I. Gašparovič, poslanec: (2001-10-24):
Nie je to tak dávno, čo sme prerokovávali dôvody zmluvy, ktorú by mala podpísať naša republika s bankou EBRD, kde sme mnohí konštatovali, že tu nejde o získanie peňazí, ale skôr o stratu peňazí po podpísaní tejto zmluvy a dohody. Dovolím si tvrdiť, že prijatím tohto zákona táto vláda zase odčerpáva peniaze zo štátneho rozpočtu, odčerpáva peniaze daňovým poplatníkom z ich vreciek. Odčerpáva ich preto, že ideme schváliť zákon o absolútne neúčinnom, nefunkčnom inštitúte, ktorý ombudsman v súčasnej dobe v Slovenskej republike znamenať bude. Nechcem ale povedať, aby si niekto nemyslel, že som proti takémuto inštitútu, ktorý zabezpečuje kontrolu, najmä pokiaľ ide o kontrolu občianskych práv. Áno, som aj za post ombudsmana, ale nie v súčasnej dobe a nie za takej situácie, aký právny poriadok Slovenská republika vo vzťahu ku kontrole má, pretože právny poriadok má zákon o prokuratúre, o prokurátoroch. Prokurátor má vymedzenú svoju činnosť v zmysle ústavy a v zmysle zákona, ktorý som spomínal. Všetky tie úkony, ktoré súčasný predkladaný návrh zákona ombudsmanovi dáva, môže vykonávať prokurátor, môže vykonávať prokurátor s tým, že zabezpečí výkon toho podania, resp. tej sťažnosti, v ktorej občan si bude sťažovať, zatiaľ čo ombudsman nie. Povedal som, že nebudem veľa rozprávať. Nebudem. Prihlásim sa v druhom čítaní, len v prvom čítaní chcem povedať, aby sme si uvedomili, že urýchľovať prijatie tohto inštitútu skutočne znamená odčerpávanie peňazí. Ombudsman, to neznamená, že bude tento jeden pán ombudsman, že bude mať troch úradníkov, jedno auto, jeden stôl, jednu stoličku, nie. Bude mať široký aparát. A dovolím si tvrdiť, že ombudsman sa bude rozširovať stále viac a viac, že to nebude jeden ombudsman, že to nebudú dvaja ombudsmani, ale že ich bude veľmi veľa. O chvíľu začnú protestovať národnosti, že chcú mať svojho ombudsmana. Potom to bude otázka Rómov pre ombudsmana. Potom sa začnú mobilizovať dámy a budú chcieť ombudsmana pre ženy. Potom budú chcieť ombudsmana študenti. To je proste nekontrolovateľná činnosť, ktorá je absolútne zbytočná. Pani poslankyne, páni poslanci, o ombudsmanovi stále sa hovorí, že je to inštitút severských krajín. Ak si pozriete históriu, tak zistíte, že Švédsko síce ako prvá krajina na svete vytvorilo v roku 1809 v súvislosti so zmenou svojej ústavy parlamentný kontrolný orgán, ktorý dostal názov ombudsman, vytvorenie tohto inštitútu bolo ovplyvnené ale islamským právom, islamom, proti ktorému dneska celý svet bojuje, aj keď sa hovorí, že sa nebojuje proti islamu, ale sa bojuje proti terorizmu. Keď si spomeniete na históriu, tak švédsky kráľ Karol XII. po bitke proti Rusom pri Poltave v roku 1709 žil niekoľko rokov v exile v Turecku. A tam sa zoznámil so systémom kontroly štátnej správy a vybavovania sťažností uskutočňovaným súdnym kancelárom spravodlivosti, ktorý v islame existoval za kalifa Omara II., bolo to v 7. storočí. Podľa tohto systému potom Karol XII. v roku 1713 vytvoril úrad švédskeho justičného kancelára a kráľovský kontrolný orgán. Takže ak hovoríme o tom, že je to niečo severské, nie je to pravda, je to islamské. Ale to je sekundárne, to nás nemusí zaujímať, ak ide o dobrý inštitút, o dobrý úrad. V čom sa často zdôvodňuje, prečo potrebujeme ombudsmana. Ombudsman je vraj nezávislý, a preto môže konať inak. Pani poslankyne, páni poslanci,  ale u nás je absolútne nezávislý prokurátor. Prokurátor nie je závislý od vlády, zatiaľ čo vo Švédsku, odkedy sa to vytváralo, švédsky prokurátor je závislý od úradu vlády, je podriadený vláde. Čiže my nemôžeme hovoriť o tom, že tu máme nezávislého ombudsmana, tak ako všade vo svete. My máme  nezávislého aj prokurátora, čo Švédi nemajú. Z tohto titulu som chcel len upozorniť na niektoré skutočnosti. Samozrejme, nebudem teraz hovoriť konkrétne o tom, čo všetko môže prokurátor v rámci všeobecného dozoru robiť a čo môže robiť ombudsman. Mali sme stretnutie s predstaviteľmi českých úradov, jednak prokuratúry aj ombudsmana, bol tam aj pán podpredseda Fogaš, kde česká strana jednoznačne vyslovila názor, aký chybný krok urobili, ak zobrali práva v rámci všeobecného dozoru prokurátorovi. Dodnes plačú nad tým aj Poliaci. To je samozrejmé. Pokiaľ by som chcel ešte upozorniť na niektoré veci, budeme o tomto zákone rokovať v druhom čítaní a budeme chcieť urýchľovať vytvorenie tejto funkcie, tohto úradu, neurýchľujme to. Neurýchľujme to, pretože si to nevyžaduje čas a doba. Viem, prijali sme to a dokonca sme to prijali formou, prijali sme tento zákon – návrh na vytvorenie inštitútu – formou ústavného zákona, čo je tiež druhý extrém, pretože ani Česká republika neprijala tento zákon ako ústavný, ale prijala ho ako normálny. A dodnes majú problémy s tým, že sa agenda ombudsmana nahrnula, je ombudsman preťažený  a má s tým problémy, pretože nemá vytvorený ešte jednoznačne aparát, nemá vytvorené také podmienky, aké by potreboval. Preto apelujem z toho titulu, neponáhľajme sa, keď aj budeme vytvárať túto funkciu. Máme na to čas, nič nám neujde. Ak ho už budeme mať, pripravme ho, aby bol dôstojným úradníkom v tejto funkcii, aby skutočne mohol zastávať práva občanov nášho štátu. Ďakujem vám pekne. (Potlesk.) M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pán kolega, za vystúpenie. S faktickou poznámkou na vystúpenie pána poslanca Gašparoviča chcú reagovať traja poslanci. Končím možnosť ďalších podaných prihlášok. Ako prvý má slovo pán poslanec Prokeš. Nech sa páči. J. Prokeš, poslanec: Ďakujem vám, pán podpredseda. Ja si myslím, že v skutočnosti treba priznať, že o rok sú voľby a každé dobré teplé miestečko je vítané. A možnože aj v tejto chvíli ide o niečo takéto. Vážne sa obávam, že nebude to o žiadnom ombudsmanovi, ale skôr bucbucmanovi. Myslím to úplne vážne, že naozaj sa tuná vytvoria nejaké teplé miesta, tak ako tu o tom hovoril pán poslanec Gašparovič, a že to začne vlastne jedným človekom, ktorý sa bude tak ako doteraz angažovať, by som povedal, veľmi-veľmi stranícky a stranne, takže žiadny ombudsman z neho nebude. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Slovo má pán poslanec Hof-bauer. R. Hofbauer, poslanec: Upriamil by som pozornosť na tú časť vystúpenia pána poslanca Gašparoviča, v ktorej sa zmienil o počte ombudsmanov. Zabudnime totiž na hypotézu, že bude jeden jediný ombudsman ako univerzálna osoba akéhosi pápeža spravodlivosti na Slovensku. Takýto stav neexistuje v žiadnom zo škandinávskych štátov, ktoré početne sa nám dávajú ako vzor pre úrad ombudsmana. Či už vo Švédsku, či už vo Fínsku alebo v Nórsku sú doslova desiatky ombudsmanov. Každý problémový okruh má svojho vlastného ombudsmana. Majú tam ombudsmana pre rodinu, pre rovnosť pohlaví, pre partnerské vzťahy rovnakých pohlaví, ombudsmanov pre zamestnancov, dôchodcov. Ombudsman existuje dokonca pre poslanecký zbor parlamentu, takže ombudsmanov je tam nepreberné množstvo. Majú nepreberné množstvo kancelárií a agend. A rozrástlo sa to na chobotnicu, ktorá má obrovské množstvo chápadiel s výnimkou jednej jedinej veci, že tá chobotnica je v podstate bezmocná, pretože vyrába konštatačné správy  bez právomoci taxatívnej aj výkonnej moci, čo je, domnievam sa, správne. Ale v tom prípade tie desiatky ombudsmanov v podstate sú asi tak, ako v minulých storočiach bola uhorská šľachta. Tvorila ozdobu v panovníckej korune, pohlcovala veľa peňazí a neprinášala nič. Takže, bohužiaľ, niečo podobné je aj v pozícii týchto severoeurópskych škandinávskych ombudsmanov, ktorí sami o svojej práci a o svojom výkone sa vyjadrovali s istým úsmevným odstupom, pokiaľ sme mali možnosť sa s nimi priateľsky pobaviť. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Slovo má pani poslankyňa Aibeková. M. Aibeková, poslankyňa: Ďakujem pekne. Pán poslanec Gašparovič správne poukázal v prvej časti vystúpenia, že jeden ombudsman na toľko problémov, ktoré v transformujúcej sa krajine je, nebude stačiť. Svedčí o tom nakoniec aj situácia z Českej republiky, kde je ombudsman doslova zaplavený stovkami žiadostí a potvrdzuje, že finančné prostriedky, ktoré mu boli vyčlenené z rozpočtu Českej republiky, a je to trojnásobne vyšší rozpočet ako u nás, mu jednoducho nestačia, ani počet tých ľudí. A ja by som doplnila tú skupinu ľudí, ktorí rozhodne potrebujú samostatného ochrancu. To je skupina zdravotne a ťažko zdravotne postihnutých občanov. Vážené dámy, vážení páni, teraz schválite ombudsmana, ale pri schvaľovaní zákonov o sociálnej pomoci, Zákonníka práce a ďalších zákonov na týchto ľudí vôbec nemyslíte. Takže mne to trošku pripadá ako farizejstvo, že ustanovujeme ombudsmana a nech rieši všetky tieto problémy, ktoré ste vy nekvalifikovanými návrhmi zákonov vytvorili, teda priestor na tieto problémy. Aj, pán poslanec Nagy, skutočne je nedôstojné, keď predseda výboru a spravodajca tu začne poúčať poslancov a hovorí len to, čo je napísané v zákone. Ja som od vás očakávala, že vy urobíte napr. analýzu skúseností z okolitých krajín a urobíte analýzu tém, o ktoré by sa mal tento ombudsman zaujímať. Ale to naozaj, nehnevajte sa, je pod úroveň parlamentu, že opakujete iba to, čo obsahuje zákon. Takže ak by ste vy mali byť tým ombudsmanom, tak to je už veľmi jasný signál, že nebudete spĺňať tieto kritériá. A ďalší problém, ktorý tu je, na ktorý som upozorňovala ešte pri ústave, je, že bude ho voliť parlament, a tým sa stane vlastne iba predĺženou rukou politických strán. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Ďalšou prihlásenou do rozpravy je pani poslankyňa Keltošová. Pani poslankyňa, máte slovo, nech sa páči. O. Keltošová, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte, aby som doplnila vystúpenie mojich predrečníkov o konkrétne otázky. Budem rada, ak na ne dostanem v záverečnom slove predkladateľa odpoveď. Bolo tu už povedané, že pripravený alebo navrhovaný zákon o verejnom ochrancovi práv by mal v prvom rade poslúžiť na ochranu práv jednotlivcov a zároveň mal by umožniť, aby občania sa ľahšie domáhali svojich občianskych práv v rôznych inštitúciách. Ale, vážení, hneď v § 1, kde sa hovorí o predmete úpravy, sa vraví, že pôsobnosť verejného ochrancu práv sa nevzťahuje na Národnú radu, na prezidenta, na vládu Slovenskej republiky, na Ústavný súd, na Najvyšší kontrolný úrad, samozrejme, na spravodajské služby, políciu, prokuratúru a súdy. Ja sa pýtam: Načo sa najviac ľudia sťažujú? Dostávate určite veľa listov, kde práve na tieto inštitúcie majú mnohí občania, a právom, ťažké srdce. Čiže my sme vyňatí spod pôsobnosti ombudsmana, a my sme vlastne nedotknuteľní tým pádom. Pokiaľ ide o prokuratúru a ďalšie zložky – vyšetrovatelia a polícia –, ja sa pýtam, pán podpredseda vlády: Načo takýto zákon, ak vieme, že občan, ktorý môže byť napr. neprávom zadržaný alebo teda vo väzbe a tak ďalej, sa bude sťažovať ombudsmanovi a ombudsman zastane pri dverách toho istého prokurátora alebo vyšetrovateľa, ktorý tento stav spôsobil? Máme mať takýto zákon, ktorý de facto je bezzubý, a akurát si urobíme čiarku, že sme prijali novelu ústavy, kde sme sa zaviazali s účinnosťou od 1. 1. budúceho roku, že zriadime inštitút ombudsmana? Ďalšia moja otázka na vás – voľba verejného ochrancu práv. Na návrh 15 poslancov Národnej rady bude hovoriť Národná rada, ale nikde som sa nedočítala, pán podpredseda vlády: Bude stačiť jednoduchá väčšina, to znamená 39 poslancov napr.? Bude stačiť dvojtretinová väčšina? Alebo to urobíme ako v niektorých parlamentoch, že jednomyseľne musí byť zvolený ombudsman? Vtedy by to malo zmysel voliť ho v parlamente. To sú moje otázky a dúfam, že dostanem na ne odpoveď. Ďalšia otázka – funkčné obdobie, § 5. Tá istá osoba môže byť zvolená za verejného ochrancu práv najviac v dvoch po sebe nasledujúcich funkčných obdobiach. Neviem, ktorý alebo aký model ste v tejto situácii uprednostnili, pretože ja si myslím, ak by bol ombudsman volený kvalifikovanou väčšinou, dvojtretinovou, trojpätinovou, príp. jednomyseľne, osvedčí sa, prečo mu klásť prekážky len v dvojkolovom funkčnom období, i keď možno práve tým. A stretla som sa vo Švédsku so šéfom ombudsmanov, ktorý je štrnásty rok ombudsmanom, a znova a znova je volený jednomyseľne bez ohľadu na zloženie politických strán v parlamente. Čiže sú rôzne príklady ako sa to dá zabezpečiť, ale už vopred povedať, že keď sa zabehne jeho úrad a bude  prijateľnou osobou pre rôzne politické strany podľa výsledku volieb v parlamente, obmedziť mu to dvomi volebnými obdobiami nezdá sa mi to celkom logické. Moja ďalšia otázka je – v prípade odvolania ombudsmana z funkcie, § 9. Národná rada ho môže odvolať. Znova sa nepíše akou väčšinou. Takou istou, akou bude zvolený? Pre mňa je to podstatná otázka. Alebo naozaj stačí, bude 76 prítomných poslancov, 39 zahlasuje za a ombudsman bude odvolaný. Kde sú tu tie brzdy proti zneužitiu politickej moci v parlamente, aby ten človek, ktorý vykonáva funkciu, mal umožnený príp. aj dôstojný odchod. V žiadnom paragrafe to nehovoríte. Nezlučiteľnosť výkonu funkcie. Viete, vy tu hovoríte, že, samozrejme, výkon je nezlučiteľný napr. aj s funkciou v orgánoch verejnej správy, s funkciou sudcu a tak ďalej. Nikde som sa nedočítala potom, kde chcete získať tých kvalifikovaných ľudí. Znovu sa vrátim k tomu švédskemu príkladu, kde za 200-ročnej histórie iba jeden jediný, a to bol ten prvý, ombudsman nebol právnikom. Ako ohodnotíte týchto ľudí, ktorí príp. z dobrej kariéry advokáta, sudcu, právnika a iného typu budú vykonávať túto funkciu na vami určené 2 volebné obdobia? Akú istotu im dáte, že po skončení volebného obdobia, povedzme toho druhého, sa budú môcť vrátiť naspäť do štátnej verejnej správy, do sektora? Zmrazí sa im tam pracovné miesto? Ako budú ošetrení za to obdobie, kým budú v tejto verejnej funkcii po tej pracovnoprávnej stránke? Lebo to je tiež dôležité, keď budeme rozmýšľať nad kandidátmi, ktorých nám budú jednotlivé politické strany v parlamente navrhovať. V severských krajinách je to tak, že aby získali kvalitných ľudí, majú možnosť, držia im pracovné miesta a ich funkčné ohodnotenie je oveľa vyššie ako na pôvodnom pracovisku, aby tam bola aj motivácia, ale aj určitá záruka nezávislosti, pokiaľ ide o ich ekonomické zabezpečenie. Dnes sa hovorí o, som pri financiách a ekonomickom zabezpečení. Hovoríte, že kancelária verejného ochrancu práv je rozpočtovou organizáciou. Kto mu bude navrhovať rozpočet? Vláda? Alebo bude mať vlastnú kapitolu? Prosím vás, keby ste mohli na toto odpovedať, lebo to tiež potom bude vplývať na závislosť alebo nezávislosť ombudsmana, tak ako je to dodnes napr. s kapitolou Najvyššieho súdu. Ak má byť subkapitolou, povedzme, ministerstva spravodlivosti, tak ja silne pochybujem o nezávislosti takejto inštitúcie. V § 14 hovoríte, že je povinný zachovávať mlčanlivosť. A popritom sa ale hovorí, že musí pravidelne predkladať správy do Národnej rady. Ja neviem, ako sa dajú zosúladiť tieto 2 paragrafy o povinnej mlčanlivosti, aby som bola presná o skutočnostiach, o ktorých sa dozvedel pri výkone svojej funkcie, a to aj po skončení výkonu funkcie. A zároveň v ďalšom paragrafe hovoríte, že je povinný predkladať do Národnej rady výročnú správu. Čo to bude za správa? Bude to len pro forma, aby vyčíslil, koľko prípadov mal, koľko sa mu podarilo vyriešiť, ako ďalej postupoval? Pretože v krajinách, kde tento inštitút funguje už niekoľko desiatok rokov, výročné správy ombudsmanov slúžia ako určitý vzor judikatúry. Ja sa pýtam, akým spôsobom, keď už zakladáme systém, budú tieto správy, ktoré bude ombudsman povinný zo zákona predkladať k nám sem do Národnej rady, ďalej využiteľné nielen voči odborníkom v tej-ktorej oblasti, ale najmä voči verejnosti. Hovoríte tu, že ktoré podnety sa nebudú prijímať. A medzi nimi je, že nemusí prijať aj podnet, ktorý je anonymný, verejný ochranca práv že ho nemusí vybavovať. Podľa mojich informácií asi 40 % všetkých podnetov v severských krajinách býva anonymných. Ja by som to neponechávala na ľubovôli jednotlivca, ktorý to bude posudzovať, alebo jeho odborných pracovníkov, pretože často v tých anonymoch práve je cenný zdroj informácií. Takže buď vybaví anonymnú sťažnosť, alebo nevybaví, ale nie, že môže alebo nemusí. To je podľa mňa veľmi široký výklad, ktorý môže byť zneužiteľný. Na záver ešte mám  takú drobnú otázku – platové pomery verejného ochrancu práv. Platové pomery sa majú upraviť podľa zatiaľ neexistujúceho zákona, novely zákona o požitkoch a platových pomeroch ústavných činiteľov. Vy ste legislatívec, ja sa pýtam, či je možné predbiehať jedným zákonom ďalší zákon a dávať odkazy na zákon, ktorý ešte nemáme v Národnej rade, či je toto bežné a či je to v súlade s legislatívnymi pravidlami, pretože ja by som potom prosila, aby súbežne s týmto návrhom zákona sme prerokovávali aj spomínanú novelu zákona o platoch, platových pomeroch a ostatných požitkoch ústavných činiteľov, aby sme sa vedeli kompetentne aj v tejto záverečnej časti tohto návrhu zákona vyjadriť. Je možné, že ten návrh o platových pomeroch v súvislosti s blížiacimi sa voľbami neprejde. Vrátime sa potom k zákonu o ombudsmanovi a budeme ho hneď novelizovať? Ďakujem za pozornosť a ďakujem vopred za vaše odpovede. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. S faktickou poznámkou sa prihlásili dvaja poslanci. Končím mož-nosť ďalších prihlásení sa. Ako prvý má slovo pán poslanec Kresák. Nech sa páči.