Zelník, Štefan, poslanec NR SR (2018-02-14):
Ďakujem pekne za slovo. Prajem všetkým príjemný, pekný deň. Vážení páni predkladatelia, vážený pán predkladateľ, vážený spravodajca, vážená kolegyňa, vážení, vážené kolegyne, vážení kolegovia, najskôr sa teda budem venovať zákonu predloženému, a teda hneď začnem teda tou dôvodovou správou. V tom prvom bode je, že návrh zákona, návrh novely zákona upravuje bezplatné objednávanie pacientov. No musím povedať, že bezplatné objednávanie pacientov je aj dnes. To, čo sa stále hovorí o doplnkových hodinách, to nemá nič spoločné s normálnym objednávaním pacientov. V tom druhom bode sa hovorí alebo v tom treťom bode, v druhom bode včasné vyšetrenie pacientov s podozrením na onkologické ošetrenie, áno, samozrejme, veď to sa nedá ani prikázať, poviem, zákonom, pretože ak sa jedná o podozrenie, malo byť snahou všetkých zdravotníckych pracovníkov, aby, je to prirodzené, aby sme vo včasnom štádiu zachytili to ochorenie, a teda dali adekvátnu liečbu. Aj predkladatelia pripúšťajú možnosť úhrady, a to teda vtedy, ako nám bolo vysvetlené, že ak si chce pacient ešte nejakým spôsobom skonzultovať svoj zdravotný stav a nemá výmenný lístok, tak ide k druhému lekárovi. Áno, toto sa bude dať zabezpečiť vtedy, keď už bude fungovať naozaj elektronické zdravotníctvo. Ale vieme dobre, že aj v krajinách, ako napríklad Rakúsko, kde zavádzali 10 rokov tento elektronický systém zdravotníctva, stále ešte neni to na 100 %. Takže ak to dávame, by sme to dali už teraz do zákona, zrejme nevedeli by sme sa vysporiadať s tými pacientami, ktorí predsa len takýmto spôsobom navštívia viacerých lekárov, ale, ale dobre. Myslím si, že toto by som ako akceptoval, že áno, ak teda lekár, alebo ak pacient chce navštíviť viacerých lekárov, prosím, nech si to, prosím, uhradí. Ale nie potom len prácu lekára, ale aj všetky vyšetrenia vrátane, samozrejme, liečby. Troška ma zarazilo to povinné objednávania pacientov u špecialistov lekárov do 48 hodín v prípade potreby poskytnutia neodkladnej zdravotnej starostlivosti. No poviem, že už 50 rokoch učili medikov, že poviem nad ileus, nad miserere, zauzlením čriev, ich učili, že pri takomto ochorení nesmie slnko vyjsť ani zapadnúť. To znamená, že 24 hodín bola dlhá doba. Viete si predstaviť, že pacient s akútnou apendicitídou, no tak to sa musí riešiť hneď, a nie, že my ho objednáme do 48 hodín, no to by sme, to by nás teda tí pacienti nepochválili. Čiže k tomuto mám teda zásadnú výhradu. S tou bonifikáciou poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, keď im to prikážeme zákonom alebo, alebo, naopak, s nejakou sankciou, sankcionovaním, k tomu mám veľké výhrady a vysvetlím to. Príliš často tu robíme a glorifikujeme objednávací systém, akože to je to, čo keď zavedieme objednávací systém, prakticky všetky problémy v zdravotníctve vyriešime. Nie je to tak. Mňa učili počas školy, a že, a povedali mi, ak chceš správne liečiť, vždy musíš poznať príčinu toho ochorenia, vtedy naozaj tá liečba bude veľmi efektívna a dobrá. A toto sa dá aplikovať nielen pre medicínu, ale aj pre iný chod verejného života, že naozaj by sme mali liečiť príčinu, alebo riešiť príčinu, a nie následky, ktoré nakoniec z tej príčiny vyvstanú. Ak má niekto vysoký, ak má niekto bolesti hlavy, to neznamená, že mu dáme hneď liečbu na vysoký tlak alebo mu dáme proste tabletky proti bolesti. Najprv musíme zistiť, z čoho ten, tá bolesť hlavy je. Ak je to preto, že ma vysoký tlak, tak iste mu veľmi dobre zaberie liečba proti vysokému tlaku. Ak má bolesti, pretože je nejaké proste poveternostné podmienky alebo počasie, že je takýto vnímaný, vnímavý, tak tam tá liečba bude úplne iná. Poďme si rozobrať teda tú príčinu. Čo je príčinou tých dlhých čakacích dôb? Je to zlý objednávací systém, vyrieši to elektronické zdravotníctvo, alebo teda objednávanie cez Národné centrum zdravotníckych informácií. Dovolím si povedať, že, znova to zdôrazním, že stalo sa akousi mantrou, že objednávanie cez internet a elektronické zdravotníctvo prakticky vyrieši všetky problémy, ktoré v zdravotníctve sú. Dovolím si povedať, že vôbec nie. A príčinou, ktorá sa stala v zdravotníctve, boli práve reformy v zdravotníctve, ktoré boli dosť nešťastné, a vtedy tvrdili autori reformy, že trhový spôsob je najlepší spôsob na problémy a ten vyrieši všetko. Dovolím si povedať, že práve zdravotníctvo je jeden z tých segmentov, kde treba dlhodobo plánovať. Keď len zoberiem, že výchova jedného lekára, kým skončí školu, to je šesť rokov, kým urobí atestáciu, to je štyri až päť rokov, závisí od teda toho, toho odboru, špecializácie, ale rátajme, že to je minimálne desať rokov. Nuž pýtam sa, aký trhový spôsob. My musíme dopredu plánovať výchovu, dorast, generačnú obmenu. A na toto sa prakticky zabudlo, keď oponenti hovorili, že teda naozaj tá výchova lekára je, je teda podstatne dlhšia a treba plánovať, tak odpoveď, vtedy si iste dobre pamätáte, že povedalo, no tak prídu lekári z Ukrajiny alebo z Rumunska. Tak toto asi neni tá správna cesta. Ďalší problém, ktorý bol, zrušila sa rajonizácia. Povedalo sa, že inštitút slobodnej voľby lekára to vyriešiť. Ak nie ste spokojní so svojim lekárom, no tak choďte k inému lekárovi. Ale my sme mali opak urobiť. Prečo je tá nespokojnosť s tým lekárom? Je to preto, že nepracuje na sebe, je málo erudovaný, tak potom poďme, pošlime ho na nejaké školenie, má zlé správanie, toto mala byť cesta. Veď poviem, keď bola rajonizácia, jeden internista mal, poviem, desať obvodných lekárov. A teda tí pacienti boli priebežne vybavovaní. Ale, ale práve tým, že sa zrušila rajonizácia a chodia pacienti z jedného okresu do druhého okresu, tuná nastáva obrovský problém. Bol tu povedaný aj názor, že áno, mnohí lekári odišli do zahraničia za lepšími pracovnými podmienkami. Áno, to je pravda, ale to je možno len časť tých lekárov, ktorá odišla. Veľa lekárov mladých odchádza práve preto, že chce ísť do nemocnice, ale povedia mu, nám, my nepotrebujeme pracovníkov. Ako to bolo kedysi, ja sa vrátim k tomu v minulosti. Boli tu nejaké okresné ústavy národného zdravia a krajské ústavy národného zdravia, ktoré mali presne zmapované vekovú štruktúru lekárov v tom danom okrese alebo v tom kraji. Akonáhle už bola potreba, že niekto je v dôchodkovom veku, tak automaticky prijali lekára do nemocnice, ktorý bol pripravovaný. A lekár si vybral. Je dobrý, zostane v nemocnici alebo ho pošleme potom do ambulantnej sféry. Alebo ten lekár sa sám rozhodol, že dobre, mne nevyhovuje spôsob, ja neviem pracovať v ústavnej zdravotnej starostlivosti a išiel do ambulantnej sféry. Čo sa stalo? Začali sme byť, sledovať ekonomickú prosperitu jednotlivých zdravotníckych zariadení. Je v akých číslach, či má hospodárske výsledky také, alebo onaké. No a stalo sa to, že každý riaditeľ povedal, ja toho lekára nezoberiem, ja má svojich lekárov dosť. Zabudlo sa na generačnú obmenu pre špecializovanú ambulantnú sféru. No a dneska sme práve v tom, že lekári, ktorí sú v tej špecializovanej ambulantnej sfére, je ich nedostatok, sú prestárli, a štatistiky, ktoré sa donekonečna tuná hovoria, že na počet obyvateľov špecialistov máme dosť. Ale kde ich je dosť? Možno dvakrát až trikrát ich je viac v Bratislave, ako by, poviem, Bratislava potrebovala, ale chýbajú nám v tých okresoch, ako je, poviem, možno Prešov, možno Sabinov, možno Žilina, možno Kysuce. Čiže tie štatistiky, ktoré hovoria a nás stále presviedčajú, že lekárov je dosť, nie je to pravda. Samozrejme, že vyriešil by to rezidentský program. To neni žiadna vec, ktorú sme vymysleli. Toto funguje všade vo svete. Potrebujeme lekára, príde do nemocnice..., je tam lekár, teda riaditeľ dostane mzdu, ktorú, ktorú dostane zo štátu, lekár je pripravovaný a potom ho môžme použiť. Len, samozrejme, zasa hovorím, vraciam sa k tej realizácii, keby sme tu mali, keby tu bol, keby tu bola rajonizácia, my presne vieme povedať, koľko lekárov akých špecializácií nám chýba. A môžme presne adresne povedať, áno, potrebujeme rezidentský program pre neurológa, pre internistu, pre kardiológa. Ale práve v tom, že táto rajonizácia nie je a len štatisticky sa stále vykazuje, že lekárov je štatisticky dosť, tak toto niet, jednoznačne tu musí ústredný orgán v spolupráci s vyššími územnými celkami, toto musí zabezpečiť. Zavedenie doplnkových ordinačných hodín, práve reagoval, reagovalo na túto, túto skutočnosť, kedy nám absentujú lekári, je ich málo, a teda keď sme chceli, aby ten lekár, ktorému nezaplatia nadlimitné výkony... Tak už som vyčerpal svoj... (Prerušenie vystúpenia časomerom a reakcie z pléna.)