M. Hort, podpredseda NR SR: (2008-10-21):
Túto takzvanú racionalitu pri spravovaní vecí verejných naplno prezentuje aj pri téme, akou je dôchodková reforma. Len ten, kto nechce vidieť, nevidí, a ten, kto nechce počuť, nepočúva argumenty o vývoji obyvateľstva na Slovensku, že sa tu čoraz dlhšie dožívajú občania alebo viac sa dožívajú dlhšieho veku, no mladých rodín čoraz menej pribúda a že raz bude mať štát naozaj vážny problém zabezpečiť dôstojný dôchodok pre budúcich dôchodcov bez toho, aby si na ne nepožičiaval. Lenže prečo riešiť teraz takýto vážny problém? Je to vari problém dneška alebo zajtrajška? Zodpovedný politik odpovie, že bezprostredne nie. Ale ak myslí aj ďalej ako len za roh, ak naozaj chce, aby sa krajina aj naďalej úspešne rozvíjala, jednoducho sa musí s takýmito témami vážne zaoberať. Populistovi to prichodí ako veľmi vzdialené, neisté a neváha posledný populačný vývoj spochybniť a ešte niečo na tom aj zarobiť. Pozri príklad zvýšeného príplatku na prvorodené dieťa, ktoré zrejme malo vyvolať veľký boom u prvorodičiek. Že by to vyvolalo hystériu po rodení u prvorodičiek sa povedať nedá. Takáto forma podpory mladých rodín bez nejakého systémového základu je dosť zúfalá, ale to sme už pri inej téme. Zatiaľ čo pri prvom otvorení druhého piliera sa argumentovalo nevýhodnosťou vstupu pre isté sociálne skupiny občanov, pri tomto druhom pokuse pán premiér Robert Fico otvorene označuje celý druhý pilier za zle nastavený, zle chránený a jasne dáva najavo, že keby mal takú moc, ako mali vladári do roku 1989, tak by ho jednoducho hneď a zaraz úplne zrušil. Povedzme si to na rovinu. Jednoducho sa s tým od nástupu do vlády nevie zmieriť, že mu len tak medzi prsty utekajú peniaze za nejaké sporiteľské účty takmer jeden a pol milióna občanov tohto štátu. Tu je koreň problému v dôchodkovom systéme na Slovensku. A keďže má strach otvorene tieto peniaze občanom ukradnúť, tak používa podpásové údery, ktoré si neodpustí vždy, keď sa k tomu naskytne príležitosť. Preto tu je tento návrh, teraz iba pár mesiacov od prvého otvorenia a zatvorenia druhého piliera. Situácia na finančných trhoch bola preto veľmi vítanou situáciou znova ľudí vystrašiť a v čo najväčšej miere ich vyduriť nazad do priebežného systému. Nervozita na akciových trhoch, napätá situácia na viacerých burzách, to boli otázky, ktoré prinášali občanom všetky televízie a písali všetky printové médiá. Práve teraz bola perfektná doba na to, aby sa dramatickosti dal ešte želanejší výraz, a preto sa v sobotu mimoriadne zišla vláda, lebo v pondelok by už bolo neskoro. Odkaz vlády zo sobotňajšieho rokovania občanom bol asi takýto. Všetko je pod kontrolou, akurát je problém s druhým pilierom. Ten nemáme pod kontrolou, tak sa už konečne, vážení občania, zobuďte a dávame vám ešte raz šancu, aby ste pochopili, že tie peniaze, ktoré si tam odkladáte na vaše dôchodky na vaše účty, vieme my, rozumej vláda, oveľa lepšie stroviť. Vy ich teraz nepotrebujete, zato my ich potrebujeme ako soľ. Potrebujeme ich na predražené mýto o 6,5 miliardy Sk, na novú budovu pre Slovenský rozhlas a Slovenskú televíziu, na PPP projekty, ktoré, mimochodom, budú splácať tí, čo prídu po nás. Potrebujeme ich na dvojnásobne predražené národné štadióny, na širokorozchodnú trať a keby ten zisk, enem pro nás a pro naše dítky ešte stále nestačil, tak prihodíme aj nejakú tú jadrovú elektrárničku. No, chcel by som povedať, že ak sa často oháňate sociálnym štátom, tak z pohľadu, aké sú možnosti, aké sú vaše ambície cez to, čo všetko už bolo prezentované, nie opozícia je zbitá a zatlačená do kúta, ale práve ten sociálny štát, ktorý tak veľmi deklarujete. Znovuotvorením druhého piliera si tak vláda dala novú šancu na reparát. Šancu na to, aby masívnou kampaňou dokázala vyhnať dostatočný počet sporiteľov späť do starého systému. Hoci na začiatku leta pán premiér vyhlásil, že problém s dôchodkovou reformou sa pre vládu končí 30. júna 2008, nekončí sa. Veď on sám tomu neveril, lebo pre neho sa tento problém skončí buď vtedy, keď sa mu podarí tento existujúci systém úplne zničiť, alebo keď už nebude premiérom. Pokiaľ by nebola prišla súčasná kríza na svetových finančných trhoch, určite by nejakú krízu vyrobil, len aby mal dôvod opäť zaútočiť na dôchodkovú reformu. Bolo by to presne v tej istej línii, ako nás o tom už niekoľkokrát presvedčil počas viacerých konfliktov so svojimi imaginárnymi nepriateľmi. Pokračovať vo výpočte všetkých triednych nepriateľov súčasného pána premiéra by však trvalo dlho, a to by sme sa zase dostali k inej téme. Ešte jeden postreh z ostatnej mimoriadnej vlády. Po polčase vládnutia tejto zostavy nemá pán premiér Fico problém povedať, že súčasný dôchodkový systém je katastrofálne zabezpečený. Ja sa preto pýtam, ak je tomu naozaj tak, prečo nespraví nič pre to, aby tento systém už nebol katastrofálne zabezpečený? Prečo svoju energiu vybíja na nezmyselných verbálnych atakoch? Prečo jeho ministerka neprišla s takými opatreniami, aby tento systém nebol katastrofálne zabezpečený, tak ako tvrdí? Koľkože to je vo funkcii predsedu vlády? Veď už to je dva a pol roka. Pravda je taká, že tomu tak vôbec nie je. Naozaj by bolo dobré, keby nielen pán Fico, ale aj jeho vláda sa už začali správať nie ako v opozícii, ale ako v koalícii. My sme dnes chceli dať návrh správy, ktorá by mala vymenovať alebo mať vypovedateľnú hodnotu, ako je vláda pripravená na to, keby, nebodaj, táto finančná kríza prerástla do hospodárskej. Vy ste ju tu zmietli opäť zo stola. A ja by som vás chcel upozorniť na to, že aj keď sme teraz v opozícii, vytrápili sme sa s hlavnými opatreniami ochranného plánu SDKÚ – DS pre túto republiku. Mali ste možnosť sa s nimi zoznámiť. Je ich celkovo osem. Nebudem ich tu všetky čítať, ale moja otázka je. Prvýkrát sme tu chceli začuť nielen o rozdávaní, ale chceli sme tu začuť niečo aj o aspoň jednom prorastovom opatrení alebo aspoň o nejakých opatreniach, ktoré by mali ten trvalo udržateľný vývoj v našej krajine zabezpečiť. Opäť sme sa nič nedozvedeli a zrejme sa ani tak skoro nedozvieme. Ešte mi dovoľte povedať. Keď sa voľakedy pán Fico vypol k výkonu, že porovnal DSS-ky k nebankovým subjektom, tak guvernér Národnej banky vtedy jednoznačne povedal, že tomu tak nie je. Keď pán Fico povedal, že dôchodková reforma je zabezpečená katastrofálne, tak pán guvernér povedal doslova, že nepočul, že by sa takto premiér vyjadril. Pán premiér sa takto ale vyjadril a počul to aj pán guvernér. Pán guvernér týmto spôsobom opäť pána premiéra v jeho výrazoch a názoroch veľmi nepodržal. Treba zdôrazniť ešte jednu zásadnú vec. Dookola sa tu spomína vplyv na druhý pilier. Poukazuje sa na nebezpečenstvo či ohrozenie finančných prostriedkov sporiteľov, no čo vláda úmyselne zamlčuje, je fakt, že ani priebežný systém nie je mimo ohrozenia a že kríza na finančných trhoch a jej dôsledky sa môžu negatívne premietnuť aj do priebežného dôchodkového systému. Ale hlavne bolo tu jasne vysvetlené aj z úst pána poslanca Mikloša, že demografická kríza je naozaj predo dvermi. Ja som bol trošku sklamaný aj z vyjadrenia pani ministerky, keď namiesto toho, aby zareagovala na to, čo tu argumentačne podložil pán poslanec Mikloš, sa uchýlila k tomu, že mu vytkla, že vytýka dôchodcom, že sa dožívajú vyššieho veku. To bolo dosť, pani ministerka, z mojej strany nepochopiteľné a bolo to pre mňa sklamaním z úst členky vlády. Čiže, ak by som to chcel zhrnúť. Občan, ak máš ušetrených dnes 50-tisíc, 80-tisíc alebo 120-tisíc, ak tento zákon bude schválený, tak nemáš nič, pokiaľ podľahneš tlaku vlády. Nemáš nič. Ak budeme hovoriť o chvíľu o zákone, ktorý príde po tomto zákone ako o zákone o ukradnutí 6,5 miliardy, tak tento sa dá nazvať okrem vyháňania ľudí z druhého dôchodkového piliera aj ako zákon jedným slovom alebo tromi slovami veľká dôchodková lúpež. Verím, že občania tomuto cieľu vlády neprepadnú. Ďakujem pekne. (Potlesk.)