J. Burian, poslanec: (2004-03-03):
Ja by som sa skôr chcel sústrediť v mojom príspevku, ako sa v skutočnosti uplatňujú v reálnej praxi zámery, teda čerpanie štrukturálnych fondov a kohézneho fondu. Ako vieme, Slovensko za roky 2004 – 2006 má čerpať štrukturálne fondy a kohézny fond vo výške 1,6 mld. EUR, z toho približne 1 mld. ide na štrukturálne fondy a 0,6 na kohézny fond. Myslím, že máme aj v blízkej pamäti problémy, ktoré boli pri schvaľovaní programových téz vlády, ktoré boli predkladané, či to bol Národný rozvojový program, Sektorové operačné plány a Operačný plán Základná infraštruktúra. Všetky tieto náležitosti, ktoré sme predkladali, boli Európskou komisiou niekoľkokrát vrátené na prepracovanie a myslím si, že je tu priestor na to, aby sme sa zamýšľali aj nad budúcnosťou, teda nad agendou, ktorá bude nadväzovať na Agendu 2000, teda na obdobie od roku 2007 – 2013. Základné problémy, ktoré vidím pri uplatňovaní alebo pri možnosti získavania finančných prostriedkov, hlavne čo sa týka štrukturálnych fondov, už spomenuté – problém kofinancovania. Problém kofinancovania vidím v dvoch rovinách. Prvá úroveň je čerpanie samosprávnych krajov, alebo teda VÚC, eventuálne miest a obcí, kde financovanie alebo kofinancovanie zo strany Európskej únie je vo výške 80 %. 15 % je implementované v štátnom rozpočte, dá sa povedať, že v nejakej takej rozumnej výške. A potom je zvyšných 5 %, na ktoré dnes tieto ustanovizne, ako vyšší územný celok, mestá, obce, nemajú dostatok zdrojov. Akým spôsobom pôjde decentralizácia alebo fiškálna decentralizácia, je otázkou budúcnosti. Chcem sa sústrediť na druhú časť, teda pokiaľ ide o podnikateľské subjekty, u ktorých kofinancovanie zo strany Európskej únie je do výšky 50 %. Ak chceme zabezpečiť, aby v rámci regiónov, alebo to zaostávanie regiónov nebolo jednorazovou záležitosťou konkrétneho projektu, ktorý bude realizovať mesto, obec alebo vyšší územný celok, ale aby to bolo aj naštartovanie nejakých permanentných podnikateľských vzťahov, aby teda sa vytvorilo podnikateľské prostredie aj z peňazí, ktoré prispeje Európska únia. Myslím si, že kofinancovanie na úrovni 50 % a 50 % príspevku alebo zabezpečenia zdrojov konkrétneho podnikateľského subjektu nie je jednoduchou záležitosťou. Pokiaľ tento podnikateľský subjekt môže mať dobrý zámer, ale, bohužiaľ, je obmedzený výškou zdrojov a tú výšku zdrojov je problematické získať. Získanie týchto zdrojov je prezentované, že komerčné banky budú mať záujem vstúpiť do takéhoto procesu. Obávam sa však, že do tohto procesu môžu vstúpiť alebo vstúpia až vtedy, ak teda bude jednoznačná deklarácia zo strany Európskej únie, že tento projekt má prioritu a bude alebo je odsúhlasený. Čiže to znamená, že vlastne Európska únia musí pristúpiť k finančnému memorandu. A pokiaľ to finančné memorandum nie je deklarované, myslím si, že budú mať problém komerčné banky vstúpiť do tohto procesu a zabezpečiť zdrojové krytie, či už formou bankovej garancie, či formou, by som povedal, ručiteľského vyhlásenia alebo doslova ručenia za ten podnikateľský subjekt, budú mať veľký problém. Myslím, že v tejto časti je veľmi dôležité, pokiaľ máme záujem, aby v tých regiónoch, kde je HDP (hrubý domáci produkt) pod úrovňou 70 %, aby sme dostali takéto, by som povedal, podnikateľské možnosti a na takéto územia, aby jednoducho to podnikanie alebo, by som povedal, ten projekt nebol jednorazovým projektom, ako som spomínal, ale aby to zabezpečovalo fungovanie permanentného podnikateľského plánu, ktorý by mal zabezpečiť zamestnanosť a rozvoj daného regiónu. Čiže myslím si, že tu by bola otázka o tom, či sa ministerstvo regionálneho rozvoja a výstavby nad takýmto spôsobom financovania alebo takouto myšlienkou kofinancovania zaoberalo. Viem, že sa pripravoval takýto materiál, kde by sa hľadali takéto možnosti zdrojov, alebo teda možnosti ručenia, pokiaľ ide o projekty, ktoré by boli prioritne akceptované a boli by to hlavne na teritóriách, kde je vyššia miera nezamestnanosti, a v regiónoch, ktoré sú podstatne zaostalejšie, pokiaľ hovorím o krajoch alebo o regiónoch – Košický a Prešovský samosprávny kraj. Druhou podstatnou záležitosťou je to, že rozhodujúcou zložkou na čerpanie týchto zdrojov je vlastne, by som povedal, stabilizácia kádrov a je vytvorenie dostatok expertných skupín na to, aby tieto expertné skupiny boli dostatočne fundované a poskytovali jednak dobrú pomoc pre podnikateľské subjekty, eventuálne pomoc pre tých, ktorí majú záujem vstúpiť do systému čerpania štrukturálnych fondov, a zároveň, aby táto stabilizácia týchto kádrov, či je to od ministerstva až po agentúry regionálneho rozvoja, boli dostatočne fundované a dostatočne, by som povedal, stabilné. A tam sa musí zabezpečiť absolútne zníženie fluktuácie ľudí, ktorí pracujú na týchto úsekoch, lebo určitým spôsobom sa potom stráca kontinuita a stráca sa taká profesionalita na tomto poli. Treťou oblasťou by som povedal, že je tu otázka o tom, či agentúry regionálneho rozvoja, ktoré fungujú pod ministerstvom, či je teda nutné v takom veľkom rozsahu ich konštituovať vzhľadom na to, že všetky vyššie územné celky si zabezpečili obdobné agentúry, ktoré sú skôr rovnakého typu a rovnakého zamerania. A myslím si, že by sa tu mohla nájsť určitá spolupráca medzi ministerstvom a medzi týmito agentúrami, ktoré si zabezpečili alebo zabezpečujú vyššie územné celky. Ja si skôr myslím, že možno z ministerstva by mohla vzniknúť nejaká filozofia o tom, že by sa uzatvorili možno 3-4 agentúry, ktoré by boli veľmi silne profesijne dané a ktoré by zabezpečili, dá sa povedať, tú komfortnosť pre každého, kto má záujem riešiť problém získania zdrojov z Európskej únie, zabezpečili jednak vhodnú inštruktáž a vhodnú takú základnú školiacu, alebo poskytnú základné školiace tézy. Ďalšou časťou je princíp partnerstva. To, čo som spomenul, vlastne jednak princíp partnerstva v rámci komunikácie týchto jednotlivých agentúr, ale aj partnerstva, čo sa týka komunikácie medzi jednotlivými územnými celkami. Myslím si, že projekty v rámci Európskej únie, kde jedným z princípov je aj princíp partnerstva, ďalšie princípy subsidiarity a princíp solidarity, myslím, že všetky tieto aspekty by mali byť súčasťou takýchto väčších projektov, ktoré by nemali slúžiť len na konkrétny účel, konkrétneho vyššieho územného celku alebo konkrétnej obce, ale mali by mať charakter takého celospoločenského, alebo teda v rámci štátu v ďalších vyšších územných celkoch. A myslím, že práve priechodnosť takýchto projektov je podstatne vyššia. Nehovoriac o tom, že tá komunikácia alebo to partnerstvo, princíp partnerstva je rozšírený aj na princíp Európskej únie, teda hľadanie partnerov v rámci Európskej únie. Ďalšie je v podstate kvalita dokumentov. Myslím, že už tu bolo spomínané, kvalita dokumentov, čo sa týka webovej stránky, čo sa týkajú informácií, ktoré sú na nich poskytované, musím povedať jeden príklad za všetky – o zavádzajúcich informáciách, pokiaľ ide o Európsky fond regionálneho rozvoja. Myslím, že niektoré tabuľky, ktoré sú tam prezentované, sú dokonca v niektorých pozíciách nie jednoznačné a dokonca zavádzajúce. Len taký príklad: Rada Európy schvaľuje smernice namiesto toho, že Rada Európskej únie schvaľuje smernice a ďalšie takéto „pikošky“, ktoré tam sú, myslím si, že odborníci, ktorí robia v tejto oblasti, vedia, že veľmi dôležité je vlastne interpretácia všetkých ustanovizní, alebo odvolávania sa na rôzne, rôzne ústavné zložky v rámci Európskej únie a na články, ktoré boli prijaté na jednotlivých fórach, pokiaľ ja neviem, Lisabonský dohovor, v Nice a tak ďalej. Čiže tam musí byť veľmi presná interpretácia a pre takéto, by som povedal, formálne náležitosti môžu byť povedzme alebo budú projekty vracané naspäť. Už poslednou vecou, ktorou sa chcem zmieniť, je vlastne príprava Slovenska na možnosť čerpania už nielen existujúcich predvstupových fondov, ktoré sú v období rokov 2004 až 2006, ale myslím, že už dnes by sa mala začať veľmi vážna príprava na ďalšie obdobie, ktoré je od roku 2007 až do 2013, kde výška týchto štrukturálnych fondov je deklarovaná v trojnásobnej výške, ako je za obdobie roku 2004 až 2006. Je síce pravda, že je to na dlhšie časové obdobie, ale myslím si, že už dnešná príprava, dnešná komunikácia s obcami, s vyššími územnými celkami môže prispieť k tomu, aby povedzme problémy, ktoré sme mali pri prvom alebo pri povstupových fondoch, pokiaľ sa týkali materiálov, ktoré sme predkladali do Európskej únie, mohlo by sa vyhnúť. Ja si myslím, že Slovensko by mohlo prijať hlavne na týchto ministerstvách, ktoré komunikujú práve s Európskou úniou, by sa mala prijať taká téza, že Slovensko sa musí naučiť programovať. Je to téza, kde v podstate to programovanie, ak teda chceme vstupovať a vstupujeme do Európskej únie a máme záujem o plnohodnotné členstvo a plnohodnotnú možnosť čerpania týchto európskych fondov, myslím, že oblasť programovania v rámci systému štruktúr, ktoré Európska únia poskytuje, si myslím, že je veľmi dôležité. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)