Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-05-27):
Teraz som nerozumel, ale však nevadí. Nemusím, keď už všetko ovládam, tak už vám nemusím rozumieť, tu bez toho kľudne budem spať. Prosím vás pekne, takže tak to zostane, dobre? Ak sme jedných chrapúňov eliminovali, stále môžte mať, stále môže ministerstvo vnútra byť tým chrapúňom, ktoré bude robiť chrapúnske, chrapúnske veci. Zaregistruje Konzervatívne SaS, zaregistruje Homosexuálne KDH. (Reakcia z pléna.) Zaregistruje! Oni to zaregistrujú. (Reakcia z pléna.) Oni to urobia. Tak nech sa páči. Čiže to je znova, tam, kde sme mohli toto eliminovať, neurobili sme to, ale koniec koncov my by sme to už mali eliminovať z podstaty veci. To znamená, ak uznávame niekoho autorské právo, ak uznávame niečo, že je registrovanou známkou. Ale tu to neuznávame, tak vidíte, jak to potom, potom vyzerá. Neriešite, teda hovoríme o tom, čo neriešite. Neriešite aj rodinné spolky. Ja som tu v prvom čítaní vysvetľoval, že tým čarom nechceného a to, ako my sme tu demokrati rodení, tak sme sa dopracovali k tomu, že sú tu účastní politického boja rodinné spolky, ktoré fungujú systémom, že raz za mesiac roztiahnu bilbord, čím väčší, tým lepšie, a to je zase celé. Zas je na mesiac pokoj. Nech sa páči. Ak sme nechceli sa do tohto pustiť, tak upozorňujem na riziko, ktoré môže nastať. Ak ideme pripustiť do politického boja zoskupenia, kde stačia štyria ľudia, že sa registrujú, tak ja chlapcov z J&T vyzývam, vážení, však vy máte, veď to je úplne čaro. Veď tam je Tkáč, Jakabovič, Korbačka, ešte zoberte Rataja a, prosím vás, ste štyria, založte si stranu, máte peniaze, máte médiá, ľud tejto krajiny vás volí. Nebojte sa! Ľud tejto krajiny dokážete presvedčiť, oni vás sem dostanú. Normálne spravte stranu, je to možné. Na Slovensku je to možné! Slovensko je krásna, čarovná, zasnúbená zem. Ste štyria, nech sa páči, nikto vám do toho nebude hovoriť. Nikto, absolútne. Potom si k sebe nazbierajte dream team, tam nejakú, speváka, herečku, hokejistu a ste tu, vážení, a tu už vám, potom si môžte robiť to, čo teraz robíte kadejako, a potom už to môžte robiť tak, jak si myslíte, že chcete, aby to fungovalo. Detto platí aj pre chlapcov z Penty, tam sú tiež, myslím, štyria, však čo, Haščák, Dospiva a neviem, kto tam je ešte, ten Maták a ešte si zoberú toho jedného, tiež sú štyria. Tam bude sedieť Penta, politická strana, tam bude sedieť J&T, ešte nejaké rodinné klany by sem mohli ísť. Však čo? Všetko funguje. Demokracia. To je presne to, keď to nemáte v sebe, tak sa to nenaučíte. Keď to nemáte v sebe, sa to nenaučíte! Potom to takto dopadne, ako to dopadlo. Neriešite, absolútne neriešite. My sa s dôsledkami toho, že keď niektoré veci neriešime, budeme stretávať. Jeden z krásnych dôsledkov je 13-percentná účasť. Ja si dovolím tvrdiť, že my sme bezpečnostným rizikom pre Európsku úniu. A ja byť Európskou úniou, tak Slovensko vylúčim, normálne vylúčim alebo ju vyradím proste, možno to aj bude na téme dňa, že Európska únia vzhľadom k tomu, že bude chcieť sa chrániť, tak nemôže pripustiť k sebe kmeňové spoločenstvá, ktoré (zasmiatie sa rečníka) volia jak nejaké subkultúry, lebo tu sa potom môže ľahko stať, že proste my budeme nominovať nejaké kmene, niečo zvolené z desiatich autobusov. Vyexponujem, lebo tá krivka ide dole, čiže už niekto, ak 20 bolo málo, tak sme to prekonali, 13 je teraz. Tam to ide, proste tam, tam my smerujeme, k tým excesom, ktoré, potom ľudia začnú hľadať riešenia aj tu, nechcem sa niektorých kolegov dotknúť a menovať, riešenia tam, kde nie sú. Viete, to je to zúfalé hľadanie riešenia, že som tak zúfalý, že hľadám nejaké riešenie, ktoré si myslím, že je dobré, ale keď, keď som nositeľom nejakého len základného analytického myslenia, tak si to poviem, však ale to nie je riešenie, to je blbosť. No ale zdá sa, že čoraz viac vecí tuná padá na úrodnú pôdu. Neriešite, teda, pardon, druhá vec, čo neriešite, tretia vec a, pán predseda, ja vás poprosím, jednak ma vyrušujete, sa rozprávate a neni tu pán minister. Elementárna úcta sa tomu hovorí. Ja keď rozprávam, vy tu hučíte za mnou jak sud, mňa to vyrušuje, prosím vás. Ja viem, vy si tu, pred vašimi si rozprávajte, mňa, mňa nevyrušujte. Na to mám právo, aby som nebol rušený. Tam si vešajte kamery, nech sa páči, som zvedavý, Komora architektov, napíšem Komore architektov, že či sú s týmto uzrozumení, že či sa im to páči, že tuná niekto príde a vešia im kamery na neviem na čo. Však na toho Hodžu dole alebo na toho Hlinku dajte kameru! Však stade má pekný výhľad. To keď mu to dáte tuná na temeno (rečník sa dotkol temena svojej hlavy), to tam štyrma šróbami dáte, tak to bude pekne ako ten – ten, jak sa to povie, ten, to, čo vidí – ten perimeter, je super podľa mňa. Aj toho Dubčeka, tam tiež podľa mňa treba monitorovať, tiež by tuná na tú gustu by to nebolo zlé dať. Však dajte na štátny znak, normálne sem. Napíšem na Komoru architektov, som zvedavý, čo na to povedia. Teraz vás poprosím, aby ste mi zabezpečili účasť ministra. (Rečník sa na chvíľku odmlčal.) Čakal som chvíľu, ja chápem, že človek musí ísť aj na vécko, musí si zapáliť, to ja sa na tom ne to, ale už čo je moc, je veľa. Dobre? Tak tú chvíľku som počkal a už viac nie som ochotný čakať. Môžme to prerušiť, o druhej si to môžme zopakovať. Nechám to na vás. (Rečník sa opäť na chvíľku odmlčal.) Takže pokračujeme ďalej v tom, čo neriešite. Neriešite ani agentúry, i keď som mal vôľu, dokonca som sa zúčastnil niektorej tej, som naznačil, že by to bola cesta, že kde vyriešiť aspoň niečo, že sa vám nezjaví, ja tomu hovorím jogurtová agentúra, hej, agentúra, ktorá robí výskum trhu pre, ja neviem, firmu Rajo alebo nejakú inú firmu, že koľko jogurtov sa predáva. A zrazu si spomenie, že by chcela robiť aj politické prieskumy, a zrazu sa zverejnia prieskumy, ktoré rozčeria politické nebo. Tak tiež podľa mňa treba nájsť určitý filter, kedy kto a kedy aký prieskum sa môže volať volebným prieskumom. Aby sme nedopadli tak, že tuná nejaký chlapci si zmyslia, že si spravia agentúru a otázka je len, že či im to tá nejaká televízia pustí, alebo nie. Budú to totálni jogurťáci, ktorí proste namerajú, čo sa ani namerať nedá, ale niekde sa to zverejní. Tak nech sa to zverejní, že to je prieskum chlapcov, ktorí sa hrajú na agentúru, ale ak je niečo prezentované ako volebný prieskum, tak ten, ktorý sa bude prezentovať ako volebný prieskum (zatlieskanie jedného poslanca z pléna), tak by mal proste ten, kto sa môže volať, ten prieskum, volebným prieskumom, mal by spĺňať určité kritériá. Proste aby sa prestali jagurťáci a všelijakí šuflikanti a neviem ako do toho pchať a čeriť tu politické vody a vytvárať, generovať. Ja viem, že tu je vôľa vygenerovať, ja viem, že v primitívnych kmeňových spoločenstvách urobíte kráľa, ja viem, že niekto k tomu tak pristupuje, ale, prosím vás, mňa do toho neťahajte. Ja s tým nič nechcem mať, dobre? Mňa do toho neťahajte! Čiže hovorím, aspoň toto je jedna vec, ktorá sa dá v tomto smere urobiť. Samozrejme, ste to nevyužili. Možno technickú vec, finančné vyjadrenia, ktoré sú v samotnom návrhu zákona, si dovolím tvrdiť, že nemyslím, že je až také šťastné, pokiaľ sa uvedomíme v tom, že doba nejakým spôsobom napreduje a prijmeme to, čo sa hovorí, že peniaze sú to, na čom sa dohodneme, že sú peniaze. Je to predpoklad, že sa možno niekto iný dohodne, že čo sú peniaze, samozrejme, nás sa to vôbec netýka, my to sme len povinní akceptovať a tým pádom sa môže stať, že to euro bude zrazu úplne mať inú hodnotu, na akú sme zvyknutí. Čiže ak dneska stojí bilbord 100 eur, pre niekoho zdá sa, že ho vedia ponúknuť aj za 5 eur podľa vyúčtovania, ale môže sa stať, že ten bilbord bude stáť 1 000 eur vzhľadom na určité pohyby na trhu a vtedy by to mohlo spôsobiť problém. Čiže ja by som neviazal, neviazal v zákone a v telách zákona sumy na euro, ale možno na iný prepočet. Cez priemernú mzdu, cez minimálnu mzdu, cez nejaký iný ukazovateľ, ktorý by vlastne zohľadňoval tie skutočnosti. Lebo naozaj sa môže – a nedá sa to vylúčiť – stať aj to, že tie peniaze za chvíľku nebudú mať ani takú hodnotu, že si kúpite za nich 10 bilbordov. Ale možno zbytočne hrúzim, ale v tomto som opatrný a podľa mňa je legislatívne čistejšie, keby tam to bolo uvedené tak. Skončím s tým, že ak bola niekde vôľa, aj tu všetci tu dokonca filozofovali, filozofia sú poznámky k Platónovi, najskôr si treba prečítať Platóna, potom môžme hovoriť, že ideme filozofovať, aj sme tu filozofovali, aj sme tu mudrovali, aj sme tu všetko neviem čo robili, ak niekto skutočne chcel pomôcť demokracii, ak chcel odstrániť partokratizmus, ak chcel neviem čo, ak chcel, ale možno aj chcel, len nevedel, lebo to je, tiež má svoj význam, že chcieť, ale treba to aj prípadne pozrieť. Ak niekto ale naozaj skutočne chcel pomôcť našej demokracii, našej nedokonalej demokracii, ktorú ovládli hulváti, tak mal sa pustiť do ustanovenia § 57 toho starého, to znamená, že kedy kto môže stiahnuť, resp. nestiahnuť kandidáta nominovaného do volieb. To je kľúčový moment celého, vážení. Celý kľúčový moment je v tom, to je ten strach tých kandidátov, to je ten monokratizmus, ktorý vám hovorí, že držať – ono to sa hovorí pejoratívnejšie – ústa a krok, aby ma nestiahol. Lebo v praxi je to tak, že splnomocnenec predkladá potvrdenie strany, že niekoho sťahuje, ale neopravuje tie skutočnosti, že či je to osobné rozhodnutie toho predsedu, a častokrát môže, lebo to absolútne neopravuje, alebo je to aspoň rozhodnutie nejakého orgánu. A tam, je to je presne to posilnenie prvku demokracie v tom, že ak niekto nominoval, tak aj niekto sťahuje. Čiže ak má niekto predsedníctvo, niekto má, ja neviem čo, má prezídium, niekto má, neviem čo, radu, tá nominovala, tak aj rozhodnutím tej rady sťahuje. Ale to definované nie je, ani nie je na to dosah. A je to prísne monokratické. Čiže keď nepočúvaš, keď ideš mimo lajnu, tak si dole. No to je celé. Tam je proste zakopaný jeden zo psov toho, prečo to u nás nefunguje. Nie je to ten najväčší, ale je to jeden zo psov. Čiže keby niekto skutočne chcel pomôcť odstrániť ten monokratizmus obrovský v tom, aby tu takí slotovci a neviem čo, že má tu nastúpených vojačikov, ktorí poslušne držali, lebo vedeli, že čo sa patrí, a chce tu mať osobnosti, skutočné osobnosti, ktoré aj niečo vedia, ktoré si aj vedia niečo naštudovať, nabrífovať, k tomu niečo možno relevantné povedať, tak toto je cesta. Ale, samozrejme, tento paragraf zostal nedotknutý, lebo vyhovuje, vyhovuje a bude vyhovovať a s tou našou demokraciou to pôjde tak, ako to pôjde. Ďakujem pekne.