Kažimír, Peter, minister financií SR (2016-06-15):
Ďakujem pekne. Neviem, či som ešte v rozprave, bez problémov, aj v rozprave, aby ste mohli reagovať, ale odpoviem vám teda na otázku. Sú to dve inštitúcie, ja zvyknem hovoriť bradaté a fúzaté, sú naozaj ešte z čias minulého režimu. Ale sú dve spoločné z hľadiska spoločnej minulosti a s úplne odlišným terajším príbehom. V prípade MBHS, to je ten prvý prípad, ktorý som prišiel, a tam je aj naše rozhodnutie návrh na likvidáciu banky. To znamená, my sa takisto chceme dostať do toho radu tých krajín, ako je Maďarsko a Kuba. Tam nevidíme význam ďalšieho pokračovania. Takže tam sme v procese v podstate ako keby odchodu a podielu na tom finančnom zostatku. Ale Medzinárodná investičná banka alebo MIB, to je trošku iný prípad a je to dané zrejme aj manažmentom, ktorý je tam posledné tri roky, ale aj rozhodnutím Ruskej federácie, ktorá je kľúčový akcionár aj v tejto inštitúcii, aj v tej prvej, aj v tej druhej, z pohľadu blízkej budúcnosti. Chcem vám vysvetliť, že, budem hovoriť vlastne už len o tej MIB-ke. Je to medzinárodná banka, ktorá má v podstate z hľadiska štatútu podobné postavenie ako Svetová banka, hej, alebo dokonca OSN ako, to preto tam tie rôzne formy ochrany a podobne. Je to historický proste fakt, ako keby taký atavizmus, ktorý má, samozrejme, svoju hodnotu, ale ja vnímam ako kľúčový význam tejto banky v tom, že stále má možnosti lepšie prenikať na trhy, ktoré sú aj pre nás zaujímavé. Takže z pohľadu zahraničného obchodu pre nás krajiny bývalého RVHP, ak to mám tak nazvať, ale kľúčové krajiny, ako je napríklad Vietnam, Mongolsko, Kuba, Laos, tieto členské krajiny sú predmetom záujmu nášho zahraničného obchodu. Z hľadiska historických väzieb, dokonca z hľadiska režimov, stálych režimov a pomerov v týchto krajinách bývalých členských krajín RVHP, z hľadiska obrovskej výmeny povedzme študijných programov, ak si pamätáte, kto študoval v 90., 80. rokoch, tak si pamätá tie povinné kvóty práve študentov z týchto krajín, ktorí dnes predstavujú, zastupujú dokonca časti elít v týchto krajinách. Je to proste historický opäť fakt. A je to výhoda, ktorú máme povinnosť využívať. Veľmi dobre to robia Česi, český zahraničný obchod, Česká republika. V tomto pohľade Slovensko vždycky zaostáva. To sú proste jasné, prirodzené historické výhody, ktoré máme povinnosť využívať. Takže naša činnosť v tejto inštitúcii je naozaj spojená s tým, že máme záujem na ďalšie prenikanie nášho zahraničného obchodu, našich firiem do týchto krajín. Poviem vám napríklad, že momentálne je v procese zriaďovania spoločný fond technickej asistencie medzi Slovenskom a touto bankou. A máme spoločne financovať projekty technickej asistencie konzultantov na Kube, v Mongolsku a vo Vietname napríklad, hej. Takže to je aktivita, ktorá, možno by ste povedali, viac patrí do rúk ministerstva hospodárstva a tá aj z hľadiska spolupráce spolu aj so zahraničnými vecami takto funguje. Ale Slovensko historicky má problémy so zahraničným obchodom. Nevyužíva svoje prirodzené proste danosti. A takisto táto banka z pohľadu vplyvu, ktorý môže mať Slovensko, lebo Slovensko je, samozrejme, je v Svetovej banke, je v Medzinárodnom menovom fonde, je v Európskej investičnej banke, ale všade náš kľúč, tzv. capital key, je proste malý, zodpovedá splatenému imaniu. V prípade EIB a európskej inštitúcie je to 1 %. Čiže to je naša váha, hej, ktorú proste máme. Paradoxne, v týchto inštitúciách sme schopní ísť s Českou republikou a veľkým kľúčovým akcionárom prijímať rozhodnutia. Takže je to taká aj taktická výhoda. Preto sme sa rozhodli po debate, samozrejme, s ministerstvom zahraničných vecí zostať v tejto inštitúcii a dokonca chceme byť v nej aktívni z pohľadu presadzovania záujmov zahraničného obchodu Slovenska na týchto trhoch. Všetko. Ďakujem.