I. Mikloš, podpredseda vlády a minister financií SR: (2005-02-03):
Dovoľte mi teraz reagovať na vystúpenia pani poslankýň a pánov poslancov. Pán poslanec Šulaj požiadal o podporu dvoch návrhov, ktoré sú zahrnuté aj v spoločnej správe gestorského výboru s odporúčaním odsúhlasiť, čiže chcem podporiť tieto dva návrhy, ako aj všetky návrhy, s ktorými gestorský výbor odporúča súhlasiť. A zároveň chcem podporiť aj pozmeňujúci návrh, ktorý predniesol pán poslanec Horák, a ten, ktorý predniesla pani poslankyňa Demeterová. Veľmi stručne. Návrh pána poslanca Horáka vlastne posilní kompetenciu alebo ponechá kompetenciu z hľadiska možnej regulácie cien proti zneužitiu dominantného postavenia aj na ministerstve financií, aj na Protimonopolnom úrade. Čiže ide o posilnenie oproti pôvodne navrhovanému stavu, čo si myslím, že tá situácia, ktorú máme najmä na trhu s pohonnými látkami, odôvodňuje, prečo je dôležité neoslabovať, ale posilňovať kompetencie v tejto oblasti. K tomu, čo hovoril pán poslanec Hurban. Pán poslanec Hurban povedal, že je to trochu nesystémové, no musím povedať, že je to úplne a absolútne nesystémové. Chcem vás preto poprosiť naopak, ako poprosil on, on poprosil tých, ktorí to nepodporili a mohli by, aby to podporili, ja chcem poprosiť aj tých, ktorí to podporili predtým, aby to nepodporili. Je to nesystémové v tom zmysle, že to naozaj zakladá deformácie v daňovom systéme. Podarilo sa nám daňový systém zjednodušiť, stransparentniť, zneutrálniť. Máme ho dnes taký, že naozaj nám ho závidí celý svet. A toto by bol veľmi nebezpečný precedens. Pretože nesystémovým spôsobom by sme zaviedli daňovú úľavu bez ohľadu na to, o aký dobrý účel ide. Cesta do pekla je dláždená dobrými úmyslami a ja nespochybňujem tento úmysel ako taký, len hovorím, ak chceme pomôcť viac, tak hľadajme priame verejné výdavky. Neriešme to deformovaním daňového systému. Navyše chcem povedať, že tento návrh pána poslanca Hurbana je nad rámec tých zmien, ktoré predkladateľ v tomto navrhuje. Takže vznášam aj túto námietku predkladateľa ohľadom toho, že tento pozmeňujúci návrh je nad rámec pôvodného návrhu zo všetkého, čo z toho vyplýva. S analýzou pani poslankyne Navrátilovej súhlasím, je to naozaj problém a chcem, aby zaznel aj hlas druhej strany, lebo všetko, čo ste povedali, aj čo povedala pani poslankyňa Tóthová ohľadom toho, že by to mohol byť problém, je v zásade pravda. Aj preto sme znovu otvorili tento problém a snažíme sa ho riešiť pozmeňujúcim návrhom pani poslankyne Demeterovej. Ale zároveň je pravda, že vlastníci domov, v ktorých tieto byty sú, už 12 alebo 13 rokov, odkedy dostali tieto domy reštituované často aj v zlom stave, vlastne doplácajú na túto reguláciu tak, že nájomné, ktoré dostávajú od nájomníkov, im nepokrýva náklady ani na jednoduchú reprodukciu a ich majetok sa znehodnocuje. Čo, celkom určite uznáte, je problematické, pretože tým je minimálne narušené právo na vlastníctvo a na slobodné užívanie súkromného vlastníctva. Takže je to problém, ktorý má viacero dimenzií a je celkom určite potrebné ho riešiť. Tá dohoda je taká, to by som rád zdôraznil, ja si nemyslím, súhlasím s takmer všetkým, čo povedala pani poslankyňa Navrátilová, ale nemyslím si, že potrebujeme nejaké aktívne opatrenia zo strany štátu. Po prvé si to nemyslím preto, že bytová politika prešla aj v súvislosti s fiškálnou decentralizáciou, myslím teraz sociálne byty a sociálne bývanie, do kompetencií územných a regionálnych samospráv, najmä územných samospráv. Štát má isté nástroje cez Štátny fond rozvoja bývania, ktorými, samozrejme, môže pomáhať aj samosprávam, ale aj jednotlivcom, aby si bytovú problematiku riešili. Čiže, a zároveň fiškálna decentralizácia posilňuje, najmä výhľadovo posilňuje postavenie najmä veľkých sídel. Asi sa zhodneme na tom, že toto nebude problém obcí, ale bude to problém miest, najmä veľkých miest, že tam sa budú vyskytovať takéto reštituované domy. Pretože aj z hľadiska počtu, chcem povedať, dnes na Slovensku máme 5 % zhruba bytov s regulovaným nájomným, pričom však absolútna väčšina týchto bytov je v obecnom vlastníctve, kde zrušenie regulácie nevytvára tento problém, lebo tam už dnes si výšku nájomného určuje obec a obec ju väčšinou neurčuje na trhovej úrovni, pretože ide o verejný subjekt. Tých bytov alebo obytných domov, ktorých by sa ten problém týkal, je len zlomok, neviem presne koľko, ale zlomok z tých 5 %. Čím nechcem povedať, že to nie je problém, len to nie je problém takého rozmeru, ako sa niekedy uvádza. A aj preto si myslíme, že to riešenie je v tom, že sme vytvorili priestor tým posunutím deregulácie od 1. 7. 2007 a že teda samosprávy majú dostatočný priestor, aby postavili sociálne byty pre tých, ktorí naozaj by sa jednoducho dostali do neriešiteľnej situácie, aby im mohli ponúknuť iné bývanie. Pričom existuje možnosť, a minister výstavby to potvrdil, že prednostne budú takéto domy samosprávy na riešenie tejto situácie riešené z hľadiska Štátneho fondu rozvoja bývania. Aj preto sme ten termín dali až na 1. 7. 2007, aby sa stihlo toto vyriešiť. Čiže nechceme sa dostať do situácie, že len posunieme problém o rok a pol a o rok a pol budeme stáť presne v tej istej situácii, v ktorej sme, ale chceme vytvoriť, chceme jasne povedať, že vytvárame priestor, počas ktorého samosprávy, zdôrazňujem samosprávy, najmä mestá aj s pomocou štátu cez prostriedky zo štátneho fondu by mali tento problém vyriešiť vybudovaním dostatočných náhradných bytových kapacít, ale zase nie nadštandardných, ale štandardných alebo podštandardných tak, aby tí, lebo aj v tých nájomných súkromných domoch býva len časť ľudí, ktorá býva, by sa dostala do problému pri trhovom nájomnom. Takže toto je riešenie, preto podporujem aj ten návrh pani poslankyne Demeterovej, aj návrh pána poslanca Horáka. A napriek súhlasu teda s takmer všetkým, čo pani poslankyňa Navrátilová povedala, si nemyslím, že je potrebné k tomu prijímať nejaké špeciálne analýzy alebo nejaké opatrenia, pretože si myslím, že v tej lehote rok a pol, ktorá vznikne, samosprávy budú schopné tento problém vyriešiť. Ďakujem pekne.