Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2016-04-26):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy poslankyne, páni poslanci, nuž bolo toho za posledné dni povedané naozaj veľa. Bolo to povedané v rôznych podobách, v rôznych formách, a ak niektorí poslanci hovoria, že to bolo predovšetkým vecné, tak naozaj s nimi nemôžem súhlasiť, pretože vy už máte takú rezistenciu voči osobným útokom, niektorí páni poslanci, že si to ani nevšimnete, kedy každý alebo poväčšine poslancov opozície, a tých najväčších, by som povedal, rečníkov, osobnú urážku zapracuje tak veľmi nenápadne do každého svojho príspevku. Ja si teraz zoberiem taký malý príklad a dovolím si prvýkrát súhlasiť, sám som šokovaný, s prvými troma vetami, ktoré povedal pán poslanec Igor Matovič. Aby som teda toto svoje vystúpenie išiel aj tou cestou, ktorú tu on ako prvý vystupujúci v rámci rozpravy uviedol: „papier znesie všetko“, „pozri, kto to hovorí“ a „skutky a činy“. To sú veci, ktorých by som sa rád dotkol. No čo sa týka tej formy, to znamená, papier znesie všetko alebo prejavy znesú všetko, ktoré poslanci v tomto parlamente hovoria, mi veľkú časť času ušetril, z môjho pohľadu, výborný prejav Rada Procházku a predsedu strany SIEŤ, pretože naozaj výborne popísal príručku opozičného poslanca, ktorá naozaj naprieč všetkými stranami, bez rozdielu, bez rozdielu, kvalifikuje vystúpenia jednotlivých poslancov v opozícii, či nás, či vás, či kohokoľvek, kto príde po nás. A sú také dve typické vystúpenia tak na programové vyhlásenie vlády, ako vždy aj pri štátnom rozpočte. A môžme sa dnes staviť, koľkokrát použijete slovo „stojí na hlinených nohách“ pri najbližšom schvaľovaní štátneho rozpočtu, pretože to je obľúbená formulka, ktorú tu počúvam už od roku 2002. Teda popri týchto všeobecných rečiach o prázdnosti, vágnosti, diplomových prácach a podobných skvelých vynálezoch, samozrejme, tu bolo obrovské množstvo osobných urážok. A môžem vám garantovať v rámci svojho vystúpenia, že určite nikoho neoznačím ako opicu, určite nikoho neoznačím ako antiženu, určite si nebudem robiť srandu z poslancov len preto, ako sa volajú, pani podpredsedníčka parlamentu, a nebudem hovoriť pánovi poslancovi Náhlikovi, aby sa náhlil, pretože teraz si to vypočujte, ako by to znelo z vašich jemných ženských úst: „Pán poslanec Klus, poklusom klus.“ To proste je presne ten prípad, ako to vyzeralo, keď ste to povedali. Ja si pána poslanca Klusa vážim, pretože veľa dosiahol, je to odborník a myslím si, že bude mať ešte veľa konštruktívnych diskusií, ale k tejto úrovni sa jednoducho nesmieme znižovať, pretože všetci tí, ktorí tu sedia, sú ústavnými činiteľmi a aj do budúcna budú vašimi kolegami. A podľa toho, akú úroveň toho, či si vážite, alebo nevážite, alebo či budete označovať svojich poslancov za opice alebo za čokoľvek iné, budú to hodnotiť aj poslanci, aj voliči nielen nás, ale aj vás. Toto je cesta, ktorou sa my určite nevyberieme. A nie preto, že by sme chceli plakať alebo niečo podobné, ako to naznačovať pán poslanec Lipšic, ktorý takisto má problém s pravdou. To je jeho základný problém, celoživotný, mimochodom. A strata pamäti, to je to úplne, čo najčastejšie ho v jeho politickej kariére sprevádza. Pretože mnoho vecí si myslíte, a povedal to aj pán poslanec Galko, že ľudia zabúdajú. Naopak, ľudia nezabúdajú. Ľudia nezabúdajú a myslím si, že vždy sa to odzrkadlí aj v podobe volieb. Rád by som spomenul takú drobnosť a minister, alebo pán poslanec, bývalý pán minister, hovoril o odvahách a o rôznych veciach. On si ale nepamätá, že určite držím jeden z rekordov tejto sály, kedy bolo na moje vystúpenie 28 faktických poznámok. A určite si sám pamätá, že niekoľko a veľa ráz v tých faktických poznámkach na mňa reagoval na moje vystúpenie v rámci rozpravy. Takže ak hovoril, že som nikdy nevystúpil v rozprave a vždy iba na záver ako predkladateľ, tak jednoducho klamal. Jednoducho nehovoril pravdu. Buď odpustené tým poslancom, ktorí tu sedia prvýkrát. Tí sú proste neznalí, lebo si to nemôžu pamätať, nesedeli tu. Pán poslanec Lipšic tu sedel a vie veľmi dobre, že veľakrát, najmä pri mimoriadnych schôdzach, pri dovolávaniach ministrov na mňa reagoval. Pri predkladaní zákonov, kedy diskusia prebieha, prebiehala vo výboroch, prebiehala v ostatných veciach, je, samozrejme, prirodzené, že vždy predkladateľ vystupuje v záverečnom slove. A to som aj vždy robil, ale to je takisto moje právo. Takže práve táto strata pamäti sa potom nesie vlastne všetkými tými prejavmi, ktoré sme tu dnes počuli. Počul som to od pána poslanca Grendela, aj od mnohých ďalších. Vlastne nie, od vás nie, vás sa zastávali tí ostatní poslanci. Vypínanie mikrofónov. Takisto, noví poslanci, preto pre vašu informáciu, môžte si to na internete Národnej rady nájsť, minimálne trikrát ma pán predseda parlamentu Richard Sulík vypol. Plakal som? Sťažoval som sa? Dokonca mi vypol mikrofón priamo, keď som bol tu v rámci rozpravy. To znamená, ak sa chcete baviť o tom, či je niečo demokratické a nedemokratické, zaspomínajte si, čo strana Sloboda a Solidarita robila v čase, kedy mala v rukách vedenie parlamentu. Ale ešte väčšia pikoška, ktorú nikto nikdy nedosiahol od Vladimíra Mečiara, prvýkrát za tie roky prišli tie staré známe teslácke televízory, ktoré začali poslancom merať dĺžku diskusie. Všetci si to pamätáme. Pán Sulík nariadil vytiahnuť Mečiarove televízory (potlesk), ktoré tu postavil do tejto sály, pretože diskusia zo strany opozície mu bola vtedy veľmi nepríjemná. Vy chcete hovoriť o demokracii? Vy chcete hovoriť o obmedzovaní slobody prejavu? Treba si spomenúť na vlastné činy, na to, aby ste mohli kázať a byť morálnymi etalónmi tejto sály. Na to rozhodne, rozhodne v tejto chvíli právo nemáte. To ste stratili v momente aj vy, pán poslanec Lipšic, keď ste dovolili a neprotestovali ste a nerobili ste mimoriadne výbory a tlačovky, aby sa Mečiarova éra vrátila za čias, keď Sloboda a Solidarita viedla túto snemovňu. Veď to si predsa všetci pamätáme. To znamená, bolo vám nepríjemné počúvať naše kritické slová. My sme sa báli alebo vy ste sa schovávali? Alebo vy ste sa báli našich slov v čase, keď my sme boli v opozícii? No vy ste sa báli, pretože len vtedy ste začali obmedzovať svoj... Raz by sme skúsili, raz by sme skúsili obmedziť vaše prejavy – a tých tlačoviek a demonštrácií koľko by bolo na uliciach. Takže nezabúdajte na to, že ak niekto niekedy zaviedol Mečiarove pravidlá späť to tejto sály, bola to strana Sloboda a Solidarita na čele s pánom Richardom Sulíkom. (Potlesk.) Takisto, pán poslanec Budaj, tak trošku ste osobne zobrali vystúpenie pána ministra kultúry Mareka Maďariča. To je presne to isté. Ja vám trochu osviežim tú pamäť. Nebudem hovoriť o našich súkromných telefonátoch v čase, kedy ste sa stávali viceprimátorom v Bratislave s podporou SMER-u. A mne to nevadí, že vám to dneska vadí, že sa za to hanbíte. (Smiech v sále.) Ale ja vám pripomeniem jednu vec. (Potlesk.) Táto sála, táto sála schválila zákon – zákon –, vďaka ktorému ste sa tým viceprimátorom stali. Pretože vaši dvaja kolegovia sa stali voľbou mestského zastupiteľstva, pani Kimerlingová, a teraz sa nepamätám to druhé meno, aby som, tá bola za KDH, neviem, či to nebola pani poslankyňa za SaS Katarína... (Reakcie z pléna.) Á, pani Nagyová, áno, Nagyová-
-Džerengová za MOST – HÍD. Tí boli odhlasovaní a schválení mestským parlamentom. Mestský parlament vás nechcel podporiť. A my sme navrhli, nie kvôli vám, všeobecne si myslíme, že primátor a starosta si má vyberať svojich zástupcov, sme schválili nový zákon, vďaka ktorému ste sa stali viceprimátorom. To, že dneska to nechceme pripustiť, je v poriadku, však mne to nevadí. Len proste je to ten obrat, ktorý nie je úplne ideálny. A druhá vec, to, čo nám vadí a prečo reagujeme, pán poslanec, je zásadne predovšetkým preto, že je tu obrovské množstvo lží a klamstiev, ktoré boli prednesené v názoroch opozičných poslancov. A vy sám veľmi dobre viete, keď je niekto krivo obvinený, vy ste to predsa sám zažili v roku 1990, keď vás niekto krivo obvinil, akým ťažkým spôsobom sa krivého obvinenia človek zbavuje. Práve preto som od vás čakal väčšie pochopenie, že nebudete pokračovať v týchto klamstvách a lžiach a vymyslených veciach. To bola tá vec, ktorá, vždy som tak najviac čakal. Ja si vás veľmi vážim naďalej a budem, akokoľvek ma budete kritizovať a hovoriť, čo všetko si o mne myslíte. Ja len hovorím fakty. Vždy sú fakty uložené za sebou. Každá jedna skutočnosť, ktorú tu spomeniem, sa stala. Stala a vy ste jej boli svedkami a súčasťou. A dnes sa musíte rozhodnúť takisto, akým spôsobom budete na ňu reagovať. Čiže toto je vlastne len k tej časti, ktorá sa dotýka takých tých úvodných, úvodných útokov a vecí, ktorými naozaj sa nechceme zaoberať. Poďme ale ďalej. Najčastejšie slovíčko, ktoré tu zaznelo, bolo „nedôveryhodné“ programové vyhlásenie vlády. Programové vyhlásenie vlády nie je o dôveryhodnosti, o dôveryhodnosti je vláda, ale programové vyhlásenie vlády preto nie je totožné s diplomovou prácou, pretože už len princíp je niečo úplne iné. Diplomová práca je záver práce. Programové vyhlásenie vlády je začiatok práce a úlohou opozície je ho kontrolovať, jeho výkon a jeho plnenie. Až nebudeme plniť to, čo sme si tam predsavzali a čo jednotlivé strany každá s ústupkom presadili, až nebude SIEŤ spokojná s protischránkovým zákonom, až nebude MOST a pani podpredsedníčka vlády a ministerka spravodlivosti spokojná s protikorupčnými opatreniami, ktoré chce robiť – mimochodom, mimochodom, tri vety o prokuratúre, ktoré tu spomíname, sú totožné s tými, ktoré ste mali v programovom vyhlásení vlády Ivety Radičovej, je to vlastne skoro to isté. A takisto boj s korupciou začína tou istou vetou, to znamená, najdôležitejšie je zúžiť priestor pre korupciu. V tom sa naše programové vyhlásenia zhodujú. Samozrejme, na to je internet. Takže z tohto pohľadu si myslím, že až nebudú oni spokojní s tým, tak, samozrejme, môžu kedykoľvek, a už to viackrát jasne povedali, nebudú naplnené veci z programového vyhlásenia vlády, ktoré si tam presadili, a tie rokovania boli veľmi tvrdé a veľmi dlhé, tak, pochopiteľne, tá koalícia nebude existovať. A v záujme náš všetkých je, aby tie veci sa naplnili. To je výhoda koalície. Výhoda koalície je v tom, že samokontrola spočíva v tom, že musíme plniť programy jednotlivých strán. Ak nebudú spokojní poslanci, na ktorých je postavená vládna koalícia, s tým, ako sa ich predstavy napĺňajú, môžme zabudnúť, že Slovensko bude ďalej. Pretože toto sú presne tie výzvy. Mnohí ste povedali, že sú tam výborné nápady. Ja s tým súhlasím a veľmi pekne ďakujem. Nemôžeme od vás niekto očakávať, že podporíte programové vyhlásenie vlády, pretože to sa historicky tuším nestalo s výnimkou toho, ak sa niekto pomýlil. (Reakcia z pléna.) Ale, no ale pomýlil sa, áno. Pani Ritomská? (Reakcia z pléna.) Fakt? Výborne! Tak to je, tak to je naozaj výnimočný svetový unikát. Ale v podstate povedzme si na rovinu, nie je tu opozícia od toho, aby podporovala programové vyhlásenie vlády. To nie je vaša úloha. Je, samozrejme, ťažké si niekedy vymyslieť dôvody, prečo ho nepodporíte, pochopiteľne, lebo je dobré a je naozaj kvalitné, ale je to, samozrejme, na vás. No a poďme k tomu druhému najčastejšiemu slovíčku a to je „kontinuita“, ktorá tu zaznievala, kontinuita. Všetci ste sa väčšinou venovali kauzám a ohováraniam a hádzaniam blata, k tomu sa ešte dostanem. Ale čo je podstatné, prečo by sme nemali mať kontinuitu v raste ekonomiky? Ste proti tomu, aby pokračoval rast ekonomiky? Ste niekto proti tomu, aby nepokračoval dobrý hospodársky vývoj Slovenskej republiky? Nie ste. Čiže potom sme za kontinuitu. Pretože hospodárske výsledky posledných mesiacov a rokov sú zásadné. Tento hospodársky rast má vplyv na pokles nezamestnanosti. Ste za to, aby sa prerušila kontinuita v poklese dlhu? Pamätám si hysterické vystúpenia, mimoriadne schôdze, kedy presiahol dlh Slovenska 55 % HDP. Stále bol jeden z najnižších v Európe, to platí, nebudeme sa tu porovnávať s Talianskom, ktoré ho má cez 100 %, alebo Nemeckom a podobne, ktoré ho majú na úrovni 80 %, a priemer Únie tuším niekde okolo stovky alebo medzi 80 a 100 %. Čiže sme hlboko pod priemerom Európskej únie. Ale odvtedy, keď sme urobili všetky tie opatrenia, vrátane zlepšenia výberu daní, boj s daňovými únikmi, našej reformy ESO, zrazu ten dlh začal klesať. Už je niekde na úrovni 52; o 3 %, to sú 3 mld. eur. To sú veľmi dobré čísla. Máme prestať v tom, máme prerušiť kontinuitu v tom, aby neklesal dlh ďalej? Toto by ste chceli? Nie. Čiže výborne. Čiže v tomto má takisto pokračovať kontinuita. Máme pokračovať vo zvýšenom ratingu? Vo zvyšovaní ratingu krajín, čo má zásadný vplyv na príchody investorov a dôveryhodnosť Slovenskej republiky? Mali by sme! Určite by sme mali. Alebo chcete, aby sme prerušili a mali by sme začať klesať v tom ratingu? Tak ak má byť postavená kontinuita, tak určite na dôveryhodnosti Slovenskej republiky! Spomeňme si trošku do histórie. Vráťme sa do rokov, kedy strana Sloboda a Solidarita, Obyčajní ľudia boli súčasťou vládnej koalície. Čože sa nám stalo v roku 2011? Čože sa nám stalo? O dva stupne nám klesol rating. Z A+ na A stabilné. (Reakcia z pléna.) O dva. Isteže, samozrejme. Isteže, samozrejme, na základe našej vlády. V 2011 ste už vládli sami. Aj ten geniálny program, ktorý ste predstavili. (Reakcia z pléna.) Nechcem sa vracať k tomu, pán podpredseda, vždy ste tu hovorili o tom, že nemáte vykrikovať na rečníkov, pamätám si, prvý to nedodržujete. Necháme tak. (Zasmiatie sa v sále.) Ale vrátim sa k iba k tej, k takej tej dôležitej téme. Čo ste spravili ako prvé? Čo ste spravili ako prvé? Dovolili ste bezdôvodne vyhadzovať ľudí z práce novelou Zákonníka práce. To bolo prvé, čo strana Sloboda a Solidarita urobila vo vláde. Vyhadzovať ľudí bez dôvodu, to je presne to, čo by ste chceli. A nazývate to tým bájnym cudzím slovíčkom „flexibilita“ pracovného trhu. To je vyhadzovanie ľudí z práce! Vy niekedy snáď chcete hovoriť o tom, že chcete chrániť ľudí?! Ale, prosím vás. A druhá vec, čo bola taká zaujímavá, zvýšenie cien plynu. To bol jeden z prvých úkonov, ktorý urobil minister hospodárstva za SaS, zrušil hlasovacie práva v Slovenskom plynárenskom priemysle, aby mohli stúpať ceny plynu, aby zahraničný investor mohol dvíhať ceny plynu. To bolo druhé, hneď druhé opatrenie. A preto aj tá cena plynu, samozrejme, zásadným spôsobom stúpla. Takže to len tak, že ako ste začali, ako boli spokojní zahraniční investori s dôverou vláde. No ale čo sa stalo potom, keď prišla vlastne vláda Roberta Fica 2, ako vy hovoríte, no tak v štrnástom roku sa nám už podarilo dostať do A pozitívny a v roku 2015 sme sa dostali sa na A+. Čiže opätovne sme vrátili a stúpli sme o dva stupne v rámci ratingu. Je toto tá kontinuita, ktorú by ste chceli prerušiť, kedy máme našliapnuté k ďalšiemu zvyšovaniu ratingu, aby ďalší investori mohli prichádzať a vytvárať pracovné miesta pre našich občanov? Myslím si, že určite nie. Čiže aj vy ste určite za to, aby sme v tejto kontinuite pokračovali. Čo takto negatívne úroky, za ktoré si požičiavame, ktoré zásadným spôsobom zlepšili možnosť a dostupnosť mladých ľudí k bývaniu. Pretože hypotéky sú historicky najlacnejšie. Máme prerušiť kontinuitu znižovania úrokov, za ktoré si požičiavame? Nie je to krásne, požičať si 100, vrátiť 99? Veď to je naozaj super! Kedy tu kedy bolo, kedy ste mohli vrátiť menej? A to práve dobrou hospodárskou politikou sa podarilo a teraz chceme túto kontinuitu prerušiť? Chceme, aby toto nepokračovalo ďalej? No tak to je podľa mňa hlboký omyl. Mali by sme zastaviť rast miezd, ktorý v posledných rokoch rastie? Mali by sme prerušiť kontinuitu práve v tejto oblasti? Podľa mňa určite nie! Mali by sme podporiť, aby tie mzdy rástli. A práve preto určite túto kontinuitu takisto nechcete prerušiť. Preto je dobré, že hovoríme o kontinuite do budúcna. Mali by sme zastaviť rast zamestnanosti, alebo by sme mali zastaviť pokles nezamestnanosti? Veď práve dobrou hospodárskou politikou prišli veľkí investori. Land Rover Jaguar, tisícky nových pracovných miest. Viete, aký efekt pre región Bratislavy a širokého okolia má predsa Wolkswagen. Ak Land Rover Jaguar príde do Nitry a rozpúta vlastne to nové šialenstvo, ktoré sa tam už deje z počtu prihlasovaní, konečne sa opätovne vracajú aj tí ľudia zo zahraničia, o ktorých tak často a radi hovoríte. A tvárite sa, ako keby v roku 2010, ´11, ´12 žiadni ľudia v zahraničí nepracovali. To ma vždy teda na tom najviac pobaví; o tomto ľudskom exode, o ktorom hovoríte. A práve tieto firmy, ktoré prichádzajú s kvalitnými prácami, ponukami práce a vysokými mzdami a aj R&D (Research and Development), veci, ktoré vlastne prinášajú zvýšenú pridanú hodnoty. Majú šancu zamestnať ľudí vo vysokých príjmoch a oplatí sa im naozaj vrátiť so skúsenosťami zo zahraničia. Takže určite nechcete aj túto kontinuitu prerušiť. No, ale keď sa bavíme, samozrejme, opozícia nielenže to neuzná, mnohá, nie úplne odborná, s nenáležitým vzdelaním, sa pousmieva nad mnohými, by som povedal, takýmito vecami, nemôže im rozumieť, samozrejme. Nebudem to riešiť. Nedotýkam sa nikoho konkrétneho. Ale faktom zostáva, že keďže sa nemôžeme spoľahnúť na to, že nás niekedy opozícia pochváli, čo nikdy neurobí, a ani to nikdy nerobíme, pomôžem si opäť, tak ako som si pomohol Standard and Poor´s, ktorý ocenil kvalitu práce vlády dvojnásobným zvýšením ratingu počas štyroch rokov. Ja by som si teraz na pomoc zobral Svetovú banku a jej rebríček Doing Business. Čo nám hovorí rebríček Doing Business? Rebríček Doing Business nám hovorí, že v rozmedzí rokov 2011 a ´12 nasledoval na Slovensku pokles zo 43. na 48. miesto v poradí Doing Business v rebríčku a v ratingu jednotlivých štátov. Čo sa ale podarilo v roku 2015? V rebríčku Doing Business Slovensko stúplo na 37. miesto. A čo sa podarilo v roku 2016 v rebríčku Svetovej banky Doing Business? Na 26. miesto. Je teda, o čo sa máme opierať? O to, aké sú slová opozície, ktorá teda chrlila lávu na to, čo všetko robíme zle? Alebo sa máme oprieť o tých zahraničných, ktorí sú naozaj nezávislí a ktorí jasne potvrdzujú, že podmienky podnikateľské sa na Slovensku za posledné roky zlepšili. Nie? Alebo chceme spochybniť Svetovú banku, lebo aj tá je naklonená SMER-u, aj tam sú tie nesprávne personálne nominácie, ktoré dokázal SMER ovplyvniť?! Určite nie. A ja som presvedčený, že v novej vláde, v ktorej sú aj ďalšie pravicové strany, ktoré si presadili mnoho vecí, ktoré, samozrejme, aj my sme museli robiť ústupky, opäť prispejú k zlepšeniu prostredia pre podnikateľov, pretože to je ich starosť. A možno bude vyvážená, konečne ten súboj medzi tým, ako pomáhať podnikateľom v zlepšení ich prostredia a v ochrane zamestnávateľov, čo je hlavná agenda SMER-u. Možno práve na to je takáto koalícia, ktorá je rôznorodá, určite dobrá. Možno práve teraz nájdeme tú symbiózu, po ktorej hľadáme. Tvrdé požiadavky pravicových strán a naša obrana práv zamestnancov. To je vec, ktorá sa v tomto programovom vyhlásení určite spojila. Takže nemôžem čakať na to, že ma teda pochváli opozícia, ale myslím, že Svetovou bankou som si mohol pomôcť. Takisto, samozrejme, reforma ESO. Nitku na nej nenechala opozícia nikdy suchú. Ale to som ani nečakal. Priznanie toho, že je niečo dobre urobené alebo vymyslené, my môžme iba dostávať od našich občanov z klientskych centier, aj z toho bratislavského, že sú spokojní, že majú kratšie čakacie doby, že sú rýchlejšie vybavení, že nikto už nemusí hľadať nejaké možnosti niekomu niečo zaplatiť po známosti. Aj priestor na korupciu klientske centrá zmenšili. Pretože príde na miesto, aj keď je 100 ľudí pred ním, tak je za hodinu vybavený. To sú všetko veci, ktoré pomohli to zlepšiť. No a samozrejme, keď opozícia a mnohí jej „odborníci“ hovoria o probléme, ja som veľmi rád, že Medzinárodný menový fond, aj OECD ocenilo reformu ESA aj tým, že doporučilo jej export do Srbska. To je podľa mňa úspešná správa, že môžme našu úspešnú reformu vyviezť. A, samozrejme, aj Česká republika. Náš výbor, naši poslanci z opozície sa nikdy nezaujímali o to, aby prišli a pozreli si veci. Zato naše klientske centrum v Bratislave, ktoré už získalo dokonca aj medzinárodné nejaké, by som povedal, „věhlasy“, jak hovoria Česi, poslalo český Parlament a delegáciu českého Parlamentu, tak Senátu, ako aj Poslaneckej snemovne, aby navštívila a mohli prebrať niektoré dobré body, ktoré sa podarilo v rámci reformy ESO presadiť. A boli na naozaj veľmi podrobnej a niekoľkohodinovej študijnej návšteve aj našich klientskych centier, čo ma veľmi teší a za to im, samozrejme, ďakujem. Nehovoriac o tom, že aj v rozpočte, aj ostatných vecí, aj, samozrejme, jednotlivé inštitúcie, ktoré kontrolujú financovanie, okrem opozície, všetci ostatní uznali jednak úsporu, ktorá už tento rok dosiahne sumu 1 mld. eur a, pochopiteľne, aj 3 000 prepustených úradníkov, ktorí boli zbytoční. Slovensko ale vždy žije v nejakom dynamickom svete, a nebudem to vysvetľovať, nemáme toľko času. Raz si o reforme ESO porozprávame aj s tými ostatnými. Čiže od tohto sa odvíja tá kontinuita. Prejdem k tej druhej časti, ktorú hovoril pán poslanec Matovič: „Pozri, kto to hovorí.“ Problémom našej opozície je v tom, že si po prvé málo pamätá a po prvé (pozn. red.: správne „po druhé“) veľmi veľa si vymýšľa a častokrát je to neuchopiteľné. Problémom, prečo si opozícia tvrdí, že niektoré kauzy sa nestíhajú, je preto, pretože častokrát si ju celú vymyslí, následne poprie a potom, samozrejme, nemohla byť vyšetrená, lebo ani len nespolupracujú. Prípad Igora Matoviča je v tomto prípade naozaj veľmi, veľmi taký ukážkový. Preslávil sa vstupom do politiky tým, že povedal, že dostal ponuku na 20-miliónový úplatok, aby nepodporil vládu Ivety Radičovej. Tak ako sa má, orgány činné v trestnom konaní začali konať, predvolali si pána Matoviča. Pán Matovič povedal najprv, že nepovie meno toho, kto mu ponúkol 20 mil., a na záver pred médiami vyhlásil, že to bol žart. Teda bola kauza alebo nebola kauza? Môžu byť objektívne občania Slovenskej republiky nespokojní s tým, že nebola vyšetrená táto kauza? Môžu, môžu. Ale práve preto, že buď si ju pán Igor Matovič vymyslel, aby bol zaujímavý, alebo potom kryl a stal sa spolupáchateľom tejto kauzy. To sú jediné dve možnosti. Druhý prípad: voľba generálneho prokurátora. Voľba generálneho prokurátora v tomto parlamente počas predsedníctva strany Slobody a Solidarity v tomto parlamente popri kupovaní poslancov bola najväčším škandálom demokracie, ktorú Slovensko od revolúcie zažilo. Najväčším. Dokonca sa odvážil vtedy pán poslanec Matovič naznačiť, že tam bola korupcia. Dokonca tu prichádzajúca pani poslankyňa Blahová mala byť korumpovaná. Dokonca jej to osobne povedal, že ju niekto bude korumpovať. Potom prišiel pred generálneho prokurátora a povedal, že to on teda tak nemyslel, on to len tak v kuloároch počul. A na tomto všetkom sú postavené, vždy boli, sú a budú kauzy, ktoré oni hovoria. Najprv urobíme veľkú tlačovku a potom, keď sa dostanem pred orgány činné v trestnom konaní, tak si nepamätám, počul som to len tak v kuloároch, vlastne ani to meno neviem, alebo to bolo iba tak zo žartu. A potom sa nemôžete čudovať občanom Slovenskej republiky, že sú nespokojní, či sa vyšetrujú, alebo nevyšetrujú kauzy. Pretože tí, ktorí ich povedia na ľubovoľnej tlačovke, buď žiadne trestné oznámenie nepodajú, alebo keď naňho prídu vypovedať, že sú zavolaní ako svedkovia, tak si potom zásadne nepamätajú. Veľmi podobný prípad bol, ak si pamätáte veľkú tlačovku pána Matoviča, 4 milióny sa ukradli z eurofondov, tunelujú sa eurofondy, mám presné dôkazy a vedomosti, akým spôsobom sa tunelujú eurofondy! Samozrejme, orgány činné v trestnom konaní začali konať, aby náhodou polícia neovplyvňovala konanie, samozrejme, predvolala si ho opäť Generálna prokuratúra. Akáže bola výpoveď pána Matoviča? Nič. On vlastne to len tak počul, on si vlastne nepamätá, de facto odmietal vypovedať. Povedzte mi, ako máme veriť slovám, ktoré hovoria títo ľudia o kauzách, keď toto je vždy reakcia? A čerešničkou na torte, pochopiteľne, je Belize. Belize, ktorému neuverili už ani jeho kolegovia, ani pán Lipšic, ani všetci ostatní. Tomu neverí už nikto. To už aj všetci skonštatovali, že to si teda asi prepískol. Opätovne Generálna prokuratúra, tak, pán Matovič, povedzte nám nejaké dôkazy o 600, 700 či koľko miliónoch dolárov na účtoch pána Fica. No, to ja neviem, ja žiadne dôkazy nemám, ja som to v podstate iba počul. Počul alebo vymyslel. To je celý prípad. A teraz vymyslí si kauzu Belize, obleje predsedu vlády špinou, samozrejme, sa ani neospravedlní, ale to je vec, ktorú nemôžeme čakať od človeka tohto typu, a potom nie je schopný predložiť aspoň indíciu. Už, dobre, nie je dôkaz, ale aspoň indíciu, ktorú by sa dalo vybrať. Nie. Len preto, lebo si to zase vymyslel. Koľko je tých káuz, ktoré si naozaj vymyslel? V ďalšej stovke káuz sa stratí jedna, ktorá je dôležitá, ktorú treba vyšetriť len preto, lebo už sú všetci presvedčení, že každú kauzu, ktorú on predstaví novinárom, je vymyslená? Takisto si dovolím aj z nášho súdku v rámci jeho oznámenia voči nákupu ľahkých lesných špeciálov, v ktorom ministerstvo vnútra ukradlo 8 mil. zo 7-miliónového kontraktu. To bola tlačovka. A, samozrejme, reakcia pána Matoviča bola aká? No tak ale to len preto, lebo ja som to na začiatku augusta oznámil. Oni 15. alebo 20. augusta nakúpili tak, aby splnili ten limit, ktorý som urobil. Taký je dôležitý pán Matovič, že diktuje, koľko my nakupujeme na ministerstve vnútra. No len jedna drobná chyba opätovne sa vlúdila do tejto nekonzistentnosti našej opozície. Tá zmluva bola uzavretá 15. augusta, alebo koľkáteho ste to hovorili, ale rok predtým, pán Matovič. Rok predtým, než ste to vy oznámili. A tam to bolo uzavreté. Preto sa nedá okradnúť 8 mil. zo 7 mil. a ešte aj mať tie všetky veci dodané. To je presne prístup. A potom sa čudujete ľuďom, že sú sklamaní? Že nie je vyšetrená ďalšia obrovská korupcia, z ktorej všetci kradnú, pretože si to on vymyslel a potom ide atakovať jednotlivé orgány činné v trestnom konaní, že sú nedôveryhodné? Že treba urobiť čistku a vyhodiť všetkých okrem tých, ktorí im budú prisluhovať a pomáhať? Len preto, on povie, vymysli si kauzu, tá sa, samozrejme, nevyšetrí nielen preto, že sa nestala, ale aj preto, že ani k nej nič nepovie, a potom sme všetci šokovaní, že ľudia sú nespokojní, že sa kauzy nevyšetrujú. Aspoň raz keby dal konkrétne dôkazy a vypovedal, raz za tie štyri roky, čo, teda ešte aj dva roky predtým, to za šesť rokov svojej politickej kariéry sme nemali jednu serióznu výpoveď trestného oznámenia, ktorú by pán Matovič podal. A čo potom sa stane? Začne nás napádať, že my ho kriminalizujeme. My sa ho snažíme šetriť. Robíme mu policajnú akciu v jeho budove. Ale opätovne nám nepovie pravdu. Pretože celé to začalo jeho vlastným oznámením a jeho podlým útokom na jeho opozičného spojenca Rada Procházku. Tak, samozrejme, ako koná polícia? Vypýta si účtovníctvo všetkých strán a vypýta si účtovníctvo firmy, aby dokázala porovnať tvrdenia, ktoré proste sa hovorili. A ktože jediný nedal účtovníctvo? Pán Matovič. Aj so stranou má problém. A na päť výziev, na päť výziev neodovzdal účtovníctvo ani samotného, vlastnej firmy. Potom si pre to prišli (reakcia z pléna), potom si pre to prišli (reakcia z pléna)... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)