M. Hort, poslanec: (2003-04-10):
Začleníme sa do najefektívnejšieho obranného spoločenstva v dejinách ľudstva, ktoré už vyše 50 rokov garantuje národnú bezpečnosť väčšiny úspešných demokratických štátov v transatlantickom priestore, štátov, s ktorými sa Slovensko rozhodlo civilizačne zdieľať svoju budúcnosť, vrátane tých, ktoré sú nám historicky najbližšie, myslel som tým našich najbližších susedov. Ďalej, len v podmienkach pokrytia široko ponímanej bezpečnostnej potreby štátu, ktorá zahŕňa nielen vojenské, ale aj nevojenské ohrozenia ako napr. medzinárodný organizovaný zločin, je možný jeho normálny politický, hospodársky, kultúrny či sociálny rozvoj. Ako nás o tom presviedčajú dávnejšie i novšie udalosti, stav bezpečnosti nie je kategóriou, ktorá je raz a navždy daná. Členstvo Slovenska v aliancii má aj konkrétne priaznivé hospodárske dopady. Na jednej strane by zaručenie obrany štátu na individuálnom základe bolo pri výkonnosti slovenskej ekonomiky dlhodobo neudržateľné, na strane druhej členstvo v aliancii povzbudí vstup a pôsobenie dlhodobých zahraničných investícií, t. j. práve takých, o ktoré máme prednostný záujem. Ak som dosiaľ akcentoval vnútropolitické argumenty, tak nespochybniteľným zahraničnopolitickým argumentom je politická hodnota Severoatlantickej aliancie, teda možnosť získať právo spoluformovať širší, ale aj užší veľmi exponovaný medzinárodno-bezpečnostný kontext, v ktorom sa Slovensko ocitlo. Od vstupu Slovenskej republiky do NATO, v ktorom majú predstavitelia štátov sediacich okolo okrúhleho stola v prípade nevyhnutnosti aj právo veta, si sľubujeme stav, v ktorom už nikdy nebude môcť byť proti našej vôli prijaté rozhodnutie idúce proti našim záujmom, teda už nijaký Mníchov, ale ani nijaká Moskva. Slovensko má šancu sa definitívne etablovať ako subjekt, nie ako objekt dejín. Je len prirodzené, že sa tým Slovensku ako ešte stále mladému štátu otvárajú iné zahraničnopolitické možnosti. Vstup Slovenskej republiky do NATO v tomto duchu vnímam komplementárne k vstupu Slovenska do Európskej únie a do OECD. Dámy a páni, milé kolegyne, kolegovia, rád by som ďalej pripomenul nasledovné. Severoatlantická zmluva, s ktorou dnes Národná rada Slovenskej republiky vyslovuje svoj súhlas, vychádza z Charty OSN, čl. 51 kapitoly VII Právo na individuálnu alebo kolektívnu sebaobranu. Preambula tejto zmluvy potvrdzuje, že NATO nie je výlučne vojenskou alianciou štátov, zmluvné strany vytvárajú spoločenstvo krajín, ktoré sa neobmedzuje iba na spoluprácu vo vojenskej oblasti. V preambule sú vymenované hodnoty, ktoré sú členské krajiny NATO odhodlané chrániť. Základným záväzkom je usilovanie sa o stabilitu a prosperitu v severoatlantickom priestore a zachovanie mieru a bezpečnosti. Za týmto účelom sa zmluvné strany rozhodli vytvoriť kolektívnu obranu. Slovenská republika patrí do politicky, ekonomicky, kultúrne i vojensky exponovaného stredoeurópskeho regiónu. Svojou rozlohou, počtom obyvateľov a celkovým potenciálom vrátane obranného patrí medzi najmenšie štáty v tomto priestore. Táto pozícia vyžaduje aktívnu a premyslenú bezpečnostnú politiku Slovenskej republiky. Napriek tomu, že sa v posledných rokoch podstatne znížila pravdepodobnosť rozsiahleho konvenčného ozbrojeného konfliktu v našom regióne, vzrástla hrozba teroristických útokov aj možnosť použitia zbraní hromadného ničenia. Okrem tejto najakútnejšej hrozby pretrvávajú možnosti vzniku konfliktov v nestabilných oblastiach, ktoré môžu prerásť do ozbrojenej formy a ktoré môžu ohroziť našu stabilitu a bezpečnosť. Slovenská republika musí byť pripravená reagovať aj svojím obranným potenciálom na všetky nové hrozby. Je ďalej objektívnou skutočnosťou, že Slovenská republika zatiaľ nemá dostatočné vonkajšie a medzinárodné inštitucionalizované bezpečnostné záruky opierajúce sa o zmluvný základ o spoločnej obrane, Slovenská republika nie je členom žiadnej obrannej koalície a nemá uzatvorené žiadne dvojstranné alebo viacstranné dohody s inými štátmi o spoločnej obrane, svoju obranu si Slovenská republika zabezpečuje na individuálnom základe. Rovnako je nespochybniteľným faktom, že naša krajina si ani ekonomicky nemôže dovoliť zabezpečovať svoju obranu a bezpečnosť individuálne. Preto považujeme NATO za jedinú efektívnu organizáciu kolektívnej obrany schopnú plne garantovať jej bezpečnosť. Plnohodnotné členstvo Slovenskej republiky v Severoatlantickej aliancii je súčasťou životných záujmov Slovenskej republiky, pretože predstavuje optimálny spôsob zaručenia jej bezpečnosti a obrany. NATO zároveň predstavuje najvýznamnejšiu transatlantickú väzbu dvoch kontinentov, Severnej Ameriky a Európy, ktorá je už vyše 50 rokov základným kameňom bezpečnosti v Európe. Možno to nie je organizácia ideálna, ako nakoniec nič na tomto svete nie je ideálne, je to však to najlepšie z politicko-bezpečnostného hľadiska, čo dnes tento kontinent i celý svet má. NATO je najstálejšia a najsilnejšia aliancia krajín v celej histórii, ktorá sa postupne rozrástla z pôvodných 12 členov na súčasných 19 a perspektívne až 26 členov v polovici roku 2004. Úspešný a rýchly priebeh prístupových rozhovorov preukázal pripravenosť Slovenskej republiky vstúpiť do NATO. Za to treba vláde Slovenskej republiky poďakovať. Tento úspech bol možný najmä vďaka niekoľkoročnej príprave na členstvo v NATO, ako aj odhodlanosti vlády Slovenskej republiky vykonať viaceré reformy v spoločnosti a v ozbrojených silách Slovenskej republiky. Všetky tieto kroky sú jednoznačne na prospech našej krajiny a jej obyvateľov. Vzhľadom na to, čo som uviedol, bude poslanecký klub Slovenskej demokratickej a kresťanskej únie hlasovať jednoznačne za návrh vlády, pristúpenie Slovenskej republiky k Severoatlantickej zmluve. Plne si uvedomujeme, že ide o otázku mimoriadneho až historického významu a že v tejto chvíli sa my poslanci Národnej rady Slovenskej republiky musíme zachovať nanajvýš múdro a zodpovedne, musíme mať na pamäti bezpečnosť a prosperitu našej krajiny pre najbližšie roky i pre vzdialenejšiu budúcnosť. K takémuto postoju vyzývame aj všetky ostatné poslanecké kluby. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)