Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2017-05-16):
... k celkovej debate o tom, akým spôsobom financovať veľmi podstatné médiá verejnej služby, aby sme určili mechanizmus, ktorý bude transparentný, jasný, dostatočný, vopred predvídateľný a zabezpečujúci čo najmenší možný vplyv politikov a politických centrál na vysielanie verejnoprávneho média. Tento príspevok sme sa snažili stanoviť na základe percentuálneho objemu z hrubého domáceho produktu Slovenskej republiky. Zároveň sme určili, že suma neklesne pod sumu 100 mil. eur ročne a percento z hrubého domáceho produktu stanovili na 0,15 % z HDP. Tento okrem piatich spomínaných parametrov – transparentnosť, jasnosť, predvídateľnosť, zabezpečenie čo najmenej politických vplyvov a dlhodobú predvídateľnosť s financovaním médií verejnej služby – zabezpečuje aj ďalší fakt, že odstránime platbu na základe podľa mňa najnesociálnejšej platby, pretože ako sa vzletne hovorí, toľko, čo zaplatí pán Bašternák, 4,64 eura za zástrčku doma, toľko isto zaplatí aj chudobná rodina, preto máme za to, že toto je najnesociálnejšia dávka, ktorú musia ľudia, alebo daň, ktorú ľudia musia platiť. To, že na základe zástrčkového zákona od roku 2008 platíme nie na základe toho, či máme doma prístroj umožňujúci sledovať televízne vysielanie médií verejnej služby RTVS, ale na základe toho, či máme alebo nemáme zavedený elektrický prúd, je jedna z neobhájiteľných skutočností, ktorá dlhodobo od roku 2008 Slovensko traumatizuje. Myslím si, že nemôžme volať túto dávku, túto úhradu za službu verejnosti, ako je jeho termín, alebo – ako ju nazývame podľa platnej legislatívy – koncesionárskym poplatkom. Koncesionársky poplatok totižto vyžaduje priamu väzbu k vysielateľovi, priamu väzbu koncesionárov za to, že s obsahom, ktorý prijímajú cez televíziu alebo rozhlas, reálne prichádzajú do styku. U nás máme oblasti, kde televízny signál ani ľudia nevedia chytiť, napriek tomu, keďže odoberajú elektrickú energiu, musia za túto službu platiť. Myslím si, že príspevok k debate, akým spôsobom financovať médiá verejnej služby, by mal vychádzať v prvom rade na tom, aby platba za médiá verejnej služby bola podmienená princípom, ktorý má v sebe obsiahnuté prvky spravodlivosti. Súčasný zástrčkový zákon totižto je ad jedna nesociálny, pretože domácnosti s vysokými príjmami platia presne to isté, čo platia domácnosti s nízkymi príjmami, zároveň sú ľudia, ktorí možno z ideologických dôvodov, možno k postojom k mediálnemu svetu jednoducho nemajú žiadny prijímač, ktorý je schopný prijímať obsah verejnoprávneho média alebo médií ako takých, a preto si myslím, že svojho času aj referendová téma, ktorú priniesla strana SaS, je témou, aby sme sa nad financovaním médií verejnej služby pod gesciou alebo pod titulom spravodlivosti jednoducho zamysleli. Preto nateraz navrhujeme, aby zástrčkový zákon a jeho kapacita financovania médií verejnej služby, ktoré sú zhruba v rozsahu 75 mil., boli zrušené a zároveň s týmto sme zrušili aj diabolskú zmluvu so štátom. K dôvodom, prečo k tomu pristupujeme takto, by som sa vyjadril po hlasovaní, keďže mi zostáva jedna minúta a určite sa tu nachádzajú poslankyne a poslanci, ktorých táto téma nezaujíma, pretože ja už sám nepočujem svoje vlastné slovo.