V. Tomanová, ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2010-02-11):
Čiže pýtam sa ďalej, čo ste urobili s potrebnou dobou poistenia k 1. 1. 2004, keď potrebná doba poistenia v nezamestnanosti podľa zákona o zamestnanosti bola vtedy 24 mesiacov posledných troch rokov pred podaním? Vraciame sa iba k tomu, čo tu bolo a čo ste vy pri viac ako 18-percentnej miere nezamestnanosti, prosím, zaviedli. Sprísnili ste podmienky, sprísnili ste ich nielen vo všeobecnosti, ale aj pre takzvaných sezónnych pracovníkov. Išli ste z deviatich mesiacov poskytovania dávky v nezamestnanosti na šesť mesiacov. Prosím vás, neplačte tu, plačete nad cudzím hrobom a mali by ste plakať nad sebou, čo ste tu vtedy urobili. Musím povedať jednu vec. Odkedy sme nastúpili do vlády, donekonečna odstraňujeme prvky nespravodlivosti a diskriminácie, ktoré ste zaviedli do právnych predpisov v sociálnej oblasti. Ja len pripomeniem tých nešťastných 22 zákonov, ktoré ste prijali pred voľbami a následne hneď po voľbách, keďže ste sa dostali do vlády, ste 22 prosociálnych zákonov zrušili. Čo ste to urobili s hmotnou núdzou, keď ste devastovali a priam likvidovali rodiny s väčším počtom detí? Šetrili ste miliardy, napríklad na peňažných príspevkoch na kompenzáciu. Potrebovali ste ušetriť 1,5 mld. v roku 2004, ušetrili ste ich na kompenzáciách sociálnych dôsledkov ťažkého zdravotného postihnutia. Ja sa spýtam, čo ste to urobili s invalidnými dôchodcami, ktorých ste prehodnocovali a na ktorých ste hodlali ušetriť peniaze na to, aby ste vykryli deficit z II. piliera? Čo ste to urobili s predčasnými dôchodcami, kde ste umožnili ľudom od 43. roku veku života popri príjme, nestratili nikdy zamestnanie, poberať predčasný starobný dôchodok? 88,8 mld. korún, ktoré ste uvažovali, že teda tieto peniaze by sa mali nájsť a mali by pomôcť vykryť deficit zo zavedenia II. piliera, tieto peniaze neboli. Zhoršil sa výber v Sociálnej poisťovni, likvidovali ste invalidných dôchodcov. Nás stálo riešenie invalidných dôchodcov, pričom sme museli prehodnotiť 80, viac ako 82 tisíc invalidov, a vracali sme invalidné dôchodky viac ako 34-tisícom,  myslím 34 913, od pani poslankyne Sárközyovej zaznel na minulej hodine otázok takýto dotaz, sme to vyčísľovali. Dámy, páni, bolo to zhruba 2,2 miliardy korún, čo nás to stálo. Viete, takto by som mohla pokračovať ďalej, na čom všetkom ste ušetrili. Povedala som na zdravotne postihnutých 1,5 mld., na invalidoch viac ako 2 mld. korún a nechcem hovoriť na dávke, ale predsa len poviem niekoľko slov, pretože som si tu vypočula na minulom stretnutí a v prvom čítaní od pani poslankyne, aká hrozná chudoba je na Slovensku. Ja len pripomeniem, kým v roku 2006 bolo 181 200 poberateľov dávky priemerne mesačne, predpoklad na rok 2009 za uplynulých 12 mesiacov je 167 000. Ak by som zobrala EU SILC, z ktorého  minulý rok všetky médiá robili cirkus a hovorili o tom, že je tu 11 % a išlo im o zaokrúhľovanie o desatiny percenta, ako to bude a či sme náhodou niekde niečo nezakamuflovali, pričom vykazovanie EU SILC je jednoznačne dané pre celú Európu, aby sa dal porovnávať počet chudobných ľudí. Ja dnes môžem hovoriť o tom, že Slovenská republika, spolu s Českou republikou a s Holandskom patrí ku krajinám, ktoré majú najmenší počet chudobných. Keď som hovorila o 11 percentách na stretnutí s ministrami, európskymi ministrami, francúzsky minister hovoril o 17,9 % ľudí ohrozených u nich chudobou. Ak by neexistovali ochranné sociálne opatrenia, hovorili by sme o oveľa vyššom počte chudobných, hovorili by sme o počte chudobných 37 %. Čiže vďaka sociálnym ochranným opatreniam, ktoré sme zavádzali, sme sa dostali na túto úroveň a patríme v súčasnej dobe medzi krajiny s najnižšou mierou chudoby. Napriek tomu, že hovorím najnižšou, napriek tomu je mi veľmi ľúto, že sme nevyriešili ani tých 11 %. Pomohli sme mnohým a ja hneď budem hovoriť o tom, ako sme pomáhali, ale nevyriešili sme a nepodarilo sa riešiť obrovskú chudobu, ktorá vládne medzi rómskym etnikom. A tou chudobou a biedou a generačnou chudobou trpia predovšetkým rómske deti. Máte na tom lví podiel vďaka zákonu č. 599/2003 Z. z. o pomoci v hmotnej núdzi, o dávke a peňažných príspevkoch, tak ako ste ich nastavili likvidačne pre rodiny s deťmi. Ale budem hovoriť, povedala som, o invalidoch, ale poviem aj ďalšie veci, kde sme pomáhali, nielen v hmotnej núdzi, dávke v hmotnej núdzi a najmä príspevku na bývanie, ktoré sme zvyšovali a dávku v hmotnej núdzi sme pridávali predovšetkým rodinám s deťmi a neúplným rodinám s deťmi. Za uplynulé obdobie troch rokov, odkedy sme nastúpili, sme ročne pridali rodine, trebárs, neúplnej rodine, matke s dvomi deťmi zruba 30 tisíc slovenských korún, čiže zhruba 1 000 eur. Ak by sme išli na viacpočetnejšie rodiny, tak sme pridávali podstatne viacej. To je len, čo sa týka hmotnej núdze, to základné. Nechcem hovoriť o príspevku na bývanie, kde sme odstraňovali diskrimináciu, zavádzali sme príspevok na bývanie aj pre ľudí, ktorí platia bývanie v zariadeniach sociálnych služieb. Zaviedli sme peňažný príspevok do jednej rodiny, do jedného bytu, teda na jednu adresu pre dve rodiny, ak tam bývajú starí rodičia a býva tam aj mladá rodina s deťmi, čiže pomáhali sme, kde sa dalo. Budem hovoriť o peňažných príspevkoch na kompenzáciu, ktoré sme pripravili, nový zákon bol účinný od 1. 1. 2009. Kým vy ste invalidom zobrali, my sme invalidom zvýšili dávky, zaviedli nové dávky, zastabilizovali peňažný príspevok za opatrovanie a okrem iného sme zaviedli pravidelnú valorizáciu týchto dávok. Dámy, páni, to ste nikdy neurobili, vy ste iba brali. Budem hovoriť o ďalšej pomoci pre ľudí. Keď už hovoríme o dôchodkoch, samozrejme, pomohli sme aj dôchodcom a pomohli sme aj invalidným dôchodcom, pretože sme o polroka skôr s účinnosťou od 1. 1. 2009 valorizovali dôchodky. Nestálo nás to málo, dámy, páni, stálo nás to 4,5 mld. korún. Budem hovoriť ďalej, keď hovorím o tom, zaviedli sme vianočný príspevok k dôchodku. Dámy, páni, 1,7 mld. korún, ktoré sme dali. Vďaka týmto opatreniam sme sa dostali k tomu, že patríme ku krajinám s najnižšou mierou chudoby. To je, ešte raz opakujem, Česká republika, Holandsko, Slovenská republika. (Potlesk.) Takže, dámy poslankyne a páni poslanci, treba si to uvedomiť. Nie sú to len tieto opatrenia. Rodine sme pomohli aj inými formami. Vy ste, prosím, zrušili novým zákonom o prídavku na dieťa valorizáciu prídavkov. Valorizovali ste ich iba vtedy, keď vláda na to dala. My sme opätovne zaviedli valorizáciu prídavkov na dieťa a zvýšili sme prídavok na dieťa tak, že sme nahradili nielen infláciu za obdobie nášho vládnutia, ale, dámy a páni, aj za obdobie vášho. Ukrátili ste invalidných dôchodcov, ktorí mali deti a nemali nárok na daňový bonus. Zaviedli sme pre nich osobitnú dávku, dámy, páni. Ďalší dopad na štátny rozpočet. Presne si dnes, pretože som nepredpokladala, že o tomto budem hovoriť, tieto čísla nevybavím, hovorím o tých veľkých miliardách, o ktorých je to tu. Pomohli sme sirotám. Sirotám, ktorým nevznikol nárok na sirotský dôchodok, pretože rodičia nemali splnenú podmienku poistenia. Zaviedli sme v rámci náhradného výživného pre rodiny s deťmi, neúplné rodiny s deťmi, kde jeden z rodičov si neplní povinnosť, zaviedli sme náhradné výživné, ktoré vyplácame a riešime a pomáhame rodinám s deťmi. V rámci toho aj príspevok vo výške 30 % sumy životného minima pre nezaopatrené dieťa ako sirotský dôchodok, ak tejto rodine nevznikol nárok na sirotský dôchodok. Viete, hovoriť o tom, že táto vláda nič neurobila a súčasne konštatovať, že sme riešili a zabezpečili príspevok pri starostlivosti o dieťa, na každé dieťa, že sme zaviedli príplatok pri narodení dieťaťa k prvému, druhému a tretiemu dieťaťu a zvýšili sme ho na 500 %, prosím. To sú ďalšie miliardy korún. Keď hovorím o týchto prorodinných opatreniach, len balíček opatrení v roku 2008 v jeseni, ktorý sme prijali, bol 10,9 mld. korún, ktoré sme nasypali zase do sociálnej siete, ktorý taktiež pomáha znižovať mieru chudoby na Slovensku, pretože ochraňoval ľudí. Dámy, páni, absolútne nepripravení na euro sme bez problémov. A Slovenská republika je považovaná za krajinu, ktorá s najmenšími problémami, bez akéhokoľvek kriku a riešenia zaviedla euro. Prešli sme na euro a zaviedli sme euro. A to pre všetky kategórie ľudí. A nevznikli problémy ani tam, kde sme sa ich najviac obávali, že niektorí ľudia môžu byť zneužití, že môžu byť v tejto súvislosti poškodení. Vrátim sa k miere nezamestnanosti. Kto nám to tu pripomínal Írsko, vynikajúcu krajinu, ktorá má perfektnú ekonomiku a máme sa držať jeho hospodárstva? Litvu? Kde sú s mierou nezamestnanosti? A musíte vychádzať aj z toho, z akej miery nezamestnanosti sme vychádzali my. Z akej miery, keď sme prišli, sme znižovali mieru nezamestnanosti z viac ako 14 % a prišli sme v apríli 2008 na mieru nezamestnanosti 7,56 %. Dámy, páni, bola to najnižšia miera nezamestnanosti za uplynulých osem rokov vášho vládnutia a to, čo sme dokázali. Je pravdou, že prišli dopady globálnej finančnej krízy, ktorá prerástla vo veľkú hospodársku krízu. Samozrejme, že to nezapríčinila a budem hovoriť, nie táto vláda, ani občania tejto republiky, ale zapríčinili to takí politici, ako sedia tu na pravej strane, ktorí nezodpovedne (potlesk) pristupovali k riešeniu situácie a k podceňovaniu finančného hospodárenia. Dámy, páni, skutočne si treba uvedomiť a vstúpiť do svedomia, čo ste tu urobili. Kým ja hovorím o odstraňovaní diskriminačných prvkov, odstraňovaní prvkov nespravodlivosti, riešení sociálnych prípadov, vy tu plačete nad tým, ako sme neriešili situáciu. Dobre. Išli sme zo 7,56 % na 12,66 % do 31. decembra 2009. V tejto chvíli však pripomeniem jednu vec. Už v júli sme cítili, že stabilizujeme trh práce. Uchránili sme opatreniami, ktoré sme prijímali pravidelne, akonáhle sa ukázalo a sme analyzovali, že treba prijať, prijali sme opatrenie. Ja len pripomeniem, mi napadlo, v septembri sme už vedeli, že bude problém s absolventmi. Okamžite sme dávali novelu do parlamentu, riešili sme absolventov. Pomohli sme viac ako 13 tisícom absolventom naším opatrením. V auguste sme mali stabilizovaný trh práce, obdobne ako v októbri, novembri, prosím, to už začínali vám vždy sezónne práce a miera nezamestnanosti rástla. My sme ju udržali na 12,4 %. Samozrejme, december je vyšší vždy a prírastok nezamestnanosti vzhľadom na to, že skončili sezónne práce, tu bol 0,26 %. Keď hovorím o 0,26 %, budem ho porovnávať s decembrom 2009, pardon, 2008, kde bol o 19,8 % nižší ako v decembri 2009. Čiže, o čom to tu hovoríte? O neúčinnosti akých opatrení? Prosím, tie opatrenia boli vždy účinné a vždy zaberali. Nezamestnanosť v decembri, som povedala, narástla o 0,26 %. Predpoklad nárastu za január, pretože ešte nemám definitívne číslo a štatistiku a vždy sa držím štatistiky úradu práce, pretože tá je v tejto chvíli najpresnejšia, a musím povedať, že vy, keď vám to vyhovuje, používate Štatistický úrad, ktorý používa inú formu metódy štatistického zisťovania, ako zisťuje a hovorí presne ústredie práce a máme mesačné informácie. Používate tú mieru, ktorá vám kedy vyhovuje. Takže v tejto chvíli budem hovoriť o tom, že predpoklad nárastu za január je zhruba 0,2 %. Upresním ju, čiže mali by sme byť na úrovni 12,86 %. Keď porovnáme východziu mieru, evidovanú mieru nezamestnanosti pri vstupe do krízy v septembri roku 2008 a súčasnú, sme presne v priemere nárastu nezamestnanosti v eurozóne. Je to priemer v rámci Európskej únie a ja len pripomeniem, ak sme hovorili o Írsku, ktoré malo 3-percentnú mieru nezamestnanosti, dnes má 10-percentnú mieru nezamestnanosti. Takže, prosím, treba si uvedomiť, že 4-percentná evidovaná miera nezamestnanosti, nárast je skutočne na úrovni Európskej únie. Preto, prosím, hovorte pravdu, nezavádzajte, neklamte a použite vždy tie isté údaje z toho istého zdroja, ktorý používate. Ja by som v tejto chvíli povedala iba jednu vec. Ministerstvo práce skutočne seriózne pracovalo na opatreniach. Navrhovali sme dávku. Ja tiež sa zastávam a prikláňam sa k tomu, aby sme v každom prípade pomohli predovšetkým vytvorením pracovných miest. V predloženej novele zákona pomáhame a predpokladáme aj na základe dohody so ZMOS-om, bola som na Rade ZMOS-u v utorok tento týždeň a je predpoklad, že skutočne tá lokálna zamestnanosť by mohla byť riešená. Mohlo by to znamenať zhruba 9 000 pracovných miest. Ja len pripomeniem jednu vec. Nedá mi jednou vetou nespomenúť sociálne podniky, ktoré vznikali, piloty, vznikali v úplne inej situácii a boli na základe trojnásobného písomného vyzvania Európskou radou, aby sme riešili dlhodobú nezamestnanosť. Pripravené pilotné projekty týkajúce sa sociálnych podnikov a predpokladalo sa vytvoriť viac ako 1 960 miest. Prvé opatrenie, o ktorom tu vždy hovorí a počúvam to od pani poslankyne Sárközyovej, že 10 tisíc pracovných miest v sociálnych podnikoch, to bolo opatrenie v rámci prijatých opatrení Rady vlády pre riešenie krízy a tam sa počítalo vytvoriť, kde sa obce hlásili k sociálnym podnikom. Doteraz však nie je vonku výzva. Predpokladám, že tá výzva bude v mesiaci marci, apríli, ktorá by riešila taktiež túto lokálnu a územnú zamestnanosť, pretože sa to týka predovšetkým obcí, vyšších územných celkov, združení obcí a združení vyšších územných celkov. Takže, prosím, aby ste aj údaje hovorili správne, tak ako som ich povedala, nevytŕhali ich z kontextu, nezamieňali. V sociálnych podnikoch sa hodlalo vytvoriť 1 968. Doteraz bolo vynaložených peňazí na jedno pracovné miesto 2 973 eur alebo 2 903 eur. Nemám tu presné číslo, prosím, je to niečo nad 2 900 eur. Po rozhovore, ktorý som mala, pretože sociálne podniky existujú aj v susednom Rakúsku, na jedno pracovné miesto a pretože majú sociálne podniky aj vo Viedni, vynakladajú ročne 30 000 eur, 30 000 eur, prosím. Takže, odporúčam aj tieto údaje uvádzať, keď sa už chcete do niečoho obúvať, tak prosím, aby ste ich uvádzali správne. Viete, akékoľvek skúmanie prepojenia sociálnych podnikov a v médiách a vy to tu nejako zneužívate bez toho, aby ste skúmali skutočnosť, musím povedať, z mojej strany je irelevantné. Ja sa musím držať právnych prepisov, verejného obstarávania a zákona a vlastne nemôžem nikoho diskriminovať. Čiže, nemôžem diskriminovať jednu, druhú, tretiu, štvrtú, piatu politickú stranu ani podľa náboženského členenia, ani podľa rasového členenia a nemôžem ani diskriminovať milencov a milenky, pretože sú skutočne prepojené na tých, ktorí si požiadajú o príspevok, nefinančný príspevok z Európskeho sociálneho fondu. Čiže vždy budem hovoriť len o tom, či bol poskytnutý v súlade. Nemám najmenší problém, najmenší problém, zdôrazňujem, poslať akúkoľvek finančnú kontrolu bez ohľadu na to, či požiadam daňový úrad, úrad boja proti korupcii, počnúc mojimi úradmi práce, národným inšpektorátom práce a správou finančnej kontroly skontrolovať akýkoľvek projekt, ktorý tu beží. Nemám s tým problém. Ďakujem  za pozornosť. (Potlesk.)