Gibalová, Monika, poslankyňa NR SR (2014-02-07):
Ďakujem pekne. Pani predsedajúca, vážené dámy, vážení páni poslanci, dovoľte, aby som predložila návrh novely zákona o vysokých školách spolu s kolegami Froncom, Hrušovským a Abrhanom. Podobný návrh zákona som predkladala na júlovej schôdzi Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2012. Návrh nebol prijatý, rovnako ako nebol potom na jeseň, respektíve v decembri, tuším, roku 2012 ani pozmeňujúci návrh k vládnemu návrhu vysokoškolského zákona, ktorý som uplatnila v rámci druhého čítania. Pri predkladaní novely vysokoškolského zákona roku 2012 označila Slovenská rektorská konferencia tento návrh za férový. Ministerstvo školstva malo vtedy výhrady. Za najvážnejšiu výhradu ministerstvo školstva považovalo vtedy nejasnosť zákona, či ide o podporu študujúcich na zahraničných vysokých školách pôsobiacich v Slovenskej republike, alebo ide o podporu štúdia v zahraničí. Táto nejasnosť navrhovaného zákona, ktorú teda pripúšťam, je v aktuálnom návrhu vyriešená presnou formuláciou, kde v návrhu zákona sa navrhuje, že ministerstvo môže priznať sociálne štipendium občanom Slovenskej republiky, ktorí majú trvalý pobyt na území Slovenskej republiky a študujú na zahraničných vysokých školách pôsobiacich v Slovenskej republike aj mimo územia Slovenskej republiky. Súčasťou toho návrhu je aj odvolávka na osobitný predpis, ktorý upravuje podrobnosti priznávania a vyplácania sociálneho štipendia študentom, občanom Slovenskej republiky, ktorí majú trvalý pobyt v Slovenskej republike a študujú na zahraničných vysokých školách pôsobiacich v Slovenskej republike, aj mimo územia Slovenskej republiky. O čo teda ide v tomto predkladanom návrhu zákona? Navrhovaná zmena dáva možnosť, nie povinnosť, poskytnúť sociálne štipendium tým študentom, v prípade, ak oň požiadajú, ktorí by naň mali nárok, ak by študovali na vysokej škole či univerzite na Slovensku, ale študujú na zahraničných vysokých školách pôsobiacich buď v Slovenskej republike alebo mimo územia Slovenskej republiky. Samozrejme, že tento návrh, ako som už spomínala, počíta s tým a je to nevyhnutné, aby uchádzač o sociálne štipendium mal trvalý pobyt v Slovenskej republike a musí byť občanom Slovenskej republiky. Praktickým dopadom a zmyslom nášho predkladaného návrhu je zabezpečiť rovnaké príležitosti pre študentov z rovnakej východzej situácie a veľkorysosť voči tým študentom, ktorí študujú za podmienok, ako ukladá zákon na vysokých školách v zahraničí a sú odkázaní na takúto pomoc. Mám na mysli najmä študentov, občanov Slovenskej republiky s trvalým pobytom na Slovensku, ktorí z rôznych dôvodov študujú napríklad v Českej republike, alebo sú z regiónov, kde dochádzka do školy, respektíve na internáty, je pre nich často vzdialenosťou bližšia alebo porovnateľná ako vzdialenosť a dochádzka na najbližšiu vysokú školu na území Slovenska. Ide prakticky o všetky okrajové oblasti po obvode Slovenskej republiky a mám na mysli napríklad študentov študujúcich v Brne, vo Viedni, v Budapešti, v Miškolci alebo v Krakove. Priznávame sa, že pre podanie takého návrhu zákona sme sa inšpirovali na základe podnetu od občana, ktorý nás upozornil na to, že platný zákon o vysokých školách upravuje podmienky pre priznanie sociálneho štipendia študentom, ktorým štát prispieva na úhradu nákladov spojených so štúdiom výlučne študujúcim na vysokých školách na území Slovenskej republiky. Ale inšpirovali sme sa aj českou legislatívou, ktorá je v tomto voči svojim občanom Českej republiky, študentom študujúcim v zahraničí oveľa, oveľa veľkorysejšia ako Slovenská republika alebo naša legislatíva. Samozrejme, že takýto návrh má isté nároky na štátny rozpočet. Problémom je, že štatistiky o občanoch Slovenskej republiky študujúcich na zahraničných vysokých školách sa nevedú, čo mi včera potvrdil aj pán minister Čaplovič, keď som sa v hodine otázok pýtala a bola som vylosovaná, dostala som odpoveď na túto otázku, že skutočne štatistiky sa nevedú. Podľa dostupných štatistík približne 20-tisíc študentov študuje v zahraničí, teda v Českej republike. Tieto štatistiky sú z českých štatistík. Priemerná výška sociálneho štipendia, ktoré je priznávané na Slovensku za ostatné tri roky, nie výška za posledný rok, ale za ostatné tri roky, je 150 eur. Ak predpokladáme, že približne 10 % študentov študujúcich v zahraničí by si uplatnilo nárok na sociálne štipendium, teda približne 2-tisíc študentov, tak náklady na rok pri poberaní štipendia v dĺžke desať mesiacov by boli 3 milióny 100-tisíc eur. Chcem upozorniť, že tých desať percent to považujem za veľmi, veľmi prehnaný odhad. Taký lepší odhad by bol možno päť percent. Nazdávame sa, že pre rozpočet ministerstva školstva to nie je suma, ktorá by ministerstvo zruinovala. Ďalšia námietka je, že systém by mohli študenti zneužívať. Táto námietka je irelevantná, najmä po účinnosti vyhlášky, novely vyhlášky ministerstva školstva, ktorá sprísnila kontrolu aj všeobecne, priznávanie nároku na sociálne štipendium a nadobudla platnosť 1. 9. 2012. Predpoklad, že študenti, ktorí študujú na vysokých školách v zahraničí, slovenskí študenti, naši občania, pochádzajú zo solventnejších rodín, sa určite zakladá na pravde. Ale je fakt, že menej solventní, alebo študenti z chudobnejších pomerov, ktorí majú záujem študovať na zahraničných vysokých školách z rôznych dôvodov, aj z dôvodu napríklad lepšej geografickej dostupnosti, by si zaslúžili a majú rovnaký nárok na sociálne štipendium, mali by mať ako študenti, ktorí študujú na Slovensku a sú im sociálne štipendiá priznané. Pomôžme teda prijatím tohto návrhu takýmto študentom. Ukážme, že občan Slovenskej republiky, či študuje na Slovensku alebo na zahraničnej vysokej škole, pri rovnakých podmienkach má nárok na rovnaký príspevok, na štipendium. Včera ma zaujala poznámka pána ministra školstva, keď mi odpovedal na otázku ohľadom počtu študentov študujúcich na vysokých školách a zodpovedal ju pre mňa postačujúco, až nad rámec. Ale zaujala ma poznámka, že každoročne a iste sa to dá aj štatisticky overiť, sa znižuje počet študentov študujúcich na vysokých školách na Slovensku a teda predpokladám a dá sa to aj zase overiť, že aj na zahraničných vysokých školách. O to viac vás prosím o podporu tohto návrhu, že včera tu bol odmietnutý návrh pána poslanca Štefanca, ktorý mal pomôcť študentom tak, že im mal zvýšiť čistý príjem z príjmu napríklad pri brigádnickej činnosti. O to viac, že v tejto snemovni sa prijal v roku 2012, tuším, návrh zákona o sociálnom poistení, kde štát sa v roku 2012 zbavil svojich poistencov študentov a prestal platiť ich zdravotné poistenie v prípade, ak ich ročný základ presiahne 15-násobok sumy životného minima, čo je ročný príjem 2 900 eur približne. Čiže, jednak študenti, ktorí študujú v zahraničí a sú odkázaní na sociálne štipendium, sú potrestaní tým, že nemajú naň nárok zo zákona. Nechceme im pomôcť ani pri zvýhodnení odvodovej povinnosti. Zbavili sme sa poistencov štátu, študentov s istou výškou príjmu za rok, čiže buďme veľkorysí a prosím vás, prijmime, alebo odsúhlasme tento návrh zákona do druhého čítania. Námietka pána ministra pri predkladaní môjho návrhu, ako pozmeňujúceho návrhu k novele vysokoškolského zákona, v podstate bola jediná a hlavná tá, že nedokážeme overiť údaje o našich študentoch v zahraničí. Inač povedal, citujem: „Mám tu návrh ešte pani poslankyne Gibalovej, pani poslankyňa, dobrý návrh, dobrý návrh, ale povedzte mi, ako dokážeme overiť údaje o našich študentoch v zahraničí?“. Ja si myslím, že takúto drobnosť by sme dokázali vyriešiť v druhom čítaní, keď dokážeme nezmyselne zaviazať našich občanov, rodičov, aby nezmyselne hlásili to, ako sa starajú o svoje deti na úradoch práce, tak si myslím, že takéto overenie, koľkí a za akých podmienok a či a ako a kde v zahraničí študujú naši občania, je pre našich úradníkov na ministerstve úplná maličkosť. Ďakujem vám pekne za vypočutie.