J. Jasovský, poslanec: (2001-12-05):
Keď som pracoval vo funkcii ministra, moji najbližší spolupracovníci boli napr. zo strany KDH, to bol riaditeľ kabinetu ministra, riaditelia sekcií boli napr. z SDĽ a z ďalších politických strán, ale boli to špičkoví odborníci. Pána ministra Palacku som upozornil, nevyhoďte ich, pretože on ich vyhodil na tretí deň, budete stratený bez takýchto ľudí. A vy dnes plačete, že nemáte, pani ministerka, čas na prerokovanie tohto zákona. Preboha, kto si má vytvoriť priestor na prerokovanie vládneho zákona o štátnom rozpočte, ak nie vy. Veď ste sa s ním mohli zabávať od júna tohto roku. O fondoch rozprávate, ja tu počúvam minimálne rok a zákon o rušení fondov ešte stále nie je dotiahnutý. Čo to máte za riadiacu činnosť, akú to máte riadiacu prácu? Stále z ministerstva financií nám chodia sem nedokonalé zákony, ale vždy sme nútení, aby sme ich schvaľovali v skrátenom legislatívnom konaní. To o čomsi svedčí, o akejsi práci to svedčí. Pýtam sa dnes a ja sa musím opýtať: Prečo sa bojíte televízie, aby tu bola Slovenská televízia, prečo nám vnucujete názor, že by sme porušili akýsi zákon o voľbách do vyšších územných celkov? Veď, preboha, nech nevystúpia tí dvaja za nás, ktorí kandidujú na predsedov vyšších územných celkov, a tí traja alebo koľkí, ktorí sú za koalíciu. Aký je v tom problém? Ale my by sme vôbec nemuseli ísť do kampane, keby ľudia trošku počuli, ako vyzerá tento zákon o rozpočte. O čom sa zabáva dnes táto vláda rok pred voľbami? Nemali ste náhodou na rokovaní kauzy Mečiarovej vlády? Znovu to vyťahujete? Robte radšej niečo poriadne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pani poslankyňa Podhradská. M. Podhradská, poslankyňa: Ďakujem za slovo, pán podpredseda. Pani ministerka, aj reakcia pána poslanca Farkasa na vaše vystúpenie vás mohla presvedčiť, že menej je niekedy viac. A možno ste si mohli odpustiť vašu reakciu na jeho vystúpenie v rozprave. Naopak, myslím si, že ste mali oceniť to, že sa snažil veľmi kulantným spôsobom zakryť nedostatky tohto štátneho rozpočtu a v podstate vás podržať. Napriek tomu všetkému musím konštatovať, že ten, kto ho veľmi pozorne počúval, musel dospieť k názoru, že síce trochu inou cestou, ale predsa len pán Farkas dospel k tým istým číslam napr. vo vzťahu k predpokladanému deficitu štátneho rozpočtu, aké tu spomenul pán poslanec Kozlík vo svojom vystúpení. Takže to sú naozaj pozoruhodné súhry. Ale ešte jednu vec by som chcela zdôrazniť. Pán poslanec Farkas povedal napr. aj to, že tento štátny rozpočet má veľmi ambiciózne ciele, ale, žiaľ, tak ako to on môže hodnotiť, sa mu zdá, že sa tieto ambiciózne ciele nenaplnia. Aj takýmto spôsobom sa dá povedať, že tento štátny rozpočet nie je dobre pripravený. A keď už hovoríme o časovom hľadisku: Koľko máte času na to, aby ste pripravili zákon o štátnom rozpočte na budúci rok, koľko ste venovali pozornosti tomuto zákonu?... Žiaľ, spomeniem napr. len taký paradox, že predkladáte do parlamentu návrh zákona o zrušení štátnych fondov a súčasne predkladáte vládny návrh zákona o ochrane pamiatkového fondu, kde počítate s tým, že napr. Štátny fond kultúry Pro Slovakia bude existovať aj v roku 2002. Opakujem, je to vládny návrh zákona. Takže pravá ruka nevie, čo robí ľavá ruka. Asi takto pracuje súčasná vláda. A keď už hľadáme pozitíva v tomto štátnom rozpočte, ja si myslím, že tento štátny rozpočet má jedno pozitívum, nesporne ho má, a síce je to fakt, že je to posledný rozpočet tejto vládnej koalície. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Teraz v rozprave vystúpi pán poslanec Maňka, pripraví sa pán poslanec Šepták. Nech sa páči, pán kolega, máte slovo. V. Maňka, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, vážený pán podpredseda vlády, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, vstup Slovenska do Európskej únie si vyžaduje celý rad prispôsobení sa európskemu štandardu. Týka sa to takmer všetkých oblastí politiky, teda aj politiky finančnej. Štandardy vo finančnej politike vypracovali členské štáty Európskej únie spoločne. Vyžadujú si od všetkých krajín vysokú mieru disciplíny. Príkladom je Európsky pakt stability a rozvoja. Účastníci eura sa v ňom zaviazali, že znížia štátny deficit, ktorý ešte v mnohých krajinách existuje, a zo strednodobého hľadiska predložia rozpočty, ktoré budú nielen vyrovnané, ale v budúcnosti budú dokonca vykazovať prebytky. Cesta k tomuto cieľu je ťažká pre každú krajinu. Pozitívne je, že aj my sme takúto cestu nastúpili. Cesta k cieľu je zložitá a nepopulárna, nepopulárna pre tú vládu, ktorá uprednostnila záujmy štátu pred vlastnou popularitou. Daň za zodpovedný prístup pociťujeme naplno a prejavil sa aj v znížení preferencií koaličných strán. Súčasný stav kľúčových ekonomických ukazovateľov potvrdzuje, že prijaté opatrenia boli úspešné. Slovenská ekonomika sa stabilizovala už v priebehu roku 2000 a v nasledujúcom období sa rast hospodárstva postupne zrýchľuje. V porovnaní s obdobím pred nástupom vlády do funkcie poklesol deficit bežného účtu platobnej bilancie i deficit verejných financií, výrazne sa znížili úrokové sadzby a stabilizoval sa kurz slovenskej koruny k euru. Obnovil sa prílev priamych zahraničných investícií a, naopak, prestala rásť zahraničná zadlženosť Slovenska. Zahraničie tieto naše úspechy oceňuje. Potvrdením správnosti hospodárskej politiky je o. i. aj fakt, že Slovensko sa v decembri 2000 stalo 30. členom OECD, alebo to, že ako prvá ratingová agentúra Standard & Poor‘s zvýšila dňa 30. októbra 2001 rating Slovenska, a tým o opäť preradila do investičného stupňa, z ktorého Slovensko vypadlo tesne pred voľbami v septembri roku 1998. Reformná politika Slovenska je v Európe vítaná, aj keď sprievodné problémy reformy, samozrejme, existujú, a to nezamestnanosť, ktorá dosiahla v niektorých regiónoch 30 %. Ďalej, inflácia, ktorá od roku 1995 do roku 1998 dosahovala jednocifernú úroveň, vzrástla v roku 1999 na 14,2 % a v marci 2000 dosiahla svoj vrchol – 16,6 %. Potom však inflácia aj napriek vysokej hodnote amerického dolára a ropy na svetových trhoch poklesla a v septembri roku 2001 dosiahol medziročný rast spotrebiteľských cien hodnotu 7,4 %. Jadrová inflácia, teda rast spotrebiteľských cien bez vplyvu zvýšenia regulovaných cien, dosiahla v tom istom období len 4,4 %. Štátny rozpočet počíta s priemernou infláciou v roku 2002 vo výške 6,7 %. Dnes tu niekoľkokrát zaznelo, že inflácia je nadnesená. Ja mám na infláciu iný názor. A ak si pozrieme výšku jadrovej inflácie, ktorá v tomto roku dosiahne okolo 4,4 % hodnotu s tým, že bude v roku 2002 minimálny nárast regulovaných cien, myslím si, že tá inflácia bude nižšia, ako predpokladá vláda. Ak by ste sa možno opýtali pána guvernéra Národnej banky Slovenska, tak by možno povedal, že za istých okolností sa môže dostať pod hodnotu 5 %. Čo je potrebné kritizovať, je realizácia skutočných reforiem, ktorá vo viacerých smeroch výraznejšie nepokročila. Vytvára to potom hlavne vo výdavkovej strane rozpočtu mimoriadne napätú situáciu. Ak máme veci zvládať, treba zachovávať striktnú výdavkovú disciplínu. Je potrebné, aby rast výdavkov bol nižší ako rast príjmov. Ten trend už v tomto rozpočte je. Napriek výdavkovej disciplíne je nutné, aby sme mali stanovené na strane výdavkov nové ťažiská. Zvýšené výdavky do oblasti vzdelávania a vedy predstavujú investíciu do budúcnosti. Som rád, že tento rozpočet ide týmto smerom. Musíme sa postarať aj o riešenie problémov, ktoré sú zrejmé už dnes. Prispieva k nim nepriaznivý demografický vývoj. Zo starnutia spoločnosti vyplývajú značné problémy, ktoré sa týkajú zákonného dôchodkového poistenia. Opatrenia, ktoré sme prijali, nie sú určite populárne, ale boli nevyhnutné. Bude ich musieť robiť aj ďalšia vláda. Pred dvomi rokmi sme sa rozhodli, že výrazne znížime daň z príjmov. Na jednej strane sme tak pre rok 2001 stratili do rozpočtu štátu významné príjmy, ktoré nám dnes, samozrejme, chýbajú. Na druhej strane znížením daní sme podporili rozvojové impulzy. Pamätáme sa, že zástupcovia Medzinárodného menového fondu a Európskej komisie nás len nedávno upozornili, že v súčasnej situácii nemôžeme ísť cestou znižovania daní. To znamená, že rozhodnutia o znižovaní daňových sadzieb a rozhodnutia o smerovaní výdavkov sa musia odvíjať hlavne od možností štátneho rozpočtu, a nie naopak. Práve v rozpočtovom roku 2001 pocítil štátny rozpočet zníženie daní nepriaznivo. Napriek tomu iné parametre, hlavne úrokové sadzby, toto zníženie dostatočne vykompenzovali. Podnikateľom sme len včera definitívne schválili ďalšie výrazné úľavy v zákone o dani z príjmov. Musíme však byť opatrní, aby sme neohrozili stabilitu štátnych financií. A stabilita štátnych financií má absolútnu prioritu. Novým zadlžením sa náš problém, ktorý z veľkej časti súvisí so starým zadlžením riešiť, samozrejme, nedá. Všetci ministri financií členských štátov Európskej únie sa zhodujú v názore, že daňové reformy nemôžu byť financované dlhmi. Myslím, že nikto v tejto sále ani pani ministerka financií nepovie, že s rozpočtom je 100-percentne spokojná. Ja by som takisto ako vy všetci ostatní a aj ostatní obyvatelia Slovenskej republiky tiež rád videl ešte viac peňazí na zdravotníctvo, na školstvo, na bývanie. Finančná politika štátu je však orientovaná dlhodobo a prekračuje rámec volebného obdobia. Chcem povedať, že ideme správnou cestou, aj keď tá cesta je zložitá. Odborníci to vnímajú a chápu. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem za vystúpenie. Faktické poznámky – pán poslanec Kozlík, pani poslankyňa Keltošová, pán poslanec Jasovský. Uzatváram možnosť podania ďalších prihlášok. Nech sa páči, pán kolega, máte slovo. S. Kozlík, poslanec: Áno, ďakujem pekne. Pán poslanec Maňka, neviem, v ktorej krajine žijete, ale rozprávaním tu o stabilizácii ekonomiky, keď sme svedkami absolútnej destabilizácie parametrov tohto štátu, ako keby ste ani neboli členom výboru pre financie, rozpočet a menu. Ja vám len pár údajov poviem teda na dokreslenie. Pokiaľ sa týka schodku verejných financií za rok 2001, možno očakávať rádovo skoro 50 mld. korún včítane, samozrejme, nákladov na reštrukturalizáciu bánk alebo trebárs tých 39 mld. Spomeňte si, v roku 1998 to bolo 16 mld. Verejný dlh v roku 1998 činil 188 mld., na konci roka 2001 to bude 431 mld. korún, to znamená, 2,5-násobok v zadlženostiach bol vývoj verejných dlhov do roku 1998 viazaný, orientovaný v rozhodujúcej miere na investície, tak dnes sú to predané zdroje. Deficit obchodnej bilancie je 90 mld. v tomto roku. Ja som uvádzal vo svojej správe, že len 10 – 12 % toho prírastku do objemu dovozov je viazaných na aké také investície alebo čerpanie, ktoré zakladá nejaký rast do budúcna. Miera nezamestnanosti je 19 %. V roku 1998 bola 13 %. Však sa spamätajte, keď hodnotíte stav ekonomického a sociálneho prostredia. Veď to je absolútny znak destabilizácie a rozvratu produkčnej sféry v tých základných produkčných odvetviach. Pri vývoji v zahraničnej zadlženosti si dajte prácu a na porovnateľné podmienky zistíte, že nárast sa navýši, ona sa konvertuje do vnútornej zadlženosti. Takže rad za radom by sa to dalo vyvrátiť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pani poslankyňa Keltošová. O. Keltošová, poslankyňa: Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Pán poslanec Maňka spomenul nepriaznivý vývoj v Sociálnej poisťovni a dáva to do súvisu so starnutím populácie. Pán poslanec, tento argument je síce pravdivý, ale už po troch rokoch vládnutia hádam by ste mali nájsť aj iné argumenty. Ja sa pýtam, váš minister práce, sociálnych vecí a rodiny mal už dávno predložiť návrh zákona o sociálnom poistení. Ohlásil minulý rok veľmi honosne, že bude urobená dôchodková reforma. A pokiaľ viem, tak ani do konca tohto roku nebude tento zákon v parlamente predložený, pretože ste nedosiahli dohodu s tzv. silovými rezortmi. Takže nestačí len konštatovanie o starnutí populácie, bolo by treba sa pozrieť aj na svoje predvolebné sľuby a bolo by treba aj vo vlastnej strane, v SDĽ-ke tlačiť na dohodu medzi ministrom Stankom a ministrom Magvašim, pretože nedá sa znova ospravedlňovať ešte aj v roku 2002 len starnutím populácie rozvrat dôchodkového fondu a čaká to aj fond nemocenského poistenia. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán poslanec Jasovský, nech sa páči.