Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2021-07-02):
Ďakujem. Dostanem sa k tým národným parkom. Pozrite sa, Slovensko je srdcom Európy, je nádherná krajina, zatiaľ stále, pán predseda výboru, zatiaľ stále tie lesy máme, mnohé lesy má vo veľmi dobrej vitalite, ale týmto návrhom zákona a ten bezzásah, ktorý v takom obrovskom rozsahu tuná bude, my si zničíme lesy, my prestaneme byť sebestační aj v dreve. O čo tu komu ide?! Však tu jak keby cielene my sme sa pripravovali na tu, aby sme boli závislí na dovoze dreva, však toto som aj rozprával, to presne, to je len také porovnanie, my sme závislí pri výrobe potravín, ktoré my si musíme dovážať, my sme si toto vedeli kedysi dopestovať, sme boli agrárnou krajinou, ale stále sme, tu darmo kolega Sulík sa tu nám smial, že nie sme agrárnou krajinou, on by asi cez tie svoje, tie priemyselné parky zabetónoval zase asi pol krajiny. On si myslí, asi tí investori prídu presne tam, kde on tie betónové plochy vytvorí. To je taký obrovský omyl. Investor si ukáže prstom zahraničný – a tam to pôjde. A súvisí to aj s tými narážkami, ktoré tuná padali, že všetko, že štát je zlý vlastník, zlý hospodár. Do istej miery dokážem s tým aj súhlasiť a viem si aj predstaviť to, že by prešlo to, do súkromných rúk, ale akých súkromných rúk, lenže to, sa pripravuje to tak, ako sa aj sprivatizovalo. Kto má priemysel alebo kto má to hospodárstvo v rukách na Slovensku? Koľko je to Slovákov? No však to zase my pripravujeme pre nejakých zahraničných? Koľko ľudí na Slovensku má tie finančné prostriedky, aby si mohlo dovoliť kúpiť les, alebo, ja neviem, pôdu? No málo. Ale tí zahraniční investori, ktorí tu prídu, tak oni skúpia naraz všetko. Však toto, čo sa stalo, aj keď sa síce ochrana pôdy tuná do istej miery prijala v tomto zákone, ale nie pre agrobarónov, oni odkúpili celé poľnohospodárske družstvá, toto sa tuná stalo a majú to, zahraniční investori to majú v rukách, však, samozrejme, majú kapitál, naši ľudia nemajú taký kapitál, aby on si jedno, dve, päť družstiev naraz ako kúpil. Rovnako to bude sa diať s lesom a to je čosi, čo je neprijateľné. Naša krajina má 9 národných parkov zhruba o výmere nejakých 317-tisíc ha. Padlo to tu včera aj to Švajčiarsko, do Švajčiarska veľmi rád chodievam, minimálne som tam niekoľkokrát do roka a veľakrát si zaspomínam na Slovensko, keď som uprostred alpskej prírody. Ale to je taký nepomer v tom hospodárení v lese oproti Slovensku a Švajčiarsku. Oni majú 17-tisíc ha, majú jeden jediný národný park, lesy majú nádherné, po tých Alpách môžte chodiť nielen po tých turistických chodníkoch, ale dokonca na tie končiare, na tie štíty, môžte sa tam lyžovať a tam je perfektný ten agroturizmus, gazda, ktorý v lete hospodári, chová dobytok, kosí lúky, stará sa o polia, v zime prevádzkuje vleky. V zime prevádzkuje vleky. My tu len stále budeme plakať, že jak ten turizmus ako nefunguje. Nemyslíte si, že keď teraz tie lesy, že by prešli pod životné prostredie, že čarovným prútikom sa toto všetko zmení. Nie. Budem hlasovať proti návrhu zákona aj stále budem vystupovať proti tomu, tu je 6 500 pracovných miest v lesníctve ohrozených. To je veľmi vážna vec! Ten Ulič, ktorý tu bol spomínaný, tam je konkrétne, tam je 200 pracovných miest ohrozených. A toto je ten problém! Tu sa tvárime, že nič sa nestane, no vôbec to tak nie je, že nič sa nestane. Švajčiari to majú tak, keď, keď som mal možnosť pozorovať aj tých roľníkov, alebo tých hospodáriacich ľudí aj v tých lesoch a podobne, tam neexistuje niečo také, že... ja som tam nevidel jeden suchý strom. Ak máte inú skúsenosť, skúste ma o tom presvedčiť. Na rozdiel od našej krajiny. Na rozdiel od Slovenska. Sú celé lokality také, kde stoja holé pahýle. Aj tie veterné kalamity, alebo tie kalamity, ktoré boli, a tu sme hovorili o tom bezzásahu, jednoducho tým bezzásahom, tým, že my drevo nevyťažíme, ten lykožrút, keď vyletí, napáda nám tie spoločenstvá lesa a tie stromy, ktoré jednoducho padnú, a to nie len v tých chránených územiach, dobre, keď máme tuná nejaké pralesy, ktoré sú, ale jaké sú tie pralesy, veď to je úplná spúšť v tých pralesoch. Môžte sa pozrieť, Filip má tam v lavici tie mapy, ale však nikto nemá záujem, nikto sa neprišiel pozrieť, že ako to vyzeralo pred nejakým časom a ako to vyzerá v súčasnosti. Ja som posledný ten, ktorý by bol proti prírode a proti lesu. ale žijem v regióne podtatranskom, kde my máme problémy s tými povodňami a nemali sme, priatelia, nemali sme, dokiaľ boli lesy, les fungoval ako taká špongia. Absorboval tú vodu do seba, nesplachoval nás tak, ale tie povodne za posledné roky, ako decimujú v podstate aj Severný Spiš, tak ja si to nepamätám, že by to nejaké, dobre, prišla nejaká storočná voda, stalo sa to, ale že by sme takto boli decimovaní týmito povodňami. Ak sa nájde na Slovensku alebo v štátnom rozpočte 8 mil. eur na sčítavanie medveďa hnedého alebo na nejaký výskum sysľa 5 mil. eur, prosím vás pekne, tak prečo by sa nemohlo nájsť aj dostatok financií a zdravého rozumu, aby sme my racionálne dokázali hospodáriť aj v lesoch? Nie je to možné, aby sme takéto veľké výmery my nechali bezzásahové, lebo veľmi negatívny budú mať dopad pre budúce generácie našich detí, a mne na tom záleží, aby aj naše deti nemuseli chodiť do okolitých krajín sa pozerať, že ako vyzerá skutočne strom, tak ako dneska už nevedia naše deti, ako vyzerá kravička. Oni si myslia, že je fialová a volá sa Milka. To je to. A keď pôjdete do Švajčiarska, do susedného Rakúska, nech sa páči, môžte sa pozrieť, oni sa to nehanbia, že aj tú agrárnu politiku vedú tak, aby tí ľudia dokázali žiť aj v regiónoch, ja som za reformu, ale reformu takú, aby dôstojne mohli ľudia a celé rodiny žiť v tých regiónoch, kde sa narodili. Aký zmysel to dáva, že naši ľudia, všetko uteká do zahraničia, naše, naše ženy a dievčatá robia tam nejakých poskokov a nejaké slúžky. My tú prácu máme doma. Tie rodinné farmy a podniky, ale to súvisí nielen s lesom, ale to súvisí aj s poľnohospodárstvom. Pán predseda, ty o veľmi dobre vieš, my sme sa o tom bavili. A ak dáte takéto návrhy zákona, všetkými desiatimi rúkmi, rukami to podporíme takýto návrh zákona, ktorý naozaj podporuje rodiny a v podstate aj to podnikanie na Slovensku. Nie je možné, aby zase aj lesy padli do rúk súkromných vlastníkov, ale ja poviem, to sú tí zahraniční, skrytí zahraniční investori, ktorí nás oberali doposiaľ o pôdu a chcú nás obrať aj o lesy. Ďakujem.