J. Burian, poslanec: (2003-12-05):
Na začiatku by som chcel povedať, že dôvodová správa, ktorá je predložená k tomuto zákonu, neobsahuje konkrétne dáta, výpočty, dopadové štúdie, ktoré by hovorili o tom, aké finančné a fiskálne bremená je nutné v ďalších rokoch, alebo čo očakáva tento štát a ako povedzme bude zaťažený štátny rozpočet pri tejto dôchodkovej reforme. V prvom bode by som sa chcel vyjadriť k zdrojom krytia tejto dôchodkovej reformy. Vzhľadom na to, že v dôvodovej správe nie je jasný objem finančných prostriedkov, budem vychádzať z dát alebo z čísiel, ktoré boli verejne dostupné. Ak hovoríme o tom, že táto dôchodková reforma vo svojej podstate má ročný výdavok zo štátneho rozpočtu na úrovni 15 až 17 mld. Sk, tak v horizonte rokov, ktoré je nutné na zabezpečenie dofinancovania celého tohto systému pri 9-percentnom kapitalizačnom pilieri, je nutný výdavok vo výške 400 až 500 mld. Sk. Slovenská republika dnes má na účte v Národnej banke Slovenska 65 mld. na financovanie v prvej časti financovania tejto dôchodkovej reformy a v druhej časti vláda včerajším vráteným zákonom pánom prezidentom o privatizácii strategických podnikov deklaruje v dôvodovej správe, že má, alebo teda predpokladá, že z privatizácie strategických podnikov získa finančný objem vo výške približne 82 mld. Sk. Ak to spočítame, tieto dve sumy, 65 mld. a 82 mld. Sk, dostaneme objem necelých 150 mld. Sk. Ak hovoríme, že tento projekt je tak finančne náročný, pýtam sa, kde budú, alebo skadiaľ zoberie tento štát ďalšie zdroje na dofinancovanie tejto dôchodkovej reformy? Pýtam sa, kde budú tie zdroje, alebo odkiaľ táto vláda zoberie v ďalších rokoch na dofinancovanie tohto projektu dostatok zdrojov a jednoducho vytrvá v tomto vysokom kapitalizačnom pilieri, vytrvá, aby dofinancovala celý tento systém? V opačnom prípade si myslím, že dôchodková reforma začne alebo nadobudne problém, či je dnes veľmi-veľmi nutné, aby sme začínali s takým vysokým pilierom, akých je 9 %. Čo teda aj v koalícii alebo v radoch koalície sa ozvali hlasy o tom, či dnes taká radikálna reforma na úrovni 9 %, či je fiskálne schopná, utiahnuteľná v tomto období, alebo teda nezačať s nižším pilierom a snažiť sa zvyšovať v ďalších rokoch. Myslím si, že pri 9-percentnom kapitalizačnom pilieri a pri príklade, ktorý som uviedol, je dosť jasné, že táto vláda nemá na dofinancovanie tohto celého systému ani polovicu zdrojov, čo je podľa mňa dosť varovným prstom v prvom kole. Ďalší problém, ktorý chcem načrtnúť, ktorý vyvstáva z tohto zákona, je v podstate plnenie maastrichtských kritérií. Myslím, že nechcem tu, by som povedal, nejako unavovať číslami, ale jeden údaj za všetky, to je schodok verejných financií na úrovni 3 %. Vy viete, akým spôsobom sa prijímal tento, alebo prijíma, alebo bude prijímaný zákon o štátnom rozpočte, kde schodok verejných financií je odhadovaný na úrovni 3,9 %, za akých podmienok a za akých škrtov vo výdavkovej časti sa prijíma tento rozpočet, aby sa naplnil tento schodok verejných financií. Ak vláda má ambíciu v roku 2006 splniť toto kritérium, musím, teda by som povedal, ako byť skeptický v tom, že ak tieto výdavky, ktoré budú pri tomto kapitalizačnom pilieri odhadované vládou na úrovni 1 %, ja tvrdím, že bude niekde na 1,3 až 1,5 % schodku verejných financií, aké škrty nás očakávajú v štátnom rozpočte vo výdavkovej časti alebo kde budú tie príjmy, alebo kde sa objavia tie príjmy, ak doprivatizujeme štátne podniky. A jednoducho príjmová časť štátneho rozpočtu sa podľa môjho názoru skôr zníži. Nechcem tu rozoberať problém okolo štátneho rozpočtu, lebo to bude problematikou budúceho týždňa. Len upozorňujem na to, že Slovenská republika bude mať problém s naplnením maastrichtských kritérií, ak prijmeme ustanovenie, ktoré bolo prijaté v gestorskom výbore, že peniaze, ktoré budú do tohto systému vkladané, nebudú okruhom verejných financií, ale budú súkromným vlastníctvom na účte každého sporiteľa a budú predmetom dedenia. Čiže ak táto snemovňa prijme tento bod, ktorý, ja si myslím, je kľúčový v ponímaní vôbec reformy alebo celého zmyslu reformy, ktoré, si myslím, že aj na ceste, ktorú sme absolvovali v Chile, potvrdil aj pán Pinera, že je to kľúčový moment na to, aby sa naplnila vlastne aj prizma celej filozofie dôchodkovej reformy, že je to reforma pre ľudí, ktorí si primárne sporia na vlastnom účte. Ak hovoríme o vízii tohto štátu a vízii do budúcna, musíme hovoriť aj o tom, akým spôsobom táto dôchodková reforma nielen ovplyvní schodok verejných financií alebo celkový dlh Slovenskej republiky, čo je ďalším kritériom Maastrichtu, ale akým spôsobom tieto peniaze budú zmysluplne využité na podporu ekonomiky Slovenskej republiky. Myslím si, že už v tých dôvodových správach alebo v písomnom návrhu zákona bolo uvedené, že v minimálne 50 % týchto prostriedkov bude investovaných na území Slovenska. V gestorskom výbore prešlo, že 40 % týchto prostriedkov musí byť investovaných na území Slovenska. Tu vstupuje ďalší argument, ktorý je v rámci Európskej únie, ak sa to nestane okruhom verejných financií, ale súkromnými alebo súkromnými účtami konkrétnych sporiteľov a nebude to v okruhu verejných financií, nastáva problém, či v Európskej únii voľný pohyb kapitálu sa môže obmedzovať, kryť alebo obmedzovať investovaním na území Slovenska. Je to síce akože problém, ale myslím si, že my ešte dnes nie sme v menovej únii, a preto by sme mali veľmi vážne zhodnotiť, kde tieto peniaze a kde primárne tieto peniaze budú investované. Myslím si, že nemôžeme posudzovať túto dôchodkovú reformu, ktorá, opakujem znovu, je najvýznamnejším alebo najväčším finančným a najnáročnejším finančným projektom na Slovensku, nemôžeme obmedzovať len na to, že budeme riešiť primárne len problém dôchodkov, ale musíme uvažovať o tom, aby tieto prostriedky boli zmysluplne použité na rozvoj ekonomiky primárne tohto štátu. Myslím si, že je to len potvrdenie slov, ktoré povedal aj pán Pinera, keď sme boli na návšteve v Chile, kde deklaroval, že on odhaduje maximálny objem, ktorý by bol investovaný mimo ekonomiky, niekde na úrovni 19 až 20 %. Musím pripomenúť, že Chile, ak robilo takúto radikálnu reformu, malo zákaz investovania peňazí mimo ekonomiky Chile. Až posledných pár rokov dozadu mali uvoľnené investovanie na úrovni 20 %. Čiže tým len chcem povedať, že ak kapitálový trh na Slovensku je taký, aký je, a je málo príležitostí alebo doslova vláda poskytuje málo príležitostí na to, aby sa mohli tieto zdroje primárne investovať na Slovensku, je otázka, znovu dávam do pléna, či takýto vysoký kapitalizačný pilier primárne pomôže tejto ekonomike, alebo zabezpečíme to, že z privatizovaných podnikov, ako plynárenský priemysel, kde na účte v Národnej banke sa nachádza 65 mld. Sk, sa tieto peniaze jednoducho vylejú do ekonomík, kde tento kapitálový trh je na vyššej úrovni. Už nehovoriac o tom, že obmedzenia, ktoré sú pripravené v jednotlivých fondoch, obmedzujú investovanie primárne do slovenských podnikov, ktoré nemajú ratingové ohodnotenia alebo majú ohodnotenie na úrovni špekulatívneho ratingu. Čiže myslím si, že ak taká nepripravená je táto ekonomika na absorbovanie týchto zdrojov, takisto ten kapitálový trh bude primárne problém na to, aby sme uspokojili doslova primárne potreby ekonomiky, aby toto alebo tieto zdroje boli určitým spôsobom štartovacou plochou aj pre ekonomiku. Chcem zdôrazniť to, že odhad nárastu hrubého domáceho produktu v Chile bol o 0,5 percenta za každý rok dôsledkom dôchodkovej reformy. Dôchodkovej reformy, ktorú podporili vlastne cez prizmu investovania len na území vlastného štátu. Myslím si, že vlastne zjednodušenie ponímania, že len využitie alebo len táto reforma je len na vyriešenie starobného dôchodku alebo starobných dôchodkov, myslím si, že je veľmi úzky pohľad na danú vec. A treba sa zamyslieť nad tým, že ak doprivatizujeme štátne podniky, ktoré sme včera schválili, očakávam, že tento štát bude mať veľmi málo alebo už vlastne žiadne aktíva, ktoré by mohol speňažiť na ďalší rozvoj tejto ekonomiky. V ďalšej časti by som sa chcel vyjadriť aj k bezpečnosti zdrojov. Myslím, že sa určitým spôsobom zjednodušil pojem tým, že sa povedalo, áno, budeme mať Úrad pre finančný trh, ktorý zabezpečí kontrolu nad týmito správcovskými spoločnosťami. Prvá vec je bezpečnosť primárna, bezpečnosť zdrojov v týchto správcovských spoločnostiach a bude veľmi-veľmi dôležité na to, aby tieto správcovské spoločnosti boli dosť kapitálovo vybavené už minimálne vzhľadom na to, že v týchto rokoch alebo v najbližších rokoch obrovský objem peňazí vstúpi do týchto správcovských spoločností. Tým pádom sa stane to, že, ak som to dobre čítal, je už pozmeňujúci návrh, aby kapitálová, alebo výška základného imania týchto spoločností bola už len na úrovni 150 miliónov. Osobne si myslím, že to je veľmi nízka úroveň na to. A už si myslím, že aj 300 miliónov nie je taká vysoká úroveň na to, aby zabezpečila kvalifikovanú bezpečnosť týchto zdrojov v týchto správcovských spoločnostiach. A keď hovoríme o tom, že tieto správcovské spoločnosti budú silné spoločnosti, myslím, že by nemal byť problém, aby tieto správcovské spoločnosti investovali do tejto dôchodkovej reformy alebo neinvestovali, by som povedal, dali do základného imania toľko peňazí, aby bola zabezpečená primárna bezpečnosť týchto zdrojov. Myslím si, že v povedomí ľudí dosť rezonujú ešte staré hriechy nebankových inštitúcií a, myslím, že o tej bezpečnosti bude dobré, aby sa jasne deklarovalo, akým spôsobom budú zabezpečené všetky kroky v rámci systému bezpečnosti týchto peňazí, aby sa nestalo to, čo bolo s nebankovými inštitúciami. To hovorím o tej aktívnej bezpečnosti. Chcem povedať aj o tej pasívnej bezpečnosti. Tá pasívna bezpečnosť súvisí s tým, že slovenská koruna nie je konvertabilnou menou a keďže nie je konvertabilnou menou, všetky výkyvy z pohľadu voľných mien, keď budú investované v zahraničí, majú určitú volalitu napojenú na slovenskú korunu. To znamená to, budú sa investovať peniaze správcovských spoločností do cenných papierov alebo do aktív v zahraničných menách. Bude problém to, aby jednoducho tá bezpečnosť z pohľadu menovej pozície bola primárne regulovaná a dobre zabezpečená už minimálne preto, že sa očakáva zhodnocovanie slovenskej koruny oproti voľným menám, poviem euro ako referenčnej sadzby, a tam môže nastať celkom reálna situácia, že ak bude objem peňazí investovaný vo voľných menách vo výraznej výške, môže sa stať, že hodnota prepočítaná na slovenské koruny sa môže v budúcnosti znížiť už nielen tým poklesom povedzme hodnoty cenného papiera alebo výnosovosťou, ale primárne hodnotou kurzu voči voľnej mene. Čiže chcel by som veľmi upozorniť na to, aby sa tento fakt nezanedbal a určite aby dôchodkové správcovské spoločnosti uvažovali o tom, akým spôsobom aj túto pasívnu bezpečnosť zabezpečiť. Myslím si, že pri veľkých objemoch vývozu do zahraničia bude problém, aby banky boli ochotné hedgeovať tieto pozície voči týmto voľným menám. Lebo nastane, by som povedal, určitý pojem, ktorý vstúpi do tohto procesu ako veľký finančný nával na tieto hedgeové operácie. Záverom by som chcel povedať, alebo dávam si stále otázku na to, či Slovensko dnes je pripravené na takúto radikálnu reformu. Ako strana Smer nehovoríme o tom, že neuvažovať o takomto, alebo neuvažovať o kapitalizačnom pilieri, o ktorom si myslím, že uvažuje vyspelá západná Európa. Môžeme zobrať príklad Nemecka a Francúzska a ďalších krajín, ktoré uvažujú o takýchto možnostiach zavedenia kapitalizačného piliera. Faktom je, že ak my prijmeme toto radikálne riešenie a keď sa v rámci Európskej únie budú harmonizovať určité veci a možno aj, a predpokladám, že aj v tomto dôchodkovom systéme, myslím si, že veľmi rýchlo pristupujeme k radikálnemu riešeniu a myslím, že otázka lepšieho využitia zdrojov a lepšieho využitia zdrojov jednak na území Slovenska, jednak využitia zdrojov napríklad pri kofinancovaní projektu v rámci Európskej únie, čo sa dostaneme aj pri štátnom rozpočte, kde na kofinancovanie nie je dostatok zdrojov. A my primárne dnes investujeme alebo investujeme do dôchodkovej reformy ročne, ako som spomínal, 15-17 miliárd korún a nemáme na dofinancovanie kvalitných možno projektov v rámci možností získania zdrojov z Európskej únie, myslím, že je troška hazard na to, že toto nám primárne nepodporí ekonomiku, ak predáme plynárenský priemysel a tieto peniaze vyvezieme ex post do aktív, ktoré budú v zahraničí. Takže len preto sa zamýšľam nad touto skutočnosťou, či niekto veľmi vážne túto skutočnosť uvažoval a či dnes je primárne tento fakt najdôležitejší, alebo počkať s tým, aby sme v kontexte Európskej únie takýmto spôsobom riešili. Musím povedať aj to, že ak Slovenská republika má ambíciu prijať alebo vláda má ambíciu prijať takýto zákon, ktorý, by som povedal, nahradzuje určitú, by som povedal, medzigeneračnú zásluhu za medzigeneračnú problematiku alebo problematiku solidárnosti, myslím, že bude to mať dosah na budúci vývoj v kontexte problematiky Európskej únie. A dokonca si myslím, že dnes by slovenská vláda urobila lepšie, ak by tieto peniaze využila primárne pre potreby na to, aby vstúpila do Európskej únie ako plnohodnotný partner, nie ako partner ten, ktorý bude mať problémy s dofinancovaním poľnohospodárstva, s dofinancovaním kofinancovania v rámci európskych projektov, bez vybavenej infraštruktúry, ktorá je, by som povedal, dosť zavážujúca alebo významná pri vstupe potenciálneho zahraničného investora. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďalej v rozprave vystúpi za poslanecký klub Komunistickej strany Slovenska pán poslanec Ševc, po ňom pani poslankyňa Edit Bauer. S procedurálnym návrhom, pán poslanec, alebo s faktickou? (Reakcia poslanca.) Pán poslanec Zubo – procedurálny návrh. S. Zubo, poslanec: S faktickou pripomienkou. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Tak mali ste tam iný znak, ale dobre. Faktické poznámky. Uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami. Pán poslanec Zubo. S. Zubo, poslanec: Vážené kolegyne, vážení kolegovia, myslím si, že to, čo sme si od pána Buriana vypočuli, s tým sa dá len súhlasiť. Jeho myšlienkové pochody korešpondujú s tým, čo si myslím aj ja. Predovšetkým si treba uvedomiť, že je potrebná táto dôchodková reforma, že je potrebný druhý dôchodkový pilier, ale zároveň je tu skutočnosť, že jeho zavedením, jeho vznikom vznikajú tu nemalé finančné zdroje, vytvárajú sa tu prostriedky, ktoré sú najlacnejšie, aké táto spoločnosť môže mať a s možnosťou dlhodobých úverov. A otázne je – investovať tieto prostriedky do zahraničia alebo do vlastnej krajiny? Ak ich vyvezieme do zahraničia, Slovensko je podfinancované a sme potom odkázaní v tomto prípade na dovoz kapitálu. Je to výhodné pre túto krajinu? Preto si myslím, že jednoznačne tieto naakumulované prostriedky v druhom pilieri dôchodkového poistenia by sa mali využiť pre rozvoj slovenskej ekonomiky, nie na spotrebu, ale na založenie rozvojových programov v oblasti ekonomiky. To je jedna stránka. A druhá stránka, myslím si, že je sporné a pre mňa nepochopiteľné, prečo tento druhý pilier má ísť do rúk súkromných firiem a nemôže byť spravovaný štátnymi organizáciami, pretože celý zisk, všetky prostriedky získané z neho by zostali v prospech všetkých občanov tejto krajiny. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pokračujeme v rozprave. Prosím, pán minister aj pani spravodajkyňa, aby ste zaujali svoje miesta. Pokračujeme v rozprave o tomto bode programu. Pán minister, pani spravodajkyňa, prosím, aby ste sledovali rozpravu, je to veľmi dôležité. Pán poslanec Ševc, nech sa páči. J. Ševc, poslanec: Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán minister, vážená Národná rada, s veľkou obavou pozeráme na predložený zákon, na jeho možnosti a zvažujeme, či ho podporiť, alebo nepodporiť v takomto znení, ako je predložený. Totiž návrh zákona o starobnom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov – dôvodom nášho váhavého alebo skôr odmietavého stanoviska je jeho asociálny charakter, vypudzovanie princípu solidarity zo spoločnosti, nekoncepčnosť, nedomyslenosť, unáhlenosť a vysoká rizikovosť pre občanov najmä v dôchodkovom veku a, samozrejme, tým pádom aj pre celú krajinu a vôbec s nepripravenosťou Slovenska na takýto rýchly a razantný skok. Za predpokladu, že môžu prejsť pozmeňujúce návrhy, je možné po dopracovaní a po dohode s Konfederáciou odborových zväzov a Radou hospodárskej a sociálnej dohody ísť na určitý kompromis už i dnes. V čom vidíme nekoncepčnosť? Ja sa pýtam sám pre seba, či musíme ísť až do Chile, aby sme sa o tom presvedčili, že sporenie nemôže byť súčasťou verejných financií a že osobný účet sporenia musí byť vlastníctvom občana, samozrejme, s právnym dôsledkom. Sme a budeme proti tomu, že dôchodkový systém by mal podliehať súkromným spoločnostiam. A v čom má sociálny charakter? Občan okrem seba pracuje, samozrejme, aj pre štát, pre vlastnú krajinu a štát musí niesť zodpovednosť za svojho občana aspoň v záujme a v základných oblastiach, teda vzdelanie, zdravie a dôchodkový systém. Ak to nevieme zabezpečiť, musíme sa teda zamýšľať a hľadať východiská, prečo je to tak. I keď pán minister Kaník rôzne sofistikovane vysvetľuje účinnosť jeho reformy, bolo by správne, keby sa dôchodkový systém posudzoval komplexne, spolu všetky tri piliere naraz. Pokladáme za nesprávne, keď sa štát zbavuje zodpovednosti za spravovanie dôchodkov a vytvára sa nový medzičlánok – dôchodcovská správcovská spoločnosť. Ja sa pýtam, nestačí jedna Sociálna poisťovňa? Krajný individualizmus, na ktorom je založená kvázi táto koncepcia reformy, predkladaná, prezentovaná vládou, je v rozpore so základným princípom života ľudskej populácie. Vytláča zo spoločnosti princíp solidarity, na ktorom sú založené nielen všetky moderné systémy sociálneho zabezpečenia, teda včítane aj dôchodkového, ale aj ostatné poistné systémy. Dokonca aj povinné zmluvné poistenie motorových vozidiel všade na svete vychádza z princípu solidarity. Len si na chvíľku predstavme, čo by sa asi stalo, ak by sa škody spôsobené iným účastníkom cestnej premávky hradili iba z jeho naakumulovaného poistného. Je už na prvý pohľad jasné, že len vďaka tomu, že systém sociálneho zabezpečenia je založený na princípe solidarity, môžu fungovať efektívnejšie s menšími prostriedkami. Ako by to vyzeralo v zdravotníctve, ak by pacienti boli liečení len zo svojho konta. Sú ľudia, ktorí za celý svoj život nenavštívia lekára, a sú aj takí, ktorí ho potrebujú od narodenia do konca života. Nie svojou vinou. To platí aj o dôchodkoch. Sú takí poistenci, ktorí sa nedožijú dôchodku vôbec. Aj takí, ktorí dôchodok poberajú iba niekoľko mesiacov. Sú aj takí, ktorí dôchodok poberajú 20 až 40 rokov. Teda len princíp solidarity umožňuje, aby sa s menšími prostriedkami dôstojne zabezpečili všetci spoluobčania v postproduktívnom veku. Tým nechceme povedať, že by vo všetkých systémoch sociálneho zabezpečenia nemal byť uplatňovaný aj princíp zásluhovosti včítane dôchodkového. To možno bez problémov zabezpečiť aj v rámci zdokonaľovania doterajšieho systému. Pokiaľ ide o naše pripomienky ku konkrétnym otázkam, chcem zdôrazniť hlavne nasledujúce: Výška dôchodkov z kapitalizačného piliera je neúnosne závislá od vývoja ekonomiky, od dĺžky doby prispievania a výšky príspevkov. To znamená, že výška budúcich dávok by bola veľmi nestabilná. Ďalej. Zavedenie kapitalizačných a sporiacich systémov na Slovensku je riskantné aj z dôvodov nízkych miezd, pretože nezabezpečí dôchodkovú dávku ani na úrovni životného minima. Treba povedať, že predložený návrh zákona je nie celkom zrozumiteľný práve preto, že ho nevidíme v kontinuite ako jeden celok zo všetkých troch pilierov. Preto si myslíme, že vznikne zákonite potreba mnohých a rýchlych novelizácií, čo sme svedkami už pri prvom pilieri. Chcem povedať aj takýto moment, že vládny návrh zákona o starobnom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov, najmä jeho 5. časť a ďalšie navádzajú na myšlienku, že sa celý tento zákon prijíma z popudu a v záujmoch silných zahraničných finančných skupín, ktoré vidia v starobnom dôchodkovom sporení a v celej sociálnej sfére výdatné ryžovisko pre svoje zisky. A treba s veľkými obavami očakávať, že sa na slovenskej dôchodkovej reforme maximálne nabalí aj zahraničný a slovenský špekulatívny kapitál. Sme za to a budeme to podporovať, aby tých 80 % z daného fondu, aby sa využívalo na Slovensku. Je pravda, že ideme do Európskej únie, ale nám ide o stabilitu slovenskej ekonomiky, keď vieme, ako sa k nám hrnú investície. V uvedenom kontexte odporúčame, aby vláda nepodceňovala varovanie Konfederácie odborových zväzov, že povinná kapitalizácia príspevkov na dôchodkové zabezpečenie vyžaduje dobré organizačne aj legislatívne pripravené finančné prostredie, stabilný kapitálový trhu a dostatok vzdelaných a skúsených odborníkov pre danú oblasť, čo Slovensko zatiaľ určite nemá. Sme tiež bytostne presvedčení, že efektom nedostatočnej pripravenosti z materiálnej a personálnej stránky môže byť vysoká rizikovosť tejto časti dôchodkového systému, ktorá môže viesť k ožobračeniu súčasných aj budúcich dôchodcov, čomu sa nevyhli ani v ekonomicky vyspelých štátoch včítane USA. Už sa dnes prakticky povráva medzi ľuďmi, že starobné dôchodkové sporenie bude dlhodobý slovenský tunel. A tu sme dlžní vo vysvetľovacej kampani. Ako viete, naši dôchodcovia už dostali rôzne listy, ako a čo, a tí starší majú úplne obavu, že vôbec prídu o dôchodky. Samozrejme, že každý vtip má svoje jadro pravdy. Keby ľudská pamäť nebola taká krátka, iste by si niekto aj z prítomných poslancov spomenul na atmosféru, keď sa v Národnej rade prijímal zákon o súkromných poisťovniach. Aj tej zdravotnej, ktorá zbankrotovala. Nebolo by zložité osviežiť si pamäť. Stačilo by zájsť do archívu. Nechceme to robiť. Stačilo by si všetko zrekapitulovať pred hlasovaní o predmetnom návrhu zákona. Samozrejme, že občania, odbory, ale aj mnohí odborníci sú krajne znepokojení, že prijatie návrhu koncepcie reformy dôchodkového zabezpečenia v Slovenskej republike môže spôsobiť kolaps celého sociálneho systému s nepredstaviteľnými katastrofálnymi dôsledkami. A o to nám ide, a preto by bolo na zváženie, či by sme skutočne druhý a tretí pilier neposudzovali v kontexte i novelizovaného zákona prvého. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Dámy a páni, dohodli sme sa, že o 13.00 hodine budeme hlasovať o prerokovaných zákonoch. Prerokovali sme jeden. Budeme hlasovať o tomto zákone a potom budeme pokračovať v rozprave k druhému pilieru dôchodkovej reformy, o ktorom budeme hlasovať. (Zaznievanie gongu.) Poprosím predsedov poslaneckých klubov, aby zabezpečili účasť poslancov na hlasovaní, o 13.00 hodine budeme hlasovať. (Zaznievanie gongu a krátka pauza.) Panie poslankyne, páni poslanci, budeme hlasovať o vládnom návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 195/1998 Z. z. o sociálnej pomoci v znení neskorších predpisov (tlač 411). Prosím pani spravodajkyňu z výboru pre sociálne veci a bývanie, pani poslankyňu Kláru Sárközy, aby pristúpila k rečníckemu pultu a uvádzala jednotlivé hlasovania o tomto vládnom návrhu zákona.