Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2015-05-07):
Áno, dobre. Bol som v zahraničnom výbore, už nie som. A teda v európskom som náhradník, ale táto téma ma, samozrejme, zaujíma. Dovoľte teda, vážená pani podpredsedníčka, vážený pán minister, podpredseda vlády, vážený pán spravodajca, vážení kolegovia, ktorí prišli na túto dosť dôležitú tému, vás privítať, a teda dovoľte, aby ste si vypočuli pár mojich poznámok k tomuto. Zahraničná politika na Slovensku sa mi zdá byť najmenej kontroverznou témou vzhľadom na koalíciu a opozíciu, a to je pozitívne. To iste je zásluha aj ministerstva, aj samého ministra. Čiže určite budem za túto správu v takej forme, ako je. A len pripomínam, že vlastne keď chceme tu v pléne niekedy nejaké malé uznesenie prijať, alebo vo výbore, alebo chceme do plánu dostať nejakú debatu na zahraničné témy, tak vlastne nie je to možné a náš parlament možno za tie tri a štvrť roka jedno-dve maličké uznesenia prijal, dnes prijmeme o konci vojny, čo je dobré. Ale proste iné parlamenty sveta, ja som bol často aj v americkom, naozaj každý výbor si pokladá za česť uverejniť uznesenie, rozhodnutie troj-, dvojriadkové, že toto je ich stanovisko. Ak aj ich výbor sa tým prezentuje, že niečo také robí, aj parlament sa s tým prezentuje, Kongres. Čiže my sme toto vlastne v tomto období prakticky nevyužili. No teraz pár poznámok, teda takých konštruktívnych, snáď aj trocha kritických k správe, pán minister. Tam sa hneď na prvej strane, tam ma troška, by som povedal po nitriansky, naštengrovalo, hovorí o procese postkrízovej stabilizácie EÚ. Tak mne sa nezdá, že už môžme hovoriť o tejto situácii, ktorú máme, že je postkrízová. Kvantitatívne uvoľňovanie, tlačenie peňazí 60 mld. mesačne, ktoré sa dávajú do členských štátov tlačením, tak ako voľakedy v USA, teda stále v USA, kde sme to ovšem kritizovali, samozrejme, rieši nejakú situáciu dočasne, znižuje úroky pre kredity atď. Čiže možno dočasne stabilizuje situáciu, ale skôr-
-neskôr iba odsúva pár metrov od priepasti, ku ktorej znova priblížime. Čiže to, že máme lacné úvery, zníženie úrokov, je málo na to, a že sa to troška ukľudnilo, zaujímavé, naši ministri sú s tým spokojní a hurá, hurá. Takáto triviálna metóda, tá nám mohla už napadnúť veľmi dávno, ešte možno aj keď sme korunu mali. Prestalo sa hovoriť o zdanení finančných transakcií, obchody s derivátmi sa nijako neobmedzili ani vlastne nejako nekontrolujú, proste beží to naďalej stále tak, že sa dá za prakticky len pri sedení pri počítači zarobiť „hezký penízky“ s tým, že žiadna práca, len špekulácia. Ale to je prvý bod. V správe sa mi zdá, že je veľa dané na ekonomiku a na veci, ktoré teda, iste, z ktorých štát žije, chlebové témy, ale proste nás zaujíma aj napríklad postoje k militantnému islamu, prenasledovanie kresťanov a iných náboženstiev v mnohých krajinách. Ale aj veci hodnotové: kultúra, vzdelanie, rodina, možno sociálne veci, troška sa tam dotkne niečo Európy, ale viac nie. Viem, že sú to teda kompetencie naše, slovenské, ale predsa z Európy práve opačne tlačia na nás tendencie, ktorým sa, chvalabohu, my nateraz bránime. Včera tu bol zákon o rodine, dnes bude tiež niečo na túto tému, čo je pozitívne. Hodnotím to pozitívne. Včera sme napríklad mali iste zásluhou pána predsedu európskeho výboru na návšteve hodinu iránskeho veľvyslanca. Bolo to veľmi zaujímavé. Je to celkom ináč, ako je to v médiách, a myslím, že dozvedeli sme sa veľa zaujímavých vecí, ale obávam sa, že nepreniknú ďalej, pretože médiá si hovoria svoje a proste skutočnosť je tam určite iná. Som presvedčený o tom. Takisto aj včera bola debata, a to vyčítam aj troška správe o dohode o voľnom obchode EÚ. Európska únia a Amerika je relatívne ticho, je to také dosť tajomné. Donedávna to bolo aj uzavreté, teraz sa to už pomaly otvára. Ale veľmi je to kritizované zo všetkých strán. A že teda keď nám to polepšilo export automobilov, tak to by sme mohli aj bez tejto dohody mať. Čiže včera sa o tom tam veľa debatilo. Dokonca sme sa dohodli, že sa tam pozve pán štátny tajomník alebo vedenie ministerstva na extra seminár dvojhodinový, nech nám vysvetlia, čo sa tam deje. To, že Európska únia o tom neinformuje a že Amerika vymyslela nejaký roaming svojich ambasád, kde je možnosť chodiť debatovať na tému TTIP, tak sa mi zdá také veľmi zvláštne, aby som išiel na americkú ambasádu atď., nechal sa prefilcovať atď. To som potom tam včera troška lepšie povedal. Ja si myslím, že tam je mnoho tém, ktoré nás pália, geneticky modifikované potraviny atď. Práve zato, že o tom málo vieme, veľa chýrov o tom ide, aj noviny o tom píšu a skutočne nielen my, ale všetky krajiny Európy, mnohé krajiny Európy proti tomu proste protestujú. Tam bolo niečo napísané, že do konca marca ministerstvo zahraničia má do vlády dať o tomto informáciu. Tak už teda bude teraz máj, ale možnože tá správa bola daná. Bola by zaujímavá pre zahraničný a európsky výbor. Ďalej je tam téma eurofondy, ale to ste povedali, že to sa netýka tohto, ale je to správa o stave pripravenosti Slovenska na predsedníctvo, tak k nej by sme sa mali už podstatne viac vrátiť. Boli návrhy to aj dať do pléna, neprešlo to. Vôbec, aké témy si vlastne Slovensko vyberie s pomocou EÚ na tento polrok, je dôležité. Je zaujímavé, aby to neboli len témy, v ktorých sme my slabí, ale aby to bola aspoň jedna z nich, ktorá naozaj, sme aj my v tom silní. S tým trocha súvisí teda aj to čerpanie eurofondov, ale o tom vy píšete, že vlastne takmer 80 % verejných financií na Slovensku je financovanie z rozpočtu Európskej únie z časti súdržnosti a rozvoja vidieka. Čiže keď 80 % verejných financií k nám tečie z Európy, tak to je veľmi vážna vec. Na druhej strane vieme to, že mnohé sa z tých peňazí strácajú v piesku, a teda vieme, asi ako majstri sveta, ako sa z verejných financií dajú urobiť súkromné. Na to sú tu celé firmy, ktoré toto robia, je to, dá sa povedať, národným športom u nás, bohužiaľ. S tým súvisia, samozrejme, daňové otázky, boj proti daňovým únikom, podvodom, platenie DPH, hoci sa neplatia faktúry, no a, samozrejme, daňové raje, schránkové firmy bez známych majiteľov atď. To je téma veľmi vážna a je to téma doslova kľúčová, keď tu každú korunu otáčame, či jak sa to volá, euro a utekajú nám odtiaľto veľké peniaze, nevieme komu a nevieme v podstate ani kde. Toto je téma kľúčová. Ja si myslím, že nielen Váhostav, takýchto prípadov je tu veľa. Ja som vás, pán minister, upozornil asi pred tromi mesiacmi, potom pred dvomi, potom pred mesiacom na tému firmy OHL CZ, ktorá mala mať dnes súd, ale sa to posunulo, dohodli sa nejako. Na ten súd by som určite išiel. Kde sa vlastne hovorí o tom, že tá firma prevzala 2,8 mil. za nejaký europrojekt na niečo, ale potom to išlo dole, dala to jednej firme, druhej. Tú jednu nechali skrachovať, to je bežná metóda pri čerpaní eurofondov aj pri verejnom obstarávaní, že jedna skrachuje a tá už ďalej peniaze nedá a tomu poslednému, ktorý to všetko urobil, sa nedostane nič. Firma Inštalatér, ja som to tu už hovoril päťkrát, nedostala ani korunu ani po troch rokoch, a teda to by vám vôbec nepatrilo, keby som nezistil, že tá firma OHL napriek tomu, že je dlžná 136-tisíc eur, dostala, má krásnu zákazku u vás na ministerstve, kde stavia budovu pre európske predsedníctvo, kde aj to viem, že je v sklze. A nedávno pán Stromček povedal aj v diskusii s pánom Zajacom, že tá firma OHL robí aj nejaké iné veci, nejaké autobahny alebo niečo také. Čiže naraz má veľa peňazí, ale nevie chudákovi zaplatiť a to sa mi zdá, že naozaj je tu tiež národným športom. A ja som o tom veľmi podrobne hovoril pánovi premiérovi, pánovi Vážnemu. To boli interpelácie písomné. Hovoril som pani Táborskej na tú tému, pánu Kaliňákovi takisto a všetci sa tvária, že všetko je v poriadku, a nie je v poriadku. To bolo vidieť na Váhostave. Ale to je takýto istý prípad. Čiže ja si myslím, že by sme sa tejto téme mali viac venovať. Ale som očakával od týchto pánov, že aspoň jeden chytí telefón a povie tam tomu riaditeľovi OHL, ktorý je mimochodom Španiel, neviem prečo, že teda zaplať tých 136-tisíc, keď od nás dostávaš 5,7 mil. za rok. Konkrétne napríklad ministerstvo zahraničných vecí. Ale je to iná téma, ktorú som si znova dovolil spomenúť a prvýkrát v spojitosti s ministerstvom zahraničia. No, nechcem do presadzovania istanbulského projektu, dohovoru hovoriť nič ešte, násilie a žena atď. Rada Európy spravila komisiu teraz nejakú k tomu. Tam sa, myslím, o tom vôbec nehovorí. Ja si tiež myslím, že je to kontroverzné, ale téma sem skôr-neskôr príde, a teda viem, že v Európe sa na tú tému už všeličo robí. No tak, vážení, som dosť blízko konca. Oceňujem to, že u nás je stále dosť vysoká podpora EÚ, myslím, 41 %, to tam píšete, priemerná v Európe je 43 %. Ten rozpor, že na voľby príde 13 %, ten mi ešte nikto poriadne nevysvetlil, je tam mnoho dôvodov, málo sa o nich hovorí, ale je to veľký rozpor, že teda 13 % príde na voľby a Európe v podstate všetci veria, aj preto, že odtiaľ tečú peniaze napríklad, ale nielen preto. V rámci V4 sa dosť dlho už hovorí o bojovej skupine. Tam sa sľubuje, že po roku 2016 by už mala byť, že 560 našich vojakov. To je dosť dôležité, ale, samozrejme, radšej by som bol, keby mala Európa takéto niečo svoje, Európa je dnes v obrane veľmi slabá, je absolútne závislá od NATO, to znamená od Ameriky, a to je vážna chyba, pretože (povedané so smiechom) tým pádom vlastne nemôžme, aj keby sme chceli, nič robiť. Rozširovanie Európskej únie. Stále sa hovorilo, že už to bude západný Balkán bol našou prioritou, v správe je, že päť rokov sa nebude rozširovať. A už som počul aj iné témy, že desať rokov sa nebude, v médiách, tak tiež je zaujímavé, že ako sa k tomu momentálne Európska únia chová, alebo ako zmýšľa. Počuli ste iste ukrajinské tvrdenia, že do päť rokov sú tam a tak ďalej, ktoré sú, samozrejme, úplne neopodstatnené a aj v rozpore s tým, čo sa tu hovorí, a mnohé iné krajiny sú omnoho pripravenejšie a teraz sa im dáva päťročný čas. Vývoz do Európy je zaujímavý, 83,9 %, zvýšilo sa to o 3,4 % z minulajška, len zaujímavé bolo, koľko je tam áut, lebo autá sú výborná vec a Slovensko naozaj po strate zbrojného priemyslu, čo bolo veľmi dobré, sa etablovalo na automobilový, len je to jediná komodita, 60 % nášho rozpočtu, tak je to, samozrejme, rizikové, ale to teraz nesúvisí s koalíciou, s opozíciou, to súvisí s budúcnosťou. Zaujímavé tvrdenie tam je, to som prvý raz počul, že Súdny dvor EÚ v decembri 2014 konštatoval, že Dohoda o pristúpení EÚ k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv je nezlučiteľná s právom EÚ. To je veľmi zvláštne, tak to by chcelo nejaké vysvetlenie, čo je za tým, lebo každý si môže niečo iné myslieť, či to nesúvisí trocha aj s našou stratégiou pre ľudské práva. To by som veľmi vás prosil, keby ste povedali, že ako to môže Európsky súdny dvor urobiť, keď je tam Európsky dohovor o ľudských právach. Jedna dosť vážna téma je, ale to som aj mal dnes otázku, aj keď na ňu nedôjde, je tuším na 16. mieste, ale dal som to aj pánovi ministrovi Kaliňákovi a aj na začiatku schôdze som sa pokúsil to ako bod programu dať, pán predseda parlamentu sľúbil, že vám zavolá na túto tému, no, imigranti. Je na strane 18 taký krátky, mám to tuná, nechcem to už čítať, veľmi krátky, samozrejme, neaktuálny text, ktorý sa týka imigrantov, ktorý vôbec nezohľadňuje to, čo sa dnes v Európe na juhu Talianska deje teda, a delí sa to tam na legálnych a nelegálnych imigrantov. No tak tí, čo tam prichádzajú, určite sú všetci nelegálni. Je rozpor ten, že teraz, budeme mať zajtra, ja som myslel, že, alebo kedy, štrnásteho, pardon, bude úprava európskych noriem azylu pre nás. Tak u nás o azyle sa veľa nehovorí. Už bolo aj odmietnutie tých kvót pánom ministrom vnútra. Treba o tom diskutovať. Je určitá aj solidarita, a masívny prílev imigrantov pokračuje. Slovensko dostalo, teda európske krajiny dostali kvóty. To by ma tiež, pán minister, zaujímalo. Pán minister, jedným uchom, keby ste počúvali, buďte taký láskavý. Pani poslankyňa, len túto tému chcem, a pán minister nebude počúvať. Prepáčte mi, hlboko sa ospravedlňujem. Tentokrát to nevyrušuje mňa, ale dal som takú otázku, aj som chcel o tom tu debatovať, že proste imigrácia, ktorá sem prichádza, európsky samit hovoril o nejakých kvótach, aj niečo odsúhlasil, viem, že také niečo je, nič sa o tom nehovorilo, tak sa pýtam, čo Slovensko na to, hoc som za to, aby aj my sme nejakú solidaritu s ľuďmi, ale nie s tými, čo hádžu niekoho do mora, pretože je iného náboženstva, ani nie s tými, ktorí chcú ekonomickú imigráciu, pretože sa chcú hneď mať lepšie a tak ďalej atď., ale tí, ktorí sú prenasledovaní. Takých je tam veľa, utekajú z tých oblastí. A včera som počul veľmi kacírsku myšlienku, ktorú si dovolím povedať tuná, neviem, či ma budete mať za to radi, ale všetko to vlastne uteká momentálne z Líbye a je to doslova masové, a teda tí, ktorí zapríčinili to, že v Líbyi je takýto chaos a bezvládie, dá sa povedať, tí, ktorí to destabilizovali, tí by mali tých imigrantov teraz dostávať. Čiže mali by sme ich posielať za more niekde veľmi ďaleko, vieme všetci, do ktorej krajiny, pretože tam to začalo. Kaddáfí bol zlý, ale jeho pádom, náhlym a neprípravou toho celého, je teraz situácia omnoho horšia. Je tá myšlienka zaujímavá, že bol schválený pracovný druhý plán Európskej únie pre šport na roky 2014 – 2020, to o tom máločo vieme, čo to znamená pre nás, je to zaujímavé, šport je u nás podvyživený, samozrejme, nie ten vrcholový, skôr teda tá masová telesná výchova alebo mládež, alebo talenty, alebo neviem čo. Čiže to by ma tiež trochu zaujímalo, čo vlastne za tým je. Počet našich pracovníkov v týchto európskych inštitúciách je 650. To sa mi zdá primerané. A teda, pán minister, je čas rozprávať viac o európskom predsedníctve. Samozrejme, sú rôzne konventy a tam sa málokto dostane k slovu a tam je to skôr také pripravené, nijaká seriózna debata, už či na úrovni výborov, pléna. Čo vlastne pripravujeme, ako to bude, teraz nejaký konkurz ste urobili, je o to veľký záujem, mladí ľudia aby sa dostali aspoň na rok-dva do štruktúr ministerstva v súvislosti s európskym predsedníctvom, ste niečo hovorili, tak to bolo zaujímavé, aj keď toto je skôr téma na dvojstránku. Takže ďakujem pekne. Budem za správu, a teda budem aj očakávať, pretože ten súd OHL o jedenástej sa nekoná, tak budem očakávať odpovede pána ministra. Ďakujem.