Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-09-09):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia. Z ktorého konca to načať, aby som mal pocit, že to malo zmysel? A teda aspoň pre mňa. Obzvlášť po tak skvostnom predrečníkovi, ktorý naozaj sa odhalil. Pán minister, je to presne váš svet. Proste vianočný príspevok je kreatívne riešenie, je presne váš svet. Presne. To ste vystihli. Viete, to je tá schopnosť tej mentálnej skratky, že proste sústredíte, vyextrahujete niečo do dvoch-troch slov, sa to podarí. Podarilo sa vám to. Treba zatlieskať, naozaj. Vianočný príspevok je mimoriadne kreatívne riešenie. To sú iba niektoré krajiny, kde toto minister môže povedať. V iných krajinách by to možno nedopovedal, by ho zahádzali topánkami, tuná sa nič neudeje. Mám pocit, že vám aj tlieskali. Je to totálne, ale totálne nepochopenie toho, ako svet funguje. Svet funguje tak, že sa vytvárajú hodnoty a z vytvorených hodnôt môžete použiť nejaké matice, nejaké algoritmi na rozdeľovanie. Nemôžte rozdeľovať niečo, čo ste nevytvorili. A vytvárate tým, že podporujete kreativitu, čo vy nerobíte. Vy zabíjate túto spoločnosť, lebo v tejto spoločnosti nevyhrávajú najlepší. Tu najlepší sú už dávno preč. Tu zostali len všelijakí lúmeni, lúzri, všelijakí nýmandi, ktorí sú vám napchatí tam, kde treba, a vyhrávajú všetko. A sekundárnym dôsledkom toho je, že tá krajina vyzerá, ako vyzerá. Že stratila drajv, že tu nie sú ľudia, že tá spoločnosť je otrávená, že tu je toxická spoločnosť, že ľudia už nevedia nič. Všetci sú už, ani sa im nechce už pomaly o tom rozprávať. Dneska ste to vystihli, pán minister. Dneska sa vám to podarilo, dneska ste povedali, že vianočný dôchodok je kreatívne riešenie. Türkmenbaşi by to možno nepochopil, to neviem. Viete, ale viete, prečo ste to urobili, že ste to povedali, že sa nič neudeje? Viete, prečo vám zobrali, vám a nám zobrali desať zákonov? Viete, prečo toto dávajú v skrátenom konaní? Tu do nekonečna budete opakovať, že to preto, lebo nemajú rešpekt. My nemáme moc, lebo vo voľbách vyhrali oni, ale my môžeme mať rešpekt. A nemáme. A oni vedia. Oni presne vedia, že zobrali sme vám desať zákonov. Čo urobí časť opozície? Zopár hysterických vyjadrení, zopár vecných vyjadrení. Koľko, dve alebo tri tlačovky budú vo vestibule? To je všetko. To je všetko. Tam to skončí. Preto to urobili, preto to urobia aj na budúce. Našou jedinou šancou je si prinavrátiť rešpekt. Ja neviem, či si fandím alebo nefandím, mne ste sa báli siahnuť na môj návrh o majetku obcí, čo?! By som prskal. Bolo to preto? Alebo prečo ste na môj nesiahli? V tom je naša jediná šanca. Nemáme moc. Tú budeme mať po 2016., ale rešpekt si môžeme vybudovať. Ale nevybudujeme si ho takýmto spôsobom, ako to robíme teraz. Lebo presne toto nám to oni tuná takto vracajú. A vedia, vedia, že tu môžu povedať hocijakú hlúposť, nič sa neudeje. Vedia, že tu môžu hovoriť hrubozrnné, ale naozaj hrubozrnné blbosti, nič sa neudeje. Prosím vás pekne, my sme boli na výjazdovom zasadnutí výboru, ale ja, ja si to rozdelím, i keď tu veľa ľudí utieklo. My hovoríme teraz o procedúre, nie o tele zákona, budem sa snažiť byť v tomto korektný. A čo chcem ešte povedať? Na výjazdovom zasadnutí nám prezentovali kynológov, kynologické činnosti. A tam sa jeden poslanec pýtal, že ten, ten štatista, čo ho hryzol, že či ho pozná. Áno, že on ho pozná. No ale či to ten pes nerieši, že toho človeka pozná a potom ho akože hryzie. A ten psovod vraví, že on to nerieši, on dostal pokyn. Som si pomyslel aj povedal: poslanec SMER-u. Viete, to je to. Potom sme mali ďalšiu situáciu, kde ten istý pes pri tej prezentácii vyhľadával, čo mal vyhľadávať, a našiel, a za to dostal nie čokoládku, nie, lebo možno sa šetrí, ale dostal, že naučené sú tie psy, že aport. Že proste je bezcenný, že im hodí loptičku a to psíča sa, chúďa, tešilo, že aportovalo. A sa pýtam, že či to stačí. Že áno, že ten pes je rád. A ja vravím: volič, slovenský volič. Som si pomyslel, naozaj je to tak. Mne to je ľúto a ja nebudem ten, ktorý tu bude rozoštvávať, ja len budem hovoriť, že mne je ľúto, vážení. Mne ja naozaj ľúto, že vy sa dáte a kopa ľudí sa v tejto krajine dá kúpiť ako to psíča, ktoré aportovalo tú loptičku za to, že hľadalo, čo malo nájsť. To je presne o tom. To nie je kreatívne riešenie, ten váš vianočný príspevok, to je hrubozrnný, hrubozrnný nesystémový prvok, bezcharakterný, chrapúnsky prvok, urážajúci dôstojnosť. To je vianočný príspevok. To je tých, to tých sedem či osem euro ste tým ľuďom mali dať do bežného dôchodku. Toto robia presne typologicky určité skupiny, ktoré proste to majú aj zmapované, aj je to vyhodnotené, že v konečnom dôsledku nás to udržiava pri moci. Bezcharakterné, chrapúnske, bezškrupolózne, všetky prívlastky, ktoré existujú, si tam dajte. Vy ste tomu dneska ešte dali korunku, že aj tvorivé. To je sen! Bezcharakterné, chrapúnske. Celý vianočný. Vážení dôchodcovia, prosím vás, neverte týmto ľuďom aj s tým vianočným dôchodkom, neverte, že, tej almužne, ktorú vám pred Vianocami dajú, že to je systémové, že to ich opatrenie. To nie je. To nebudem tu hovoriť o tej karikatúre povestnej, ktorá to krásne vystihovala. Vy ste mali mať dávno vyššie dôchodky, vážení dôchodcovia, dávno vyššie dôchodky ste mali mať, lebo vy ste si na ne vyrobili. A viete, prečo ich nemáte? Lebo sa peniaze tratia cestou. Peniaze sa tratia cestou, o tom ešte budeme rozprávať. Už ste stratili, čo ste mohli, ešte ani v taške ste nemali. Aj tú ste stratili. Ako psom hádžete tie vianočné dôchodky a necháte si tu zatlieskať. Kto je tu z tej jednoty? Čo to tu je tá Jednota dôchodcov? Vám sa tiež čudujem, jak ste tu, prosím vás. To je urážajúce. Moja mama posiela to jedno euro. Tu vám ho dávam. To je urážajúce, urážajúce je to, že tlieskate tomuto. To je nesystémové. Čo to je za opatrenie? Vy ste mali mať dávno vyššie dôchodky. Tých 75 euro, teraz 82 euro, to je koľko? Sedem euro mesačne. To ste dávno mali mať vyššie tie dôchodky o tie peniaze. A nie sa tu, spínať ruky do neba a ďakovať tuná kolegom za tvorivý nápad vianočného príspevku. A oni s týmto, nechajú, im to robí dobre, oni si nechajú tlieskať za tento bezcharakterný a ešte budú hovoriť: však to nezrušili. Jasné, lebo to sa zrušiť nedá. V tom je tá politika, že to sa zrušiť už nedá, keď ste to urobili. Vy ste sa na tú cestu vydali chrapúnsky. A už sa to zrušiť nedá. Už to treba len nejakým spôsobom dokonať. Aspoň neurážajte. Tým ľuďom... Nepýtajte si potlesk, prosím vás, nepýtajte si potlesk. A vy, dôchodcovia, netlieskajte, lebo je to urážajúce vašu dôstojnosť. Vy ste tie dôchodky dávno mali mať o tú sumu zvýšenú v bežnom každom dôchodku, ak nie viac. A budete to raz mať. Nespokojte sa s omrvinkami zo stola, ktoré mliaskajú tak, že to počuť do Bruselu. Prosím vás, žerú, mliaskajú tak, že to počuť do Bruselu. Z Bruselu sem došli, čo to tam stvárate. Čo spadne zo stola, zdvihnú, donesú sem a povedia: tlieskajte nám. Je to o vašej dôstojnosti. Toto je dôstojnosť, to jedno euro? Tých dvanásť eur, 12 celá 26 centa je dôstojnosť človeka v tejto krajine? To jedno euro mesačne deleno 12, toto je dôstojnosť človeka? Toto vám moja mama posiela (rečník hádže spomínanú mincu na predkladateľa), pán minister, si zoberte. Toto je dôstojnosť človeka?