D. Jarjabek, poslanec: (2001-12-07):
J. Migaš, predseda NR SR: Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, do rozpravy sa prihlásil minister kultúry Kňažko. Nech sa páči, pán minister. Ďalšie rokovanie Národnej rady bude viesť podpredseda Hrušovský. Pán minister, nech sa páči. M. Kňažko, minister kultúry SR: Vážený pán predseda, vážená pani ministerka, dámy a páni, ctená snemovňa, budem len veľmi stručný a nebudem reagovať na duchaplnosti a sťaby humorné poznámky poslancov, ktorým – podľa silných slov – ako keby záležalo na kultúre, podľa účasti je ich tu hádam jedna desatina celého klubu, tak je to trošku iné v tej realite. (Reakcia z pléna.) Čiže nie sila hlasu, sila slov a vykrikovaní, ale sila argumentov by mala zavážiť, pani poslankyňa. No pokiaľ ide o pána poslanca Jarjabka, hádam začnem takto: Všetci tí, ktorí tvrdia, že národná kultúra nie je len akýmsi zvyškom nášho spoločného života, ale že je to samou duchovnou podstatou, že samotná kultúra by mala byť v inej pozornosti vôbec štátu, že kultúra je podfinancovaná, hlboko podfinancovaná už 12 rokov a mohli by sme hovoriť konkrétne o číslach, samozrejme, s tými všetkými súhlasím a nič iné od nástupu do funkcie netvrdím ako to, čo práve povedali. Pevne verím, že táto situácia sa bude meniť, bude sa meniť vtedy, keď sa kultúra nebude politizovať, ako sa to stávalo už aj po roku 1989, keď bude financovanie transparentné, keď sa nebudú zneužívať funkcie na rôzne osobné výhody a tak ďalej atď. Ale nechcem tu hovoriť konkrétne mená, nechcem, aby môj prejav pôsobil konfliktne, chcel by som iba upozorniť predsa len na niektoré konkrétne fakty. To, čo hovoril pán poslanec Jarjabek o tom, že koľko v kultúre chýba, že chýba 1,9 mld., sú požiadavky inštitúcií, ktoré každý rok predkladajú a každý rok ich predkladajú, samozrejme, viac, než v skutočnosti dostávajú. Tak je to aj v tomto rozpočte. A je tu vždy veľký, dokonca v niektorých oblastiach, povedzme kultúrne pamiatky, dlhodobo priepastný rozdiel. Štátny rozpočet hradí zhruba jednu šesťdesiatinu oprávnených požiadaviek, pokiaľ ide o rekonštrukciu kultúrnych pamiatok. Ale to nie je otázka súčasného rozpočtu. Čiže keď hovorí pán Jarjabek, že chýba 1,9 mld. na tie základné potreby, samozrejme, že nemá pravdu. Hovoril som mu to vo výbore, že to sú zrátané požiadavky jednotlivých inštitúcií a skutočné čísla. A toto je ten rozdiel. No. Pokiaľ ide, samozrejme, o konkrétnu kvantifikáciu, tak všetky spomínané inštitúcie vrátane Národného divadla, vrátane Filharmónie dostali viac a dostanú viac, aj tento rozpočet na budúci rok sa nedá porovnať so žiadnym rozpočtom žiadnej predchádzajúcej vlády, pretože je vyšší. Chvalabohu, že je vyšší, že nie je dostatočný, dámy a páni, samozrejme, nie je a najbližších 10 rokov zrejme nebude. Je mi to osobne veľmi, veľmi ľúto. Pán poslanec Števček, pracovali ste na ministerstve a viete, aké sú požiadavky, aké sú reálne potreby a aká je skutočnosť. Len k tým konkrétnym veciam, pokiaľ ide o dostavbu Národného divadla, čo spomínal aj pán poslanec Jarjabek, no, len za posledné dva roky bude viac investované do dokončenia tohto divadla. Chcel som nájsť nejaký názov na čosi, čo sa stavia už 17 rokov, len za posledné dva roky bude investované viac ako za celé predchádzajúce obdobie predchádzajúcej vlády. Tak o čom to hovoríte, páni poslanci? Snažíme sa všetci veľmi, aby sa tieto veci dokončili, tieto stavby, ktoré nás všetkých stoja peniaze, aj preto, že Slovenské národné divadlo je v havarijnom stave, že prevádzka, ak by sa nedostavalo Národné divadlo, do dvoch, do troch rokov bude definitívne zastavená a jednoducho nebude kde hrať operu, balet a tak ďalej atď. Ale namieste je otázka: Prosím vás, prečo sa to nedostavalo v stanovenom termíne za stanovené peniaze za predchádzajúcej vlády? Túto otázku prečo ste si nepoložili vtedy? Z roka na rok je to drahšie a toto je jediná vláda, ktorá prijala opatrenie, aby sa dokončila aspoň konzistentná časť divadla, a to je opera. A do septembra sa dokončí. Ja si myslím, že z hľadiska rozpočtovania vo všetkých sférach, pretože všelikde peniaze, samozrejme, chýbajú, je to veľké pozitívum tejto vlády, je to priorita, za ktorú som svojim kolegom vďačný. Čiže, no nebudem reagovať, hovorím, skôr na také emotívne alebo „rado by“ humorné pripomienky poslanca Hofbauera, Kalmana atď., ale z vecného hľadiska nikdy nebol, a to podčiarkujem, rozpočet ku kultúre taký, ako je tohto roku. Pokiaľ ide o knižnicu, ktorú ste tiež spomínali, pán Jarjabek, no predsa opak je pravdou. Opak je pravdou a v rámci rozvojových programov sa prvýkrát v histórii od roku 1989 kultúra dostala medzi priority tejto vlády, a to vo sfére vzdelania, a je na to 200 mil. korún. Na to, aby sa odborným kultúrnym pracovníkom zdvihli peniaze na úroveň pedagogických pracovníkov, na to, aby sa elektronizovali knižnice, aby sa elektronizovali informácie, a presvedčím vás, v konkrétnych programoch len pre Národnú knižnicu v tomto objeme budú desiatky miliónov korún investované v budúcom roku v rámci rozvojových programov, v rámci týchto 200 mil. Rekonštruuje sa, opäť prvýkrát v histórii, Univerzitná knižnica v rozsahu 280 mil., z toho účasť štátu je polovica, polovica je úver z Rozvojovej banky Rady Európy a do dvoch rokov bude táto inštitúcia skutočne na úrovni vyspelých krajín, na úrovni takej, ako si to táto najdôležitejšia vedecko-umelecká inštitúcia zaslúži. Takže prečo som sa obrátil na vás? Hádam by som mal, každému z vás som napísal list, páni poslanci, pretože budete rozhodovať o istej sume peňazí a vy rozhodnete, kam tieto peniaze pôjdu navyše k tomu rozpočtu, ktorý schválila vláda. Apeloval som na vás preto, aby ste pri tomto rozmýšľaní nezabudli aj na kultúru. Ak by ste odcitovali z toho listu, zistili by ste, že vaša argumentácia je s mojou veľmi príbuzná a bol by som rád, keby isté percento, možno 15, možno 20 % z toho, o čom budete rozhodovať, aby sa ušlo aj na kultúru. Navrhol som vám aj konkrétne projekty, tak regionálne, ako aj inak rozčlenené, i medzinárodné, aby ste si možno toto rozhodovanie uľahčili. Osobne vám budem vďačný, ak sa ku ktorémukoľvek tomuto projektu konkrétne prikloníte alebo ak prídete s celkom iným projektom, ktorý pomôže ťažkej situácii v kultúre, ale nie ťažkej preto, že je takýto rozpočet tejto vlády, ťažkej preto, že dlhodobo je podfinancovaná, dlhodobo sa na ňu pozeráme tak, že – nebudem to opakovať. Takže, dámy a páni, ak aj budete rozmýšľať, napriek naoko kontroverznej diskusii budem rád, ak sa na to pozriete nie stranícky, nie politicky, ale celospoločensky, pretože tak ako zahraničná politika, aj kultúra je takisto vecou nás všetkých bez ohľadu na stranícke tričká. Ďakujem vám za pozornosť.