Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-12-08):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, neviem, či to zvládnem, už som si začal robiť prípravu, mám tu len jednu poznámku, ale skúsim. Toto je vaše? (Rečník sa s otázkou obrátil na ministra.) Aby som nebol obvinený z niečoho, lebo už tu obvinenia hádžu hore-dole, pán minister, kľudne obviňujte, koľko chcete, využívajte si, začne vám to chutiť, nech sa páči, ja sa nebojím. K tejto veci ťažko povedať niečo nové, však? Nad čím sa smejete? (Rečník sa s otázkou obrátil na ministra.) Ťažko povedať niečo nové. Skúsim aj vo svetle aktuálnej informácie alebo vlastne aj hlasovania. Moje prvé vystúpenie v parlamente, prvé prvučičké, tu za týmto pultom bolo, že som sa ospravedlnil Maďarom, našim Maďarom za Jána Slotu, si to pamätám, bolo moje prvé vystúpenie, bolo ráno 9. hodín, nikto tu dokopy nebol, ale nevadí, symbolické moje prvé. Žiaľ, jedno z mojich posledných vystúpení v tomto volebnom období určite, možno aj celkovo, bude, že im budem vyčítať. Že im budem vyčítať. Ako nehnevajte sa, pokiaľ sa dopracujeme, ale aj pre ľudí to poviem, pokiaľ sa dopracujeme do stavu, že našu ústavu budú meniť kaviároví socialisti spolu s našimi Maďarmi, tak nie som s tým spokojný. Nie som s tým spokojný. A sekundovať tomu má čo? Bratislavská kaviareň? To som zvedavý na tie ostré debaty v Bratislavskej kaviarni, kde je hviezda Crème de la crème Bratislavskej kaviarne, pani Žitňanská príde obhajovať, že ako sa predala za jeden pozmeňujúci návrh. Ako, prepáčte, odtiaľ potiaľ. Preto tá krajina v zásade tak vyzerá, ako vyzerá. Preto tá krajina vyzerá, ako vyzerá. Takže, vážení kolegovia, ja som s našimi kolegami z MOST-u – HÍD nemal ani jeden problém za celé to volebné obdobie, teraz možno na nejaký som si zarobil, ale nechcem povedať, že čo mám na srdci, to na jazyku, taký nie som, ale podľa mňa kus takej poctivej úprimnosti by tu mohlo zaznieť a teraz som to povedal úprimne, čo som si myslel. Podľa mňa je to nefér, podľa mňa je nefér a politicky je to aj zlé, že to takto nastaviť, že jak prešla novela ústavy. Lebo potom by som upozorňoval na to, že môže prejsť novela ústavy hocijaká, neviem, neviem. Špeciálne by som si dával pozor prijať novelu ústavy s našimi Maďarmi, špeciálne by som si dával. O tom avizujem aj do budúcna, vážení naši občania, dajte pozor, keby sa tu vytvorilo nejaké zoskupenie, ako sa dá hazardovať so slovenskou ústavou. Oni, vidíte, oni to vykupčia, len proste asi niet tých peňazí, pred ktorými by sa niektoré veci nedali zmeniť. Pán minister, k tomuto ja len takú, postreh a on je v zásade aktuálny, ak hovoríte, že treba chrániť. Treba. Včera som bol, to bola veľká šarža, ja som prvýkrát v živote videl trojhviezdičkového generálna amerického, jak z filmu, a pýtal sa, že, a už je teraz zástupca NATO, teda zástupca Ameriky v NATO, a pýtal sa nás, že teda, že východná hranica. Mne skoro zabehol ten losos, čo sme jedli, mal som strašnú chuť povedať o tej východnej hranici niečo, mal som strašnú chuť povedať o tých 98 km, pán minister, že tam máte Heathrow, že... Viete, čo je Heathrow? Lebo tu niektorí vaši, ja som to tu už neraz hovoril, ani nevedia, čo je Heathrow, oni si to pletú s nejakou autobusovou stanicou, to je... (Reakcia ministra.) Ale viete, čo je Heathrow. A my máme z východnej hranice Heathrow s nízko letiacimi strojmi asi, zdá sa. Zistíte to až vtedy, keď vám niečo spadne, však? Až vtedy zistíte, čo sa deje. A najväčší paradox je, že keď to spadne, tak to hľadáte dva dni. Prosím vás, dneska nájdu vodu na Marse za pol dňa, kráter alebo popíšu nejaké. Vy hľadáte v zastavanom území na východnom Slovensku vrtuľník dva dni. Toto je vizitka?! Čoho je to vizitka, pán minister? Pozerá na mňa veľmi zlostnými očami, keby som bol mäkšej povahy, aj sa zľaknem. Môžte sledovať priebežne deje, aké sa budú diať, obvinenie, neviem, však vyskúšame. Ja len hovorím, že ak vám niečo spadne a hľadáte to dva dni, ak tu vám niečo spadne a hľadáte to dva dni, čo keď tam boli ľudia, čo keď tam bol niekto polomŕtvy? (Reakcia ministra.) No, nemôžem tlmočiť, čo mi tu hovorí pán kolega. Mal som to na jazyku, ale prehltol som pre dobro tejto krajiny, prehltol som toho lososa a ticho som sedel, radšej som sedel ticho, dobre, s našou východnou hranicou, pán minister, viete. Čiže chrániť a chrániť sú dva asi rozdielne, že jedna vec je, čo deklarujete, druhá je, čo naozaj robíte, a to s tým súvisí. Ak posilňujete teraz, kto čo môže a nemôže a za akú cenu, ja viem, že sa to niekomu zapáči. Vy neprijmete teraz, keď chcete chrániť, vy neprijmete hasičov, lebo hasičov nemôžte dať do ulíc, k hasičom sa nemôžte ísť chváliť ako s policajtami a nemôžte možno tie procesy tak odkomunikovať marketingovo ako s policajtami. Viete, ja mám aktuálne informácie, že napríklad, to som ani nevedel, že čo to tam máte s tými hasičmi, jedna vec, že majú dobré... (Reakcia z pléna.) Však k zákonu, veď ale my hovoríme o protiteroristickom, balíku protiteroristických opatrení, kde sa posilňujú možnosti aj policajtov, dobre? Však, Dušan, už vydržte, však to, užívajte si, už to za chvíľu skončí tak či tak, dobre? Ja len chcem pomenovať tú absurditu, že prečo sa do niečoho nepustí niekto a do niečoho sa pustí s vervou. Ja neviem, myslím, že máme 4 500 požiarnikov, z toho len 3 300, alebo koľko sú tí záchranári, tí, čo majú tridsaťosmičku biceps alebo koľko, hej. Tak vy asi o tom niečo viete. (Povedané so smiechom.) A ostatní sú v kanceláriách. A viete, čo je paradox? Že vám proviant, vám Jar alebo Pur na požiarnej stanici vydá majorka, osmičkárka. A tí chlapi, ktorí sú, čiže každý štvrtý hasič záchranár je vlastne, každý štvrtý hasič je civil, ale má už, teraz ste to zmenili, že sa stal, že sa stal v služobnom pomere, už má aj výsluhový dôchodok, a pritom v zásade zjednodušene to je pani, ktorá vydáva tým chlapom, ktorí zachraňujú, Jar alebo Pur. Prečo to hovorím? Že títo chlapi musia spať na požiarnych staniciach a platíte im 80 centov, mám pocit, že máte nejaký súdny spor. S tým sa nechválite, však? Všetci tu prezentujete požiarnikov ako vašu vlajkovú loď a jeden by nepovedal, že aké problémy tí chlapi majú, tí samotní požiarnici, že, že neviete s nimi, v zásade ako ich klamete a bohvie jak celý ten súd dopadne. Vy nezmeníte požiarnikov a nevyjdete v ústrety požiarnikom, lebo na tom sa nedá politicky asi tak urobiť body ako na policajtoch, však? V tom je problém, nie? Viete, ak niekto chce pomôcť, tak štatisticky, myslím, že to tu už niekto hovoril, že máme koľko policajtov, teraz ešte viac budeme mať policajtov, hej. Lebo už teraz ich máme, akože máme ich dosť, tie štatistiky, vy ich rozporujete, že kto zahrnie mestskú, ja, ja neviem, ja čo si prečítam, nehovorím, že to je Sväté Písmo, čo hovorím, ale zdá sa, že máme veľa policajtov. Dobre? Ja nebudem hovoriť, že máme piaty najvyšší alebo koľký, však to vy rozporujete, každopádne sa asi zhodneme na tom, že máme veľa policajtov, a vy napriek tomu idete dať ešte viacej policajtov. My máme málo požiarnikov, nám sa hovorí, že na tisíc obyvateľov jeden hasič. My by sme mali mať potom koľko? 5 500 požiarnikov by sme mali mať, nie? Máme 3 300, tých, čo skutočne vedia vytiahnuť hliníkový rebrík z Avie, hej, tých máme 3 300, tých profíkov. Tak tam máte málo, tam to asi nepridáte, tam to nepridáte, ale pridáte policajtom. Tak ja si dovolím tvrdiť, že, že taký hasič záchranár zachráni a pomôže niekedy častokrát viac ako policajt, ktorý je na križovatke. Pravdou však je, že aj títo hasiči sú poschovávaní po požiarnych staniciach, trénujú možno tam a čakajú na zásah, vtedy ich je vidno, vtedy ich oceníme, že sú. Kdežto s policajtami viete, viete stáť na križovatke, viete pustiť maják jak v Stupave pred Billou, nie? Proste to vizuálne, viete, klásť dôraz na vizuálne efekty je veľmi dôležité, hej. Keď zasadá NSDAP, či jak sa volá ten zjazd, vždycky mali otvorený oheň. Vždycky mali otvorený oheň. To bola základná podmienka. Nesmel byť zjazd, kde nebol otvorený oheň, lebo sa to vyhodnocovalo ako veľmi silné, vy údajne nemáte, ale niekde vám tam plápolá niečo možno cez obraz, lebo už asi z požiarnych predpisov si ho nemôžete dovoliť. Ale celé je to jeden proces, sofistikovaný proces, ako sa dopracovať k niečomu, že, že ovládnete tento štát a ľudia, ktorí vám budú stáť v ceste, sa stanú nepohodlnými a potom prípadne sledujte, že čo sa s nimi bude robiť. Nevadí. Pán minister, ja sa k tým požiarnikom ešte vrátim. Lebo ak je vaše, hasičský a záchranársky zbor je vaša vlajková loď, tak mám pocit, že má veľké diery v trupe, hej. Tých chlapov nechávate na tých hasičských staniciach, nedáte im ani stravné lístky, nedáte im nič. Darmo si sadnú do najnovšej tatrovky, aká existuje, keď nemá stravný lístok, lebo Zákonník ani nepozná v dvadsaťštvorke, ako môže mať tretí stravný lístok. Ale jesť treba aj ráno, keď sa zobudíte na požiarnej stanici, ale už nemôžte jesť, lebo lístok, nemáte nárok. Tam je veľa, veľa, by som povedal, otvorených položiek, o ktorých asi treba rozprávať, hej. Jedna vec je ísť sa odfotiť s nejakým hasičským autom a druhá vec je s tými chlapmi asi naozaj rozprávať a zistiť, že nie je všetko tak, ako sa javí, pán minister. Takže ak chcete chrániť, tak sa dá chrániť, naozaj tie formy chránenia sú rôzne. Niektoré sú poctivé, niektoré nepoctivé a ja by som teda upozornil na to, aby ľudia naozaj boli v niečom, niečom kritickí a analyzovali, že o čo v tejto krajine ide. Táto zmena, toto celé je účelový proces, účelový proces s jedným zámerom, je tesne pred voľbami, ja sa už nechcem, pán minister, veľmi opakovať, čo som tu ja už dvakrát hovoril: Ktorý iný parlament teraz zasadá a v chvate mení zákony? Ktorý? A ak, ak nezasadá, to znamená, že už zasadal predtým, to znamená, mali všetko v poriadku. Kde ste boli doteraz? Prečo ste vystavili takému ohrozeniu našich obyvateľov, keď teraz predkladáte zákony, lebo vravíte, že ich potrebujeme zmeniť a že to znamená, že doteraz boli nedokonalé? To znamená, kde ste boli doteraz? Tak ste mali prísť poctivo s tými návrhmi zákonov ďaleko predtým. Paríž nebol prvý teroristický útok. Teroristické útoky boli dávno predtým, činy, ktoré boli dokonca väčšieho rozsahu, hej. Kde ste boli doteraz? A už nehovorím o tom, pán minister, že ak vy teraz hovoríte, že naše zákony sú nedokonalé, preto ich treba meniť v skrátenom, neviem čo všetko možné, pätnásť naraz, lebo sú nedokonalé, tak potom ako je možné, že, to tu už aj kolega hovoril, ja sa k tomu pridávam, ako je možné, že potom sem budete lustrovať pomaly sýrske šesťročné dieťa, že či vie citovať žalm, a doveziete sem sfetovaného teroristu. To je podľa mňa prudko nezodpovedné, nie? Keď doveziete do krajiny, ktorá má nedokonalé zákony, a dnešným dňom už budú dokonalé, tak do tejto krajiny keď doveziete takýchto ľudí, to je podľa mňa, to je prudko nezodpovedné a to som veľký diplomat. Hej? Takže môžme hovoriť, možno to môže sa charakterizovať aj ináč. To sú asi fakty, nie? Či nie? Môžte rozporovať. Ja som sem žiadneho teroristu nedoviezol. Už výmenou za čo, hej, niekto už povie, dobre, zoberem jedného, ale tak dajte aspoň ropovod, hej, keď niekto zobere niekoho, lebo povie, ja tým mojim, mojim nešťastníkom, im to nevadí, nie, len ja to urobím za fotku. Viete, to je proste tá, tá hra, ktorú hráte, ktorá vám vychádza, hej, klamať telom viete a zdá sa, že ľudí to utlmuje. Ja neviem, no však niekde tomu koniec nakoniec bude. Dnešné hlasovanie o ústave bolo mimoriadne nebezpečné pre slovenskú krajinu, bolo mimoriadne nezodpovedné a nebezpečné pre slovenskú krajinu. Ďakujem.