Petrák, Ľubomír, poslanec NR SR (2020-04-23):
Ďakujem pekne za slovo. Budem pokračovať, dámy a páni, ak dovolíte, v prerušenom vystúpení, ktoré prerušila obedňajšia prestávka. Keďže veci, ktoré sa týkali otázok politických, financovania a priorít, keďže školstvo nie je prioritou pre túto vládu, pán premiér aj pán minister financií počuli, čo som, čo som veľmi rád. Môžme prejsť aj k vecným otázkam. V programovom vyhlásení vlády sa hovorí o optimalizovanej, o optimalizovanej sieti škôl a chcem dať do pozornosti všetkým, že v inej časti tohto programového vyhlásenia sa hovorí o zachovávaní malotriednych škôl predovšetkým na území jazykovo zmiešanom a hovorí sa o tom, že na tomto jazykovo zmiešanom území sa budú aj vytvárať slovenské školy, nakoľko slovenské obyvateľstvo tam tvorí jazykovú menšinu. Čiže moja otázka úplne prirodzená na pána ministra je, ako chce optimalizovať sieť škôl predovšetkým malotriednych, lebo optimalizácia znamená predovšetkým rušenie malotriednych škôl, keď na druhej strane posilňuje vytváranie aj škôl jazykových menšín a posilňuje vytváranie škôl slovenskej menšiny na tomto území? Budem hovoriť o ďalšom kroku, ktorý sa týka financovania, financovania škôl. Musím povedať, že nebudem všetko len kritizovať, lebo krok, ktorý hovorí o tom, že zváži zjednotenie financovania škôl a školských zariadení pod ministerstvo školstva, je vec, pokiaľ vláda s týmto krokom príde do parlamentu, s istotou takýto krok sme pripravení aj podporiť. Omnoho závažnejší problém z hľadiska financovania je otázka vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve. V programovom vyhlásení vlády sa hovorí, že prístupnosť k ranej starostlivosti a predprimárnemu vzdelávaniu má byť zabezpečené podľa potrieb detí, rodičov a komunít, v ktorých žijú. V princípe by sa s týmto tvrdením dalo súhlasiť, ale na druhej strane to znamená otvorenie predprimárneho vzdelávania pre komunitárne vzdelávanie, pre individuálne domáce vzdelávanie, a dávam do pozornosti, že podľa nášho názoru potreby komunít sa vždy nerovnajú potrebami spoločnosti a nevytvárajú podmienky pre jej kohéziu, ale skôr vytvárajú podmienky pre vznikanie rozporov v spoločnosti. Čiže s týmto, s touto časťou programového vyhlásenia s istotou máme, s istotou máme problémy. V programovom vyhlásení vlády sa ďalej hovorí, že je potreba dobudovať kapacity materských škôl tak, aby sa postupne dosiahla zaškolenosť aj detí nižšieho veku a hovorí sa o nárokovateľnosti miesta v materskej škole, s čím v zásade nemáme problémy z princípu, ale upozorňujeme a tvrdíme, že na toto táto vláda s istotou peniaze mať nebude, nakoľko ani zabezpečenie povinnej predškolskej výchovy od piateho roku veku dieťaťa nie je pri nastávajúcich ekonomických podmienkach spôsobených koronavírusom a poklesom ekonomiky vcelku reálne. Aj toto bude potrebné oddialiť. To znamená, že toto je absolútne nereálna úloha. A úplne v rozpore s týmto, s týmto záväzkom alebo s touto požiadavkou je tu otázka, že vláda zváži možnosť poskytovať príspevok zákonným zástupcom pre dieťa od troch rokov. Tak sa idem spýtať: ideme budovať kapacity materských škôl, ideme posilňovať domáce vzdelávanie, ideme posilňovať komunitné vzdelávanie v materských školách, ideme posilňovať vznik a rozširovanie súkromných materských škôl, čo vyžaduje obrovské finančné prostriedky, alebo na druhej strane ideme vyplácať príspevok zákonným zástupcom od troch rokov veku dieťaťa, čo vyžaduje ďalšie finančné prostriedky? A v tom prípade sa kapacity budú budovať úplne zbytočne. Čiže toto je, toto je opatrenie, ktoré hovorí o vnútornom rozpore, ktorý je v programovom vyhlásení vlády. Základné a stredné školstvo. Téza, že sa vláda chce posunúť od zvyšovania množstva vyučovacích hodín ku kvalitnému vzdelávaciemu času. Otvorí sa diskusia o zvyšovaní kvality školy spojená s vyhodnocovaním efektívnosti vynaložených prostriedkov. V princípe opäť, ak sa chcem v tomto nájsť, tak sa nájdem, lebo podpora kvality vzdelávania je úplne jednoznačná. Čo dávam úplne do pozornosti, sú veci, ktoré tu pán minister školstva v uplynulom volebnom období desiatky krát pripomienkoval a hovoril, že je potrebné zvýšiť autoevalváciu v školách, externé hodnotenie škôl, posilniť monitor 5, monitor 9, možno rozšíriť testovanie po každom roku, aby sme videli prírastok vedomostí žiakov a toto, čo je napísané v programovom vyhlásení, nehovorí o žiadnom z týchto krokov, nehovorí o záväzku, nehovorí o potrebe, ale hovorí o otvorení diskusie. Absolútne, absolútne nedostatočné a v rozpore s predchádzajúcimi tvrdeniami, ktoré tu pán minister mal na tomto mieste, kde stojím dnes ja. Ďalšia časť programového vyhlásenia je venovaná navýšeniu odborných a špeciálnych školských pedagógov, pedagogických asistentov priamo na školách. Podpora navýšenia špecializovaného personálu je oprávnenou požiadavkou a budeme ju podporovať, ale nesúhlasíme s tým, aby každá škola mala svoj personál. Dôvod je úplne jednoduchý. Priemerná veľkosť školy, základnej školy na Slovensku je zhruba 200 detí. Je veľké množstvo škôl, ktoré majú menej ako 150 detí. Dôvod je úplne jednoduchý, lebo týmto jednoduchým krokom si zvyšujú normatív zhruba na 1,2 – 1,5-násobku, podľa toho, koľko je detí, aby mali vyšší normatív na žiaka. Pri tomto počte žiakov plnohodnotné využitie tých síl je absolútne neefektívne a nie je to schopná utiahnuť žiadna ekonomika ani typu nemeckej, francúzskej alebo akejkoľvek inej zabehnutej, ekonomicky zabehnutej krajiny. Otvorenie trhu s učebnicami. S istotou áno, ale tu chcem povedať, že pán minister možno prepásol príležitosť, ktorú mu ponúkol koronavírus a oceňujem to, že v období koronavírusu sa posilnilo dištančné vzdelávanie, že nabehli elektronické, elektronické formy vzdelávania, ale nevyužil túto možnosť na to, aby v tomto období sa zdieľali veci dobrej praxe, aby učitelia v rámci domácej práce vytvárali postupy, ktoré sú podľa nich efektívne a vzhľadom na to, že sú na dom, na homeoffice, tak môžu tieto, alebo mali by tieto veci poskytnúť všetkým. Táto možnosť je čisto premrhanou možnosťou. V programovom vyhlásení vlády sa hovorí o podmienkach na kontinuálny rast platov pedagogických a odborných zamestnancov. Dámy a páni, dávam všetkým do pozornosti, hlavne verejnosti, že toto je za dlhé obdobie prvé programové vyhlásenie vlády, kde sa nehovorí o konkrétnych číslach minimálneho rastu platov pedagogických a odborných zamestnancov. Ale na druhej strane sa tu hovorí, že sa posilňuje prvok osobného ohodnotenia pri platoch. A tu sa chcem spýtať vás všetkých, ktorí ste aj z praxe, dnes je gro finančných prostriedkov na platy míňaných prostredníctvom tarifných platov, nie je priestor na osobné ohodnotenie. Ako to chcete zabezpečiť? Absolútne nereálne vyhlásenie programového vyhlásenia vlády. Nie je priestor reagovať na všetky otázky a dotknem sa v zásade vysokého školstva, kde je veta: „Vláda podporí prácu Slovenskej akreditačnej agentúry pre vysoké školy tak, aby došlo k zásadnému a všeobecnému v rámci poslania vysokých škôl k diverzifikovanému zvýšeniu kvality a zníženiu počtu študijných odborov.“. Je to veta, ktorej sa dá ťažko rozumieť, keď ju čítate, aj keď ju čítate tretíkrát. A chcem povedať, podpora Slovenskej akreditačnej agentúry neznamená zvýšenie kvality vysokých škôl. Slovenská akreditačná agentúra musí vydať štandardy, ktoré reálnym spôsobom budú odzrkadľovať potreby slovenskej spoločnosti a nebudú tam uvedené vety, ako sú tam uvedené dnes tesne pred schválením a vydaním týchto štandardov, že v jednom študijnom odbore alebo v jednej vednej disciplíne je napísané, že je podmienkou pre akreditáciu desať článkov v karentovaných časopisoch a pre druhý vedný odbor je tam napísané, že niekoľko, niekoľko publikácií. Dobre počujete, niekoľko publikácií akéhokoľvek charakteru. Toto je kľúč ku kvalite slovenského vysokého školstva a nie naliatie peňazí do Slovenskej akreditačnej agentúry. Dalo by sa o týchto veciach hovoriť ešte veľa, ale v tejto chvíli mi nezostáva čas, takže sa pokúsim prihlásiť ešte do ústnej časti vystúpenia, aby som svoje vystúpenie mohol skončiť. Ďakujem pekne za pozornosť zatiaľ.