I. Šulaj, poslanec: (2004-06-29):
Na začiatok by som chcel ešte možnože pána ministra poprosiť. Ja som dostal asi len úvod tej správy, myslím, že obsah asi niekde inde skĺzol, nevadí, však to bude aj nahrané. A preto by som chcel, aby tento materiál bol po obsahovej stránke doplnený. Predpokladám, že tí, ktorí chcú počúvať, si z tohto dokumentu vyberú svoje a budú potom následne vedieť na uvedené skutočnosti reagovať. Materiál sa mal nachádzať alebo mal byť spracovaný v dvoch častiach. Prvá časť mala byť analytická, ktorá je podľa mňa veľmi zle a chabo spracovaná. Napr. v tejto analytickej časti sa vychádza z porovnania HDP podľa jednotlivých regiónov roku 2001. Ak sa zamyslíme nad týmto dátumom, pre živého boha, veď to je predchádzajúce volebné obdobie, to je ešte volebné obdobie inej vládnej koalície. Ako môžeme sociálno-ekonomické ukazovatele roku 2001 aplikovať na rok 2004? Ak sa na Slovensku neevidujú ukazovatele, ktoré by hovorili o sociálno-ekonomickej úrovni jednotlivých regiónov, tak je tu na mieste otázka prečo. Prečo Štatistický úrad napr. nevykazuje hrubý domáci produkt podľa jednotlivých regiónov, tak ako to robil v roku 2001? Pýtam sa: Je to zámer alebo je to politika? Sú to veľmi zlé ekonomické ukazovatele v jednotlivých regiónoch alebo je to zámer zastrieť nejasnosti a problémy, ktoré sú v regionálnej politike? Ak sa pozriem na prvú analytickú časť, dovoľte mi citovať zo správy o sociálno-ekonomickej úrovni jednotlivých regiónov, budem citovať zo záveru prvej analytickej časti. Analýzy ukazujú, že existuje minimálne časová súvislosť medzi reformnými opatreniami vlády a mierne priaznivým vývojom, pokiaľ ide o regionálne rozdiely v sociálno-ekonomickej situácii obyvateľstva – ako z nasledujúcej kapitoly vyplynie, vláda už prijala a vykonáva niekoľko opatrení smerujúcich k podpore rozvoja zaostalejších regiónov a prijíma ďalšie takéto opatrenia a chystá sa ich zaviesť v rámci bežného plánu práce – (Diskusia o sociálno-ekonomickej situácii by sa však mala skôr zamerať na dynamiku vývoja v oblasti zamestnanosti v jednotlivých regiónoch a vytváranie podmienok pre maximálnu dynamiku.) To neznamená, že sa regionálnym rozdielom netreba venovať, ale prílišný dôraz politike a opatreniam na rozdiely medzi regiónmi môže nakoniec znamenať pokles dynamiky priaznivého vývoja všade a pestovanie kultúry závislosti od transferov v zaostalých regiónoch. Skúsenosti z Európskej únie nám dávajú viaceré varovné príklady. Tak sa pýtam, či žijeme v divokom bantustane, v Bangladéši alebo či sa nachádzame na Slovensku. Veď Európska únia je o predvstupových a povstupových fondoch, je o vyrovnávaní sociálno-ekonomických rozdielov. Asi tento princíp nikto nemôže poprieť a koniec koncov aj táto správa hovorí o tom, ako jednotlivé fondy napomáhajú riešiť regionálne rozdiely. Ak sú skúsenosti z Európy, ktoré dávajú viaceré varovné príklady, tak ja by som žiadal, aby takéto negatívne skúsenosti boli do tohto materiálu zapracované. Pýtam sa: Prečo nie sú? Ak Európska únia má systém vyrovnávania sociálno-ekonomických rozdielov, aký princíp podľa programového vyhlásenia vlády, ktoré by malo byť pre vládu záväzné, alebo aký systém spravila, vytvorila naša vláda na odstraňovanie sociálno-ekonomických rozdielov? Podľa tejto správy asi veľmi chabý, lebo, ešte raz, pán minister, ja toto považujem možnože za chabý úvod, ale nie obsah, ktorý vyžadovala Národná rada. Keby som išiel do opatrenia alebo do opatrení, ktoré mali byť podľa jednotlivých regiónov, tak si myslím, že tento materiál je priam nedostatočný. Keby som ja bol šéfom vyššieho územného celku, tak mám naozaj veľký problém vybrať si konkrétne opatrenia a tento materiál mal byť tak stanovený a tak znie aj názov, v jednotlivých regiónoch, aby som vedel, aké skutočnosti alebo aké opatrenia vláda prijala v investičnej politike. Nebudem hovoriť len o politike podpornej z fondov, ktorá je v tomto materiáli, ale aj pôdohospodárskej politike, politike cestovného ruchu, školskej politike, sociálnej politike a tak ďalej. Myslím si, že tieto skutočnosti, ktoré sú uvedené v tomto materiáli, sú úplne nedostatočné. Budovanie informačnej spoločnosti. Dovoľte mi, aby som citoval z uvedeného materiálu. V rámci úlohy budovania informačnej spoločnosti prostredníctvom modernizácie v telekomunikačných a informačných systémoch s prioritným orientovaním sa na využívanie telematických a inteligentných dopravných systémov sa v roku 2004 pokračuje na riešení štátnej objednávky inteligentných dopravných systémov. Neviem si ja konkrétne predstaviť, aký vplyv má uvedená skutočnosť na jednotlivé konkrétne regióny. To je všeobecné stanovisko. Nová koncepcia regionálnej podpory strategických investícií, tá ma veľmi zaujala. Pýtam sa, ako sa však realizuje v praxi. Zákon o investičných stimuloch definuje základný všeobecný rámec, v medziach ktorého je možné poskytovať investičné stimuly, pričom v prípadoch, keď sú splnené zákonom stanovené požiadavky na strategické investície, ponecháva vláde právo rozhodnúť o poskytnutí investičného stimulu a jeho výške. Pravidlá pre regionálnu podporu strategických investícií majú byť záväzným sprievodcom pri tomto rozhodovaní. Investičné stimuly by mali byť zamerané hlavne na kompenzáciu a zlepšenie nedostatočnej kvality produkčných faktorov. Pýtam sa, v mesiaci februári alebo v marci vláda prijala stanovisko, že sa budú podporovať štyri regióny. Myslím, že je tam Banská Bystrica, Nitra, košický región a prešovský región. Následne za dva týždne sme prijali investičné stimuly trinástim podnikom, jeden z toho vypadol, tri z nich sa nachádzajú na území týchto jednotlivých regiónov, ostatných deväť sa nachádza na regiónoch iných území. Tak potom sa pýtam: Aké máme kritériá a prerozdelenie investičných stimulov? Ja som za to, aby aj firma WELL dostala investičný stimul, ak vytvorí nové pracovné miesta. Je to dobré a je to naozaj prospešné, pretože sa tým vytvoria nové pracovné príležitosti a bude rásť HDP. Ale pýtam sa: Nenašli by sa iné kritériá aj v zaostalých regiónoch? V Banskobystrickom kraji priamo zahraničné investície do roku 2003 za 10 rokov boli vo výške 1 %. Prečo sme napr. takéto kritériá my nevybrali? Veď koniec koncov tento materiál o tom hovorí. Ďalej, chcel by som poukázať na niektoré ďalšie veci, ktoré som v rámci tejto správy nepochopil. Rozvoj cestovného ruchu. Pán minister, vedeli by ste mi vysvetliť ako rozvoj cestovného ruchu súvisí s vypilovaním lesov? Zoberte si tento materiál a pod rozvojom cestovného ruchu máte následne pododseky. Rozvoju regiónov môže pomôcť rozvoj spracovania a využívania domácej obnoviteľnej suroviny dreva a následne je tu povedané, že máme kupovať nové stroje a zriaďovať investície na drevospracujúci priemysel. Ja som istého času vyštudoval cestovný ruch, ovládam niekoľko definícií cestovného ruchu, pána Hunzikera, Krapfa, definíciu cestovného ruchu z banskobystrickej vysokej školy ekonomickej, ale nechápem, čo sme sledovali tým, že máme vyťať stromy. A potom následne budeme rozvíjať cestovný ruch? Prepáčte, to je už trošku pritiahnuté za vlasy. (Potlesk.) Možnože ideme systémom Tuniska alebo Egypta a chceme to riešiť púštnym systémom. Ale tam naši ľudia chodia kvôli moru, a nie kvôli púšti. Takže to je ďalšia nejasnosť. Ďalej, miestne dane ako nástroj rozvoja. Pýtam sa: Alebo útlmu? Dovolím si citovať z tejto správy, kde miestna daň je ako najmä daň z nehnuteľnosti, však obce k rozvoju motivuje. Pýtam sa: Ako budú miestne dane motivovať tie obce, ktoré budú musieť zvýšiť o 20 % daň z nehnuteľnosti? Daň z nehnuteľnosti by totiž v nasledujúcom roku podľa východísk štátneho rozpočtu mala vzrásť zo 4 mld. na 5 mld. Daň z nehnuteľnosti sa väčšinou vyberá z nehnuteľností, ktoré majú podnikateľské osoby, ale aj súkromné osoby. Tam, kde vytvoríme nové podnikateľské aktivity ako je to napr. pre Trnavu, Žilinu alebo niektoré iné regióny, no tam sa asi tá daň z nehnuteľnosti bude vyberať iným spôsobom., tých 20 % sa prerozdelí na nové výrobné kapacity, na nové výrobné možnosti. Ale pýtam sa: Akým spôsobom ovplyvníme daň z nehnuteľnosti, dajme tomu, v Bujakove, Bacúchu alebo niekde inde, kde nové tieto výrobné možnosti nie sú? Možnože som si zobral niektoré obce, ktoré sú menšieho charakteru. Ale keď im povieme, že budú mať zvýšiť o 20 % daň z nehnuteľnosti, viete, bude to systémom koeficientu 1,2. Takže podľa môjho názoru, áno, budú mať aj progresívny charakter, ale v tých regiónoch, ktoré sú silné a ktoré majú podnikateľské zázemie, ktoré sa ďalej rozvíja, ale budú mať aj útlmový charakter v tých regiónoch, kde podnikatelia sa tak nerozvíjajú a budú musieť znášať to bremeno 20-percentnej vyššej daňovej zaťaženosti oproti roku 2003. Takže nakoniec možnože budeme konštatovať, že všetci sme si rovní a niektorí sme si rovnejší. Ale nechcem len kritizovať. Osobne si myslím, že analytická časť, na ktorú má právo aj opozícia poukázať, má určité svoje nejasnosti. Preto som si spracoval ja svoju vlastnú analýzu sociálno-ekonomickej úrovne, ktorá nemusí byť presná, ale myslím si, že je presnejšie ako tá, ktorá je uvedená v tomto materiáli. Ešte na záver, aby som nezabudol. Vzhľadom na to, že sa domnievam, že tento dokument je len úvod, doporučujem a je to môj návrh, aby sme uvedený dokument alebo materiál vrátili vláde na prepracovanie. Ak by som sa ja pozeral na analýzu jednotlivých krajov, tak môžem tieto kraje hodnotiť podľa rozlohy, podľa počtu obyvateľov. Ak sa na to pozrieme podľa rozlohy, najväčší je Banskobystrický kraj. Má 9 455 kilometrov štvorcových, najmenší je Bratislavský kraj, je tam takmer 4,5-násobný rozdiel. Čo sa týka však počtu obyvateľov, tie kraje sú približne na tej istej úrovni. Som rád, že do fiškálnej decentralizácie, ktorú budeme zase prerokúvať v mesiaci septembri, sa dostala už aj požiadavka rozlohy regiónu, pretože štát sa musí zaujímať o celé územie Slovenska a nielen o regióny, kde je hustota obyvateľov veľmi veľká. Na ďalšom grafe vidíte hustotu obyvateľov podľa jednotlivých regiónov a počet obcí. Na kilometer štvorcový Bratislava, samozrejme, má najväčšiu hustotu obyvateľstva, pritom Prešov zase má najviac počtov obcí. Banskobystrický kraj má najmenšiu hustotu obyvateľstva. Ale vráťme sa teraz trošku k sociálno-ekonomickým ukazovateľom. Myslím, že jednými zo základných sociálno-ekonomických ukazovateľov sú nezamestnanosť, tržby a riešenie problematiky priamych zahraničných investícií. Moje informácie vychádzajú z roku 2003, pretože niektoré sa dali zistiť len za celý rok, za mesiac február a za prvý kvartál roku 2004. Ak by som mal definovať nezamestnanosť za celý rok, tak podľa jednotlivých regiónov bola v prvom kvartáli miera nezamestnanosti nasledovná. Za prvý kvartál alebo k 31. 3. v Bratislave bola 5,5 %, ale v poradí v Banskobystrickom kraji, v Prešovskom, v Košickom bola za prvý kvartál až 18,5 %, 16,7 %, 18,4 %. Sú tu naozaj veľké diametrálne rozdiely. Pri tých číslach vidíte, kde nezamestnanosť klesla. A čo sa týka Banskobystrického kraja, Prešovského kraja, Košického kraja, to sú mínusové čísla. Je faktom naozaj, že nezamestnanosť klesá. A treba povedať, že tento fakt hodnotím pozitívne. Je však potrebné analyzovať, prečo táto nezamestnanosť klesá, či tu nie sú len štatistické údaje, ktoré majú inú vypovedajúcu schopnosť oproti roku 2003, alebo je to aj naštartovanie určitých proreformných krokov. Myslím si, že je to jedno s druhým. Veľmi dôležitý údaj je počet uchádzačov o zamestnanie nad 12 mesiacov. Keby sme si zobrali jednotlivé kraje, t. j. za druhý mesiac, tak k februáru bolo 466 385 nezamestnaných, z toho 213 517 bolo uchádzačov o zamestnanie nad 12 mesiacov. Najviac z nich bolo v Košickom kraji, Prešovskom kraji a v Banskobystrickom kraji. Bratislava mala najmenší počet uchádzačov o zamestnanie evidovaných nad 12 mesiacov. Čo je však veľmi dôležité? Veľmi dôležitá je táto tabuľka, ako sa na počet nezamestnaných vytvára nové pracovné miesto. Keď si zoberiem Banskobystrický kraj, tak na 97 nezamestnaných pripadá 1 voľné pracovné miesto. V Nitrianskom kraji je to 52, mohol by som ísť ďalej, v Bratislavskom kraji na 5 nezamestnaných je 1 voľné pracovné miesto. Čo to prakticky znamená? V Bratislave máte 20-násobnú väčšiu možnosť ako nezamestnaný, že sa zamestnáte, ako v Banskobystrickom kraji. Veľmi dôležitým ekonomickým ukazovateľom je priemerná mzda za rok 2003. Tu mám priemerné mzdy podľa jednotlivých krajov, ale aj s vplyvom na reálnu mzdu v porovnaní rokov 2003 a 2002. Priemernú mzdu za rok 2003 mal najvyššiu Bratislavský kraj, 18 877 korún, a najnižšiu Prešovský kraj, 11 385 korún. Pri priemernej mzde si však musíme uvedomiť ešte jednu skutočnosť. Je to otázka reálnej mzdy. Ak máte nízku nominálnu mzdu, ale potrebujete realizovať svoje životné potreby vo forme tovarov a služieb, ktoré podliehali deregulácii alebo ktoré podliehali vyššiemu zvýšeniu daní, napr. v potravinách, ktoré išli až na 19 %, vaša reálna mzda ide oveľa rýchlejšie nadol ako pri iných nominálnych mzdách v iných krajoch. Tak napr. nominálna mzda najviac poklesla za Trenčiansky kraj, Žilinský kraj, Bystrický kraj, až o 3 %, to je porovnanie roku 2003 a 2002. Najmenší pokles reálnej mzdy zaznamenali Bratislavský kraj a Košický kraj. Keby som mal porovnať počet zamestnaných v prvom kvartáli 2004 a priemerné nominálne mzdy, to vidíte na nasledujúcej tabuľke, priemerná nominálna mzda za prvý kvartál v Bratislavskom kraji vzrástla na 19 498 korún, pričom napr. v Bystrickom kraji bola len 11 994 korún. To sú veľké otrasné rozdiely, viac ako 7 000, 8 000 korún, a teda vláda by sa mala zaoberať aj týmito skutočnosťami. Veľmi dôležitý je pritom prírastok miezd od roku 2002 do prvého kvartálu 2004. Tento prírastok je definovaný na základe nominálnej mzdy. Takže napr. môžete zistiť, že v Bratislavskom kraji za volebné obdobie do 31. 3. vzrástla nominálna mzda o 1 872 korún, pričom napr. v Banskobystrickom kraji len o 353 korún. Teda asi aj život v Bratislavskom kraji bude o niečom inom ako v Banskobystrickom kraji. Dovoľte mi, aby som sa v stručnosti ešte venoval problematike tzv. výkonnostných ekonomických ukazovateľov podľa jednotlivých regiónov. Tržby v stavebníctve k prvému kvartálu 2004. V Bratislavskom kraji máte 26,4 % realizovaných tržieb v stavebníctve, v Banskobystrickom kraji je to 6 %. Keby som si tieto skutočnosti porovnal podľa počtu obyvateľov, tak prídete na to, že v Bratislavskom kraji je 11,1 % obyvateľov z celkového počtu obyvateľov Slovenskej republiky, ale realizujeme až 26,4 % v stavebníctve. V Banskobystrickom kraji máme 12,3 % podiel na celkovom počte obyvateľov, ale máme len 6-percentné výkony v stavebníctve. Poďme sa pozrieť na tržby v maloobchode a v službách. V Bratislavskom kraji sa realizuje 38,8 % tržieb z celkových tržieb za jeden kvartál a v Banskobystrickom kraji je to 5,6 %. Zase, keby som si to zobral podľa počtu obyvateľov, tak pri 11,1 % počtu obyvateľov Bratislavského kraja realizujeme až 39-percentné tržby v maloobchode, čo sa týka tovarov a služieb, a len 5,6 % je to v Banskobystrickom kraji. Ešte by som vám chcel ukázať jednu tabuľku, lebo je pre mňa veľmi zaujímavá a je veľmi dôležitá. Sú to priame zahraničné investície za 10 rokov, teda do 31. 12. 2003. Pre Bratislavský kraj v miliardách korún je to 232 mld. korún z celkových 320 mld. korún. To je takmer 72 %. Pre Bystrický kraj je to 8,189 mld., to sú 2 %. Pre Prešovský kraj je to 5,764 mld., to je jedno percento. Do týchto investícií nie sú zahrnuté investície KIA – Hyundai a Peugeot Citroen. Takže snažil som sa vám na základe uvedených skutočností poukázať na iné kritériá sociálno-ekonomickej úrovne jednotlivých regiónov. Možnože vás to niektorých nezaujíma, ale myslím si, že pred voľbami dostanete otázku, ktorú my dostávame každý deň: Čo robíte pre nás, aby sa naša životná úroveň v regiónoch zlepšila? Podľa tohto materiálu ja svojim občanom a voličom neviem povedať, čo robí vláda, viem povedať aspoň to, že tie problémy sú tu a vláda sa nimi dostatočne nezaoberá. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)