P. Markovič, poslanec: (2008-10-22):
Tento navrhovaný zákon prináša, resp. novela prináša niekoľko nových momentov. Ide asi o štyri. Zavádza teda povinnosť zdravotných poisťovní predkladať vláde na schválenie rozpočty, zavádza zmeny v systéme prerozdelenia, zavádza zmeny v úprave platobnej schopnosti a stanovuje sadzbu poistného pre rok 2009 na 4,75 %. To sú asi také štyri konštatovania, na ktorých sa všetci zhodneme. Na čom sa už asi nezhodneme, je to, o čom budem hovoriť vo svojom vystúpení. A budem sa venovať najmä tým častiam, ktoré považujem za kontroverzné, resp. zlé. Samozrejme, ako prvé treba povedať, že návrh na to, aby zdravotné poisťovne predkladali svoje rozpočty na schválenie vláde, je takým nejakým opäť nešťastným pokračovaním rituálnych tančekov súčasnej vlády okolo zdravotných poisťovní alebo, ak chcete, konkrétne súkromných zdravotných poisťovní. Vláda si navrhla právo, resp. vláda si navrhla kompetenciu schvaľovať rozpočty zdravotných poisťovní. Samozrejme, vecne je to absolútne nezmysel. Čo sa týka odôvodnenia, ktoré tu je, a budem sa mu venovať trošku hlbšie, je veľmi pochybné, slabé a nezakladá vôbec žiadne dôvody na to, aby sme takýto krok zavádzali. Nielenže je to vecne zlé riešenie a podľa mňa absolútne neopodstatnené, ale hlavne, čo ma dosť prekvapilo v návrhu, je legislatívne nedoriešené. Totiž zákon nehovorí, čo sa stane, ak vláda návrh neschváli alebo ho vráti poisťovni na prepracovanie, čo má robiť poisťovňa, keď jej ho vláda vráti. Má ho prepracovať a znova poslať vláde alebo má sa ďalej podľa neho riadiť? Tiež prišli nejaké šumy z ministerstva, ako si to teda asi ministerstvo predstavuje, nedopracovali sme sa k tomu, na základe čoho by malo byť akési rozpočtové provizórium, vraj. Otázkou však je, čo sa stane teda, ak vláda rozpočty súkromných poisťovní neschváli. Nie je to doriešené. A vysvetlenia, ktoré sa nám tak nejako dostali cez mediálne vlny, nemajú oporu v zákone. A idú nad rámec zákona. Ministerstvo si to predstavuje tak, že ak rozpočet nebude schválený, poisťovňa prejde na nejaké provizórium. Nikto však nevysvetlil, kde sa táto povinnosť riadiť sa podľa minuloročného rozpočtu nachádza. Neviem celkom dobre, či si pán minister uvedomuje, keďže nám všetkým ide o pacientov, že v prípade rozpočtového provizória bude poisťovňa dávať na zdravotnú starostlivosť menej, ako by mohla podľa skutočných príjmov v príslušnom roku. Ďalej, určite sa dá namietať aj rozpor s ústavou. Navrhovaná zmena, kedy by vláda mala schvaľovať rozpočty aj súkromných zdravotných poisťovní, je podľa môjho názoru neprijateľným zásahom do súkromného podnikania, nie je ničím výnimočným podaním súčasnej vlády, zásahom, ktorý je v rozpore so základnými pravidlami a zásadami vlastníctva a vlastníckeho práva, ktoré je garantované ústavou, a, samozrejme, zásahom, ktorý je v rozpore so zásadou právneho štátu. K tomu nešťastnému odôvodneniu. Tento argument, ktorý sa nachádza v dôvodovej správe predkladateľa, absolútne neobstojí. Zákon č. 581/2004 Z. z. určuje zdravotným poisťovniam predsa povinnosť predkladať ministerstvu zdravotníctva, ministerstvu financií, Úradu pre dohľad návrh svojho rozpočtu a obchodno-finančného plánu a údaje potrebné na ďalšie zostavovanie rozpočtu verejnej správy a hodnotenie plnenia rozpočtu verejnej správy vrátane údajov o príjmoch a výdajoch s uvedením finančných tokov k ostatným subjektom verejnej správy. Z uvedenej skutočnosti je preto bez akýchkoľvek pochybností zrejmé, že verejnosť, na ktorú sa práve ministerstvo odvoláva, má informácie o rozpočtoch a obchodno-finančných plánoch zdravotných poisťovní. Môžeme preto v tejto súvislosti prijať podľa nášho názoru záver, že rozpočty zdravotných poisťovní sú pod verejnou kontrolou, ktorou sa práve zavedenie tohto predkladania rozpočtov odôvodňuje. Nejasnosti sú v tom, že predložený návrh zákona berie predstavenstvu zdravotnej poisťovne ako štatutárnemu orgánu akciovej spoločnosti jeden zo základných ekonomických nástrojov obchodného vedenia spoločnosti. Z predloženého návrhu pritom nie je vôbec zrejmé, či v danom prípade vláda len informatívne prerokuje rozpočet zdravotnej poisťovne, teda súkromnej obchodnej spoločnosti, a vezme tento návrh na vedomie alebo či predložený návrh schváli svojím uznesením. Vláda chce schvaľovať rozpočty súkromných poisťovní, v ktorých nevykonáva žiadne akcionárske práva, pričom za ich realizáciu nebude niesť žiadnu zodpovednosť. Samotný návrh nerieši otázku zodpovednostných vzťahov vzhľadom na to, že neobsahuje návrhy riešení pre prípad, že vláda rozpočet neschváli, resp. schválený rozpočet bude pre danú poisťovňu nerealizovateľný alebo nevyvážený, alebo neakceptovateľný. Nerieši ani otázku, nakoľko by bol rozpočet schválený vládou pre zdravotné poisťovne záväzný, keďže uznesenie vlády nie je normatívnym právnym aktom a ide len o kolektívne rozhodnutie exekutívneho orgánu, v tomto prípade vlády, ktorá smerom k súkromnej akciovej spoločnosti nemá žiaden dosah na jej riadenie. Vzhľadom na to si myslím, že predmetný návrh v praxi sa ani nedá aplikovať. Na základe akého právneho titulu by vláda Slovenskej republiky ukladala štatutárnemu orgánu akciovej spoločnosti, u ktorej nevystupuje žiadny orgán ústrednej štátnej správy ako akcionár, úlohu prepracovať rozpočet a ten následne, povedzme, opätovne predložiť vláde. Ďalším problémom tejto novely je zjavný konflikt záujmov. Schvaľovaním rozpočtov zdravotných poisťovní by vláda sa do takéhoto konfliktu dostala, keďže v dvoch zdravotných poisťovniach, vo Všeobecnej zdravotnej a v Spoločnej zdravotnej poisťovni, akciová spoločnosť, vykonávajú akcionárske práva ministerstvo zdravotníctva, obrany, ministerstvo vnútra, dopravy a pôšt. Z uvedeného by teda vyplývalo, že vláda, prostredníctvom nej akcionári dvoch poisťovní by schvaľovali rozpočty svojich konkurentov, čo je podľa mňa zjavný konflikt záujmov. Dovoľte mi preto povedať, že takéto riešenie nielenže vecne nemá žiadnu oporu, pretože už dnes ministerstvá financií či zdravotníctva či Úrad na dohľad majú informácie, o ktoré práve opierajú potrebu ich získať. A preto nevidím dôvod aj vzhľadom na veľmi nešťastnú textáž v zákone, aby sa takáto vecne nelogická záležitosť vôbec do zákona dostávala. Dovoľte mi ešte veľmi krátko zacitovať, čo ma zaujalo z pripomienkového konania, kde ministerstvo financií píše nasledovné: „So zmenou týkajúcou sa predkladania rozpočtov zdravotných poisťovní vláde možno súhlasiť iba za podmienky, že návrhy rozpočtov zdravotných poisťovní bude predkladať minister zdravotníctva vláde na vedomie ako informatívne materiály,“ čo z návrhu nevyplýva. „V prípade schválenia,“ citujem stále ministerstvo financií, „navrhovaného znenia bude vláda okrem rozpočtov štátnych poisťovní schvaľovať rozpočty súkromných zdravotných poisťovní. A ak by neschválila rozpočet súkromných zdravotných poisťovní, mohli by tento krok štátu zahraniční investori súkromných zdravotných poisťovní vnímať ako zásah do ich hospodárenia. Z medzinárodnoprávneho hľadiska by mohol byť takýto postup štátu interpretovaný ako neprimeraný zásah do práv zahraničných investorov garantovaných štátom v zmysle dohôd o podpore a vzájomnej ochrane investícií a hrozila by možnosť vzniku medzinárodnej arbitráže za porušenie dohôd o podpore a vzájomnej ochrane investícií.“ To hovorí Ministerstvo financií Slovenskej republiky. Ale pravdepodobne nezáleží na odbornom názore ministerstva financií, určite pán minister zdravotníctva má zelenú, však pán premiér povedal, že len do nich. Len aby potom sa na to všetci daňoví poplatníci o pár rokov nemuseli skladať, pán minister. Chcel by som sa ešte vyjadriť k zmene týkajúcej sa prerozdeľovania poistného. Nie je celkom možné zistiť, z akých údajov vychádzal predkladateľ pri zmene tohto návrhu a o čo sa opiera. Len veľmi krátko dovoľte mi okomentovať, že navrhovaná zmena zvýšenia mesačného prerozdeľovania zaplatených preddavkov z 85 % na 95 %, ako aj zvýšenie základov ročného prerozdeľovania poistného nie sú vhodným nástrojom podľa mňa osobne na podporu súčasného, povedal by som, systému zdravotných poisťovní. Je to opäť taký nenápadný krok k vytláčaniu alebo, ak chcete, demotivácii zdravotných poisťovní pôsobiť na trhu, lebo sa to týka najmä súkromných zdravotných poisťovní, aj keď niektorých viac a niektorých menej. A čo ma trošku prekvapuje, je práve to, že na toto nové prerozdeľovanie doplatí najviac práve štátna Spoločná zdravotná poisťovňa. A práve naopak, posilní sa jednostranne síce opäť štátna Všeobecná zdravotná poisťovňa. Tomuto kroku sa do istej miery dá rozumieť, keďže práve Všeobecná zdravotná poisťovňa je nástrojom tejto vlády na vykonávanie exekutívnych krokov, keďže ministerstvo už dávnejšie, ešte za vášho predchodcu na tieto funkcie rezignovalo a použilo práve najväčšiu zdravotnú poisťovňu na vytváranie siete a určovanie toho, čo by malo a nemalo byť. Takisto si myslím, že nie celkom dobre je nastavený ten nový parameter, ktorý sa dokladá alebo resp. ktorým sa dopĺňa parameter prerozdeľovania. A myslím, že kým nedôjde k závažnejšiemu vstupu a zmene systému prerozdeľovania najmä v súvislosti s diagnózami, tak sa k lepšiemu a spravodlivejšiemu prerozdeľovaniu určite nedopracujeme. Ďakujem pekne.