R. Bauer, poslanec: (2006-12-14):
Vážený pán predseda Národnej rady, pán podpredseda, ctené poslankyne a poslanci, cieľom predkladaného návrhu je zmeniť názov „samosprávny kraj“, ako aj názvy orgánov samosprávneho kraja a vrátiť sa k historickému názvu „župa“ a z neho odvodených názvov orgánov župy. Namiesto pojmu „samosprávny kraj“ navrhujeme používať názov „župa“, namiesto názvu „predseda samosprávneho kraja“ navrhujeme „župan“, namiesto názvu „zastupiteľstvo samosprávneho kraja“ „župné zastupiteľstvo“, namiesto názvu „podpredseda samosprávneho kraja“ „podžupan“ a namiesto názvu „úrad samosprávneho kraja“ „župný úrad“. Odvodené od toho by boli názvy „poslanec župného zastupiteľstva“, „hlavný kontrolór župného zastupiteľstva“, „komisia župného zastupiteľstva“ v príslušnom gramatickom tvare. Verejnosprávna terminológia druhej úrovne územnej samosprávy bola určená pri schvaľovaní Ústavy Slovenskej republiky v roku 1992 v hlave IV, keď sa pre územnú samosprávu použili termíny „vyšší územný celok“, „zastupiteľstvo vyššieho územného celku“ a „predseda vyššieho územného celku“. Týmto opisným termínom však chýbali názvy, ktoré by sa používali v každodennom živote, a tak pri návrhu zákona o samospráve vyšších územných celkov v roku 2001, o 9 rokov neskôr po prijatí ústavy, sa tento náš zákon nazval zákonom o samosprávnych krajoch s očakávaním, že termíny samosprávny kraj či predseda samosprávneho kraja budú akceptovateľné a ľahšie používateľné. Tieto očakávania sa však nenaplnili. Dôkazom okrem iného je aj katastrofálne nízka účasť v posledných voľbách do orgánov regionálnej samosprávy, približne 18 % v prvom kole a len 11 % v kole druhom. Nemusím príliš zdôrazňovať, že tu je hneď prvý dôvod predkladaného návrhu – zvýšiť záujem občanov o druhú úroveň územnej samosprávy a vyššou účasťou pri voľbách zabezpečiť vyššiu kvalitu regionálnej demokracie. Druhým a hlavným dôvodom predkladaného návrhu je samotný pôvod slova „kraj“. Slovo kraj je termín pochádzajúci z českých krajín. Pri vzniku územnej samosprávy druhej úrovne v Čechách v roku 2000 a schvaľovaní jej terminológie naši českí kolegovia použili termín kraj. Aj ostatní naši susedia kládli osobitný dôraz na výber takých verejno- a územnosprávnych označení, v ktorých sa prejavuje ich národný pôvod, ich tradície, súvislosť s dejinami. V Rakúsku používajú termín „Lender“, v Maďarsku „megyek“, v Poľsku „vojvodstvá“, na Ukrajine „oblasti“. Adekvátnou terminológiou u nás na Slovensku sú „župy“. Slovo župa má jednoznačne staroslovanský pôvod. Podľa profesora Leona Sokolovského, vedúceho katedry archívnictva a pomocných vied historických na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského nie je vylúčené, že sa už v 9. storočí na našom území mohli nazývať termínom župy vtedajšie oblasti spadajúce pod obrannú, hospodársku a správnu kontrolu strediskových hradísk, ktoré sú známe pod dobovým označením „grady“, po latinsky „civitates“. Od 11. storočia sa územnosprávne dôvody, na ktoré bolo rozdelené uhorské kráľovstvo, a teda i Slovensko, vyskytujú v prameňoch pod latinským názvom „comitatus“. Keďže sa zo včasného stredoveku dokumenty v národných rečiach nezachovali, nevedia historici jednoznačne stanoviť, ako ich vtedy pomenoval pospolitý ľud. Mohli to byť „župy“ alebo „španstvá“. Slovo „španstvá“ má rovnaký pôvod ako slovo „župa“, je odvodené od „županstva“. Po rozpade kráľovskej správy hradských španstiev, comitatov sa od 13. storočia pre nové samosprávne a neskôr i verejnosprávne inštitúcie ujalo slovenské pomenovanie „stolice“, latinsky naďalej „comitatus“. V takejto podobe sa okrem niektorých výrazne zriedkavejších významových variantov, napr. „vidiek“, udržalo až do obdobia vzniku Česko-slovenskej republiky. Termín „župa“ uviedol do slovenskej odbornej terminológie do spisovného jazyka v roku 1869 jeden z najvýznamnejších slovenských historikov druhej polovice 19. storočia kňaz a tajomník Matice slovenskej František Víťazoslav Sasinek. Odvtedy sa najmä v kruhoch našej národne uvedomelej inteligencie začalo toto slovo šíriť a uplatňovať aj ako synonymum pre vtedy existujúce „stolice“. Do oficiálneho úradného, resp. administratívnosprávneho používania sa termín „župa“ dostal až v januári 1919. V rámci unifikácie územnosprávnej organizácie i terminológie sa v Česko-slovenskej republike od roku 1949 až do roku 1990 uplatňoval termín „kraje“ s výnimkou obdobia 1968 až 1969. Z tohto krátkeho historického prehľadu vidieť, že najprv pospolitý ľud a po ňom aj inteligencia používali v minulých storočiach termín „župa“ a s ním, samozrejme, ďalšie odvodené termíny „župan“, „podžupan“, „župné zastupiteľstvo“ a podobne. Je pravdou, že pre „úrad župného zastupiteľstva“ sa používal termín „kancelária župného zastupiteľstva“ a termín „župný úrad“ sa používal pre druhý stupeň miestnej štátnej správy. Ale v dnešnej dobe je už jednoduchšie používať termín „župný úrad“ na označenie úradu druhej úrovne územnej samosprávy. A po avizovanom zrušení krajských úradov by sme ani nemali inú možnosť. Tretím dôvodom predkladaného návrhu je zhodné stanovisko a väčšinový názor predstaviteľov regionálnej samosprávy v tomto aj v predchádzajúcom volebnom období. Niektorí župani túto terminológiu používali bežne aj v úradnom styku. Po podaní tohto návrhu som v médiách pre označenie samosprávnych krajov už nepočul iný termín ako „župa“. Aj prezident Slovenskej republiky pán Gašparovič tu v Národnej rade vo svojom vystúpení minulý týždeň použil iba názov „župani“. Takisto predvčerom pán premiér Fico v televízii použil názov „župa“, „župani“. Zhodný názor dokazuje aj zloženie poslancov predkladateľov tejto novely, kde sú zastúpení všetci poslanci, poslanci zo všetkých parlamentných politických strán, čo tiež nebýva každodennou udalosťou. Navrhovaná právna úprava je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, s medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými sme viazaní. Problematika návrhu nie je upravená ani v primárnom, ani v sekundárnom práve Európskej únie. Návrh obsahuje niektoré legislatívne úpravy technického charakteru, ktoré reflektujú stav, že platný zákon nepoužíva jednotne zavedené legislatívne skratky. Prijatie tejto novely si vyžiada minimálne náklady z rozpočtov vyšších územných celkov, týkajúce sa napríklad výmeny pečiatok, informačných tabúľ, nových preukazov a podobne. Kvôli dostatku času na samotný schvaľovací proces v Národnej rade Slovenskej republiky a následné kroky navrhujeme účinnosť tejto právnej úpravy až od 1. mája 2007. Ďakujem za pozornosť. Ďakujem všetkým kolegom poslancom predkladateľom za už prejavenú podporu tohto návrhu a vás všetkých, ctené poslankyne, ctení poslanci, si dovoľujem tiež požiadať o podporu tejto právnej úpravy.