veľké množstvo –, boli práve návrhy opozície alebo poslancov opozície, ktoré predložili, a len preto, že tu bol taký zvyk, že predložil to niekto z opozície, nedalo sa to prijať. A nakoniec potom sme to posunuli niekde ďalej. Treba povedať ale, pán predseda, ak hodnotíte opozíciu z tejto strany, že koalícia mala aj vedenie tohto parlamentu. Patrí poďakovanie, že ste zvládli situáciu tak, ako ste ju zvládli, ale treba povedať aj tú realitu, že často pri prerokúvaní jednotlivých bodov programu akonáhle sa zistilo, že je tu viac ako 76 poslancov koalície, na návrh troch či štyroch poslaneckých klubov sa predložil návrh a účelovo program sa menil tak, že nikto nevedel, čo bude, aké bude rokovanie na druhý deň. Dokonca zoberieme ako realitu, jeden program bol na pozvánke, ktorú sme obdržali, keď ste nás pozývali na schôdzu, druhý obyčajne bol ešte na stole rozdaný tesne pred hlasovaním, tretí sa prijal. A dokonca mali sme tu aj takú možnosť, že hneď po hlasovaní o programe ako celku predstaviteľ koalície predložil v mene štyroch poslaneckých klubov návrh na zmenu toho programu, ktorý už sme vtedy pred pár minútami prijali. Takže aj toto bola realita a organizácia práce v tomto parlamente. A tomu aj nasvedčuje aj ďalšia skutočnosť, že ak sme predložili návrh na zvolanie schôdze Národnej rady na základe 30 podpisov, lebo to je jediné právo opozície, ktoré sa dá využiť, tak sa rozhodlo, že rokovať sa bude v noci. Dnes nadránom sme úspešne skončili 35. nočnú schôdzu. Pripomínam, 35. nočnú schôdzu sme ukončili dnes, pretože bola taká organizácia, aká bola. Bohužiaľ, stávalo sa aj to, že na začiatku schôdze sa obyčajne zišlo 76 poslancov koalície, odhlasovali, že sa bude pokračovať do rána alebo do ukončenia schôdze, že bude obmedzená rozprava, a nakoniec sa zobrali a odišli a potom nebolo zriedkavosťou, že tu bolo 10 – 12 poslancov z koalície počas prerokúvania, ktorí zase dobehli až na poslednú chvíľu, keď bolo treba hlasovať, aby sa zúčastnili hlasovania. Toto bola tiež realita, to bola organizácia práce v tomto parlamente, pretože skutočne nedalo sa naplánovať nič, pretože stále sme nevedeli, čo bude o najbližšiu hodinu alebo o dve hodiny. Jedine sme to mohli tušiť podľa toho, koľko poslancov sa zišlo v rokovacej miestnosti. Veľmi veľa času sa venovalo otázkam zbavovania imunity poslancov. Treba povedať, že posledný rok jednoducho tento parlament už sa odmietol zaoberať návrhmi vyšetrovateľov a mnohé zostali nedoriešené, a to z jednoduchého dôvodu. Napriek veľkej snahe poslancov koalície, ktorí sa aktívne podieľali na zbavovaní imunity poslancov opozície, nebolo nič prešetrené, nebolo nič dokončené, zrejme aj poslanci si uvedomili, že odmietajú slúžiť neschopným návrhom jednotlivých vyšetrovateľov, ktorí predložili do parlamentu iba preto, že bola na to politická objednávka. Dovoľte ale, aby som na záver tohto volebného obdobia aj ja, tak ako to už býva zvykom, poďakoval všetkým tým, ktorí boli občas ochotní aj načúvať hlas z opozície, pretože dobrá opozícia je to najvýhodnejšie, čo si môže koalícia priať, pretože má spätné zrkadlo, má kontrolu. Zamyslení a zahľadení sami do seba veľmi ťažko môžeme napredovať ďalej vtedy, keď nie sme ochotní hlas opozície počúvať. Taktiež chcem poďakovať všetkým novinárom, tým, ktorí sa vžili do práce parlamentu a nehľadali v práci parlamentu senzácie, ale snažili sa objektívne informovať o tej práci, ktorú tu robíme v parlamente tak, aby aj verejnosť vedela, o čom to bolo. Samozrejme nedá mi nespomenúť, že zložité to bolo aj pre novinárov najmä z jednoduchého dôvodu, že tí, ktorí predtým sľubovali, že budú priame prenosy, aby voliči videli, ako ich zastupujú poslanci v parlamente, veľmi rýchlo prišli na to, že bolo by ich vidieť ako sa v tomto parlamente nerobí, a preto jednoducho odmietli priame prenosy z rokovania Národnej rady, a preto tieto neboli ani vysielané. Ja verím, že nájdu sa aj v tomto období politici, ktorí budú sľubovať vo voľbách, že zase budú priame prenosy, akonáhle sadnú do parlamentu, tak isto sa budú správať ako tí, ktorí to sľubovali pred štyrmi rokmi a ktorí prví zabránili tomu, aby tieto priame prenosy boli, aby občania videli, ako ich poslanec zastupuje. Pán predseda, hovorili ste aj o tom, že nepodarilo sa novelizovať volebný zákon. On sa novelizoval dvakrát, ale asi tá podstatná novela, ktorá čaká pre budúce obdobie, je doriešiť otázku zastupovania občanov. Ak sa podarí zmeniť volebný systém na väčšinový a budeme mať konkrétneho poslanca a konkrétnych voličov, ktorí si ho ustrážia, akým spôsobom bude zastupovať ich záujmy, ako bude pracovať v tomto parlamente ich poslanec, potom môžeme povedať, že niečo v prospech občanov sme urobili. V opačnom prípade vždy sa to bude zakrývať za tieto dvere parlamentu, ako to bude fungovať ďalej. Dovoľte, aby som poďakoval všetkým pracovníkom Národnej rady, ktorí to nemali ľahké, pretože už som hovoril, že 35 nocí sme tu sedeli a oni museli sedieť takisto s nami. Oni museli jednoducho zabezpečiť chod tohto parlamentu, vôbec to nemali ľahké a pokúsili sa zvládnuť tú situáciu, ktorú im poslanci pripravili svojím rozhodovaním o tom, že budú aj nočné schôdze Národnej rady. Nedá mi nepoďakovať aj všetkým rodinným príslušníkom, ktorí vytvárali zázemie, aby sme sa tejto poslaneckej práci mohli venovať. Už tu bolo spomínané, že naše rady navždy opustili naši dvaja kolegovia – Jožko Zlocha a Dušan Slobodník. Tí ostanú iba v našej pamäti, pretože odviedli v tomto parlamente kus práce a osud bol nemilosrdný k tomu, že nemohli svoju prácu dokončiť. Zajtra sa začína predvolebná kampaň. Väčšina z nás sa rozbehne medzi voličov. Verím, že aspoň s tou elementárnou slušnosťou budeme vystupovať a vysvetľovať tú pozíciu, ktorú tento parlament mal. Vôbec to nebudeme mať ľahké z jednoduchého dôvodu, tento parlament sa stal najmenej dôveryhodnou inštitúciou. Sme tu všetci, všetkých sa nás to dotýka bez ohľadu na to, akým dielom sme sa mali možnosť na tejto skutočnosti podieľať. Voliči 20. a 21. septembra zoberú spravodlivosť do svojich rúk a rozhodnú o tom, kto do tohto parlamentu príde zastupovať ich záujmy. Ja verím, že budú mať šťastnú ruku, verím, že ten budúci parlament bude lepší, ako bol tento, v ktorom sme mali česť pracovať. Ďakujem pekne. (Potlesk.) J. Migaš, predseda NR SR: Ďakujem pánu poslancovi Cabajovi. Vystúpili predsedovia všetkých poslaneckých klubov, ešte raz im ďakujem za ich vystúpenie. Vážený poslanecký zbor, naplnila sa spoločná slávnostná schôdza, končí sa naše slávnostné stretnutie. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, na pripomenutie tohto volebného obdobia ako výraz ocenenia vašej práce v Národnej rade Slovenskej republiky v II. volebnom období som si dovolil vám odovzdať pamätný list spolu s medailou. Dovoľte mi ešte raz vám poďakovať, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci Národnej rady, za vaše úsilie a prácu v orgánoch Národnej rady Slovenskej republiky počas celého volebného obdobia. Dovoľte mi, aby som poďakoval prezidentovi Slovenskej republiky, vláde Slovenskej republiky, spolupracovali s týmto parlamentom a vykonávali akty ďalšieho rozvoja Slovenskej republiky. Želám vám všetkým čo najlepšie zdravie, spokojnosť, šťastie a veľa úspechov vo vašom osobnom živote i vo vašom politickom živote. Chcem aj pri tejto príležitosti úprimne popriať novej Národnej rade, jej výborom a poslancom, aby nadviazali na všetko pozitívne čo tento parlament v II. volebnom období vykonal. Panie poslankyne, páni poslanci, srdečne vás pozývam na slávnostný ceremoniál odhalenia busty Alexandra Dubčeka, ktorý sa uskutoční o 13.00 hodine na Námestí Alexandra Dubčeka, a následne na slávnostnú recepciu pri príležitosti skončenia II. volebného obdobia Národnej rady Slovenskej republiky, ktorá sa bude konať v reprezentačných priestoroch Bratislavského hradu. (Štátna hymna Slovenskej republiky.) (Potlesk.) (Slávnostné stretnutie poslancov NR SR sa skončilo o 12.41 hodine.)