Hrušovský, Pavol, poslanec NR SR (2015-03-17):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Kolegyne, kolegovia, možno začnem netradične úplne niečím iným preto, lebo vystúpenie pána navrhovateľa, podpredsedu Národnej rady, myslím, že bolo dostatočne zrozumiteľné, a uviedol tak ústavné, právne, ako aj politické dôvody, pre ktoré by sme mali zrušiť amnestie, ktoré udelila vláda Vladimíra Mečiara v čase, kedy Slovenská republika nemala svojho prezidenta, kedy z moci ústavnej prezidentské právomoci mohla vtedy vykonávať vláda Slovenskej republiky a osobitne jej predseda. Dámy a páni, dovoľte, aby som vám prečítal, o čom rokujeme a čo by sme si mali trúfnuť v tejto Národnej rade Slovenskej republiky aj zrušiť. Vláda Slovenskej republiky 3. marca ´98 rozhodnutím predsedu vlády rozhodla o udelení amnestií. Medzi výpočtom tých amnestií v čl. 5 a v čl. 6 boli osobitne udelené amnestie. A teraz by som poprosil, keby ste ma pozorne počúvali, komu a za čo udelí. „Nariaďujem, aby sa nezačínalo, a ak sa začalo, aby sa zastavilo trestné stíhanie za trestné činy spáchané v súvislosti s prípravou a vykonaním referenda z 23. mája a 24. mája 1997.“ V čl. 6 toho istého rozhodnutia predsedu vlády Slovenskej republiky predseda vlády nariaďuje, „aby sa nezačínalo, a ak sa začalo, aby sa zastavilo trestné stíhanie za trestné činy spáchané v súvislosti s oznámením o zavlečení Michala Kováča mladšieho do cudziny“. Dámy a páni, vláda Slovenskej republiky, ale vtedy aj ministerka spravodlivosti, ktorá pravdepodobne alebo s najväčšou pravdepodobnosťou pripravovala tento normatívny text rozhodnutia predsedu vlády o udelení amnestií, asi konala slobodne a s presvedčením a možno aj so znalosťou viac informácií, akými sme vtedy disponovali my, že naozaj tieto trestné činy spáchané boli. Ako dôvod, prečo si dovolím takéto tvrdenie tu vysloviť, uvediem rozhodnutie predsedu vlády Vladimíra Mečiara zo 7. júla 1998 o amnestii, ktorými menil text udelených amnestií z 3. marca, ktorými priznal, že tieto trestné činy spáchané naozaj boli. Ak porovnáme tieto dva texty, tak z týchto dvoch textov je to jasné a zrozumiteľné. A teraz prečítam tie opravené Mečiarove amnestie. „Nariaďujem, aby sa nezačalo, a ak sa začalo, aby sa zastavilo trestné konanie pre podozrenie...“ Teda tu už bolo len podozrenie, a v prvých amnestiách bolo vyslovené, že tie trestné činy naozaj spáchané boli tak pri trestnom čine marenia výkonu referenda, ako aj pri trestnom čine zavlečenia Ing. Michala Kováča mladšieho do cudziny. Dámy a páni, je to trauma, ktorá sprevádza slovenskú politiku od vzniku Slovenskej republiky. Možno sa vám to zdá byť niekedy príliš prepolitizované, dámy a páni, ale nie, to je o svedomí. To je o svedomí nás, o svedomí všetkých tých, ktorí  nesieme zodpovednosť za to, aký tento štát chceme, aký ho máme a aký charakter tomuto štátu chceme vštepiť. Preto tá neúnavná snaha. Tieto hanebné počiny mocných ľudí, ktorí si trúfajú na čokoľvek, keď majú väčšinu, musíme meniť, priatelia. Nehľadajme výhovorky v ústave, v právnom poriadku. Siahnime si každý individuálne do svedomia a zamyslime sa, o čom vlastne rozhodujeme. Ak necháme spočívať toto rozhodnutie a nevšimneme si to alebo nebudeme si to všímať aj ďalej, aj napriek tomu, že sa nám nepodarí tieto rozhodnutia zmeniť, nuž potom si nehovorme, že sme zodpovední politici, ktorí budúcim generáciám chcú ukázať pravú tvár nás všetkých a Slovenskej republiky, akú si ju želáme. Preto by som vás chcel poprosiť, dámy a páni, bez ohľadu na to, či sedíme v koalícii alebo v opozícii, nepovažujme tento návrh za nejakú politickú súťaž. Predseda vlády Slovenskej republiky sa v istom rozhovore, alebo myslím, že v relácii vyjadril, že udelenie právnych amnestií bol právny suterén. Rovnako však nezabudol dodať, že aj zrušenie Mečiarových amnestií by bol rovnaký právny suterén. Dámy a páni, v tej druhej časti jeho stanoviska s ním súhlasiť nemôžem, ale v tej prvej plne podporujem to, čo povedal. A preto vyjdime z toho suterénu, dokážme nájsť v sebe dosť odvahy, a to nie je odvahy právnej ani ústavnej, ale odvahy morálnej, politickej a odvahy načrieť do vlastného svedomia, a podporme návrh ústavného zákona, ktorý predložila skupina poslancov a predniesol ho pán predkladateľ, a zrušme Mečiarove amnestie. Ďakujem pekne. (Potlesk.)