M. Vášáryová, poslankyňa: (2006-12-05):
„Dnes musím vystúpiť znovu po niekoľkých rokoch aj na obranu slobody občianskej spoločnosti, tej, ktorá je taká účinná a viditeľná pri kultivovaní občianskeho povedomia, pri zahraničnopolitických aktivitách, pri monitorovaní volieb napríklad nielen v Bielorusku, ale aj na Ukrajine, pri obnove Afganistanu, v Kosove i v Sarajeve. Bránime dnes, bohužiaľ, nie možnosť, aby sa rozvíjali, ako som povedala pred niekoľkými mesiacmi, ale pred ľahostajným obecenstvom sa snažíme vysvetliť zmysel ich existencie. Vystupujeme na obranu ich práva na jestvovanie, lebo ide o slobodu a ony sú jej neoddeliteľnou súčasťou.“ Nakoniec som si položila otázku, prečo potrebujeme mimovládne organizácie v našej spoločnosti? Napriek tomu, že sa odvtedy uskutočnilo množstvo diskusií predstaviteľov mimovládnych organizácií s vládnymi predstaviteľmi, podali ešte väčšie množstvo racionálnych argumentov, ešte stále, zdá sa, musíme dokazovať a presviedčať. Po 17 rokoch od pádu komunistického režimu, ktorý bol charakterizovaný okrem iného reštrikčnými opatreniami proti občanom a občianskej spoločnosti, a teda aj mimovládnym organizáciám. Znovu musím upozorniť, že hovoríme o organizáciách, ktoré vznikali a vznikajú z potreby a s energiou občanov, teda občanov ako suverénov nášho štátu. Dnes predsa nemáme zakotvenú nejakú vedúcu úlohu strany, ktorá preberá túto funkciu na seba a bráni občanom v ich legitímnych aktivitách. Väčšinu času sa tu však hovorí len o dobrovoľníkoch a samaritánskych osobách, ktoré venujú čas iným, potrebným, chorým, starým, nevládnym. Je to veľká časť mimovládnych organizácií, ale okrem nich sú ešte aj iné mimovládne organizácie a ja považujem za potrebné pozdvihnúť hlas na ich obranu. Na tie, ktoré usporadúvajú zdanlivo zrejme nepotrebné chrámové koncerty ako Malokarpatská komunitná nadácia alebo Epicentrum Pezinok, ktoré je usporiadateľom festivalu Atlantída, alebo Skola Ludus, ktorá sa cielene venuje kultúrno-vzdelávacím aktivitám, alebo detská organizácia Fénix Stará Turá a ďalšie a ďalšie a ďalšie. Mám na svojom stolíku takúto knihu mimovládnych organizácií, ktoré dokazujú, na čo použili peniaze z 2 % daní od právnických osôb, ktoré dostali. Ide väčšinou o sumy medzi 50- až 300-, 400-tis. korún. Dnes tu dochádza na pôde tohto parlamentu k rozdeleniu mimovládnych organizácií na tie dobré a na nejaké zlé a som veľmi vďačná pánu Haleckému, že mi to vlastne potvrdil a dal aj mimovládnym organizáciám argument. Nejde predsa len o tých ľudí, ktorí pracujú alebo sú prípadne zamestnaní v mimovládnych organizáciách, ale ide o tisícky ľudí, ktorí sa s prácou mimovládnych organizácií dnes a denne stretávajú. Veď tieto organizácie vychovávajú nových občanov európskeho Slovenska. Tých nebudú  vychovávať štátni úradníci. My nepotrebujeme túto novú generáciu? V mene čoho sa má ich činnosť obmedziť zásahmi tejto koaličnej vlády? Kam by mali ísť peniaze, ktoré by inak podporili tieto aktivity? Pýtam sa, pán minister. Zastavíte činnosť mimovládnych organizácií, ktoré sú dnes činné v oblasti západného Balkánu? Veď predsa podpora demokracie a integrácie týchto krajín do európskych štruktúr, ktoré sú len na hodinu letu od Bratislavy a ktorých nestabilita nás bezprostredne ohrozuje, je predsa v prioritách zahraničnej politiky nielen tejto vlády, ale aj tejto vlády. Pridávam sa k podpredsedovi Národnej rady pánu Hortovi a  ohradím sa proti tomu cynizmu, s ktorým sa jeho vystúpenie stretlo a vyslovím podozrenie, ktoré mi potvrdil teraz možno celkom mimovoľne pán Halecký, že ide o určitý druh pomsty voči mimovládnym organizáciám, pomsty za rok 1998, aby som teda citovala pána Haleckého. Máme pred sebou ľahostajné obecenstvo? Ľahostajné voči občianskej spoločnosti? Na Slovensku, ktoré je členom Európskej únie, a tak by malo patriť a ja dúfam, že stále patrí medzi najvyspelejšie demokratické krajiny? Touto zmenou, ktorú pozorujú všetky veľvyslanectvá, ktoré sú v Bratislave, sa predsa Slovensko zaradí zase medzi problémové krajiny a žiadne vysvetľovania nepomôžu. Ja si myslím, že ide o nešťastný krok a jeho echo sa na Slovensko čoskoro vráti a ľudia, ktorí boli voľakedy v parlamente alebo vo vláde medzi rokmi 1994 až 1998, prosím, aby si na to spomenuli. Ide o ďalšie zhoršovanie obrazu Slovenska vo svete a netvárme sa, že o tom nevieme. Ďakujem pekne.