L. Szigeti, poslanec: (2007-12-04):
Pravdepodobne sa nemýlim v tom, že väčšina diskutujúcich vo svojich vystúpeniach poukazovala na skutočnosť, že návrh štátneho rozpočtu pre oblasť vzdelávania nevytvára dostatočné zdroje a impulzy na zabezpečenie reformy vzdelávania na Slovensku. Okrem zabezpečenia valorizácie miezd pre zamestnancov v školstve nevytvára takmer žiadne výraznejšie impulzy na rozvoj. O tom svedčí aj včerajšie vyjadrenie Odborového zväzu pracovníkov školstva a vedy, ktorí tiež považujú návrh štátneho rozpočtu pre ministerstvo školstva za nepostačujúci a vyzývajú poslancov Národnej rady Slovenskej republiky, aby podporili navýšenie objemu finančných prostriedkov hlavne na tzv. rozvojové projekty pre školstvo. Keď už odborári, ktorí sú veľkí sympatizanti súčasnej vlády, hlavne Smeru, sú toho názoru, že treba navýšiť zdroje pre rezort školstva, tak to už niečo zrejme znamená. Mnohí moji predrečníci vo svojich vystúpeniach už zdôraznili, že aj keď rozpočet formálne síce napĺňa maastrichtské kritériá a Pakt rastu a stability, jeho najväčšou slabinou však sú zle nastavené priority. Keď porovnávame niektoré priority Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky s prioritami návrhu rozpočtu verejnej správy na rok 2008 a na ďalšie obdobie na roky 2009 až 2010, tak ľahko zistíme, že mnohé sú vo vzájomnom rozpore. Dovoľte mi citovať niektoré časti Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky. Napr. v časti, kde sa hovorí o vedomostnej spoločnosti, sa píše: „Vláda považuje financovanie vedomostnej spoločnosti za svoju prioritu.“ Ďalej sa tam píše: „Vláda Slovenskej republiky uplatní v školstve viaczdrojové financovanie s cieľom postupného dosiahnutia úrovne 5 % hrubého domáceho produktu.“ Ďalší citát z programového vyhlásenia vlády je: „Vláda finančne podporí učebnicovú literatúru a časopisy.“ Ďalej sa tam píše: „Cieľom vlády je, aby postupne dosiahla úroveň financovania vedy a techniky vo výške 0,8 % hrubého domáceho produktu. Štát zabezpečí postupný nárast financovania športu. Vláda bude finančne podporovať mládežnícky šport na školách.“ A mohol by som citovať ďalšie časti programového vyhlásenia, ale, bohužiaľ, tieto záväzky pravdepodobne nebudú naplnené, pretože tieto záväzky by mali znamenať pre vládu Slovenskej republiky toľko, že by sa malo investovať do budúcnosti, najmä do vzdelania, vedy a výskumu a, samozrejme, do celoživotného vzdelávania. Čísla návrhu rozpočtu kapitoly ministerstva školstva však hovoria o niečom inom. Minimálne desať kapitol štátneho rozpočtu má väčší relatívny medziročný nárast rozpočtu ako ministerstvo školstva. Rozpočet ministerstva školstva vyjadrený v absolútnych číslach je síce sľubný, veď je to viac ako 55 mld. korún, avšak vychádzajúc zo skutočnosti, že celkové výdavky štátneho rozpočtu na budúci rok vzrastú o 9 %, nárast výdavkov pre regionálne školstvo je len o 4,4 % a pre oblasť vysokých škôl ešte nižší. Keď zdanlivo slušný celkový objem výdavkov ministerstva školstva očistíme od prostriedkov z rozpočtu Európskej únie, od prostriedkov na tzv. spolufinancovanie, tak ostáva nám suma, ktorá je necelých 53 mld. Sk, čo už nevyzerá tak sľubne ako pôvodných 55,5 mld. korún. Predpokladaný rozpočet kapitoly na ďalšie obdobie, na rok 2009, bol stanovený v sume 63,3 mld. Sk, po očistení od prostriedkov Európskej únie a spolufinancovania je to len 55,5 mld., teda len o 2,5 mld. viac ako pre rok 2008. A predpokladaný podobný nárast na rok 2010 je len 700 mil. Sk. Je jasné, že takéto tempo rastu nám nikdy nezaručí dosiahnutie cieľa 5 % výdavkov na školstvo z hrubého domáceho produktu. Bude to, bohužiaľ, neustále klesajúca tendencia na úroveň pod 3 % hrubého domáceho produktu. Pri tejto príležitosti by som rád pripomenul ciele Národného strategického referenčného rámca alebo operačného programu Vzdelávanie alebo ostatné dokumenty súvisiace s konvergenciou, Lisabonskou stratégiou, kde sú jasne stanovené ciele a na ich dosiahnutie sú potrebné aj zvýšené finančné zdroje. Z analýzy výdavkov na regionálne školstvo vyplýva skutočnosť, že navrhovaným rozpočtom nie je možné zabezpečiť reformu vzdelávania na Slovensku. Normatívne výdavky síce vzrástli o 2,1 mld. korún, teda o 7 %, ale ledva vykryjú výdavky na valorizáciu na zvýšenie platov. Pravdepodobne na zvýšenie odvodov už ani nezostane. Na druhej strane nenormatívne výdavky poklesli o 700 mil. korún, teda takmer o 30 %. Hlavnou príčinou tohto poklesu je zníženie plánovaných prostriedkov na tzv. rozvojové projekty z 930 mil. korún z roku 2007 na 100,6 mil. korún na rok 2008. Bez financovania rozvojových projektov reforma vzdelávania na Slovensku je jednoducho nepredstaviteľná. Podhodnotené sú napr. plánované výdavky pre učebnice. Výdavky sú plánované vo výške 247 mil. korún. Ešte stále je to menej približne o 30 mil. korún, ako tomu bolo v roku 2006. Pre Infovek, pre projekt, ktorý má zabezpečiť informatizáciu základných a stredných škôl, pre rok 2008 je naplánovaných 172,5 mil. korún. Pokles oproti roku 2006 je 190 mil. korún. Pre tzv. pedagogickú tlač je síce mierny nárast, ale je to len o 100 000 korún, pričom v programovom vyhlásení vlády sa hovorí: „Vláda finančne podporí učebnicovú literatúru a časopisy.“ Tak ako to podporí, keď navýšenie je len o 100 000 Sk? Je poľutovaniahodné, že financovanie originálnych kompetencií na základe fiškálnej decentralizácie a očakávaných príjmov z daní právnických a fyzických osôb poklesne o vyše 400 mil. korún, z vlaňajších 17,95 mld. na 17,52 mld. korún. Financovanie neštátnych základných umeleckých škôl a neštátnych školských zariadení pre vyššie územné celky vo výške 219,7 mil. Sk a pre obce vo výške 619 mil. Sk z vyššieho výnosu dane z príjmov fyzických a právnických osôb nie je jednoznačne zagarantované. Rozvoj regionálneho školstva, milé kolegyne a vážení kolegovia, to nie je len zvyšovanie platov zamestnancov, ale je to reforma vzdelávania, financovanie rôznych rozvojových projektov súvisiacich hlavne s obsahovou transformáciou, informatizáciou základných a stredných škôl s jazykovým vzdelávaním, rozvojom a posilnením tzv. podporných inštitúcií typu Štátny pedagogický ústav, Štátny inštitút odborného vzdelávania, Ústav informácií a prognóz školstva, metodicko-pedagogické centrá alebo výpočtové strediská, kde v podstate nedávame ani o korunu viac, ako to bolo v predchádzajúcom roku, a, samozrejme, aj vznik ďalších inštitúcií, ako je napr. Národný ústav certifikovaných meraní a tak ďalej, a nie v poslednom rade aj starostlivosť o školské budovy, ktoré každoročne vyžadujú stámilióny korún na rôzne rekonštrukcie alebo na riešenie havarijných situácií. V oblasti vysokých škôl je situácia obdobná. Medziročný nárast je len vo výške 900 mil., z čoho najvyššia suma, najväčšia položka je 412 mil., 32-percentné navýšenie pre sociálnu oblasť, kým v oblasti rozvoja vysokých škôl je 50-percentný pokles. Pri tomto poklese by som rád pripomenul, ako vyzerajú normatívy v oblasti vysokých škôl. Keď si zoberieme, že normatív pre študenta študujúceho pedagogické programy je nižší ako normatív pre žiaka základnej školy, tak si myslím, že je to alarmujúce a skutočne by sme mali prehodnotiť priority tohto návrhu štátneho rozpočtu na budúce obdobie. Spomínaná suma na financovanie vysokých škôl je len 0,7 % hrubého domáceho produktu s perspektívou na rok 2008 na úrovni 0,65 % a na rok 2010 na 0,67 % hrubého domáceho produktu. Pritom krajiny Európskej únie dávajú z hrubého domáceho produktu viac ako 1,3 % a možno ešte vyššiu čiastku pre oblasť vysokých škôl. Dovoľte mi teraz hovoriť o financovaní vedy a výskumu. Programové vyhlásenie vlády jednoznačne hovorí o tom, aby postupne v tejto oblasti financovania dosiahli úroveň vo výške 0,8 % hrubého domáceho produktu. Skutočnosť je taká, že prierezovo na vedu a výskum sú alokované prostriedky vo výške 8,7 mld. korún, z toho 4,1 mld. v rozpočte ministerstva školstva. Ale na druhej strane suma 8,7 mld. korún je len 0,44 % z hrubého domáceho produktu, čo je len o niečo viac ako polovica plánovaných výdavkov na vedu a výskum v zmysle programového vyhlásenia vlády. Poznamenávam, že podpora tzv. štátnych programov v oblasti vedy a výskumu je o 30 % nižšia, teda menej, ako to bolo v roku 2007. Žiaľ, perspektívy na roky 2009 a 2010 v tejto oblasti sú tiež alarmujúce. Financovanie športu je, bohužiaľ, tiež veľmi poddimenzované napriek tomu, že v programovom vyhlásení vlády sa hovorí, že štát zabezpečí postupný nárast financovania športu a vláda bude finančne podporovať mládežnícky šport na školách. Oproti tomu finančné prostriedky na rok 2008 sú o niečo viac ako 9 mil. Sk nižšie, ako boli rozpočtované prostriedky v roku 2007. Nehovoriac o tom, že v roku 2008 sú letné olympijské hry v Pekingu, kde, predpokladám, chceme dosiahnuť pekné úspechy, pre štátnu športovú reprezentáciu dávame len 25 mil. korún, aj to, bohužiaľ, hanba, na úkor tzv. materiálno-technického rozvoja.  Ja si myslím, že bez investovania do štátnej reprezentácie na  materiálno-technický rozvoj je nepredstaviteľné, aby sme dosiahli dobré výsledky, aby sme zviditeľnili Slovenskú republiku na letných olympijských hrách. Bohužiaľ, situácia je obdobná a podobná aj v oblasti pre šport pre všetkých a športovo talentovanú mládež. Tiež táto oblasť je vysoko poddimenzovaná. A pýtam sa vás, kedy už prídeme na to a kedy si uvedomí vláda a štátny rozpočet, že bez financovania, bez zvýšenia finančných prostriedkov pre športovo talentovanú mládež nikdy nebudeme mať kvalitnú štátnu reprezentáciu a nikdy nedosiahneme výrazné výsledky na rôznych súťažiach. Dámy a páni, vzhľadom na uvedené spolu s mojím kolegom pánom poslancom Bárdosom sme podali pozmeňujúce návrhy, ktoré nebudem opakovať. Na záver mi dovoľte ešte jednu citáciu od pána ministra. A je to citácia z jeho rozhovoru z Parlamentného kuriéra, keď pán minister Mikolaj hovorí: „Predovšetkým chceme zlepšiť postavenie učiteľov, skvalitniť vybavenie škôl, podporíme výučbu cudzích jazykov, vydávanie nových učebníc a časopisov.“ Na základe návrhu štátneho rozpočtu pre rezort ministerstva školstva pravdepodobne pán minister z tohto rozpočtu okrem mierneho zlepšenia a postavenie učiteľov, žiaľ, žiadne iné ďalšie svoje priority asi nezabezpečí. A na záver, kolegyne, kolegovia. Z Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky jednoznačne vyplýva, že výchova a vzdelávanie, budovanie spoločnosti založenej na vedomostiach je prioritou súčasnej vlády Slovenskej republiky. Žiaľ, nevyplýva to z návrhu štátneho rozpočtu na rok 2008 a na roky 2009 a 2010. Z toho dôvodu a z dôvodu toho, že v štátnom rozpočte sú zle nastavené priority, ani ja, ani Strana maďarskej koalície – Magyar Koalíció Pártja nepodporíme predložený návrh štátneho rozpočtu na rok 2008. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)