M. Kondrót, poslanec: (2005-03-21):
Kladiem si otázku. Bolo naše školstvo saturované lepšie vtedy alebo dnes? Aká bola jeho kvalita v porovnaní s dnešnou, aká bola v porovnaní so svetom vtedy a aká je dnes? Možno niekto bude tvrdiť, že kvalita bola zlá, respektíve nízka, ale dnes je určite nižšia. A nižšia je už od stredných a základných škôl. Toto netvrdím len na základe svojej skúsenosti, ale aj po konzultáciách s učiteľmi všetkých typov škôl. Poviem príklad. Vysokoškolskí učitelia na technike konštatujú, že študenti vzhľadom na slabé základy z matematiky zo strednej školy ani vo štvrtom ročníku nezvládajú tie partie z matematiky, ktoré sa bežne za socializmu učili už v druhom ročníku, konkrétne napríklad parciálne diferenciálne rovnice. Tento fakt potom determinuje, respektíve vylučuje možnosť poskytnúť kvalitné vzdelávanie tak na technike, ako i v prírodných a ekonomických vedách, a to som vypichol len úzky problém, ale s mimoriadne vážnym dopadom. Určite nie je naše školstvo v poriadku, ak študenti matematicko-fyzikálnej fakulty majú problémy riešiť kvadratické  nerovnice, čo je učivo stredných škôl. Čo tým chcem povedať. Nuž to, že naše školstvo je v hlbokej kríze. V prvom rade je to kríza personálna. Socialistická generácia učiteľov dožíva a nových a kvalitných niet a dlho ani nebude. Nový ambiciózny režim po novembri 1989 dokázal ako-tak žiť z bývalého školského systému cirka desať rokov. Ministri sa striedali a systém sa „drolil“. A dnes je na lopatkách. O bytí a nebytí škôl rozhoduje samospráva. Pýtam sa: kompetentne? Ak niečo v bývalom režime fungovalo, tak podľa mňa to bolo školstvo a určite fungovalo lepšie ako dnes. Hlavný dôvod vidím v tom, že bolo riadené kompetentnejšie a napríklad na vysokých školách bola lepšia cirkulácia kádrov. Ďalším dôvodom bol podstatne vyšší spoločenský status učiteľského stavu. Dnes sú učitelia ponižovaní priamo z centra moci, keď musia pracovať za almužnu. Potom niet divu, že kvalita chýba. Pán minister, myslíte si, že naše súčasné upadajúce základné a stredné školstvo dokáže produkovať dostatočný počet študentov zvládajúcich vysokoškolské učivo na úrovni doby? Netreba zamerať pozornosť v prvom rade na túto oblasť? Na Slovensku je disproporcia v príjmoch a v životnej úrovni. V kvalite nižších stupňov vzdelávania nie je? Zaoberáte si tým vôbec, pán minister? Je mi jasné, že žiaden minister nedokáže zvrátiť klesajúci trend za dva roky, ale mal by mať aspoň presne stanovenú diagnózu školského systému ako celku a stanovený cieľ, kam sa chce dostať. Cestu sme mali hľadať spolu a na cieli sme sa mali tiež dohodnúť. Pán minister, prebiehajúcu degradáciu školského systému ako celku nemožno zastaviť spoplatnením vysokého školstva. Kvalitné vysoké školstvo má dve nutné podmienky: vzdelaných stredoškolákov a kvalitných vysokoškolských pedagógov. Obidvoje nám chýba. Vzdelaných stredoškolákov niet preto, že sú slabo vybavené prvé dva stupne škôl, a to tak personálne, ako i materiálne, a na vysokých školách chýba premyslená rotácia kádrov a štátne preferencie závislé od hospodárskej politiky, ale ani tej niet. Vážený pán minister, vaša dôvodová správa je plná rozporov. Spomeniem hlavný, citujem. „Súčasná dotácia na vysokoškolské vzdelávanie na jedného študenta nepostačuje na poskytovanie kvalitného vzdelávania.“ Teda priznávate, že vzdelávanie je nekvalitné. Na jednej strane je vaším cieľom zabezpečiť, čo je sám osebe správny cieľ, prístup ku kvalitnému vzdelávaniu každému schopnému. Ak sa podarí skvalitniť zásadne naše školstvo za desať rokov, bude to skvelé, ale na druhej strane približne 150-tisíc študentov bude rok čo rok platiť za nekvalitu, a to najmenej päť rokov. Toto je vaša štátna doktrína v takej citlivej a strategicky významnej oblasti, akou nepochybne školstvo je? Ak zákon prejde do druhého čítania, ďalšie dôvody, prečo tento prístup považujem za nesprávny, uvediem v nasledujúcej rozprave, hoci nepochybujem, že v tej, či onej podobe už boli, respektívne budú spomenuté i dnes. Ďakujem. (Potlesk.)