P. Hrušovský, predseda NR SR: (2004-03-04):
Pani poslankyňa, položiť otázku síce môžete, ale čas vyhradený na hodinu otázok a odpovedí vypršal. Pán minister, ďakujem aj všetkým členom vlády. Budeme pokračovať v rokovaní ďalším bodom programu, ktorým sú interpelácie poslancov. Páni poslanci, chcem vás poprosiť, aby sme ďalší program rokovania organizovali tak, že teraz by sme pokračovali interpeláciami a odpoveďami na interpelácie, potom by sme pokračovali v rokovaní o ďalších bodoch programu, tak ako sú uvedené v poradí, o ďalšom návrhu, o návrhu zákona o voľbách do Národnej rady, až do 17.00 hodiny, o 17.00 hodine by sme hlasovali o návrhoch zákonov, ktoré sme prerokovali, po odhlasovaní prerokovaných návrhoch zákonov by sme pristúpili k hlasovaniu o návrhoch na voľbu členov Rozhlasovej rady a kandidáta Národnej rady na zvolenie za sudcu disciplinárneho súdu, podľa toho, ako sa dohodneme so skrutátormi, buď by sme pokračovali v rokovaní ešte dnes, alebo, ak sčítavanie hlasov by trvalo dlhšie ako do 19.00 hodiny, by sme nechali priestor skrutátorom na sčítanie a pripravenie výsledkov hlasovania, zajtra ráno by nám oznámili výsledok hlasovania a pokračovali by sme v rokovaní ďalej programom, tak ako je uvedený v návrhu programu. Je s takýmto postupom súhlas? (Hlasy z pléna.) Ďakujem pekne. Pristúpime teraz k rokovaniu o bode programu interpelácie poslancov . Páni poslanci, chcem pripomenúť, že podľa § 129 ods. 4 zákona o rokovacom poriadku ústne prednesené interpelácie nezbavujú poslancov povinnosti interpeláciu doručiť predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky písomne. Chcem vás informovať, že písomne sa do bodu interpelácie prihlásili poslanci Fajnor, Ondriaš, Brestenská, Čaplovič a Zubo. Nech sa páči, dávam teraz slovo pánovi poslancovi Fajnorovi. Nech sa páči, pán poslanec. (Ruch v sále.) Pán poslanec Minárik. K. Fajnor, poslanec: Ďakujem pekne, pán predseda. Podľa § 129 zákona Národnej rady č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady v znení neskorších predpisov interpelujem predsedu vlády Mikuláša Dzurindu. Vážený pán predseda vlády, na hodine otázok Národnej rady vám opakovane, čo dokonca vyvolalo všeobecnú úsmevnú pozornosť v pléne, dávali otázky koaliční poslanci o tuneli Branisko. Spoločným menovateľom bol význam tunela Branisko a superlatívy s ním spojené. Prešiel som tunel Branisko autom. Pochopil som jeho význam. Jeho plný význam z hľadiska dopravno-inžinierskeho bude až vtedy, keď bude dokončený podľa projektov. Dá sa o ňom ešte dlho hovoriť ako o významnej stavbe cestného tunela. Ale nie o tomto tuneli chcem hovoriť. Chcem sa vás opýtať na iný tunel, a to na finančný tunel, ktorý tu ešte úspešnejšie vybudovala vládna SDKÚ. Chcel by som pochopiť aj význam tohto tunela, odkiaľ a kam vedie, v ktorých vreckách skončili milióny korún s ním spojené a kto sa obohatil na úkor spoločnosti. Podľa mediálnych informácií orgány činné v trestnom konaní tento tunel vyčíslili na takmer 180 mil. Sk. Výsledky kontroly hospodárenia so mzdovými prostriedkami a finančnými prostriedkami na výstavbu tunela Branisko v Slovenskej správe ciest, ktorú vykonal Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky, a ďalšie údaje spojené s dodržiavaním hospodárnosti, efektívnosti a účelovosti pri hospodárení s finančnými prostriedkami pri výstavbe tunela sú alarmujúce, určite nie pre tých, ktorí týmto šafárením zbohatli, ale pre občanov tohto štátu. Priam symbolicky ste to vystihli vo svojom vyjadrení na hodine otázok v Národnej rade Slovenskej republiky, kde ste povedali: „Tunel bude slúžiť najmä motoristom, občanom, ktorí ho vlastne v konečnom dôsledku zaplatia, lebo je to veľká stavba a, samozrejme, stavba aj veľmi drahá.“ Vážený pán predseda vlády, o niekoľko dní neskôr po otvorení diaľničného tunela Branisko a priľahlých diaľničných úsekov ste vyjadrili želanie naďalej sa starať, aby veľké peniaze, ktoré pôjdu do týchto ciest a diaľnic, boli využité naozaj zodpovedne a efektívne. V súvislosti so zisteným finančným tunelom je to spojitosť viac ako výrečná. Vážený pán predseda vlády, aké kroky podniknete aby sa tieto vytunelované peniaze vrátili do štátneho rozpočtu, aby slúžili všetkým občanom tohto štátu, a akú zodpovednosť vyvodíte voči ľuďom, ktorí spôsobili daný stav? Ďakujem za pozornosť. V súlade s tým istým paragrafom interpelujem pána ministra školstva Martina Fronca. Ešte v roku 2003 ste boli, pán minister, na základe podnetu študentov univerzity v Padove v Taliansku opakovane písomne informovaný o pretrvávajúcom probléme v oblasti vysokého školstva v Taliansku. Ide o zabezpečenie rovnocenného používania slovenského a českého jazyka na katedre slovenského a českého jazyka zriadenej na tejto významnej európskej univerzite. Na univerzite v Padove je zriadená katedra slovenského a českého jazyka, na ktorej by sa mali rovnocenne používať obidva jazyky. Problém je v tom, že už niekoľko rokov sa používa iba český jazyk, nakoľko katedra je lektorsky zabezpečená dvoma lektorkami českej národnosti. Do dnešného dňa nie je zabezpečené rovnoprávne zastúpenie Slovenskej republiky s Českou republikou, aby Slovenská republika mala svojho lektora a aby bolo možné používať na univerzite slovenský jazyk tak ako v minulosti. Vážený pán minister, pokiaľ som informovaný, situácia ostala aj v roku 2004 nezmenená, ministerstvo vo veci nekonalo. Aktuálny stav je nepríjemný, najmä s ohľadom aj na ďalšie zastúpenie slovenského jazyka na univerzite v Neapole, kde bude potrebné v nadchádzajúcom období tiež pripraviť kvalitné lektorské zastúpenie. Žiadam vás, vážený pán minister, zásadne riešiť problém a prijať urýchlene také opatrenia, aby aj v oblasti slovenského zastúpenia na vysokých školách v Taliansku bol naplnený zámer programu vlády, ktorá zdôraznila strategický význam výchovy a vzdelávania pre ďalší vývoj a fungovanie spoločnosti a pre budúcnosť Slovenska v spoločenstve európskych národov a úlohy v oblasti vysokého školstva. Prosím, aby ste ma informovali o spôsobe riešenia a prijatých termínoch na jeho splnenie. Ďakujem za pozornosť.