Kolíková, Mária, poslankyňa NR SR (2024-09-20):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán generálny prokurátor, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, správa generálneho prokurátora možno zvyčajne prebehla skôr v podobnom štatistickom duchu, ako bola teraz prednesená, ale domnievam sa, že s ohľadom na udalosti, ktorých sme boli svedkami najmä koncom minulého roka a ktoré súviseli so zásadnou zmenou trestnej politiky a zrušením Úradu špeciálnej prokuratúry, že treba do toho vniesť viac. A nie je vinou, ja si myslím, že keď aj ďalšia debata teraz na pôde parlamentu možno bude vnášať viac politiky aj do debaty, ktorá tu bude prebiehať, že by to sem nenáležalo, lebo stalo sa jednoducho to, že samotná Generálna prokuratúra sa stala súčasťou politického súboja, aká trestná politika na Slovensku bude. A domnievam sa, že s ohľadom na to, ako sa aj generálny prokurátor postavil aj v minulosti k akýmkoľvek politikám, ktoré vlastne vlády robili a robil to veľmi aktívne. Ja si veľmi dobre pamätám veľmi, by som povedala až politický aktivizmus generálneho prokurátora v súvislosti s obrannou zmluvou. To má čo spoločné s trestnou politikou štátu? Čo to má spoločné s kľúčovou rolou, ktorú má mať generálny prokurátor? A to je osobitne vo veciach, ktoré súvisia so štátnou žalobou vlastne v trestných veciach. Nemalo to nič spoločné. Dokonca stretli sme sa tu s tým, že obranná zmluva bola porovnávaná s vpádom vojsk v roku ´68. S tým sme sa tu stretli. A tento politický aktivizmus, ktorý sa tu udial, kde si pýtal ešte generálny prokurátor, aby tu na pôde parlamentu sa k tomu vyjadril, vlastne ukázal, že generálny prokurátor chce byť súčasťou politického súboja. Lebo vtedy vošiel do toho politického súboja. A áno, vtedy vošiel do politického súboja na strane opozície. A vošiel do politického súboja na strane opozície, aj keď to súviselo napríklad so súdnou mapou a so zmenou súdov, kde kedy by sa, ak by sa generálny prokurátor správal tak ako teraz pri zásadnej zmene trestnej politiky, tak by akceptoval novú reformu súdov, nové územné, územnú pôsobnosť, ktoré majú súdy, na základe toho by sa proste urobila reforma aj prokuratúry. Nakoniec sám generálny prokurátor sa so mnou vtedy v rozhovoroch ako s ministerkou spravodlivosti jasne vyjadroval, že aj prokuratúra potrebuje zmenu, aj tie územné zmeny dávajú zmysel, ale nie, nie. Proste Generálna prokuratúra bola len a len kritická, akékoľvek rokovania, ktoré prebiehali za zatvorenými dverami, kde sme chceli akceptovať a aj sme akceptovali pri ďalšom návrhu súdnej mapy presne to, čo chcela Generálna prokuratúra pre prokuratúry, tak nakoniec ešte aj voči tomu sa postavila Generálna prokuratúra, že s ničím nesúhlasí. Takže ja som tu bola priamo svedkom aj priamo účastníkom toho, kedy generálny prokurátor vstupoval do politického súboja tam, kde by sme vôbec nečakali. Alebo dokonca, kedy vládna koalícia mala záujem o spoluprácu, tak nakoniec bola kritická voči všetkému navonok a vstupovala takto do politického súboja. A teraz, a súvisí to s rokom 2023, lebo vtedy sa zásadne zmenila jednak trestná politika, a ja sa vrátim aj k údajom, ktoré tu predniesol generálny prokurátor, ktoré ma naozaj nenechávajú chladnou. Nenechávajú ma chladnou. Jednak kvôli tomu, že v samotnej správe je uvedené, že zásadná trestná činnosť je majetková, majetková a z toho krádeže. A keď sa pri krádežiach zásadne zmení trestná úprava, a to skokovito, tak generálny prokurátor je ticho. Áno, vykrikuje tam, kde by sme nečakali. Ale tam, kde by sme čakali, že sa ozve, tak sa neozve. Neozve sa! To, že v tichosti tu vyjednával s členmi z koalície, nemožno, nemožno očakávať, že je to, čo by sa patrilo, kedy sa kľúčovo zmenila jednak štruktúra prokuratúry a jednak trestná politika. A nielen ohľadom toho, čo bude trestným činom, ale aj aké budú tresty, že sa zásadne zmenia trestné sadzby za korupciu, ale nielen to. Že veľmi dobre vedel, že nakoniec trestné činy, ktoré sú stíhané špeciálnou prokuratúrou, že budú premlčané, veľmi dobre to vedel. Veľmi dobre to vedel. A pre mňa je to... ja vlastne nerozumiem, čo sa stalo, úprimne, nerozumiem, čo sa stalo. Kde je ten Maroš Žilinka, ktorého sme zvolili za generálneho prokurátora, kde je? Lebo ja si veľmi dobre pamätám aj kritiku § 363 Marošom Žilinkom, ktorý bol adept na generálneho prokurátora, ešte vtedy špeciálny prokurátor, kde sa úplne inak staval aj k otázkam reformy prokuratúry. Veľmi dobre si to pamätám. Veľmi dobre si pamätám aj naše rozhovory o tom, aká by mala byť prokuratúra, aká by mala byť transparentná, aké zmeny sú v nej potrebné. Ale teraz vidím úplne iného Maroša Žilinku, generálneho prokurátora, úplne iného. Jednoducho vošiel do politického súboja a za svojho partnera si vybral koalíciu. Áno, tú, ktorá znižuje tresty za korupciu, a áno, aj tú, ktorá prepúšťa odsúdených za korupciu. Je to tak. Toho si vybral generálny prokurátor a nielen to. Ale aj v kauzách, kde ľudia čakali, ako dopadnú, tak sa rozhodol do toho vstúpiť. A teraz dajme bokom, ako posúdil, samozrejme, tie otázky a jednoducho vstúpil do toho a vstúpil do samotného trestného konania. Dajme tomu, že by sa tam možno našlo od stola, či by to nebolo dobré ešte trošku dovyšetriť, niekoho trošku dovypočuť, ale tu si jednoducho vstúpi potom zo strany generálneho prokurátora do tých samotných trestných konaní, ktoré by sa nemali diať. A už vlastne to samotné, to samotné, čo sa tu ukazuje, je, že prokuratúra jednoznačne potrebuje zásadnú zmenu, zásadnú zmenu. A rozprávať sa o tom, že generálny prokurátor má postavenie v zmysle ústavy, ktoré je nezávislé a nestranné, sa ukazuje, že je v niečom vlastne blud. Jednoducho generálny prokurátor vždy vstúpil do politických súbojov a jednoznačne tak robí dnes. A pre mňa úprimne je úplne nepochopiteľné, ako je možné, že generálny prokurátor nepovedal nič k zrušeniu Úradu špeciálnej prokuratúry. Že nič. Že je potrebná špecializácia. Že je vôbec špecializácia potrebná. Tak ako chceme mať lekára, ktorý sa venuje srdciam, keď chceme mať operáciu srdca, chceme kardiochirurga, tak chceme očného chirurga, keď chceme operovať oči, tak aj prokurátor predsa na to, aby bol zdatný a rýchly, a to nie je o tom, že teraz znevažujeme krajských prokurátorov, to vôbec o tom nie je, to nie je o tom, ale je to jednoducho o tom, že chceme mať rýchly rez. Rýchly, správny, presný rez. Lebo to je dôležité a vy to veľmi dobre viete, pán generálny prokurátor, v trestnom konaní. Dôležité je konať rýchlo, presne. Veď na tom sa určite zhodneme. Chceme zákonnosť. Ale je dôležité, aby štát bol pripravený bojovať so zločinnosťou. Aby ľudia, ktorí to robia, cítili podporu štátu a, samozrejme, v tom boli odborníkmi a boli lepší ako tí, čo sú kriminálnici. A preto je kľúčové, aby sme vlastne v mene štátu tam mali ľudí, ktorí sú jednoducho kvalifikovaní. Ale nielen tým, že vyštudovali trestné právo a vôbec právo a že chcú robiť prokurátora a že sú čestní a svedomití a že sa odborne pripravujú, ale jednoducho dáme im priestor, aby sa venovali tej oblasti, ktorú vedia dobre zvládnuť v nejakom čase, a v tom sa zlepšovali. Ale to, čo sa stalo, je, že tým, že sme zrušili tú špeciálnu prokuratúru, tak jednoducho tu organizovanú kriminalitu a áno, aj ten boj proti korupcii sme rozprášili po tých krajských prokuratúrach. A pre mňa je absolútne nepochopiteľné, že ste sa jednak neozvali, že vás nebolo počuť, že ste ani nechceli žiadny čas na to, aby sa na to špeciálna prokuratúra pripravila. Veď o tom sme mali aj výbor. Presne o tom sme mali. Prečo ste sa neozvali aspoň k tomu, že na ten prechod pri tej zásadnej zmene aj štruktúry prokuratúry treba čas? Že to proste nebudeme predsa po nociach baliť, tie spisy do áut, aby sa rýchlo preniesli. Že predsa tí asistenti na tej prokuratúre, prečo to mali robiť proste po nociach a v strese? Samozrejme, že chceli dodržať zákon, ale prečo? V koho je to prospech? No určite nie v prospech boja proti korupcii a zločinnosti. A je pre mňa absolútne nepochopiteľné, prečo tí prokurátori nemohli, nemohli im ostať všetky tie veci. Nielen tie, ktoré sú z konania pred súdom, ale, samozrejme, aj tie, aj tie, ktoré mali v prípravnom konaní. Veď prečo tie sa im zobrali? Prečo? Ja som na to nedostala žiadnu odpoveď, keď sme mali výbor. Vaša odpoveď bola, že ste chceli dať zadosť tomu, čo chcel zákonodarca a vláda. Ako ja úprimne, ja som bola veľmi prekvapená. Si predstav, že by to išlo vlastne proti podstate samotnej zmeny. Proti akej podstate? Vláda chcela zmenu prokuratúry. A ja som sa opýtala vtedy, že či teda ste súhlasili s tými dôvodmi. Tomu ste sa trošku vyhli, tej odpovedi, pretože ak ste chceli dať teda zadosť, tak ste vlastne, tak ste vlastne doznali, že podľa vás celá špeciálna prokuratúra bola systémový problém. Ale vy ste toho boli hrdou súčasťou, hrdou súčasťou. A tu vás malo byť počuť. A to vôbec neznamená, že keď som teraz kritická k tomu, ako ste tu boli ticho a že tie veci prešli na krajskú prokuratúru, že si myslím, že na krajských prokuratúrach sú neodborní. To si vôbec nemyslím. A nikdy som to nepovedala. Ani že sú nekvalifikovaní. Ale jednoducho nezoberiem predsa už rozpracované spisy a veci tým, ktorí sa im venujú. Jednoducho to nedáva absolútne žiadnu logiku, absolútne! Všetci veľmi dobre vieme, že k prieťahom dochádza vtedy, keď sa menia osoby, ktoré sa tým veciam venujú, či sú to sudcovia, či sú to prokurátori, či sú to vyšetrovatelia. Ak do toho teda zasiahne štát, aby k tej zmene došlo, znamená, že chce prieťahy. A vy ste mali priestor, vy ste mali naozaj priestor tomu zabrániť. Mohli ste to aspoň tým prokurátorom nechať, ale neurobili ste to. A teraz nakoniec sám čelíte námietkam so strany aj Európskej komisie, ktorá sa na to pýta a nechápe. Nechápe, že došlo k zrušeniu špeciálnej pro... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)