P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-09-11):
M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo, vážený pán podpredseda Národnej rady. Vážení spoloční predkladatelia, vážení spoloční, alebo zlúčení predkladatelia, vážený zlúčený spravodajca, dámy a páni, predovšetkým mi dovoľte, aby som sa vám ospravedlnil, že nemám primerané oblečenie v tejto snemovni, ale chcel som vystúpiť v rozprave a, žiaľ, pracovné povinnosti alebo osobné povinnosti predpoludním som mal také, že som to nestihol. Takže sa ospravedlňujem za to, že nie som primerane upravený v tejto ctenej snemovni, a prosím vás o prepáčenie. (Hlasy z pléna.) Ďakujem, pani kolegyňa. Ale dovoľte mi, aby som teda išiel k veci. Dámy a páni, akosi naša spoločnosť nie je schopná pranierovať klamárov. Dovoľte mi v tejto súvislosti – a jednoducho tolerujeme ich postupy –, dovoľte mi v tejto súvislosti uviesť niekoľko skutočností. Dňa 4. februára tohto roku predseda vlády, ktorý dnes zobral zodpovednosť za reformu verejnej správy, vyhlásil pred občanmi Slovenskej republiky v televízii: „Okamžite, ako bude schválená ústava, predkladám do Národnej rady všetky zákony, ktoré súvisia s reformou verejnej správy.“ Podľa mojich záznamov toto vyhlásil 4. februára 2001. Dámy a páni, novela Ústavy Slovenskej republiky bola schválená 23. februára 2001 a dnes je, dnes by malo byť podľa predsedu vlády 26. februára, teda pondelok, keď v našich laviciach mali byť všetky návrhy zákonov súvisiace s reformou verejnej správy. Chcel by som neprítomnému predsedovi vlády pripomenúť, že je 11. septembra. Rovnako by som chcel pánovi predsedovi vlády pripomenúť o niečo aktuálnejšie klamstvo. V sobotu v Sobotných dialógoch, ktoré robí Slovenský rozhlas, pred občanmi Slovenskej republiky vyhlásil, že pri všetkých veciach, ktoré súvisia s reformou verejnej správy a budú sa odohrávať v parlamente, bude osobne prítomný. Nuž v tejto chvíli musím konštatovať, že prítomný nie je a neprišiel ani na časť rokovania o zákonoch, ktoré navrhuje vláda Slovenskej republiky prerokovať v skrátenom legislatívnom konaní. Takže, dámy a páni, to je konfrontácia pravdy alebo lži a skutočnosti, ktoré súvisia s reformou verejnej správy. Okrem toho mi dovoľte skonštatovať, že je úplne absurdné, že jedna z priorít vlády, ktorá je ako priorita zapísaná aj v programovom vyhlásení vlády, sa v legislatívnom procese má realizovať skráteným legislatívnym konaním. Je to, dámy a páni, absurdné a každý racionálne mysliaci človek musí skonštatovať, že takýto postup je neakceptovateľný. Chcel by som sa, pán zlúčený predkladateľ, opýtať, či ste naozaj presvedčený, že sú splnené podmienky § 89 ods. 1 na skrátené legislatívne konanie? Ste o tom presvedčený, pán predkladateľ? (Reakcia predkladateľa.) To je odpoveď, že nemáte slovo? Bola by to zaujímavá odpoveď, že nemáte k tomu slovo. Ja si myslím, že člen vlády môže odpovedať kedykoľvek chce. Takže ja sa vás pýtam, ste presvedčený o tom, že... (Reakcia predkladateľa.) Áno, odpoviete? Dobre. Ja predpokladám, že odpoviete áno, že sú splnené. No ja vám potom jedným dychom odpovedám, že ak podľa vášho názoru sú splnené podmienky, tak vy ste zodpovedný za to, že došlo k ohrozeniu základných ľudských práv. Vy ste zodpovedný za to, že došlo k ohrozeniu slobôd alebo bezpečnosti, a ste zodpovedný za to, že hrozia štátu značné hospodárske škody. Ak ste presvedčený, že je naplnený § 89, tak vy svojím spôsobom postupu legislatívy, vy svojím vládnutím ste zodpovedný, že tieto skutočnosti boli naplnené, a legitímnym spôsobom sa k nim priznávate. Iným spôsobom jednoducho nie je možné akceptovať skrátené legislatívne konanie. Ja nepredbieham vašu odpoveď, ja predpokladám, aká bude vaša odpoveď. Rovnako by ma zaujímalo, pán zlúčený predkladateľ, pán minister vnútra, zastupujúci neprítomného predsedu vlády, ktorý to občanom Slovenskej republiky verejne v Slovenskom rozhlase v sobotu sľúbil, či ste presvedčený, že naozaj idete decentralizovať. Ja predpokladám, že vaša odpoveď bude znieť, že áno, sme presvedčení, že ideme decentralizovať. Nuž vo väzbe na to mi dovoľte skonštatovať, že máte túto ambíciu, ale legislatívne predlohy, ktoré máme k dispozícii, majú ambíciu niektoré veci decentralizovať, ale niektoré zásadné veci centralizujete. Ide o zásadné zákony, ktoré riešia presun niektorých pôsobností z orgánov štátnej správy na obce a samosprávne kraje, a v tomto kontexte treba zvýrazniť aj pôsobnosť Bratislavy a Košíc a pôsobnosť mestských častí v Bratislave a v Košiciach. Nuž, vážené dámy a páni, namiesto toho, aby sa v niektorých pôsobnostiach orgánov štátnej správy, napr. v oblasti matričnej, sociálnej, územného plánovania, ochrany prírody, školstva, telesnej kultúry a zdravotníctva, v Bratislave decentralizovalo, tak v Bratislave sa na základe tohto zákona centralizuje. Jednoducho sa centralizuje tým spôsobom, že túto pôsobnosť dosiaľ vykonávalo 5 okresných úradov štátnej správy, podľa tohto návrhu zákona sa pôsobnosť týchto činností prenáša na obec a v súlade so zákonom obec je Magistrát mesta Bratislavy. To znamená, to, čo decentralizovane vykonávalo dnes 5 okresných úradov štátnej správy, to idete centralizovať na Magistrát mesta Bratislavy. To sa analogicky, samozrejme, týka aj Košíc. Ja, samozrejme, očakávam, aká bude vaša odpoveď a vo vašej odpovedi skonštatujete, že sa to jednoducho dá zrealizovať. Pán minister vnútra, áno, dá sa to zrealizovať, ale len do chvíle, dokedy ktorýkoľvek z občanov, ktorý v správnom konaní nebude spokojný s rozhodnutím v rámci tejto kompetencie so samosprávnou jednotkou, ako je mestská časť, dokedy takýto občan nepodá podnet na Ústavný súd a Ústavný súd jednoznačne rozhodne, že magistrát nemal kompetenciu, aby presunul túto pôsobnosť výkonu štátnej správy na obce. Takže, dámy a páni, ak sa bude opäť diskutovať o tom, že tento zákon má základnú ambíciu decentralizovať výkon štátnej správy na samosprávu, tak špeciálne v Bratislave a Košiciach sa nedecentralizuje. V Bratislave sa centralizuje. Samozrejme, že je možné tento problém v zákone vyriešiť, ale to, že to samotný zákon nerieši, to, že máme o tom zákone diskutovať v skrátenom legislatívnom konaní a že zákon nerieši takýto vážny problém, to hovorí za všetko. Okrem toho, dámy a páni, dovoľte mi, aby som zdôraznil, že týmto zákonom sa, alebo týmto postupom, ktorý ideme realizovať, alebo o ktorom máme rozhodnúť, že sa bude realizovať, porušujeme aj § 69 ods. 2. Dámy a páni, v § 69 ods. 2 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky sa hovorí, „legislatívne pravidlá sú pre navrhovateľa zákona záväzné“. Ešte raz opakujem, „legislatívne pravidlá sú pre navrhovateľa zákona záväzné“. V tomto prípade, samozrejme, navrhovateľom je vláda a chcel by som vás upozorniť, že v legislatívnych pravidlách sa jasne hovorí, že nie je možné nepriamo novelizovať zákony, ktoré súvisia s príslušnými ustanoveniami. Aby som to jasne a zrozumiteľne povedal. Celý zákon o prenose kompetencií je v podstate novelou iných zákonov. Podľa legislatívnych pravidiel Národnej rady ste mali každý zákon novelizovať osobitne. Prepáčte, ak takéto principiálne, zásadné veci neovládate, tak to naozaj neznesie už toleranciu. To sa musí podrobiť veľmi vážnej, zásadnej a principiálnej kritike. V takých vážnych veciach, ktoré vy považujete za základ splnenia svojho programového vyhlásenia, neviete procesne zvoliť ani legislatívne upravené postupy, to naozaj neznesie komentár a je to absolútne absurdné. Prirodzene, že absurdná bola aj celá diskusia o prenose kompetencií. Desaťkrát občanov Slovenskej republiky ubezpečil predseda vlády, že má všetko pod kontrolou, že už teraz je celý proces zvládnutý, že ho zodpovedne manažuje a že s každým ministrom osobitne diskutoval o prenose kompetencií. Nuž, o 11.00 hodine diskutoval s ministrom školstva a o 15.00 hodine, pardon, o 18.00 hodine v spravodajstve minister školstva povedal, že áno, dohodli sme sa, ale v rámci presunu kompetencií mzdy pre učiteľov zostanú na ministerstve školstva. A zdôvodňoval, prečo to tak má byť. Takže presne tak ste sa dohodli, ako ste sa dohodli v predchádzajúcich bodoch rokovania Národnej rady v súvislosti so zákonom o dani z dedičstva. Dohodli ste sa na znížení sadzby a súčasne ste sa dohodli o zvýšení cien v oceňovacej vyhláške, to znamená, že politici sa dohodli. Politici stredo-pravých strán sa dohodli a občan to zaplatí. Ak naozaj je principiálne potrebné v skrátenom legislatívnom konaní riešiť niektoré veci, pod čo, samozrejme, nemožno zaradiť tento legislatívny priebeh a tieto prípady, tak dovoľte mi, aby som sa opýtal, že čo je to za chaos v Národnej rade, keď najskôr v skrátenom legislatívnom konaní prerokúvame úpravu starobných dôchodkov, lebo je to možné len zákonnou formou, a až 94. bod, pôvodne 120. v programe Národnej rady Slovenskej republiky, je – pardon, prepáčte, ja si to nájdem – v súčasnosti 94. a pôvodne 120. bod je správa o plnení príjmov a výdavkov Sociálnej poisťovne k 30. 6. 2001. V týchto veciach sa venujeme procesnému postupu. Ja tento príklad uvádzam z jedného jediného dôvodu. My sme v skrátenom legislatívnom konaní a potom v rámci skráteného legislatívneho konania prešli prvým čítaním aj do druhého čítania v úprave starobných dôchodkov, ale správu o plnení príjmov a výdavkov Sociálnej poisťovne k 30. 6. budeme prerokúvať ako 120. bod. No táto správa práve mala dať „vodítko“ na to, aby sa poslanci Národnej rady kvalifikovane mohli rozhodnúť, a táto správa mala jasne kvantifikovať budúce dosahy našich rozhodnutí. Táto správa jasne definuje aktuálne ekonomické postavenie Sociálnej poisťovne. Nuž my sme bez toho, že by sme túto správu prerokovali, rozhodli o budúcom deficite Sociálnej poisťovne bez toho, že by sme hľadali riešenia, ako tento problém vyriešiť. Z toho pohľadu ja teda konštatujem, že skrátené legislatívne konanie v týchto veciach je neopodstatnené. Vážení členovia vlády, nenapadlo vám náhodou, že by bolo potrebné do skráteného legislatívneho konania nejakým spôsobom dať legislatívne riešenia na problémy v Devín banke? Bude síce v Národnej rade Slovenskej republiky informácia o Devín banke. Informácia, dámy a páni, však nič nevyrieši. Opäť sa odvolám na najmúdrejšieho, najšikovnejšieho manažéra a koordinátora v tejto krajine, ktorý – ešte raz opakujem – občanom Slovenskej republiky v sobotu sľúbil, že tu bude sedieť, a nesedí tu, ktorý povedal, že za všetko môže Národná banka Slovenska a v rámci Národnej banky Slovenska bankový dohľad Národnej banky Slovenska. Nuž ak by sme s týmto konštatovaním súhlasili, tak potom jedným dychom treba povedať, dámy a páni, kto navrhol tých členov bankovej rady? Kto navrhol guvernéra Národnej banky Slovenska? Nebol to náhodou práve ten, ktorý hovorí, že oni za to zodpovedajú? Nebol to predseda vlády Mikuláš Dzurinda? Opäť mi dovoľte v súvislosti s touto skutočnosťou prezentovať lži, ktoré z úst predsedu vlády na verejnosť vychádzajú. Predseda vlády konštatoval, že za problémy súvisiace s Devín bankou môže vláda predchádzajúca. No v predchádzajúcom období, resp. v roku 1998 primárne vklady občanov v období, keď končila predchádzajúca vláda, primárne vklady občanov v Devín banke boli približne do výšky 2 mld. Sk. V tomto období, keď je Devín banka pred vyhlásením konkurzu, sú primárne vklady občanov 11,2 mld. Sk. Dámy a páni, nebola to nekompetentnosť tých ľudí, za ktorých nesie zodpovednosť predseda vlády, pretože on ich do funkcií navrhol? Nie je jeho legitímnou povinnosťou, aby hľadal spôsoby na riešenie týchto problémov? Naozaj veľmi zjednodušene môžeme povedať, neviem, či si niektorí z vás uvedomujú, že padla banka, ktorá dosiaľ mala absolútne najvyššie primárne vklady občanov. Ostatné banky, ktoré sa dostali do problémov, tento objem bol minimálny, napriek tomu Fond ochrany vkladov má pasívne saldo zhruba vo výške 4 mld. Sk a dnes sa očakáva, že by mal byť likvidný a mal by likvidovať zhruba 11,2 mld. Sk. Tam treba hľadať legislatívnu iniciatívu, tam treba predkladať návrhy zákonov na skrátené legislatívne konanie, a nie v tých veciach, ktorým ste sa koncepčne mali venovať už bezmála tri roky. V tých veciach nás trápite skráteným legislatívnym konaním. Takže, vážené dámy a páni, ja som presvedčený, že ak odsúhlasíte, že na tento postup sa vzťahuje § 89 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky, tak v tom prípade, prosím, berte na vedomie, že ak sa ten § 89 dá aplikovať na tieto návrhy, tak súčasná vláda ohrozuje základné ľudské práva a slobody, súčasná vláda ohrozuje bezpečnosť, súčasná vláda pracuje tak, že hrozia štátu značné hospodárske škody. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec, za vaše vystúpenie v rozprave. Štyria páni poslanci sa prihlásili do faktických poznámok. Ako posledný pán poslanec Delinga. Končím možnosť ďalších faktických poznámok. Ako prvá – pani poslankyňa Belohorská. I. Belohorská, poslankyňa: Pán predsedajúci, vidíte podľa prítomných poslancov v parlamente, že sledujú teraz televíziu. Udial sa teroristický útok na Spojené štáty, už niekoľko opakovaní. Ja by som vás prosila, aby ste teraz pre nás zabezpečili pána ministra zahraničných vecí. Čítam v novinách, že bude dnes v Camel klube diskutovať aj s naším pánom poslancom Vavríkom o nejakých otázkach, ale myslím si, že by bolo lepšie, keby s ministrom obrany prišli nám podať informáciu a analýzu, ako ju má spracovanú on. Prosím, aby ste prerušili aspoň na hodinu terajšie rokovanie, aby si poslanci mohli ísť pozrieť správy. Aj tak médiá momentálne sledujú a zaujímajú sa o iné problémy, ako prerokúvame my tu. Prosím vás o vyhlásenie prestávky. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pýtam sa, páni poslanci, či je všeobecný súhlas s tým, aby sme vyhlásili nie hodinovú, ale krátku prestávku. Je? (Reakcie z pléna.) Pokiaľ je všeobecný súhlas, ešte raz sa pýtam. Nie je všeobecný súhlas, to znamená, že pokiaľ nie je súhlas všetkých poslancov, nemôžem vyhlásiť takúto prestávku. (Reakcie z pléna.) Ja si myslím, že môžeme pokračovať v rokovaní, páni poslanci. Slovo má pán poslanec Slafkovský. (Reakcia poslankyne z pléna.) Pani poslankyňa, pokiaľ to chcete sledovať, môžete, nech sa páči, ja vám nebránim v tom. Pán poslanec Slafkovský.