Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-01-29):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia. Dovoľte aj po tejto oslavnej óde niečo povedať a možno nie až v takom slávnostnom duchu a všeobjímajúcom, ako drobné poznámky. Skôr, ako poviem ešte jednu vec, pán minister, chcem vám povedať, že dneska o jedenástej bude schválený zákon, ktorý bude mať dopad aj pre vás ako pre vašich, váš policajný zbor pod, ktorý patrí pod váš rezort, že keď niekde v nejakom meste bude nejaký chlapík v divnom aute mať divnú prevádzku a bude tam predávať semená, z ktorých neskôr vyrastie marihuana, tak už mu nemôžete nič. To je výsledok dnešného rokovania o zákone, ktorý tu pred chvíľkou doniesla pani Zvolenská. Je to predpotvrdené aj botanikom, ktorý už tu nie je, ale aj kolegyňou, ktorá potvrdila v zásade, že neexistuje rozdiel medzi konopou siatou, indickou, proste, ak chcete a máte záujem, skúste si to zistiť, v zásade to hovorí presne to. Čiže, ak z toho semena bude marihuana a tí policajti to budú vedieť, tak nemôžete nič, to je celé. Čo sa týka tohto návrhu zákona, hovorí sa medzi ľuďmi, že ak chceš stratiť kamaráta, požičaj mu peniaze. Že jeden z najúčinnejších spôsobov, ako prísť o kamaráta, je požičať mu peniaze a naviažem na to, čo povedal môj predrečník. V zásade sa vylúčil, povedal, že Bohu na slávu a blížnym na pomoc, združili sa dobrovoľne a bezplatne pomáhali, no však v tom je to čaro. V tom bolo. Ak teraz im idete požičať peniaze, alebo dostávate to do roviny, tak môže to práve naopak celé skončiť úplne ináč, ako sme si pôvodne mysleli. Čiže dovoľte mi len malé, malé upozornenia dať, že či náhodou to nemôže aj skončiť ináč ako plesom „Hoří má panenko“. (Povedané so smiechom.) Malebný, mi to pripomenulo, keď som tento zákon, že to presne sa tu hodí. No viete, ja tu identifikujem a robia to dobre, to treba zase uznať. Tu bol zákon o protifašistických bojovníkoch, teraz je tu zákon o dobrovoľnej požiarnej službe. Nuž skôr, kým tu bude zákon o včelároch, o holubároch a neviem ešte o kom, tak k tomuto zákonu nezdieľam teda až tak úplné to nadšenie, ktoré tu tlmočil tak slávnostne pán župan, ale nehovorím, že je úplne zlé. Ale nezdieľam tak úplne to nadšenie, lebo možnože to naopak môže skončiť, skončiť o niečom inom. Nie celkom tomu rozumiem, ale však asi v tejto krajine netreba všetkému rozumieť. Nerozumiem ani tomu, že čím viac tuná sú ľudia, ktorí čím viac minú, tým viac ušetria. Čiže už tento návrh zákona zakladá nároky niekde na úrovni 5 miliónov korún. Už keď je to teraz 5 miliónov, tak vám garantujem, že to na konci bude radovo viac. Keď je to teraz priznaných 5, tak na konci dňa to bude úplne niekde inde. Ak teraz je niekde iks ľudí, ktorí čakajú na tento zákon ako na spasenie a nemám z toho dobrú obavu, lebo miniete, minie sa to, čo kvôli čomu sa tí ľudia združili, kvôli čomu boli ochotní robiť tie preteky, kvôli čomu urobili plesy v dedinách, zrazu do toho vsuniete ten cudzí prvok toho, že už to má zákon, už môžeš ísť pýtať peniaze, dokonca máš nárok pýtať peniaze a ten, to, na základe čoho to bolo postavené, sa celé vytratí. A čo sú to už nejaké paradesantné jednotky? Viete, tam aj v tom ustanovení zákona sú ustanovenia, že na základe zmluvy, trebárs aj s vami, so župou, títo požiarnici u vás môžu vykonávať iné úlohy, ktorými ich poveríte. No čím ich poveríte? Ja neviem. Poveríte ich čím? Čím sa dajú poveriť takéto jednotky, viete? (Reakcia z pléna.) No veď ale tak to je úplne z tela zákona, ale prečo ešte iné úlohy? Však to máte, v zákone máte, že okrem tých úloh zo zákona o ochrane pred požiarmi, môžete ich poveriť inými úlohami. Tomu nerozumiem. Akými úlohami ich chcete poveriť? Čo budú, ja neviem, chodiť počúvať do krčiem, alebo, alebo, viete, ale je to tam, aj na úrovni župy, aj na úrovni štátu a za náhradu. To je presne to, že na konci dňa z toho, z tých nadšencov, z tých ľudí, ktorí generačne sa tomu venovali, ktorí leštili tú striekačku, ktorí sa boli schopní vyzbierať na guláš, zrazu do toho vsuniete ten prvok toho, že však to treba ísť na Ministerstvo vnútra pre peniaze. Otváram to ako vec, ktorá neviem, kde žijeme, na konci dňa to tak môže, môže zostať. Že neviem presne teda, že ktorými inými úlohami, ale ešte k tejto veci dovoľte povedať aj takú skutočnosť, počkajte, kde som to tu mal poznačené, že môžem prípadne aj skončiť, nemusím, áno, dobre hovoríte, že nemusím to rozťahovať, netreba. Ja nehovorím, že ministerstvo, alebo vôbec ten popud je kvôli tomu, že teda máte pod kontrolou poľovníkov, teraz budete mať zapichnutú vlajku u požiarnikov a na výbore sa hovorilo o 90-tisícoch, tuná sa hovorí o 35-tisícoch, no tak či onak, je to veľké množstvo ľudí, ktorým keď odkážete, že boli sme to my, ktorí sme vám dali zákon, však dajte im zákon, len aby ste nevyliali, aby ste to nepokazili. Lebo ak doteraz niečo takto plus mínus fungovalo, tak len tým, že chcete zapichnúť vlajku, že boli ste to vy, SMER, vy, Robert Kaliňák, vy a pán župan tou oslavnou rečou potvrdil, aby ste nakoniec tú schopnosť tých ľudí ísť niekde zadarmo nepokazili. Lebo on už potom povie, ja zadarmo nejdem, vážení. Však prečo, no však máme zákon. A už je to kde? Ja nejdem, ja nemám uniformu, ja nejdem, nedali nám to. Tam sú ešte aj ďalšie otázky, ktoré sa s tým otvárajú, že s týmito paradesantnými jednotkami, ak by som ich takto v určitom momente mohol nazvať, či niekto aj zvažoval tú skutočnosť, že tie nároky na štát nemôžu byť aj v inom. Čo keď sa tým dobrovoľným hasičom niečo stane? Lebo asi štátny hasič je chránený pracovnou zmluvou, má neviem čo všetko a čo keď sa tomu dobrovoľnému na pokyn štátu niečo stane? To je znova tu rituálne, ako už chodíte voziť hore dole, tak to znova budeme proste aj tých možno slabo vyškolených, možno len z nadšenia ľudí, možno aj fyzicky nie tak pripravených, ale s veľkou chuťou a potom, no však, stalo sa, nešťastia sa stávajú. Nechodí po horách, chodí po ľuďoch. Potom kto bude zodpovedný, kto potom? Budete sa tu takto okúňať, potom, keď sa to bude hodiť, tak pôjdete odškodňovať, keď sa to nebude, viete, to sú veci, ktoré sa s tým otvárajú. Ja verím, že možno v záverečnej reči pán minister povie, že úplne zlé, že tie nároky neexistujú, žiaden právny titul, ktorý by mohol zniesť nejaký požiarnik, dobrovoľný hasič, ktorému sa niečo pri výkone tohto, týchto skutočností na základe poverenia štátu alebo na základe rozkazu alebo poslania stane, že nemôže, nezakladá mu to žiaden nárok na odškodnenie, na nič. Neviem. Nezdieľam to úplné nadšenie, ale nehovorím, že tých ľudí netreba oceniť. Viete, niekedy je pamätná tabuľa na kriedovom papieri viac ako peniaze. No tie peniaze, toto je, viete, pokiaľ vašou jedinou schopnosťou zaujať, je len dať peniaze, tak dávajte, ale viete, to vám aj hociktorá marketingová knižka, nemusia to byť od top autorov, to sú aj takí, čo už prekopírujú na trikrát, tí zvyknú povedať, že niekedy menej je viac. Niekedy možno stačí tá spoločenská úcta, ten rešpekt, ako vniesť ten prvok do toho, že dajte im peniaze a už sa rozhádajú načisto, a už budete mať v jednej dedine zbory dva. Nakoniec zistíte, že ani jeden nie je akcieschopný. Nezdieľam to nadšenie a nezdieľam tú výzvu, že pomaly všetci máme zahlasovať za to, aby tento zákon prešiel. Ďakujem.