P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-03-21):
Budeme pokračovať v rokovaní o vládnom návrhu zákona o študentských pôžičkách a o zmene a doplnení niektorých zákonov , ktorý prerokúvame ako tlač 1065 v prvom čítaní. V piatok popoludní sme prerušili rozpravu vystúpením poslednej pani poslankyne prihlásenej za poslanecký klub KDH pani poslankyne Majdovej. Chcem vás informovať, že do rozpravy sú ďalej písomne prihlásení páni poslanci a poslankyne Ondriaš, Murgaš, Mikolaj, Angyalová, Kondrót, Madej, Krajči a pán poslanec Polka. Nech sa páči, ako prvý vystúpi pán poslanec Ondriaš. Nech sa páči, pán poslanec. K. Ondriaš, poslanec: Ďakujem za slovo. Vážený pán predseda, vážený pán minister, dámy a páni, diskutujeme o vládnom návrhu zákona o študijných pôžičkách a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Je to tlač 1065. Na úvod zdôrazňujem, že Komunistická strana Slovenska je proti spoplatneniu školstva. Ako všetci viete, dokázala zabezpečiť bezplatne školstvo po 40 rokov. Nebudem diskutovať o partikulárnych otázkach navrhovaného zákona ani o problémoch, sústredím sa len na pár otázok, ktorá pokladám za podstatné. Prvá podstatná otázka je, prečo musíme spoplatniť vysoké školstvo? Samozrejme, odpoveď je jednoduchá. Vláda musí spoplatniť školstvo, lebo ako v Národnej rade Slovenskej republiky vo svojom prejave zdôraznil minister hospodárstva pán Rusko, vláda nemá peniaze na školstvo. Samozrejme, nasledujúca otázka je, prečo vláda nemá peniaze na školstvo? Toto je základná otázka, ktorú by sme tu mali vyriešiť. Keby sme zistili, kde sa strácajú peniaze na Slovensku, tak by sme vyriešili problémy školstva na mnoho rokov. Otázkou, prečo vláda nemá peniaze na školstvo, sa v dnešnej dobe nezaoberá nikto, ani prezident, ani premiér, ani členovia vlády, alebo kolaborujúci poslanci. Mám dojem, že zaoberať sa touto otázkou majú zakázané všetky médiá na Slovensku a túto otázku majú zakázané dávať aj redaktori televízie, rozhlasu alebo novín. Ja sa predsa pokúsim odpovedať na túto otázku. Prečo nie sú peniaze na školstvo, keď hrubý domáci produkt Slovenska v stálych cenách je už o 30 percent vyšší ako v roku 1989, keď neboli problémy s financovaním školstva. Podľa mojich údajov rozpočet školstva v stálych cenách je stále nižší, ako bol v roku 1989. Stále mi vychádza, že rozpočet kapitoly školstva teraz v stálych cenách je len 56 percenta rozpočtu, ktorý sme tu mali v rokoch 1986 až 1989. Tento údaj je taký neuveriteľný, že dúfam, že sa niekde mýlim. Bol by som rád, keby mi pán minister školstva vysvetlil, kde sa mýlim. Pán minister často zdôrazňuje, že v súčasnosti je dvojnásobný počet študentov, ako sme mali pred 15 rokmi, a preto je potrebné spoplatniť školstvo. Pán minister, musím vám pripomenúť, že za socializmu počet študentov stúpol za 15 rokov viac ako päťkrát a školstvo sa nemuselo spoplatniť. Takže prečo nie sú peniaze na školstvo? Opäť budem odpovedať na túto otázku ako preambulu k problémom nedostatočného financovania školstva. Je to tá istá preambula, ktorú používam k väčšine vládnych návrhov zákonov a vyhlásení, a počuli ste ju už mnohokrát. Ja to pokladám aj za preambulu k všetkým vystúpeniam ku spoplatneniu školstva, ktoré boli v piatok a ktoré budú dnes. Takže po prvé. Za 15 rokov ste rozpredali náš majetok za 500 miliárd korún. Z peňazí ste vytvorili slovenskú šľachtu, slovenských multimilionárov a slovenské bandy podvodníkov. Ja sa pýtam, to vám z 500 miliárd korún nič neostalo na školstvo? Asi nie. Po druhé. Okrem týchto 500 miliárd korún za 15 rokov ste si požičali zo zahraničia ďalších 600 miliárd korún. Tým ste prehĺbili našu kolonizáciu, ďalej ste posilnili postavenie slovenskej šľachty, slovenských multimilionárov a slovenských bánd podvodníkov. To vám ani z týchto 600 miliárd korún nič neostalo na školstvo? Keď predpokladaný čistý priemerný výnos zo školného za rok bude 1,2 miliardy korún, tak za tisíc miliárd korún, ktoré som spomínal, by sa nemuselo platiť školné po obdobie 833 rokov. Po tretie. Znížením produkcie poľnohospodárstva sme stratili za roky 1990 až 2003 800 miliárd rokov. V prerátaní na školné je to školné za 673 rokov. Po štvrté. Znížením produkcie v stavebníctve sme stratili za roky 1990 až 2003 1 600 miliárd korún. Všetky údaje sú v cenách september 2004. V prerátaní na školné je to školné za 1 349 rokov. Po piate. Kriminalita len v roku 2003 nás stála 60 miliárd korún. Keby ste neodstránili socialistickú ŠtB, tak by nás možno stála 300 miliónov a za týchto 60 miliárd korún ste mohli zaplatiť školné na 50 rokov. Po šieste. Keby ste neprivatizovali naše banky, poisťovne, priemyselné podniky, médiá a služby do zahraničia, tak by zisk zostával na Slovensku a mali by sme peniaze na školstvo ako voľakedy. Pripomeniem aspoň dva negatívne výsledky privatizácie. Hrubý domáci produkt v stálych cenách stúpol od roku 1997 do konca roka 2004 zo 100 percent na 126 percent, čo je kumulatívne zvýšenie produkcie hrubého domáceho produktu za tieto roky o 900 miliárd korún. Je to v stálych cenách 2005. Paradoxne reálne mzdy sa za toto obdobie nezvýšili. Zvyšovanie reálnej produkcie HDP sa neodrazilo ani na reálnych dôchodkoch, ani na sociálnom zabezpečení a musíme spoplatňovať školstvo. Pravdepodobne za uvedených posledných sedem rokov sa niekde stratilo na Slovensku navyše 900 miliárd korún. Keby ste zistili, kde zmizli, tak dnes za tieto peniaze by ste mohli odpustiť školné na 750 rokov, to znamená až do roku 2755. Druhý výsledok privatizácie ekonomiky. Podľa správy OSN Slovensko v roku 2002 zaplatilo celkový dlhový servis v bežných cenách 157 miliárd korún. Každý týždeň v roku 2002 sme zaplatili 2,75 miliardy korún. Spolu len za päť rokov Slovensko zaplatilo totálny dlhový servis v cudzej mene v hodnote 564 miliárd korún. Táto suma je rovnaká alebo aj vyššia  ako hodnota z privatizovaného majetku na Slovensku po roku 1989. Z toho vyplýva, že všetky naše podniky, banky, poisťovne, bary, reštaurácie a hotely, ktoré sa privatizovali do zahraničia, naše ponovembrové vlády odovzdali zahraničiu zadarmo. Pripomínam, že počas nášho splácania dlhu náš zahraničný dlh stúpal a v októbri 2004 dosiahol hodnotu 20,7 miliardy dolárov. Takže my sme darovali zahraničiu naše banky, poisťovne, priemyselné podniky a ešte k tomu i máme dať navrch  ako šľahačku 20,7  miliardy dolárov. Som zvedavý, kto to zaplatí a kedy? Predstavme si, že by ste po novembri 1989 nezdevastovali socialistické poľnohospodárstvo, stavebníctvo, priemysel, kultúru, všetko, čo malo hodnotu a prinášalo zisk. V takom prípade by sme nemuseli splácať totálny dlhový servis podobne, ako sme ho nesplácali za socializmu. Predstavme si, že by ste mohli celú splátku dlhového servisu dať na školstvo. Len suma splátky dlhového servisu za rok 2002 157 miliárd  korún by stačila na platenie školného do roku 2136, alebo ináč povedané 1,2 miliardy korún, ktoré ročne získajú vysoké školy zo školného, budú, bohužiaľ, stačiť len na tri dni splátky nášho totálneho dlhového servisu. Ďalšia dôležitá otázka je, kde vziať peniaze na školstvo, aby sa nemuselo spoplatniť. Odpoveď je taktiež veľmi jednoduchá. Dajte do poriadku poľnohospodárstvo, aby opäť produkovalo o 69 miliárd korún ročne viac, tak ako produkovalo kedysi, a to kedysi vám ani nepoviem, kedy to bolo. Dajte do poriadku stavebníctvo, aby opäť produkovalo o 145 miliárd korún ročne viac tak ako kedysi. Vybudujte slovenský  priemysel, aby zisk ostával na Slovensku. Vymôžte nedobytné úvery z bánk, prešetrite privatizáciu. Zariaďte, aby sme neplatili kolonizačné dávky, zariaďte, aby zisk bánk, podnikov, barov, hotelov a služieb neodchádzal do zahraničia, ale ostával na Slovensku. Odstráňte škody páchané kriminalitou, odstráňte kriminalitu. Keby ste napravili to, čo ste pokazili, tak vysokoškolské vzdelanie by bolo úplne zadarmo ako voľakedy. Obed vo vysokoškolských jedálňach by stál možno opäť 2,60 a ubytovanie v internáte 100 korún mesačne. Na základe uvedených faktov podľa rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky § 73 ods. 3 písm. b)   navrhujem, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla, že nebude pokračovať v rokovaní  o predloženom návrhu zákona. Ďakujem za pozornosť.