Cigániková, Jana, poslankyňa NR SR (2018-05-22):
Ďakujem veľmi pekne. Začnem vetou, ktorú som sa naučila od svojho váženého kolegu Eugena Jurzycu, pochopením toho, že efektivita je najväčšie bohatstvo našej krajiny, najväčšie bohatstvo Slovenska. My tu nenájdeme zrejme ani ropu, ani, ani zlato, ani striebro, ani nijaké zásoby plynu. Čiže jediné, vďaka čomu môžme byť bohatší, je zvyšovať efektivitu a teda v našej pozícii je, pozícii najmä efektivitu vynakladaných verejných financií. O toto sa stáva útvar Hodnoty za peniaze ex ante, teda pred skutkom a ex post práve Najvyšší kontrolný úrad. Toto je, tá efektivita je jediný zdroj peňazí, ktorý v podstate nemusíme nikomu zobrať, ktorý napríklad, ak chcem zvýšiť plat sestričkám, nemusím to zobrať učiteľom alebo z iného rezortu, pretože toto, ak budeme efektívni, akoby tie peniaze doslova vykopeme spod zeme. Myslím si, že práve z tohto dôvodu je veľmi kľúčová práca Najvyššieho kontrolného úradu a chcem z tohto miesta povedať, že si myslím, že si ju robí veľmi dobre a poďakovať sa za túto správu. Táto správa a zistenia NKÚ sú naozaj v tejto dobe pritakávačov a kúpenej spravodlivosti, myslím si, vždy osviežením a tiež sa čudujem kolegom, najmä kolegom z vládnej koalície, že tu nesedia a nepočúvajú spätnú väzbu na svoje vládnutie, pretože toto už nie je spätná väzba opozície, toto nie je spätná väzba občanov nahnevaných, toto je spätná väzba odborníkov s podkladmi, s číslami, s konkrétnymi tvrdeniami. A nie je tu nikto, kto by dokázal vyvrátiť tieto tvrdenia, prípadne vysvetliť a dokonca tu nie je nikto ani, kto má o to záujem, čo potvrdzuje slová mojej kolegynky Veroniky Remišovej a kolegu Baránika, že zrejme teda nejde o pochybenia, lebo ak sa pomýlim a vyplynie z toho niečo nemilé, tak to sa snažím ospravedlniť. Ak sa nepomýlim a je to zámer, tak to vyzerá presne tak, ako to teraz vyzerá v tejto sále. Čo sa týka správy, oceňujem najmä dôraz na nutnosť prepojenia zdrojov financovania na kvalitu, napríklad pri vzdelávaní v školstve je to takto, ale naprieč celou správou sa teda tiahne nejaký ten dôraz na efektivitu a vynakladanie zdrojov až teda, až keď budeme efektívnejší. Tiež čo mňa šokovalo, je vidieť, ako sa štát zúfalo drží nejakého majetku. Je to napríklad v prípade hydromeliorácií, pardon ťažké slovo, hydromeliorácií, kde ste mohli vidieť fotografie majetku tejto štátnej firmy, naozaj sú doslova hrôzostrašné a o to hrôzostrašnejšie sú potom dotácie, ktoré do tejto firmy sú nalievané a ja si nemôžem pomôcť, ale pripomína mi to štátne nemocnice a bojím sa, že ak to takýmto, takto pôjde ďalej, tak fotky štátnych nemocníc budú veľmi podobné tým, ktoré sme mohli vidieť v tejto správe. Myslím si, že správa Najvyššieho kontrolného úradu je doslova dôkazom katastrofálnych manažérskych zručností, ak teda nejde o vždy o zámerné podvody, tak v iných prípadoch ide napríklad o katastrofálne riadenie a môj rezort, ako viete, ktorému sa venujem, je rezort zdravotníctva a teda na základe tejto správy musím pochváliť vládnu koalíciu, že povolala krízového manažéra do zdravotníctva, pretože je tam viac ako namieste. No škoda, že nakoniec vlastne sme zistili, že zdravotníctvo nebolo až takou prioritou, pretože ho, tohto krízového manažéra potom použili na, povedzme to, iné potreby na chvíľu. Takže venovala by som sa teda rezortu zdravotníctva, kde správa upozorňuje najmä na kvázi princípy riadenia. Hovorí o riziku ďalšieho zadlžovania zdravotníckeho sektora a presne hovorí, že ak sa neuvedú do riadenia nemocníc princípy riadenia založené na permanentnom hodnotení finančného hospodárenia a prijímania adekvátnych opatrení, ani súčasný projekt oddlžovania nemocníc nemusí priniesť očakávané výsledky. No mám déja vu, toto už ako keby som niekde počula. V ďalšej časti o hospodárení nemocníc správa hovorí, hovorí o systémových problémoch zdravotníckej politiky. Ide o spôsob hospodárenia nemocníc, jeho dodržiavanie a kontrola, ktoré sa prejavujú. V stratovom hospodárení nemocníc až 53 % kontrolovaných nemocníc hospodárilo so stratou, pričom najvyššie straty produkovali štátne nemocnice. Sú to príspevkové organizácie ministerstva zdravotníctva alebo ministerstva obrany. A stratové boli aj nemocnice patriace samospráve. Zadlženosť je založená už v samotnom spôsobe tvorby a schvaľovaní nereálnych rozpočtov. Parametre rozpočtov nezodpovedajú reálnemu trendu predchádzajúceho vývoja zadlžených nemocníc. Za nedodržanie rozpočtových pravidiel nie sú vyvodzované takmer žiadne sankcie, zodpovednosť za neplnenie rozpočtu je uplatňovaná minimálne. Myslím si, že tento bod je veľmi dôležitý. Kontrola rozpočtového a finančného riadenia zo strany zriaďovateľov je v rozhodujúcej časti štátnych a samosprávnych nemocníc buď minimálna alebo formálna, pričom zriaďovatelia majú vlastnú mieru zodpovednosti za nedostatočnú kvalitu rozpočtov. Absentuje manažérsky prístup k riadeniu rozpočtu, je tu nízka miera uplatnenia controllingu. Riziko rozpočtového provizória v samosprávnych nemocniciach narastá a kvalitatívne odlišný je prístup k riadeniu rozpočtov finančných plánov v transformovaných zariadeniach a v zariadeniach, ktoré vlastnia alebo riadia súkromné spoločnosti. No ak, opakujem znova, opakuje to aj správa, ak zriaďovatelia a manažment nevytvoria objektívne... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)