Poliačik, Martin, poslanec NR SR (2016-10-26):
Ďakujem veľmi pekne, pán predseda. Tak ja už iba doplním tú mozaiku trošku pohľadom z pozície toho, že ako kde vlastne vznikol problém. Totižto niekedy pred vyše rokom sa múdre hlavy na ministerstve školstva a na ministerstve sociálnych vecí zamysleli, že prečo nám vlastne deti do troch rokov vypadávajú z nejakej systematickej kurately štátu. A teraz ministerstvo školstva povedalo, veď my ich nepotrebujeme mať nejako zaradené v sieti škôl, lebo my nevzdelávame, necháme to na ministerstvo sociálnych vecí. A ministerstvo sociálnych vecí nijakým spôsobom systémovo nepristúpilo k nadväznosti na systém škôl a školských zariadení. A vlastne tu vznikla tá bublina, na základe ktorej bol napísaný a schválený ten takzvaný jasličkový zákon, kde na základe niekoľkých nešťastných prípadov podcenenia detailov k tomu, aby bola starostlivosť dobre vykonávaná a na základe naozaj dôležitých prípadov, ktoré mali byť na očiach verejnosti a na základe ktorých malo dôjsť k zmenám, došlo k zmene, ktorá je príliš reštriktívna a ktorá spôsobí, že mnohé rodiny, lebo aby sme teda nehovorili len o matkách, mnohé rodiny, otcovia a matky detí, ktoré potrebujú zosúlaďovať svoj pracovný život so starostlivosťou o deti, majú dnes horšie rozhodovanie, než ho mali predtým. A to z toho dôvodu, že náklady na starostlivosť o deti podľa toho nového jasličkového zákona sú vyššie, ale o tom v zásade hovorila kolegyňa Janka Cigániková. Ja som teda mal to šťastie žiť v dobe, keď už starostlivosť, teda príspevok na starostlivosť o dieťa bol funkčným modelom, a tým, že moja manželka teda nebola zamestnaná, ale je podnikateľka a mala možnosť tým pádom oveľa flexibilnejšie pracovať so svojím pracovným časom, tak vďaka tomuto príspevku a vďaka tomu, že cezeň a cez agentúru sme mali možnosť platiť opatrovníčku detí, dokázala robiť aj jedno, aj druhé. Že dokázala byť doma, pracovať a zároveň vďaka tomu, že sme mali zaplatenú opateru, tak popri práci tam bol ešte jeden človek, ktorý zabezpečoval, že to dieťa jednoducho po nej neustále neliezlo a neťahalo ju od tej práce preč. A takýto model nám konkrétne vyhovoval. Keď nezasadal parlament, ona mohla chodiť po stretnutiach, ja som pracoval z domu, mohol som byť s deckami. Ja tiež som ocenil, keď na dve-tri hodiny alebo na pol dňa alebo na deň prišla aupairka alebo opatrovateľka a pomohla mi s nimi tak, že som mohol niečo spraviť z domu ja. A tieto modely sú flexibilné, je ich široká paleta a každá rodina si ich môže nastaviť podľa seba. Ak do toho vstupuje zvýšená potreba regulácie starostlivosti na úrovni tých tzv. jasličiek alebo detských klubov, alebo akokoľvek si to nazveme, tak potom by sme to mali reflektovať v tom, akým spôsobom to majú tí rodičia platiť. A práve na základe toho teda sa aj zmenil prístup toho, pri tom, jak sme navrhovali zmeny pre príspevok a starostlivosť o dieťa. V minulosti sme navrhovali to, aby sa predĺžila doba jeho poberania až do šiestich rokov, čo stále považujem za dobrý nápad, ale v tomto konkrétnom prípade reagujeme len na zmenu pravidiel pre starostlivosť o deti tak, aby si ich tí ľudia, ktorí ich využívali doteraz, mohli dovoliť využívať aj ďalej. Samozrejme, nie každý rodič ho musí využívať v plnej výške a nie každý rodič ho musí vyčerpať celý. Preto vás prosím, kolegyne a kolegovia, aby ste podporili tento návrh zákona a aby sme umožnili rodinám starajúcim sa o deti v čo najširšej možnej miere si definovať podmienky pre túto starostlivosť podľa vlastných potrieb a nie podľa toho, aká je možno väčšinová predstava. Ďakujem veľmi pekne.