Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-01-31):
Vážený pán predseda, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, ono by to človek nepovedal, to je dôležitý zákon, preto považujem za potrebné k nemu vystúpiť a skôr ako poviem, sám som zvedavý, jak ide dopadnúť toto také mravenčenie tuná, že vyzerá to, že sa neschváli, lebo nemá, akú máte inú možnosť s týmto poslaneckým vaším návrhom, to, čo sme tu rozprávali predtým, sám som zvedavý, že či sa bude sťahovať, alebo neschvaľovať, to som mimoriadne zvedavý. K samotnému zákonu. Dovoľte uviesť, pán minister, trošku ma prekvapilo, že ako je možné povedať, že predkladateľ povie, že tento zákon nemá vplyv na podnikateľské prostredie. No podľa mňa by ste si to mali opraviť a vás k tomu vyzývam, lebo tento zákon má enormný vplyv na podnikateľské prostredie. Ak už úprava trhovísk a trhovníkov nemá vplyv na podnikateľské prostredie, tak čo má vplyv na podnikateľské prostredie? Lenže ja viem, že na nejakých oligarchov nejakí trhovníci nemajú až taký vplyv, to vieme, ale to vy nemôžte zákony posudzovať podľa toho. Pre majiteľa mäsiarstva v nejakom okresnom meste má tento zákon enormný vplyv na jeho činnosť, enormný, by ste neverili! Dokonca otázka života, bytia vôbec podnikateľského. Čiže bolo by dobré, aby ste teda tak k tomu pristupovali, že vy tvoríte zákony nielen pre tých, pre ktorých trhovníci sa nedotýkajú, ale aj pre tých, pre ktorých trhovníci majú reálny vplyv. A naozaj, pokiaľ nevytvoríme pravidlá, aby sa rešpektovali parametre, zákony na trhovníkov, tak sekundárne spôsobíme, že majiteľov kamenných obchodov, používateľov eerpéčiek, ľudí, ktorí musia platiť, ešte sa len ráno zobudia, už sú tisíc euro dlžní na odvodoch, dlžní v tom, že ich musia zaplatiť, tak to nebude správne. To chcem tým povedať. Čiže tento zákon má enormný, enormný vplyv na podnikateľské prostredie, preto je dobré sa mu venovať. A preto by som aj poprosil v druhom čítaní, keď ho budete uvádzať, aby ste povedali, že tento zákon má vplyv na podnikateľské prostredie, lebo má. Meritórne o čom rozprávame, respektíve nerozprávame, ja som rád, neviem, koľkí z vás si to všimli, ale pre obyvateľov a občanov, my sme sa tu minule rozprávali, keď tu bol pán Kažimír, že čo sa stáva našim obchodníkom, alebo že čo sa stáva. Ono to nie sú šťuky v rybníku, ktoré vás naháňajú, lenivých kaprov, hej, že teda máte niekde nejaké podnikateľské prostredie v nejakej obci a zrazu vám tam dobehne dodávka z Poľska, otvorí dvere a predáva bez ničoho, bez papiera, bez všetkého predáva. To nie je šťuka v rybníku. To nie je šťuka v rybníku, ktorá naháňa lenivých kaprov, to je proste exces. A som rád, že aj keď sme sa, tú tému otvorili, tak aj ministerstvo financií vložilo do zákona, sekundárne aj do tohto zákona povinnosť obcí – a na to chcem teraz znova upozorniť – aj tých ľudí, aby si boli vedomí toho, že ich obec má povinnosť. Má povinnosť od ľudí, ktorí predávajú na trhových miestach a trhoviskách, obec má povinnosť od nich skôr, ako im vydá súhlas, si vypýtať doklad, že sú registrovaní, ak majú byť na eerpéčku. Veľmi dôležité. Doteraz to z toho si nikto ťažkú hlavu nerobil. Je to aj v zákone o eerpéčke a je to aj v tomto zákone a prenáša sa to, tam sa to ustanovenie toho paragrafu mení, ale prenáša sa to. Čiže tá povinnosť tam je a chcem teda aj pána Konštiaka, zväz obchodu, ale aj vôbec majiteľa mäsiarstva, ak ešte niekde je samostatné mäsiarstvo, niekde, alebo majiteľa papierenského obchodu v Bernolákove upozorniť na to, že jeho obec má povinnosť od trhovníka, ktorý predáva na trhovom mieste, si dožiadať tieto doklady. A je dobré, keby si ich dožiadal, a dokonca je ešte ďalšia povinnosť, je definovaná okrem toho, že si to teda majú pýtať a oni dokladovať nejaké obdobie, tak majú povinnosť informovať, že vydali súhlas, čo sekundárne znamená, že teda keď to príde, tak či budú, alebo nebudú konať, ale toto je naozaj dôležité. Som rád, že teda že ono to do toho zákona prišlo novelou eerpéčka, ale že to tam prenášate, upozorňujem na to ľudí, aby sa domáhali týchto povinností a že je to dôležité. Poviem ešte takúto vec. Jeden by to nepovedal, ale neviem, ktorí z vás si všimli, ktorí nie, mal tu byť zákon o lesoch, a nie je tu zákon o lesoch. Lebo zákon o lesoch je kľúčový zákon pre prezidentské voľby. Zákon o lesoch sem neprišiel kvôli tomu, že kvôli prezidentským voľbám nevedia, ako to poňať, hej, tak aby teda to nespôsobilo galibu, tak pre istotu je vypustený. Ale ja by som v dobrom poradil ľuďom, ktorí mali veľmi, by som povedal, veľmi, tak ako slony v porceláne, keď pôsobili v tom, že chceli sa dostať do zákona o lesoch a ochrániť určité aj svoje vlastnícke práva, tak tuná je lepší zákon, kde to môžu definovať. Zákon, do tohto zákona poviem v krátkosti, koho to zaujíma, koho nie, že akým spôsobom, ale tu je cesta. Naozaj tu je cesta, ale tento zákon, paradoxne, ide trošku v protismere, že vypúšťa už akúkoľvek povinnosť niekoho, kto predáva nejaký lesný plod, ho nejakým spôsobom zaťažiť niečím, že čo by znamenalo, že niečo musí niekomu ukázať, lebo tu doteraz niečo bolo, už aj to sa vypúšťa. Tu je cesta. Naozaj, pre tých, ktorých mrzí to, že sú a častokrát sú aj lesy drancované, a je to fakt, za účelom, nie že si doma zavarím šampiňóny a dám susedovi, ale na to, aby som to na Miletičovej predával, tak tu je cesta, ako to obmedziť, ako tomu dať určitý systém. Nie vyriešiť, ale určitý systém. Tu je cesta, že orgán dozoru by mal u toho, kto predáva lesný plod alebo lesné plody, by sa mal dožadovať predloženia dokladu o nadobudnutí, pracovne tomu tak hovorme, alebo súhlasu toho, kto by ho teoreticky mohol vydať. Čiže ak predávam na trhovisku suchohríby, alebo poviem to ináč, suchohríby sú aj tam, aj tam, ale čo tým chcem povedať, že keď aj niekto predáva nejakú hubu na trhovisku, tak orgánom dozoru by sa mal vedieť zaprezentovať, že odkiaľ ho má. Tak keď urbár z Vrbice, príklad, vydá súhlas na to, aby predávajúci Oskar M. alebo aký u nich v urbáre nadobúdal lesné plody, no tak ho vydá, hej? Viete, nevyrieši to, ale pomôže to. Upraví si ten urbár, za akých podmienok vydá niekomu súhlas, že môže nadobúdať u neho plody a tie predávať, lebo stále hovoríme iba o tom. To je presne to a ja tej pohnútke čiastočne chápem, i keď sa nemôžme tak prioritne tomu tak pozerať, že až takým vlastníkom sú tí ľudia, lebo to nezasadili, to tam rastie. Ale čiže je to možné to riešiť, že vydá, vydá ten súhlas, upraví si samostatne podmienky a môže sa, poviem to tak, aj povedať, že prizerať navzájom. Lebo keď urbár Vrbica vydá súhlas a urbár z Demänovej nevydá súhlas, ale pritom sa vie, že ten, komu vydali ten súhlas, chodí do ich urbáru, tak môžu orgánu dozoru povedať, že ten doklad nie je správny. No minimálne to vytvorí určitú možnosť o tom rozprávať. Avšak existujúca norma hovorí v zásade, že nič, že to nadobúda a predaj tých lesných plodov je bez absolútneho dokladovania pôvodu, s čím – ja poviem otvorene – by som nemal problém, keby sa toto nejakým spôsobom limitovalo, ale nie v zákonoch o lesoch, ale v tomto zákone. Lebo v zákone o lesoch je možné to zneužiť, to, na čo sme upozorňovali, chvalabohu sa to stiahlo, v tomto zákone môžme o tom rozprávať. To je jeden, jeden faktor, na ktorý som chcel upozorniť. V zásade budem chcieť upozorniť na tri a dokonca tie tri možnosti, ako vylepšiť tento zákon pozmeňovacím návrhom v druhom čítaní, a kto je tu? (Rečník sa obzrel, kto vedie schôdzu.) Pán predseda, ja by som prípadne poprosil pána predsedu, dajte mi niekoho z vás okrem Martvoňa, aby sme ho predložili – ten pozmeňovací návrh – kvôli tomu, že je dôležitý. Alebo ho prípadne dajte sami, ja upozorním v čom, hej? Čiže prvá vec. Pokúsiť sa definovať lesné plody. Druhá vec, veľmi, veľmi dôležitá, aj keď sa to tak možno niekomu javiť nebude, je, a s tým podľa mňa súvisí aj taká určitá demotivácia, lebo v zásade zlé zákony demotivujú, lebo vám hovoria, ako to môžte obísť, ako to môžte ošáliť, sú aj expresívnejšie výrazy, viete, to, tá tvorivosť je enormná, ale sekundárne to niektorých ľudí demotivuje sa zúčastniť toho procesu, lebo vedia, že sú nedokonalé. Takže mali by sme mať v sebe ambíciu robiť dobré tie zákony a tuná je jeden parameter, ktorý podľa mňa sa s tým ľudia stretávajú, a to je definovanie tej vlastnej výroby alebo že ja som predajca svojich prebytkov. A existujúci zákon hovoril o tom, že ak som predajca svojich prebytkov; podľa mňa bol absolútne nelogický, lebo on hovoril, že v prípade, ak by vznikla nejaká pochybnosť, tak máte orgánu dozoru predložiť doklad o nadobudnutí. No takže, ak predávam vlastné prebytky a orgán dozoru chce odo mňa doklad o nadobudnutí, tak si napíšem doklad o nadobudnutí. Čiže ja si napíšem doklad, že som nadobudol, v zásade nulitné, doteraz platiace, ale vy to nezlepšujete, vy to podľa mňa ešte určitým spôsobom, by som povedal, možno až kazíte, lebo vy teraz hovoríte, to ustanovenie sa mení, že táto osoba, ktorá predáva svoje prebytky, je povinná v prípade podozrenia o pochybnostiach poskytnúť vysvetlenie. A toto je také podľa mňa neaplikovateľné, vysvetlenie o pôvode tovaru. Teraz si to predstavme v praxi, hej? Niekto predáva už rok svoje paradajky, už rok ich predáva, a pritom býva v bytovke, ale rok už predáva svoje paradajky. A teraz príde niekto k nemu, orgán dozoru a nadobudne podozrenie, že to nie je možné toľko na balkóne vypestovať tých paradajok a spýta sa ho, aby mu podal vysvetlenie v zmysle tohto zákona. On mu podá vysvetlenie, že vysvetľuje, že áno, sú to jeho paradajky. Splnil povinnosť. Viete, on by, lebo ďalej v sankciách hovoríte, že kedy môžte koho sankcionovať, aj tohto, vy ho môžte sankcionovať iba vtedy, ak by nepodal vysvetlenie. To znamená, ja keď podám vysvetlenie, že áno, mne sa na tom balkóne tak rodia tie paradajky, čiže som podal, tak mi nemôžte dať pokutu. On by, vy mu môžte dať pokutu iba vtedy, keby vám ho nepodal, keby povedal, ja vám nepoviem nič! Vtedy by ste mohli dať, mohli by ste mu zastaviť ten predaj, mohli by ste využiť tie parametre o pokutách. Čiže znova to sa bude obchádzať takým spôsobom, že on podá vysvetlenie, už bude tak pritiahnuté za vlasy, že bude to na smiech, ale formálne si splní tú požiadavku. Čiže znova rozmýšľajme spoločne. Ja nehovorím, že mám riešenie, alebo poďme o tom rozmýšľať. Poďme hovoriť, že podá dôvodné zdôvodnenie? Kto ho bude posudzovať? Viete, naozaj, aby sa nám nestávalo to, znova to opakujem, a to sa stáva na tých trhoviskách, že niekto, kto býva v bytovke, predáva rok paradajky. Tak môže mať záhradku, ale presne, a to je to, sekundárne to demotivuje iných ľudí, lebo keď vám niekto rok predáva paradajky z Metra ako svoje, tak to demotivuje tých iných ľudí, ktorí skutočne svoje paradajky majú. Ale nevedia ich vyrobiť ako ten, kto ich kúpi v Metre a rok ich predáva ako svoje. Viete. Takže naozaj, to by jeden človek nepovedal, ako veci majú vplyv, tak radšej sa toho nezúčastní, tak radšej tam ani nejde, lebo je proste na smiech, lebo ten slovutný pestovateľ celoročný ho vysmeje. Viete a my naozaj keby sme, poďme rozmýšľať, že ako urobiť tento zákon, dokonalý nebude nikdy, lebo vždycky sa nájde niekto, kto to bude chcieť ošáliť, a vždycky sa nájde niekto, kto to bude nie až tak prísne kontrolovať, ale aspoň že sme sa pokúsili. Čiže ako definujeme, že niekto skutočne predáva svoj poľnohospodársky prebytok. Viete, poďme naozaj nájsť a by ste neverili, že jak sa podarí aj kopu iných vecí, kopu iných vecí sa tým podarí, keď to budeme mať ambíciu definovať poriadne. Existujúci zákon, veľmi zle. Pre túto chvíľu veľmi zle. Znova posilňujete to vedomie, nemá to význam. Poďme rozmýšľať ako. To je tá druhá vec, ktorá, čiže rekapitulujem: prvá, prvá lesné plody a pokus o definíciu tej kontroly alebo dohľadania toho pôvodu a súhlasu s tým premiestnením a predajom, tak to poviem, potom pokus o definíciu dôvodného zdôvodnenia, ako je možné niekto, alebo ako má vydokladovať, že sú to skutočne jeho výrobky, to by sme mali mať v sebe, to musíme mať v sebe túto ambíciu to chcieť vylepšiť. A tretie, možno nie celkom podstatné, ale dôležité. Ja som prešiel teda kus sveta, pravdou je, a mňa čaro týchto tržníc, akože má to svoje také, viete, má to takú atmosféru a je tam aspoň čosi, kde spomínam, pokiaľ takto niečo také pokútne, tak je, sú tie šilty také, tie oznámenia, že kto je tam, hej? A to napríklad tento zákon vôbec nedefinuje, dokonca ani správca trhoviska nemá, ak je povinnosť, a tu by som povedal, že by sme mali pre dobro a takú hygienu toho celého procesu, mali by sme to dať do zákona, lebo sa to vždycky s tým krúti, motá a dokonca to vôbec nie je, čiže to je len na vôli toho, a dať do zákona, definovať, áno, označenie toho predávajúceho. Však prečo by sa mal niekto, Fero Mrkvička hanbiť zo Sniny za to, že vypestoval paradajky, nie? Práve naopak. Všetci by mali v Snine vedieť, že aký je šikovný, chodí do roboty a ešte má aj paradajky a tie predáva. Ja fandím, ja naozaj fandím takýmto ľuďom a nebáť sa povedať, že za niečím som. Viete, my tú hru na skrývanie, že ľudia sa nepriznajú k tomu, čo urobili, lebo nevedia preukázať, ako sa k tomu dostali, už prestaňme hrať. Viete, už začnime hrať hru na to, že veď by ste neverili, aké značky sa volajú po ľuďoch, ktorí ich vytvorili a je ich strašne veľa. Čiže začnime hrať už tú hru, že sa prihlásim k tomu, že som tvorcom toho, som pestovateľom toho, čo v tomto zákone hovorí, že áno, dajme do zákona viditeľné označenie každého štandu, tak to poviem. Viditeľné označenie každého štandu a v prípade, že je zo zákona, to by som tam teda doplnil aj eerpéčky, tak všetkých tých údajov, ktoré sú potrebné pre ďalšie konanie. Tuto si myslím, znova niekto povie, podstatné, je to podstatné. By ste neverili, je to podstatné. Ešte si dovolím jednu takú poznámku, nie som celkom presvedčený o tom, že je to správne. Nevylučujem, že ma presvedčíte. Ja som, mňa nezobrali na vysokú, rok som robil. Som vykupoval dobytok na Orave, to bola fantastická robota ešte za komunistov. Bol okresný tajomník strany a potom bol vykupovač, najdôležitejšia osoba, a to malo fantastickú atmosféru tie zvody. My sme to robili, v dedinách sa zvádzal dobytok, hej, a my sme ho vykupovali, fantázia. Fakt, bola úžasná atmosféra, bol komunizmus a zákon doterajší hovoril o zvodoch zvierat. Teraz hovorí, keď sú organizované zväzmi a združeniami chovateľov. Podľa mňa, zvody zvierat, my sa k tomu, keď sa vrátime k tej podstate, k tej skutočnej podstate, že paradajky zo Španielska z Metra nie sú paradajkami, ktoré vypestoval Fero Mrkvička zo Sniny, lebo to ten zákon dovoľuje takto šáliť. Tak sa dopracujeme raz aj k tomu, že budú skutočné zvody zvierat, kde bude možno býček od tohto a kravička od tohto a ovca. To má svoje čaro, to historicky, to dlhodobo bolo, malo to svoje čaro. Teraz to zákon vypúšťa a ma to mrzí trochu, lebo keď už by sme povedali, že to nie je podstatné, že tie zvody nie sú, alebo sa nerealizujú, tak možno raz budú a ja by som bol rád, keby sme nastavovali aj politiku, aj poľnohospodársku politiku takým spôsobom, aby boli. To by som bol naozaj rád, ale keď vy teraz vypúšťate, podľa mňa nerobíte správne, lebo ak by aj náhodou bol, tak on mal, ten zvod mal odvolávku na dvadsiatku, odkaz pod čiarou, o veterinárnej starostlivosti, kde sa definovalo, že pri zvode zvierat je ten usporiadateľ povinný zabezpečiť tak, aby tie zvieratá mali kde byť ošetrené, vyšetrené. To definoval. Teraz to vypúšťate a hovoríte, že je možné realizovať propagačné predajné podujatia, de facto zvody. Len nemôžte to nazvať zvodom, musíte to nazvať propagačným predajným podujatím, ale už tam nemáte poznámku pod čiarou, ktorá vás zaväzuje pre tie zvieratá vytvoriť to prostredie, a to je znova, uznajme, nie celkom správne. Čiže môže sa nám stať to, že zvod sa už nebude volať zvodom, bude sa volať predajnou propagačnou akciou a nikto pre tie zvieratá nič nezabezpečí, lebo ho ten zákon k tomu nezaväzuje. Čiže to je štvrtý taký postreh k tomu nejaký. Snažil som sa byť vecný, podľa mňa v dobrom, hej. Ak by ste mali pocit, že je o čom rozprávať, bol by som rád a podľa mňa sa veľa vecí môže, jeden človek nepovedal, nejakým trhovníckym zákonom, ale by ste neverili, že aj takýmto trhovníckym zákonom v konečnom dôsledku sa veľa vecí dá zmeniť. Očakávam vašu reakciu k tomu. Ďakujem pekne.