P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-09-07):
Otváram rozpravu o tomto bode programu. Konštatujem, že do rozpravy sa ani ústne, ani písomne nehlási nikto z prítomných pánov poslancov. Preto vyhlasujem rozpravu o tomto bode programu za skončenú a prerušujem rokovanie o predloženom návrhu zákona skupinou poslancov. Hlasovať budeme tak ako o iných dnes prerokovaných bodoch v utorok na začiatku pokračovania 51. schôdze. Ďakujem pánovi poslancovi Tatárovi a Maňkovi, ktorý počká na ďalší zákon, ktorého bude tiež z poverenia gestorského výboru uvádzať spravodajskú správu a ktorým je návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Jozefa Kalmana na vydanie zákona o Slovenskom ľudovom umeleckom kolektíve. Dávam slovo teraz pánovi poslancovi Kalmanovi, ktorý pod tlačou 985 predložil do Národnej rady predmetný návrh zákona, ktorého súčasťou je aj rozhodnutie predsedu Národnej rady č. 1082. Nech sa páči, pán poslanec Kalman, máte slovo. J. Kalman, poslanec: Ďakujem pekne. Vážený pán podpredseda, vážená Národná rada, škoda, že nie je tu aspoň minister kultúry Slovenskej republiky, keďže sa ide rokovať o pomerne významnom a najmä z hľadiska budúcnosti veľmi dôležitom úseku kultúry Slovenska. Vážené dámy, vážení páni, možno si položíte otázku, prečo práve v súčasnom období, keď sú veľmi vážne ekonomické, sociálne a možno aj politické problémy, prichádzame s návrhom riešiť zákonnou formou Slovenský ľudový umelecký kolektív. Tak ako to bude vyplývať z môjho vystúpenia, jednoducho preto, že Slovenský ľudový umelecký kolektív je na zániku. Dámy a páni, sú bohaté a chudobné štáty, bohaté svojím nerastným a prírodným bohatstvom. Žiaľ, nie všetky krajiny majú takúto možnosť. Sú bohaté a chudobné národy, ktoré jednak oplývajú bohatstvom štátu a ktoré jednak si to svoje bohatstvo vypestujú, zdedia, rozvíjajú zo svojej histórie v súčasnosti aj pre budúce generácie. Bohatstvo národa sa predovšetkým hodnotí jeho kultúrnymi tradíciami, jeho históriou, jeho súčasnosťou. Som rád, že som Slovák, som rád, že som sa narodil na území Slovenskej republiky, som hrdý na svojich predkov, ktorí nám dokázali zachovať obrovské bohatstvo ľudových tradícií v podobe piesní, tancov, rôznych zvykov, ktoré sa pri narodení človeka, jeho raste, jeho hrách, pri prvých láskach, pri svadbách, krste a pri iných veľmi dôležitých životných udalostiach, či už veselých alebo smutných, radostných, šťastných, ale aj nešťastných, postupne formovali, rozvíjali a pre súčasnosť ponechali, práve na bohatstvo zvykov, bohatstvo ľudových tradícií, piesní a tancov, jedno z najväčších v Slovenskej republike a jedno z najväčších v našom národe, ale aj v národnostiach žijúcich na Slovensku. Nie všetky krajiny, nie všetky národy sú z tohto pohľadu porovnateľné so slovenským národom alebo so Slovenskou republikou. Dámy a páni, v roku 1949 vznikol Slovenský ľudový umelecký kolektív ako spontánny prejav a záujem tieto zvyky uchovať, prezentovať, rozvíjať a zachovávať pre budúce generácie. V týchto intenciách aj Zbor povereníkov v roku 1949 prijal uznesenie, na základe ktorého sa Slovenský ľudový umelecký kolektív formoval v nastávajúcich obdobiach a na základe ktorého vlastne dodnes existuje s tým, že každoročne rozhodnutiami ministra sa Slovenský ľudový umelecký kolektív formuje viac alebo menej, viac alebo menej sa mu umožňuje jeho činnosť, pre ktorý bol zriadený. Slovenský ľudový umelecký kolektív bol dlhé obdobie tým, ktorý udával tón pre vznik ďalších ľudových kolektívov, amatérskych, poloamatérskych, poloprofesionálnych, regionálnych, miestnych a dedinských. Sám som mal možnosť tancovať v jednom takomto dedinskom súbore a zažiť dokonca radosť z víťazstiev na jednotlivých folklórnych festivaloch, ale dokonca aj hrdosť pri reprezentovaní Slovenskej republiky v zahraničí. Viem, čo to znamenalo. Viem, aký pocit to bol, a viem, čo to bolo, že sme pomáhali aj v tom čase, bolo to v roku 1965, bol som žiak, vlastne zviditeľňovať, ak mám použiť slovo, ktoré sa v poslednom období u nás používa, v tom čase Slovenskú republiku alebo Slovensko. A bol to aj Slovenský ľudový umelecký kolektív, ktorý vykonal a uskutočnil nespočetné množstvá svojich vystúpení nielen doma, ale aj v zahraničí, kde vlastne takýmto spôsobom prispôsoboval alebo ukazoval, pripomínal alebo vôbec objavoval u svojich divákoch to, že existuje slovenský národ, že existuje Slovensko, kde takéto krásne, nádherné zvyky sú. To bolo, to je historická zásluha Slovenského ľudového umeleckého kolektívu. To je neodškriepiteľný fakt, ktorý určite všetci potvrdíte, a určite ste sa vo svojej praxi a v živote s tým stretli. V poslednom období, žiaľ, transformačný proces tvrdo zasiahol aj do ďalšieho rozvoja Slovenského ľudového umeleckého kolektívu. V poslednom období čoraz častejšie sa stretávame s tým, že podmienky na pôvodný zámer, objavovanie ľudových tradícií, ich rozvíjanie, ich prezentovanie a vlastne uchovávanie pre budúce generácie, sú ohrozené. Dokumentuje to aj skutočnosť, ktorá je prezentovaná vývojom počtu zamestnancov, pretože ide o profesionálne teleso, za jednotlivé obdobia. Dámy a páni, kým v roku 1990 bolo 191 zamestnancov v uvedenom telese, v roku 2000 tam už bolo len 72. V tanečnej zložke v roku 1990 pôsobilo 61 tanečníkov, minulý rok už len 31. V speváckej zložke v roku 1990 pôsobilo 42 spevákov, v súčasnom období ani jeden. V roku 2000 vlastne prišlo k zániku speváckej zložky, speváckeho zboru v Slovenskom ľudovom umeleckom kolektíve. Orchester, ktorý prinášal neuveriteľnú virtuóznu hudbu a vynikajúce diela, ktorý v roku 1990 mal 23 členov, v súčasnom období má len 8 členov. Technicko-hospodárski pracovníci boli, pochopiteľne, takým istým spôsobom zužovaní. K čomu to speje? Speje to k tomu, že postupne časom a týmto trendom sa vlastne môže stať, že Slovenský ľudový umelecký kolektív, tak ako hovoria samotní umelci, odborníci, speje k zániku. A preto, aby sme tento zánik odvrátili, po vzore Slovenského národného divadla, Slovenskej galérie a Slovenskej filharmónie, kde existujú samostatné zákony, na základe ktorých pôsobia tieto ďalšie umelecké telesá, navrhujem, aby takisto pôsobila táto sféra, sféra ľudových tancov, ľudového spevu, ľudovej hudby, aby aj tá bola zavŕšená zákonom, aby aj tu bola určitá inštitucionalizácia a určitá inštitúcia, ktorá bude naďalej aj pre budúce generácie rozvíjať túto hudbu, robiť ju, dynamiku aj tance, aj piesne, aj všetko, čo s tým súvisí. Bol by som veľmi nerád, aby sme za 20, možno aj menej rokov nevedeli na Slovensku alebo nevedela budúca generácia, predovšetkým mladí ľudia, čo sú goralské tance či horehronské dupáky, čo je detviansky váľaný alebo šarišský čapáš, čo sú tie alebo oné piesne z jednotlivých regiónov Slovenskej republiky. Bol by som veľmi nerád, keby to nádherné, čo je na Gemeri, Tekove, Záhorí, Trenčíne, Myjave, Kysuciach, Orave, Liptove a ďalších nádherných regiónoch Slovenska, zaniklo len kvôli tomu, že niekto neudáva tón historického pokračovania rozvoja týchto umeleckých prvkov, rozvoja umeleckých daností a historických tradícií našich predkov. Áno, môžete oponovať, budú a sú ďalšie súbory. Žiaľ, aj tých, ktoré sú a pôsobia na dobrovoľnej báze, je čoraz menej, pretože sú jednoznačne odkázané na sponzoring rôznych podnikov a podnikateľov. Som rád, že sa medzi týmito podnikateľskými zložkami nachádza v súčasnom období ešte pomerne dosť ľudí, ktorí majú vzťah k tomuto umeniu a takýmto spôsobom podporujú jednotlivé súbory ľudovej umeleckej tvorivosti. Ale dokedy tomu bude tak? Dokedy budeme odkázaní len na takýto systém riešenia? Aj preto chcem a navrhujem pre budúce generácie prijať tento návrh zákona. Vážené dámy a páni, vedie ma k tomu aj skutočnosť, že pevne verím, že budeme členmi Európskej únie. Každý štát, každý národ, spoločenstvo Európskej únie obohatilo o niečo svoje typické. My ich môžeme okrem iných významných prvkov, ktoré charakterizujú Slovenskú republiku alebo slovenský národ, alebo národnosti žijúce na Slovensku, obohatiť aj o našu požadovanú, našu nevšedne vysoko odborne prepracovanú tanečnú, spevácku i orchestrálnu zložku, obohatiť o naše umenie. Možno práve tak, ako Európsku úniu a postupne Európu, ale aj svet obohatila írska hudba založená opäť na tradíciách, na svojom folklóre, teda vychádzajúca z ľudových tradícií, Íri skutočne svojou kultúrou a svojou ľudovosťou dobyli Európsku úniu, bolo by dobré, keby sme aj my v týchto intenciách vysoko kvalitný folklór do Európskej únie priniesli. Z tohto pohľadu, dámy a páni, predkladám návrh, aby Slovenský ľudový umelecký kolektív bol štátnou, profesionálnou a reprezentatívnou národnou kultúrnou ustanovizňou, v ktorom bude zákonom jednoznačne vymedzený jeho vzťah k umelcom a ostatným zamestnancom tejto ustanovizne. Predkladám návrh, na základe ktorého bude povinnosťou všetkých ministrov, nielen tých, ktorí majú k tomu väčší alebo menší vzťah, každej vlády...