Viskupič, Marián, poslanec NR SR (2024-02-09):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci, za slovo. Vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte aj mne pár slov a asi to tiež bude tak, ako kolega, kolega Hlina, že teda nebude to politicky podporujúce samého seba, ale bude to férové a bude to skutočne zasa o peniazoch. V prvom rade, áno, aj ja vnímam medzigeneračná solidarita je dôležitá. Áno, všetkými desiatimi hovorím, že za. Vnímam aj to, že špeciálne starodôchodcovia naši majú skutočne nízke dôchodky. Je to pravda. Rozumiem aj každému jednému dôchodcovi bez ohľadu na jeho príjem, že sa poteší dodatočnému dôchodku, dodatočnému príjmu. Chápem, aj môj otec je dôchodca, chápem, rozumiem, je to prirodzená ľudská vlastnosť. Rozumiem aj politickému kontextu našich kolegov z koalície, rozumiem. Rozumiem aj medzigeneračnej solidarite. To tiež treba povedať. No ale povedzme si, čo je a čo už nie je medzigeneračná solidarita. No čo je medzigeneračná solidarita, samozrejme, je to, že aby sme dnešnými našimi sociálnymi odvodmi, ktoré všetci platíme, aby sme sa nimi skladali na dnešné dôchodky pre našich dnešných dôchodcov, samozrejme. Tie odvody nie sú malé, všetci to vieme, vnímame, vidíme to na páske. Takisto medzigeneračná solidarita je aj to, ak sa dnes, keď veľa ľudí pracuje, keď naša demografická situácia je v tomto momente v poriadku, aby sme teda časť tých odvodov dávali do II. piliera a aby teda na osobných dôchodkových účtoch si nimi ľudia šetrili na svoje budúce dôchodky. Aj toto je medzigeneračná solidarita, v budúcnosti to bude odľahčovať ten priebežný dôchodkový systém, úplne súhlasím. No medzigeneračná solidarita však už nie je míňať viac ako krajina, jej pracujúci ľudia sa dokážu na dôchodkoch vyzberať. Medzigeneračná solidarita nie je ani to, čo sa udialo nedávno v konsolidačnom balíčku, a to je okresávanie II. piliera, pretože tým míňame dnes na úkor budúcnosti. Proste toto nie je medzigeneračná solidarita, toto, ja to volám, že to je medzigeneračné vyžieranie. Medzi týmito dvoma pojmami fakt treba rozlišovať a treba to ľuďom hovoriť. A nastavenie, ktoré teraz ide vláda prijímať, o ktorom teraz rokujeme v prvom čítaní, je jednoducho pre slovenské verejné financie neudržateľné, tak ako to idú nastaviť, je to jednoducho neudržateľné, to treba každému jednému občanovi povedať. Vláda si v podstate žije búdu aj na samého seba, alebo samú seba a populizmus ju dobehne. Povedzme si, ako to bolo doteraz, veď aj doteraz sme mali nejaký 13. dôchodok, bol nastavený ako sociálna dávka, áno, tiež to bolo obeťou populistických náletov, ale zodpovednému hospodárovi, zodpovednému ministrovi financií to dávalo možnosť vyplácať ako 13. dôchodok toľko, koľko si v danom, v danom roku dokáže teda krajina dovoliť, hej. No a teraz vlastne jednoducho to už bude tak, ako aj pán minister povedal, pre tento rok 830 mil., pre ďalší ešte viacej, je to jednoducho zákonné, povinné a vláda proste, minister financií bude nútený tie peniaze nájsť, bližšie poviem, ako ich nájde. No a k tomu 13. dôchodku ako sociálnej dávke, tam bola určitá sociálnosť, hej, 300 euro sa platilo dôchodcom s najnižšími príjmami, teda tí dostanú v aktuálnom roku plus 300, a tí, ktorí mali doteraz najvyššie dôchodky, tí mali tú najnižšiu sadzbu tých 50, tým pribudne v tomto roku až 550. Toto by sa tiež dalo obhájiť ako určitá zásluhovosť, veď tí, čo viacej platili, proste majú vyššie dôchodky, tak viacej platili aj do toho I. piliera, alebo teda do priebežného. Ale toto by sa dalo obhájiť vo Švajčiarsku, alebo v nejakom ropnom emiráte, nie na Slovensku, kde jednoducho si na kompletný 13. dôchodok musíme požičať. Fakt celý 13. dôchodok na Slovensku ide na úkor zvýšenia štátneho dlhu. Takto to je a žiadny obed nie je zadarmo, aj toto treba proste ľuďom hovoriť. Na všetok populizmus, ktorý, áno, pomohol, pomohol tejto vláde vyhrať voľby, vidím to aj ja, ale jednoducho doplatia na to ľudia a aj to zaplatia. A ja rozumiem, pán minister je minister sociálnych vecí, prečo by on hovoril, odkiaľ na to tie peniaze zobrať, tak férový minister by povedal aj á, dáme ľuďom, bé, odkiaľ na to vezmeme, tak ale dovolím si to ja teda povedať namiesto pána ministra, ako to vlastne v tej štátnej kase v tomto roku vyzerá a ako to bude vyzerať v najbližších rokoch. V prvom rade asi všetci vnímame, že naša demografická situácia je do budúcna najhoršia v celej Európskej únii, proste ten náš úbytok pracovnej sily, úbytok mladých ľudí bude najvýraznejší v celej Únii a aj preto my máme najmenej udržateľné dlhodobé verejné financie. Toto sú fakty, ktoré nehovorím ja, to hovorí proste Eurostat. Toto si nás všetko počká. No, zároveň my máme problém už dnes a dnes ten systém mal byť fakt schopný, schopný fungovať a generovať tie peniaze, on by to aj bol schopný, len nesmelo by sa to populisticky zvyšovať nad tú úroveň proste, ktorá je udržateľná. Každopádne v tomto roku, a toto je už rozpočet tejto vlády, je naplánovaný deficit 7,9, takmer 8 mld. eur, 8 mld. eur na tento rok. To znamená, znamená to, že týchto 8 mld. eur si budeme musieť požičať, zároveň, samozrejme, si musíme požičať ešte aj na, proste na splácanie starého dlhu, čiže realita je tá, že Slovensko si tento rok musí požičať 10 mld. eur pri úrokoch medzi 3 až 4 %, to sakra nie je málo, to je extrémne rozdiel oproti tomu, keď sme si požičiavali pred tromi rokmi za nulu, ale ešte stále to nie je dosť, proste ešte stále, už si Slovensko ani nevie požičať viacej ako tých 10 mld. ročne na finančných trhoch, ale dobre, je ešte nejaká finančná rezerva, hotovostné rezervy štátu, takže to, čo ešte bude treba na dosplácanie dlhov, to sa teda použije z toho a zníži to hotovostnú rezervu Slovenska. Takáto je tá situácia a takto to vyzerá. Čo to znamená? Tá dlhová služba, to znamená, čo nás stojí splácanie, splácanie dlhov pre tento rok, to som zasa, mám tu tabuľky z rozpočtu, je 1,6 mld. eur, okej, dôchodcom ideme dať 830, ale toto si treba pozrieť. Na splácanie dlhu dá táto krajina 1,6 mld. Zamyslime sa, čo by sme všetko mohli mať, keby sme nemali, keby sme neboli zadlžení a keby sme nepokračovali takýmto extrémnym spôsobom v zadlžovaní sa. Ešte stále to nie je najhoršie, pretože na budúci rok pribudne ďalších aspoň 7 mld. ďalšieho dlhu a ďalší rok ďalšie a proste tá dlhová služba porastie budúci rok k 2 mld. a v ´26 to bude až takmer 2,5 mld. eur. To sú jednoducho čísla, ktoré sa nedajú, nedajú udržať a najhoršie je na tom to, že ak sa krajina dostane do problémov, to je to, čo hovoríme často o tej gréckej ceste, tak vo finále na to nakoniec doplatia práve tí najchudobnejší, práve tí najbiednejší, to sa aj v tom Grécku stalo, oni jedného dňa normálne museli škrtnúť 30 % z dôchodkov, normálne tým ľuďom prišlo z mesiaca na mesiac o 30 % menej, a to boli v situácii, kedy ale ešte boli radi, že im vôbec ten zvyšok prišiel. Pretože boli v situácii, že to je pekné, že mali bankomatovú kartu, pekné, že našli bankomat, ale strčili ju tam a nič z neho nevyliezlo. Toto, toto je problém, ale dobre, možno sa nestaneme až do takejto situácie, ale ani tá situácia predtým nie je veselšia, pretože, okej, Európska únia má, samozrejme, viacero, viacero mechanizmov, ktoré zabránia krajine sa dostať až na takýto extrém, a to použije Únia aj voči nám, ale to znamená to, že proste budeme jednoducho odsúdení na chudobu, nám ešte skôr než proste krach štátu hrozí to, že Slovensko bude chudobné. A budeme chudobná ako krajina a budeme chudobní aj ako jej občania. A najhoršie bude práve tým, ktorých pán minister najčastejšie spomína, proste práve tým, ktorí sú na tom najslabšie sociálne, finančne, zdravotne, akokoľvek. Toto si treba uvedomiť, toto je odvrátená strana populizmu a toto si, prosím, vážení kolegovia... (Prerušenie vystúpenia časomerom.)