J. Burian, poslanec: (2005-09-27):
Ja chcem povedať, že tento materiál je identický a v tom materiáli som vyčítal hlavne to, že sa zaoberá veľmi procesne plnením Maastrichtských kritérií. Ja tvrdím, že plnenie Maastrichtských kritérií je len podmienkou a nie reálnou výhodou vstupu alebo skorého vstupu do menovej únie. Myslím si, že tento materiál nemal byť len, by som povedal, odozvou alebo určitým spôsobom hodnotením rizík Maastrichtských kritérií a ich, by som povedal, ladenia, do akej miery je Slovensko pripravené na to, aby zabezpečilo plnenie Maastrichtských kritérií, lebo si myslím, že krajiny, ktoré nie sú práve v Európskej menovej únii, a krajiny, ktoré vôbec nie sú v rámci Európskej únie, každou ambíciou krajiny je v podstate plnenie takých kritérií, aby zabezpečovalo plynulý ekonomický rast, aby zabezpečili schodky, ktoré sú v súlade, by som povedal, s nejakou filozofiou nezaťažovania rozpočtu, alebo, dá sa povedať, so zodpovednou úlohou vlády v oblasti finančnej alebo fiškálnej a menového riadenia. Preto si myslím, že tento materiál má len statickú podobu a tá statická podoba vychádza doslova z hodnotenia Maastrichtských kritérií. Dá sa povedať, že 90 percent materiálu hovorí o tom, akým spôsobom, alebo ako plní dnes Slovensko Maastrichtské kritériá, ako je pripravené, aký sa očakáva vývoj, aké sú riziká. Ja si osobne myslím, že by sme sa mali zaoberať tiež pozíciou výhodnosti vstupu do Európskej menovej únie, a myslím si, že veľmi málo sa o tomto rozprávalo, a ja osobne si myslím, že vstup Slovenska do Európskej menovej únie by mal byť v čase, keď je Slovensko na to pripravené, ale keď vyvážia alebo prevážia výhody nad nevýhodami vstupu alebo skorého vstupu Slovenska do menovej únie. Určite pri študovaní tohto materiálu sa človek dozvedel o ambíciách Slovenska, ale už málo sme sa vlastne dozvedeli z tohto materiálu o tom, aké dopady sa očakávajú, povedzme, v sociálnej oblasti dopadov na ľudí, ako to bude s rastom cien, ako bude možno ovplyvniť infláciu, povedzme, vstup do menovej únie, ako, povedzme, sú skúsenosti z európskych krajín, ktoré vstúpili do menovej únie, aké boli vysoké cenové nárasty. Myslím si, či pripravenosť Slovenska a, povedzme, chyby, ktoré boli v čase vstupu týchto krajín do Európskej menovej únie, či sme sa poučili, eventuálne či obdobné očakávania sú aj u nás. Pokiaľ máme informácie o tom, všeobecné informácie o tom, aký rast bol cien alebo nárast cien v rámci krajín, ktoré vstupovali do menovej únie, dá sa povedať, v oblasti či už služieb, alebo iných náležitostí bol veľmi vysoký. Odhadovalo sa v niektorých krajinách päť, inflácia išla viac ako o 5 percent. Cenové nárasty v niektorých službách boli 20 a viac a myslím si, že toto je veľmi dôležité. Oblasť sociálna, by som povedal, tu by bolo treba povedať, ako tí ľudia po zmene eura, ja si dnes neviem  predstaviť tú presnú sumu, alebo teda, by som povedal, pri akej cenovej parite vstúpi Slovensko do Európskej únie, ale ak odhadujeme nejakú pozíciu podľa dnešnej situácie, tak musím povedať, že máme hmotnú núdzu, ktorá je na úrovni 35 – 40 eur, eventuálne sociálna záchranná sieť nech je na úrovni, ja neviem, 80 eur, proste sú to strašné, by som povedal, tieto sumy a ja neviem v očakávaní ľudí, ktorí možno si myslia, že vstupom do Európskej únie niekto, povedzme, získa podstatne viac, ale myslím si, že to sú veľmi nízke základne, s ktorými vstupujeme. Nehovoriac o tom, že Slovensko má jednu z najnižších miezd alebo najnižšiu mzdu, priemernú mzdu v rámci pristupujúcich krajín v parite kúpnej sily, čo sa týka HDP na obyvateľa a tak ďalej. Čiže mne v tomto prípade chýbajú práve tieto dopadové štúdie na to, akým spôsobom, povedzme, sa odzrkadlí, alebo aké očakávania sú a, povedzme, aby sa tým ľuďom jasne vysvetlili všetky pozitíva alebo negatíva. Prečo, povedzme, krajiny Vyšehradskej štvorky uvažujú o vstupe v rokoch 2010, 2012, preto neuvažujú, povedzme, o takom rýchlom vstupe ako Slovenská republika. Je otázka, že dnes ideme napĺňať Maastrichtské kritériá a dnes máme, povedzme, keď si rozoberieme Maastrichtské kritériá, dnes máme deficit verejných financií 3,5-percentný v očakávaní toho, že sa bude započítavať dôchodková reforma do deficitu, čo bude tvoriť asi 2 percentá z HDP. Je otázka, kde tieto peniaze nájdeme, či to bude len zo zlepšenej ekonomiky, či to bude len zo zvýšených príjmov Slovenskej republiky, či nebudeme musieť pristúpiť k ďalším, by som povedal, reštrikčným opatreniam, ktoré možno ovplyvnia časť možno sociálnych výdavkov, výdavkov, ktoré sa týkajú, povedzme, infraštruktúrnych sietí, ktoré určite sú veľmi dôležité preto, aby Slovensko vstúpilo ako plnohodnotný hráč na tomto trhu, aby jednoducho nebola len západná časť Slovenska, povedzme, nejakým spôsobom priblížená tej Európskej únii, ale aj tá východná časť. Myslím si, že o to, čo sa, by som povedal, domáhame, aby sa proste vytvorili na to podmienky, aby jednoducho ten rovnomernejší vývoj Slovenska bol už vzhľadom na to, že sú obrovské regionálne rozdiely. Čiže tieto, by som povedal, konzekvencie mne v tomto materiáli chýbajú. A zase len opakujem, myslím si, že je veľmi dôležité, aby tieto výhody a už aj prezentované výhody, že vstup do Európskej menovej únie zvýši HDP o 1 percento. No, myslím si, že by to bolo treba rozmeniť viac na drobné, lebo osobne si myslím, že nie je to celkom asi v tej rovine, by som povedal, matematickej alebo, by som povedal, dokázateľnej plus také úvahy o tom, že tým, že vstupujeme do menovej únie sa vyrieši, že nebudú kurzové rozdiely. No, osobne si myslím, či ten zisk bude mať finančná inštitúcia alebo ten podnikateľ, stále je to predmetom zdanenia konkrétnej firmy alebo konkrétneho podniku, alebo konkrétnej finančnej inštitúcie. Čiže o tom, že nebudú kurzové rozdiely, to, by som povedal, nedeklarujem tú najväčšiu výhodu, nehovoriac o tom, že slovenské úrokové sadzby a úrokové sadzby v rámci Európskej únie sa už vlastne vyrovnali a nejaký úrokový diferenciál významný medzi slovenskou korunou a eurom nie je, takže myslím si, že aj prípadné  „hedžovanie“ podnikov alebo firiem, poistenie si kurzu do budúcnosti dáva predpoklad na to, že významné kurzové rozdiely už v dnešnej dobe alebo v predchádzajúcom období by nemali byť, dokonca si myslím, že v predchádzajúcom období exportéri využívali práve úrokový diferenciál medzi slovenskou korunou a eurom. Takže si myslím, že nejaké významné zmeny v tejto oblasti by tiež nemali, by som povedal, postihnúť ani podnikateľskú časť. Tu je ale veľmi dôležité na tom, akým spôsobom sa zadefinuje centrálna parita. Ak som sa správne dočítal, možno pán minister to upresní, ale vychádzal som, že Slovensko by malo vstupovať vo fluktuačnom pásme ako jedna z krajín, kde by tá presná cena alebo tá parita, centrálna parita by mala byť určená v deň alebo teda v čase vstupu do Európskej menovej únie. Takže si myslím, že veľmi dôležité pre exportérov a zároveň aj pre importérov je veľmi dôležité, v akej cenovej parite vstúpi Slovenská republika, pri akom kurze, ako bude toto ovplyvňovať ďalšie konanie. Osobne si myslím, že tieto úvahy sú veľmi diametrálne rozdielne, sú rozdielne až od sumy 30 korún až po sumu 35 korún alebo 37 korún, proste  sú to veľké rozdiely a ja si osobne myslím, že je veľmi náročné, by som povedal, hľadať tú rozumnú mieru toho, akým spôsobom bude tá miera, jednak akým spôsobom bude to určovať, ako bude centrálna banka do toho vstupovať, aké budú výsledky Slovenskej republiky do budúcnosti a tak ďalej. Ak teda tá centrálna parita alebo ten kurz výmenný sa určí, by som povedal, podhodnotený alebo nadhodnotený, vychádzajú z toho určite konzekvencie, ktoré môžu vyplývať z napredovania Slovenska. Osobne si myslím, že táto téma je veľmi obsiahla, a myslím si, že ani pozornosť, by som povedal, ctených kolegov, nie je významná, určite po 12.00 hodine každý má obedňajšiu prestávku. Ja si osobne myslím, že to je taká vážna téma, o ktorej by bolo nutné sa baviť, že nie je, by som povedal, alebo je dehonestujúce, že sa to realizuje pred poloprázdnym publikom. Ďakujem pekne za pozornosť.