Beluský, Martin, poslanec NR SR (2022-11-30):
Pán predseda, ďakujem za slovo. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, pán minister, pán spravodajca. Tak sme sa vrátili k rozprave k najdôležitejšiemu zákonu, nie veľmi šťastné, keď sa to prerušuje, ale tak sú aj iné dôležitejšie veci, samozrejme. No a tentokrát bude toto rokovanie, respektíve hlasovanie o tomto zákone trošku špecifickejšie ako v minulosti, pretože prvýkrát hrozí Slovensku neprijatie rozpočtu a od januára začiatok rozpočtového provizória. Ja osobne ten systém jednej dvanástiny považujem za zastaraný aj vzhľadom na to, že výdavky nie sú v čase rovnomerne rozložené, najviac ich býva, ako viete, ku koncu roka, hlavne teda v decembri. Ja osobne by som si vedel skôr predstaviť obmedzenie buď na úrovni celoročných výdavkov, alebo jednu dvanástinu s možnosťou presunu nevyčerpaných zdrojov. A to už možno tak trošku dopredu hovorím o nejakom provizóriu, aj keď tak uvidíme, ako dopadne potom samotné hlasovanie. Ja som presvedčený, že nikto v pléne nemá záujem zablokovať fungovanie štátu alebo obmedziť nejaké poskytovanie pomoci, ale treba mať aj na pamäti, že provizórium umožňuje poskytovať pomoc, nemusí trvať taký tiež, nemusí trvať celý rok. Rozpočet sa môže schváliť aj v priebehu roka, čiže v januári, februári, pokiaľ bude, samozrejme, nejaká ochota s kýmkoľvek v rámci parlamentu o danom rozpočte rokovať. No a o provizóriu som hneď začal na začiatku hovoriť práve kvôli tomu, že my nepodporíme tento návrh rozpočtu a skúsim aj vysvetliť niekoľko dôvodov prečo. Pre mňa osobne hlasovanie o rozpočte je zároveň aj takým akýmsi hlasovaním o vyjadrení dôvery vláde, pretože síce na jednej strane hovoríme o tom, čo treba v rámci rozpočtu financovať, ale na druhej strane tu aj hovoríme, že kto má o týchto financiách rozhodovať a to v takejto situácii nám naozaj nemôže byť jedno. V pléne parlamentu schvaľujeme len hotovostný štátny rozpočet a už v minulosti som tu viackrát opakoval, že to znižuje kvalitu diskusie o verejných financiách a takisto to znižuje transparentnosť aj zvyšuje komplikovanosť. Akruálny princíp voči hotovostnému má veľa výhod a mali by sme k nemu pristúpiť, ak sme nepristúpili v minulosti, tak by sme mali k nemu pristúpiť pri najbližšej príležitosti. Pretože akruálne limity by sa mali zaviesť aj na, pre rezorty, aby bola vyššia disciplína a bolo by ich aj ťažšie obchádzať ako hotovostné limity. Vďaka tomu môže mať aj menej prekvapení a väčšiu kontrolu výsledku hospodárenia celého verejného sektora. Preto dúfam, že sa toto odporúčanie už do budúcnosti zváži. No ja som tie moje výčitky zoradil do takých piatich kategórií, päť najväčších mínusov. Prvá kategória je vlastne žiadna konsolidácia verejných financií, a teda žiadne znižovanie štrukturálneho deficitu. Potom sú to opakované nadhodnocovanie rezerv a výsledku hospodárenia. Tretí podsun je aplikované výdavkové limity. Štvrtý bod je žiadna príprava k budúcoročnému ukončeniu dvojročnej výnimky. A piata je reakcia na situáciu, reakcia vlády na situáciu na finančných trhoch a budúce financovanie dlhu. Tak teraz prejdem postupne k týmto piatim oblastiam. Prvá teda konsolidácia. Stabilizácia a zníženie zadlženia si bude vyžadovať ambicióznu konsolidáciu verejných financií, ktorej kredibilitu by posilnili práve ústavne ukotvené výdavkové limity a novelizovaná dlhová brzda. Zatiaľ, žiaľ, to stále nemáme. Vláda minulý rok predstavila návrh rozpočtu na rok 2022 až 2024, ktorý bol zostavený v súlade s deklarovanými rozpočtovými cieľami iba v roku 2022, nie v tých ďalších rokoch. A v tomto rozpočte opätovne chýbala informácia o konkrétnych konsolidačných opatreniach na dosiahnutie cieľov stanovených na roky 2023 a 2024. A opätovne chýba aj v súčasnom návrhu rozpočtu. Tento rok sme prepásli poslednú možnosť na konsolidáciu, keďže v predvolebnom roku to už nikto nemôže očakávať. Zhoršenie či už pandemickej, alebo inej situácie mohla vláda naďalej riešiť jednorazovou adresnou pomocou a presunom investícií z budúcnosti do prítomnosti, pričom ani jedna z týchto foriem stimulu by nezhoršovala konsolidáciu. Dočasná pomoc a konsolidačné opatrenia sa navzájom nevylučujú. Nezabúdajme, že Slovenská republika má najhoršiu dlhodobú udržateľnosť v Európskej únii a podľa hodnotenia Európskej komisie čelia verejné financie vysokému riziku aj v krátkodobom horizonte. Nutnosť konsolidácie je umocnená potrebou zastaviť ďalší nárast historicky najvyšších úrovní čistého dlhu, vytvorenie podmienok pre jeho ďalšie znižovanie, ako aj potrebou zásadnejšie znížiť riziko dlhodobej udržateľnosti, ktorá je v súčasnosti na hranici stredného a vysokého rizika napriek schváleniu dôchodkovej reformy, ktorá má pozitívny vplyv. Prípadné dosiahnutie vládou cieleného deficitu na úrovni 2,7 % HDP v roku 2025 by vytvorilo podmienky na znižovanie dlhu a mohlo by zlepšiť dlhodobú udržateľnosť o 1,4 % HDP do pásma stredného rizika. Štrukturálny deficit, ktorý je očistený o vplyv výkyvov ekonomického vývoja a iných jednorazových a dočasných opatrení, dosiahne 2,4 % HDP v roku 2022. A oproti roku 2021 sa tak zhorší o 1 % HDP. V roku 2023 sa prehĺbi o dodatočné 1 % HDP na úroveň 3,3 %. No a v ďalších dvoch rokoch sa zvýši blízko úrovne 4 % HDP. A počas nasledujúcich troch rokov sa tak celkovo zhorší o 1,4 % HDP. To je tá chýbajúca konsolidácia. Podľa Rady pre rozpočtovú zodpovednosť by sa štrukturálny deficit bez zásahov vlády, to znamená, keby sa neprijali žiadne zmeny, by sa zhoršil do roku 2025 celkovo iba o 0,1 % HDP. To je tá politika nezmenených, to je tá nezmenená politika. V porovnaní s rokom 2022, čiže zhoršovanie štrukturálneho deficitu je výsledkom zlého nastaveného hospodárenia súčasnou vládou. Druhý bod. Nadhodnotenie. Vláda už opakovane do parlamentu predkladá návrhy rozpočtov, ako aj ich novelizácie s výrazne nadhodnotenými číslami. Otázka je, či je to chyba nesprávnej aktualizácie, a teda tohoto vlastného princípu, alebo je to snaha vlády na konci obdobia vyzerať lepšie, ako bol pôvodný návrh. Avšak nadhodnotené čerpania bežných a kapitálových výdavkov štátneho rozpočtu v odhade vlády oproti aktuálnemu vývoju výrazne znižuje kvalitu o návrhu rozpočtu, keďže nie je úplne transparentný. Pre tento rozpočet je rok 2022 východiskovým rokom pre zostavenie návrhu rozpočtu správy na roky 2023 až 2025. A v roku 2023 môže dosiahnuť deficit 5,6 % HDP. Úroveň deficitu by tak v roku 2023 mohla byť nižšia takmer, až o takmer 1 % HDP, ako je to rozpočtované vládou v tomto dokumente. Tretím bodom sú výdavkové limity. To už kolegovia spomínali, že to tu bude pravdepodobne niekoľkokrát opakované. Návrh rozpočtu na rok 2023 až 2025 je prvý návrh rozpočtu predkladaný po už nadobudnutí účinnosti zákona, aj keď teda nie ústavného, ktoré sa zavádzajú výdavkové limity ako fiškálne pravidlo. Ide o hlavný rozpočtový nástroj na dosiahnutie dlhodobej udržateľnosti verejných financií, pričom limity sa prvýkrát mali uplatniť pre rozpočet na najbližšie roky 2023 až 2025. Teda návrh rozpočtu nebol zostavený v súlade s výdavkovými limitmi, keďže zatiaľ nedošlo ku konečnej dohode na metodike medzi ministerstvom financií a Radou pre rozpočtovú zodpovednosť, ktorá má slúžiť na výpočet, aktualizáciu a vyhodnotenie plnenia limitu. V rade dôsledku toho nebolo umožnené vypočítať limity a predložiť ich na rokovanie Národnej rady v zmysle zákona o rozpočtových pravidlách verejnej správy. A pritom odhadované zavedenie výdavkových limitov vzhľadom na situáciu, v akej sa Slovensko nachádza, by podľa prepočtov mohli byť vyššie, ako sú celkovo naplánované výdavky štátneho rozpočtu v tomto návrhu. Čiže ich neprijatie a aplikovanie vlastne spôsobilo ešte horšiu situáciu, ako dnes máme navrhnutú. Opätovne zdôrazňujem potrebu aplikáciu výdavkových limitov do ústavného zákona, čo sa odkladá už viac ako dva roky bez žiadneho posunu v rokovaniach. Ich prijatie v obyčajnom zákone má veľké riziko v budúcnosti, že ich ďalšia vláda môže jednoduchým zákonom zrušiť alebo obmedziť. A opäť bude Slovensko čeliť situácii, kedy sa budú budúce nadpríjmy prejedať namiesto ich odkladu na horšie časy. Štvrtý bod je ukončenie dvojročnej výnimky zo zákona o rozpočtovej zodpovednosti. Keďže vieme, že hrubý dlh v roku 2022 dosiahne úroveň viac ako 58 % HDP, čo by znamenalo medziročný síce pokles o viac ako 4-percentuálne body oproti historicky najvyššej úrovni v roku 2021, ale v ďalších rokoch by aj vplyvom odhadovanej výraznej inflácie a postupného znižovania hotovostnej rezervy klesol a na konci roku 2025 by dosiahol 56,7 % HDP, vzhľadom na postupný pokles hraníc sankčných pásiem by to znamenalo, že dlh bude zotrvávať nad horným limitom dlhovej brzdy o takmer päť percentuálnych bodov v roku 2025. Čistý dlh by dosiahol na konci roku 2022 úroveň 48 % HDP. Vzhľadom na chýbajúce konsolidačné opatrenia na konci strednodobého horizontu sa predpokladá postupný nárast čistého dlhu v porovnaní s rokom 2022 na úroveň 51,8 % HDP. Nové trvalé opatrenia vlády zvyšujú dlh od doby, od roku, do roku 2025 o 3,4 percentuálne body. No a z dôvodu predpokladanej výšky hrubého dlhu za rok 2022, ktorá prekračuje najvyššie sankčné pásmo a ukončenie dvojročnej výnimky z uplatňovania sankcií tretieho, štvrtého a piateho sankčného pásma, sankcie pre novú vládu dňa 5. mája 2023, teda za polroka, by vláda po tomto termíne bola povinná viazať 3 % vybraných výdavkov štátneho rozpočtu a bezodkladne by mala požiadať Národnú radu o vyslovenie dôvery. Zároveň by na rok 2024 mala pripraviť návrh rozpočtu verejnej správy s vyrovnaným saldom a nerastúcimi výdavkami. Vláda nedeklarovala spôsob, ako sa s uvedenými sankciami plánuje vysporiadať, ak by dlh za rok 2022 bol na odhadovanej úrovni. Zároveň je treba konštatovať, že predložený návrh rozpočtu na rok 2024 nie je v súlade s ústavným zákonom o rozpočtovej zodpovednosti, pretože, nie, nie je, pretože, pretože by musel byť vyrovnaný, tak ako to predpokladá ústavný zákon o rozpočtovej zodpovednosti. Splnenie najprísnejších sankcií dlhovej brzdy by spôsobilo, na druhej strane treba povedať, že to splnenie najprísnejších sankcií by spôsobilo neprimerané a z ekonomického pohľadu nevhodné utlmenie ekonomického rastu. Čiže tým chcem povedať, že vyrovnaný rozpočet v takto krátkej dobe by bol veľmi nevhodný a s príliš veľkým negatívnym vplyvom na životnú úroveň obyvateľstva. A preto riešenie aktuálnej situácie nie je len nejaké formálne splnenie platných pravidiel, prípadne ich obchádzanie, ale ich primeraná úprava v podobe schválnej navrhnutej novely ústavného zákona, aby sme aktualizovali teda jednak aj výdavkové limity, aj dlhovú brzdu. Je dôležité, aby dlhová brzda bola kredibilná, a teda reflektovala aktuálny stav verejných financií a ekonomický vývoj. No a piata oblasť našich výčitiek voči tomuto návrhu zákona je situácia, ktorá sa momentálne nachádza na finančných troch a s ktorým teda súvisí financovanie dlhu, financovanie výdavkov štátu. Ak by Slovenská republika vstúpila do rozpočtového provizória, znamenalo by to, bude to znamenať negatívny signál pre finančné trhy. A to bude mať výrazne negatívny efekt na možnosť financovania štátneho dlhu. Tieto situácie, kedy vzrástli úroky na trhoch, je vidieť, že nie je jedno, aké deficity robia jednotlivé krajiny. Mali sme možnosť v nedávnej histórii vidieť príklad, ako trhy reagujú na hospodárenie vlády. Britskí bankári mali pred zhruba dvoma mesiacmi aj plné ruky práce, keď britská libra sa prepadla na historické minimá a dlhopisový trh sa vymkol spod kontroly. Bank of England nemala inú možnosť ako intervenovať na trhu a nakupovať štátne dlhopisy. V jeden deň dokonca libra padla až o 5 % voči doláru. Aj po stabilizácii sa zaknihovala pokles o 7 % v priebehu dvoch dní. Na devízovom trhu takto zvyknú padať meny rozvojových krajín, nie mena piatej najväčšej ekonomiky sveta. Tieto prudké pohyby boli neskôr vysvetľované aj ako reakcia na ohlásenie nižších daní zo strany britskej vlády, ktoré zvýšia deficit verejných financií, či neočakávaný vysoký deficit bežného účtu, ktoré bolo 8,3 % HDP. Nepriaznivá situácia na takých trhoch a následná reakcia na predstavenie návrhu rozpočtu dokázala v priebehu dvoch týždňoch vymeniť vo Veľkej Británii vládu. Na Slovensku síce vlastnú menu nemáme, avšak stále si musíme na trhoch peniaze požičiavať. Kvôli nárastu úrokov na 4 % stúpnu nám úrokové nálady až dvojnásobne. Takýto prudký nárast nákladov znamená vyššiu citlivosť na deficit. Problém s financovaním bude znamenať tlak na šetrenie, respektíve na vyššie dane, čo bude mať zase nepriaznivý efekt na obyvateľstvo. Otázkou zostáva, ako sa plánuje vláda, respektíve ministerstvo vysporiada s touto situáciou a či máme vôbec pripravený nejaký náhradný plán, ako sa v budúcnosti s takouto situáciu budeme vôbec vedieť vysporiadať. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, predložený návrh rozpočtu z týchto dôvodov nemôžeme podporiť. Verím tomu, že pokiaľ bude schválené provizórium, tak bude štát vedieť zabezpečovať základné funkcie. A že v priebehu roka stále môže vláda rokovať so svojimi či už bývalým partnermi, alebo s ostatnými opozičnými stranami a nájsť nejaký kompromis na schválenie návrhu rozpočtu a potom to provizórium ukončiť. Ďakujem pekne za pozornosť.