Kuffa, Filip, poslanec NR SR (2020-09-23):
Vážený pán predsedajúci, vážení páni poslanci, panie poslankyne, nedávne krízové hygienické opatrenia z dôvodu pandémie koronavírusovej infekcie zahŕňali okrem iných opatrení aj jedno opatrenie, ktoré sme si mohli všimnúť, že nevadilo nám, a to bol zákaz nedeľného predaja. Mali by sme to byť práve my politici, ktorí by sme mali problematiku správne pomenovať a následne by sme mali prijať aj vyvážené rozhodnutie. Mali by sme chápať na jednej strane aj obchodníkov, ktorí robia všetko pre to, aby mali maximálny zisk, ale mali by sme chápať aj zamestnancov, ktorí chcú síce zarobiť, ale v nedeľu chcú byť doma, chcú byť so svojimi rodinami, chcú byť so svojimi deťmi. Uvediem niekoľko príkladov, ktoré v podstate vyplývajú z celospoločenskej diskusie, ktorá na túto tému prebehla. Ako prvé uvediem príklady proti zákazu predaja v nedeľu, aby sme teda boli objektívni, že existujú aj takéto názory. Jedným z nich je, napríklad hlas proti zákazu prezentuje napríklad občianska iniciatíva Nechajme to otvorené, ktorá argumentuje napríklad šancou študentov si v nedeľu privyrobiť. Proti zákazu sa vyslovili obchodníci s nepotravinárskym tovarom, oblečením, elektronikou a ďalším spotrebným tovarom. Proti zákazu sa postavila aj platforma Ako dlho vydržíme, ktorá zastupuje prenajímateľov obchodných priestorov vo veľkých nákupných centrách, ale aj viac ako 100 maloobchodných firiem. Iní argumentujú, že prečo sa to rieši teraz, keď je kríza. Podľa výpočtu ministerstva financií by zatvorenie maloobchodných prevádzok v nedeľu znížilo HDP Slovenska o 0,15 %, asi 135 mil. eur, maloobchodné tržby by klesli o 1,9 % ročne, makroekonomicky by to bolo škodlivé, ale nie dramaticky. Nedeľný zákaz predaja by ovplyvnil aj celkovú výkonnosť slovenskej ekonomiky, aj keď nie zásadne. Ďalší zasa argumentujú tým, že niektoré obchody a niektorých výrobcov to poškodí. Všeobecne problém by mali tí obchodníci, ktorí sa viac spoliehajú na impulzívne nákupy. Išlo by najmä o obchody s odevmi, elektronikou, nábytkom, ktorí sú sčasti viazaní na impulzívne nákupy počas víkendov, kedy sa ľudia zhromažďujú v obchodných centrách. Niektorí pracovníci by mohli prísť o prácu a iným by sa mohla znížiť mzda. Sme v slobodnej krajine, načo toľko zákazov, argumentujú zase niektorí iní. Ako príklady z tej celospoločenskej diskusie, ktoré zase hovoria naopak, ktoré podporujú tento návrh zákona, tak tiež uvediem niekoľko. V obchode pracuje zhruba 380-tisíc ľudí, z toho je, ako to už tu spomenul predkladateľ Marián Kéry, 80 až 85 % žien a hlavne starostlivosť o ženy, ale nielen o nich, ale aj o ich rodiny nás vedie k tomu, aby sme vytvorili prostriedky a nástroje pre to, aby mohli byť jeden deň v týždni – v nedeľu – doma. A toto povedal napríklad aj šéf zväzu slovenských obchodníkov Katriak. Zamestnanci maloobchodu sú síce len menšou skupinou ľudí pracujúcich v nedeľu, tvoria 13 %, protiargument ale je, že na rozdiel od niektorých iných profesií nie je nevyhnutné, aby bol tento obchod v nedeľu otvorený. Martin Katriak hovorí aj, že podľa zistenia analytikov sociologického ústavu až 90 % zamestnancov obchodu chce mať v nedeľu zatvorené a v mnohých štátoch Európskej únie tie obchody majú zatvorené a považujú to, že je to v poriadku. Takisto hovorí, že nedeľa nie je rozhodujúcim dňom, na ktorom by obchody padali, pokiaľ by boli zatvorené. Hovorí, že nedeľa je pre nich najslabším dňom v týždni. Maloobchodný obrat v predajniach potravín v nedeľu je približne 2 až 4 % z týždňového obratu a v priemyselnom tovare 10 až 12 percent. Ďalej takisto tam dával ako príklad, že predavačka so mzdou na úrovni 600 až 700 eur si za nedeľu vďaka príplatku privyrobí 15 až 18 eur. Nepodceňujeme, citujem ho teda, že nepodceňujeme ani jeden cent, ale toto sú peniaze, ktoré nemôžu byť argumentom niektorých autorít, že oni si chcú zarobiť. Ďalej, ako ďalší dôvod by som uviedol napríklad pána Viliama Páleníka, hej, je to ekonóm Ekonomického ústavu SAV. Hovorí, že ekonomika s trhovým mechanizmom sa vie prispôsobiť a ľudia si vedia zvyknúť. Teraz je však koronakríza a mali by sme byť opatrní. Ako príklad uvediem aj to, že obmedzenie nedeľného predaja existuje aj v iných krajinách. Podľa inštitútu INES obmedzenie prevádzkových hodín v obchodoch v súčasnosti v rôznej miere platí v 13 štátoch Európskej únie. Z toho v siedmich štátoch platí všeobecný zákaz v nedeľu a dva štáty, Rakúsko, Španielsko, majú okrem národných obmedzení aj jednotlivé regionálne obmedzenie na tento nedeľný zákaz. V niektorých krajinách neexistuje žiadne obmedzenie nedeľného predaja a väčšinou sú to postkomunistické štáty alebo aj Švédsko a Fínsko, ale ja napríklad z osobnej skúsenosti viem, keď som bol vo Švédsku, že v nedeľu tam máte tiež problém si nakúpiť, keby ste, keby ste teda hľadali niekde otvorený obchod. V dnešnej dobe existuje ako alternatíva toho, že prečo by mali byť teda otvorené alebo zatvorené tie obchody, aj internetové tzv. e-shopy. Umožňujú občanom kupovať cez internet, nemusia chodiť v nedeľu do obchodu. A na záver uvediem aj to, že proti nedeľnému predaju je aj Konferencia biskupov Slovenska. Na záver to asi zhrniem takto: Celospoločenská diskusia, skúsenosti s krízovými opatreniami, ale aj skúsenosti z okolitých vyspelých demokratických krajín ukázali, že zákaz nedeľného predaja si praje väčšina zamestnancov v obchode, ekonomiku by to nejako väčšmi nepoškodilo a ani bežných občanov by tento zákaz príliš neobmedzil. Žijeme na Slovensku, ktoré vychádza z cyrilo-metodskej tradície. Jej súčasťou bola vždy voľná nedeľa a ja som za to, aby sa nedeľa, nedeľná práca obmedzila nielen v obchode, ale aj všade tam, kde to ekonomika dovolí. Ďakujem za pozornosť.