Kolíková, Mária, ministerka spravodlivosti SR (2021-05-10):
Pán predsedajúci, ďakujem veľmi pekne za slovo. Pán premiér... (Ruch v sále a následne smiech v sále.) V čom je problém? V čom je problém? Dobre. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, ja som rada, že začíname takto humorne, a som rada, že je vám do smiechu, pán poslanec Blaha. Ja verím, že vám bude do smiechu aj počas celého tohto rokovania, aj po jeho výsledku a aj po ďalšom pokračovaní pri plnom mojom mandáte a tejto vlády. Podať návrh na odvolanie člena vlády je, samozrejme, legitímne právo poslancov a ja som pripravená tomu čeliť. Myslím si, že je to súčasť zastupiteľskej demokracie, aby sa člen vlády zodpovedal poslancom, a ak majú za to, že nevykonáva svoj mandát riadne, tak prišiel a zodpovedal sa. Ja som tu. Som pripravená zodpovedať všetko, čo mi, samozrejme, budete klásť či už na vinu, či za čokoľvek. Z toho, čo som si vypočula od pána poslanca Kamenického, tak mám dojem, že som zodpovedná za všetko, nechcem rovno povedať koňovho brata sestry syna. Rok ´98, keď som bola ešte študentka práva, za všetko som zodpovedná. Ale však pokúsim sa, samozrejme, povedať aspoň to podstatné. Nedá sa reagovať úplne na všetko, lebo niektoré absurdity sa ani nedajú uchopiť, tak ja sa skúsim naozaj sústrediť len na tú podstatu. Myslím si, že toto celé odvolávanie, keď sa to tak dá nazvať, tak je to, samozrejme, o hlasovaní ohľadom nedôvery v ministerku spravodlivosti, ja osobne považujem len za zúfalé kopanie pána poslanca Fica, ktorý sa usiluje využiť všetky dostupné nástroje, možnosti na to, aby sa ma zbavil. Dôvod vnímam ako jednoduchý: chce jednoducho dostať svojich kamošov z väzby, nechce, aby rozprávali ďalej. Myslím si, že naozaj majú o čom rozprávať. Verím, že pán poslanec Fico sa naozaj potešil, keď som oznámila svoju demisiu. Verím tomu, že takí boli mnohí, ale určite pán poslanec Fico patril k tým, ktorí sa tešili najviac. Určite nepočítal s tým, že sa vrátim na ministerstvo. Koncom marca 2021 som oznámila svoju demisiu a, čuduj sa svete, vzápätí pár dní na to sa v parlamente objavuje pozmeňujúci poslanecký návrh pani poslankyne Vaľovej za SMER k návrhu môjho zákona o obetiach trestných činov. Čuduj sa svete, v rozpore s legislatívnym procesom hrubo navrhujúci úpravu kolúznej väzby, ktorý je súčasťou Trestného poriadku, napriek tomu, že návrh zákona vôbec neotváral Trestný poriadok. Jednoducho tu sa taký návrh objavil. To, čo bolo kľúčové v tomto návrhu, bolo to, že kolúzna väzba sa nám skráti na pár mesiacov a automaticky všetci, ktorí sú v kolúznej väzbe, budú prepustení na slobodu. Súčasne sa skracovali aj všetky ďalšie lehoty, ktoré súvisia s väzbou. Bez akéhokoľvek prehodnotenia, či je na to nastavený trestný proces, čo to bude spôsobovať s vyšetrovaním trestných činov. Myslím si, že pánovi poslancovi Ficovi zjavne veľmi záleží na tom, aby som mu nestála v ceste, a preto spustil sériu nezmyselných tlačoviek, na ktorých sprosto očierňuje mňa a mojich najbližších. Je absolútne v poriadku útočiť na členov vlády zo strany opozície, ale myslím si, že aj spôsob, akým sa to robí, je dôležitý. Myslím si, že ten spôsob, ktorý sa zvolil tu, ukazuje tú hrubosť politiky, ktorú robí opozícia, osobitne strana SMER. Považujem naozaj za chrapúnstvo a úbohé, spôsob, akým sa očierňuje moja rodina. Myslím si, že akokoľvek, samozrejme, ja budem rozprávať o všetkých veciach, sú aj veci, ktoré nie sú pekné, ale naozaj nemôžem predsa ako ministerka spravodlivosti zodpovedať za všetky činy, ktoré môžu súvisieť aj s konaním, ktoré nie je pekné, ale keď je zrejmé, že za to nenesiem žiadnu zodpovednosť, tak nie je namieste, aby som vyvodzovala z toho zodpovednosť v súvislosti s mojou funkciou. To znamená, určite vždy je otázka, či zneužívam svoju funkciu, či som morálne niekde sklamala, ale nemôžem niesť zodpovednosť za celý svet. Pokúsim sa postupne prejsť k jednotlivým dôvodom, ktoré súvisia s mojím odvolaním. Navrhovatelia v prvom rade tvrdia, že cieľom novej súdnej mapy je zbaviť sa nepohodlných sudcov a spustiť lavínu predaja a nákupu lukratívnych súdnych budov a že súdna mapa má stáť 300 mil. eur z fondu obnovy. A je to, samozrejme, veľké klamstvo. Žiadny sudca nepríde o svoje miesto v súvislosti s novou súdnou mapou. Nová súdna mapa len znamená lepšiu organizáciu, lepšiu efektívnosť justície. Zachovajú sa všetky justiční pracovníci. Práve naopak, nová súdna mapa može umožní, aby sme mali, aj vedeli lepšie ohodnotiť justičný personál, umožnil im kariérny rast, pretože jednoducho lepšie budeme vedieť využiť finančné prostriedky, ktoré patria pre justíciu. Je lož aj to, že súdna mapa má stáť 300 mil. eur. To som nikdy nikde nepovedala. Dokonca ani z fondu obnovy takáto čiastka nie je pre justíciu v takejto výške. Je tam čiastka cez vyše 200 mil., ktorá ale súvisí nielen s podporou budov, ktoré bude tzv. sídelné v rámci reorganizácie súdnej mapy, čo súvisí s reformou, to je pravda, ale je to na digitalizáciu, na hardvér. Jednoducho tá suma celková vôbec nesúvisí len s budovami. Súčasne platí, že žiadne budovy sa v zásade vôbec nebudú hľadať a obstarávať, pretože v rámci reorganizácie súdnej mapy my budeme spájať obvody a v rámci nich budeme podporovať tie budovy, kde sú už dnes súdy. A tie chceme modernizovať. Výnimkou je jedine Mestský súd v Bratislave, Mestský súd v Košiciach, ktorý chceme nanovo vybudovať, to je pravda. Ale určite tie justičné budovy, kde máme, tak sa budeme snažiť ich v plnosti zachovať, podporiť, modernizovať a umožniť sudcom a všetkým, ktorí pracujú pre justíciu, mať moderné podmienky, aké si zaslúži justícia na Slovensku v dvadsiatom- už -druhom storočí. Ďalší dôvod... Pardon, opomenula som prvý dôvod, ktorý súvisel s tým, že som neodborník a súvisí s tým kritika reformy súdnej mapy alebo reformy justície. Neviem si predstaviť reformu úprimne, kde by neboli kritici. No predsa tých, ktorých sa dotkýňa samotná reforma, asi je veľmi legitímne, že sa im nepáči, že nejakým spôsobom zasiahneme do toho aj spôsobu života, ktorý jednoducho majú. Akokoľvek to môže byť rozumné, správne, tak je to, samozrejme, citlivé. A v tejto súvislosti určite vnímam aj potrebu z mojej strany vo veľkej miere o tom diskutovať, ale asi sa nedá očakávať, že všetkých, ktorých sa dotkne reforma, tak budú ju vítať a budú sa z toho len tešiť. Osobitne ma zaujala tá časť dôvodov, ktorá súvisí s tragickým úmrtím generála Milana Lučanského či úmrtia advokáta Krivočenka vo výkone väzby. Tu slovne bol osobitne dôraz na tragické úmrtie, ku ktorému došlo, áno, počas výkonu väzby. Je to, samozrejme, veľmi smutná udalosť a mne je veľmi ľúto, že k tomu došlo. Úprimne, aj keby som urobila maximum, akokoľvek zlepšila, zvýšila štandardy, čo, samozrejme, vyhodnocujem, či sa dá ešte urobiť niečo viac, aby sme predchádzali tomu, že ľudia, ktorí sú vo výkone trestu alebo výkone väzby, jednoducho spáchajú samovraždu. Prehodnocujme momentálne štandard, či sa dá urobiť niečo viac. Ale, bohužiaľ, nedá sa tomu úplne zabrániť, keď je človek presvedčený, že takto ukončí svoj život, nedá sa proste tomu zabrániť. Aj keby ste ho monitorovali 24 hodín, tak sa tomu nedá zabrániť. Nemôžete mať ani kamery všade na všetkých miestach. Proste máte sociálne zariadenie, kde tú kameru nemôžete dať, aj keby ste ho monitorovali. Bohužiaľ, je to smutné, ale dochádza k takýmto smutným udalostiam, aj keby sme urobili maximum, tak aj tak, bohužiaľ, dôjde aj k takýmto tragickým úmrtiam. Urobila som veľkú komisiu práve preto, aby som umožnila aj opozičným poslancom, samozrejme, koaličným tiež, ale naprieč veľmi neštandardne som zriadila komisiu, aby sa prešetrilo všetko, čo sa dá v rámci tohto úmrtia. Ako viete, aj z výsledkov tejto komisie sa nepreukázalo, že by došlo k úmrtiu na základe cudzieho zavinenia. Práve naopak. Takže neviem, čo viac sa dá v tomto momente spraviť. Samozrejme, rozumiem, je dobré mať aj výsledky trestného konania, ale to by určite ukončilo všetky tieto debaty a dezinformácie, ktoré sa šíria. Ale myslím si, že je zrejmé pre všetkých, ktorí si pozreli správu z komisie ohľadom úmrtia generála Lučanského, že sa jednalo, bohužiaľ, o pokus o samovraždu, ktorý bol úspešný. Vyjadrím sa aj k prípadu úmrtia advokáta pána Krivočenka vo výkone väzby, pretože je to súčasťou písomného návrhu, a myslím si, že je dôležité, aby to tu odznelo. Jednalo sa o udalosti zo dňa 22. februára 2021, kedy pán Krivočenko bol vo väzenskej nemocnici v Trenčíne. Jeho stav sa, bohužiaľ, zhoršil. Bola oslovená fakultná nemocnica, teda civilná nemocnica, ktorá však v tom čase nemala voľné lôžko s umelou pľúcnou ventiláciou. Ja si dovolím teraz prečítať v tej súvislosti, ako bol beh udalostí: „Lekár fakultnej nemocnice odporučil v tejto veci kontaktovať operačné stredisko podpory transportu pacienta Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky, takzvaného COVID koordinátora. S touto informáciou bolo opakovane oslovené krajské operačné stredisko. COVID koordinátor poskytol väzenskej nemocnici informáciu, že aktuálne nie je v Slovenskej republike žiadne voľné lôžko pre pacienta vyžadujúceho umelú pľúcnu ventiláciu. Následne bolo koordinátorom oznámené, že o umiestnenie na umelú pľúcnu ventiláciu bolo žiadané u ďalších pätnástich pacientov, pričom boli umiestnení v tento deň iba dvaja. V prípade, že sa uvoľní lôžko, sľúbili kontaktovať väzenskú nemocnicu. Službukonajúca lekárka v takejto situácii nemala dôvod nedôverovať informácii z operačného strediska na podporu transportu kriticky chorých pacientov s COVID-19 o nedostupnosti lôžok s možnosťou umelej pľúcnej ventilácie na území Slovenskej republiky aj s poukazom na to, že operačné stredisko na podporu transportu kriticky chorých pacientov s COVID-19 je projektom, na ktorom je spoluúčastné aj operačné stredisko Záchrannej zdravotnej služby. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že údaje o disponibilnej kapacite lôžkového fondu, ktoré boli uvedené na stránke www.covidvnemocniciach.sk nekorešpondovali s informáciami od COVID koordinátora a neboli aktualizované niekoľko dní. Napríklad 19. marca 2021 boli na stránke stále staré údaje zo 16. marca 2021.“ Toľko k tomuto tragickému prípadu. My sme prešetrovali, samozrejme, túto udalosť. To, čo sme zistili, je, že zdravotníci, príslušníci, príslušníčky Zboru väzenskej a justičnej stráže v tomto prípade urobili maximum. Bohužiaľ, v tomto prípade sa nepodarilo pána Krivočenka zachrániť. Je mi to úprimne ľúto. Ďalším dôvodom na moje odvolanie má byť to, že som rozdelila viac ako 700-tisíc eur mimovládnym organizáciám často na aktivity, ktoré skupina poslancov, podpísaných pod návrhom, vníma ako úplnú stratu zmyslu pre realitu. No tak pozreme sa teda, o čom to bolo. Ministerstvo spravodlivosti skutočne aj tento rok, ako každý rok od roku 2016, rozhodlo o prerozdelení finančných prostriedkov pre úspešné projekty v rámci dotačnej schémy na presadzovanie, podporu a ochranu ľudských práv a slobôd a na predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie. Ide o dotačnú schému, ktorá bola zverejnená ministerstvom spravodlivosti už za vlády SMER-u v roku 2016. Od uvedeného roku ministerstvo spravodlivosti pravidelne stanovuje priority týchto výziev pred z tejto dotačnej schémy. Môžme si povedať, ktoré projekty napríklad teda tu boli podporené: linka pomoci deťom, podpora vzdelávania rodičov s deťmi s poruchou sluchu, podpora sebaobhajovania samostatnosti ľudí s mentálnym postihnutím, podpora mobilnej aplikácie pre osoby s autizmom na učenie sa identifikácie emócií. Tak ja neviem, toto je naozaj, to sú naozaj aktivity, ktoré stratili úplnú realitu? (Reakcie z pléna. Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)