Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2015-09-29):
Ďakujem. Takže ja by som nadviazal na to čo som hovoril pred hlasovaním. Podľa mňa by sme sa mali v rámci tohto procesu a tohto návrhu zákona zamerať na personálnu politiku štátu a konečne sa cez politické spektrum dohodnúť na tom, čo bolo spomínané možno aj náznakom v predchádzajúcich vystúpeniach. Totiž pokiaľ si môžu politicky činné osoby alebo tie najvyššie reprezentácie, najvyšší reprezentanti štátu nominovať ten svoj najbližší tím, kde sa na kreslí tá hrubá čiara a kde bude nasledovať či už kariérny spôsob alebo spôsob výberu, podľa mňa je bazálna otázka, kedy a ako a s akými osobami vo funkciách s tým začať. Preto, po prvé, si myslím, že naozaj je nešťastné, že s týmto začíname na konci volebného obdobia, lebo naozaj je objektívne, resp. dôvodné predpokladať, že to, čo tu máme ako predložený návrh zákona, má skôr ambíciu niekoho betónovať vo funkcii, ktorú zastáva, a nie vyriešiť dlhodobý problém, ktorý v personálnej politike Slovenska máme. A to je odstránenie politických nominácií. Tento problém ja nazývam pracovne dohodou na momente a bode, ktorým je spomínaný stop stav. To znamená, že ak máme držať vo funkciách ľudí aj cez politický cyklus, tak musí na ich nominácii vzniknúť nejaká dohoda cez politické spektrum. Máme príklady, kde to funguje, či sa budeme baviť o nejakých rezortných ministerstvách, často sa tu dáva za príklad ministerstvo financií alebo niektoré rady, ktoré sú obsadzované spôsobom cez politický cyklus. A možno to treba označiť slovami, že sú proti politickému cyklu odolné. Čiže bude veľmi dôležité, a myslím si, že tento návrh to teraz nerieši, ako sa dohodneme na tom, kto vo funkciách bude a či tí ľudia, ktorí vo funkciách budú, budú nejakým zákonným spôsobom vo funkciách betónovaní alebo niekto kvôli stabilizácii personálneho výkonu jednotlivých rezortov, resp. oblastí, v tomto prípade Policajného zboru bude mať naozaj ten autentický záujem udržať personálnu politiku tak, aby nebola náchylná cez koniec alebo cez prelom politického cyklu na výmenu ľudí. Druhý a hlbší problém, ktorý vidím a naznačujem pri tom, to je, že už by sme sa raz a navždy mohli dohodnúť na inom systéme tzv. nominačných autorít, ako je priamo plénum parlamentu, resp. ľudia, ktorí sú priamo po volebnom cykle nominovaní do ministerských pozícií. Nechcem dlho rečniť a myslím si, že téma politických nominácií a boj s týmto neblahým prvkom v personálnej politike tohto štátu sú dlhodobo známe. A bol by som rád, keby sme sa nakoniec dopracovali, a mám obrovskú mieru skepsy, že to nebude v tomto volebnom období, k tomu, že sa dohodneme na ad jedna stop stave a ad dve systéme výberových konaní, resp. kariérneho postupu, nakreslíme tú povestnú hranicu, pokiaľ politici si tvoria vlastný tím a preberajú zodpovednosť, a na tom, odkiaľ nastúpia možní odborníci a nezávislí ľudia. A tým pádom sa dohodneme na základnom kompromise, akým spôsobom sa budúca personálna politika tohto štátu bude uberať. Preto a pre tieto výhrady si myslím, že tento návrh zákona skôr vzbudzuje otáznik a veľa otáznikov a skôr otvára problémy keďže sa blížime ku koncu volebného obdobia, či naozaj nejde o zabetónovanie si ľudí na konkrétnych pozíciách, a preto tento návrh zákona nepodporím. Ďakujem za pozornosť.