P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-10-02):
P. Finďo, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážená pani ministerka, dovoľte mi, aby som sa uchádzal o podporu pozmeňujúceho návrhu, ktorý na konci môjho príspevku do rozpravy predložím a ktorého cieľom je zmeniť charakter niektorých ustanovení predloženej novelizácie zákona o majetku obcí. Vládou predložený návrh nadväzuje na uznesenie vlády Slovenskej republiky č. 230 z 11. apríla 2000, ktorým vláda schválila decentralizáciu zriaďovateľských a hospodársko-riadiacich úloh krajských úradov a okresných úradov v odvetviach školstva, kultúry, sociálnych vecí, zdravotníctva na miestnu samosprávu a samosprávu vyšších územných celkov. Zákon vymedzuje majetok vo vlastníctve Slovenskej republiky, ktorý prejde do majetku obcí. Ide o majetok štátnych rozpočtových a príspevkových organizácií, prechod ktorého sme schválili v takzvanom kompetenčnom zákone a v ďalších novelizovaných zákonoch, ktoré naň nadväzujú. Hoci s ideovou stránkou návrhu na presun majetku štátu do majetku obcí možno iba súhlasiť, nemôžem sa stotožniť s navrhnutým spôsobom nakladania s prevedeným majetkom. V podstate môj príspevok dosť podobným spôsobom navrhuje riešiť niektoré veci, ktoré už načal pán poslanec Tatár. Pretože k problematike sa dosiaľ nevyjadrili zástupcovia rezortov školstva, kultúry a sociálnych vecí, ani sa nerozprúdila verejná diskusia o tejto problematike, zameriam sa na oblasť, ktorá mi je blízka, na zdravotníctvo. Navrhovaná novela v § 6 ods. 1 obec zaväzuje, že svoj majetok môže zveriť do správy rozpočtovej alebo príspevkovej organizácie, ktorú zriadila podľa osobitného predpisu, teda § 21 zákona č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách. V § 6 ods. 3 síce umožňuje majetok obce vložiť ako vklad do obchodnej spoločnosti alebo obec môže zo svojho majetku zriadiť inú právnickú osobu, no v nasledujúcom ods. 4 z tejto možnosti vylučuje majetok, ktorý obec nadobudla podľa § 2b ods. 1, ak slúžil ku dňu nadobudnutia výchovno-vzdelávaciemu procesu, zabezpečeniu sociálnej pomoci, zdravotnej starostlivosti a kultúrnej činnosti. Na prvý pohľad sa zdá takýto návrh logický. Štátna rozpočtová alebo príspevková organizácia sa prevedie na obec bez zmeny právnej formy a decentralizácia je zavŕšená. V oblasti zdravotníctva je však takéto počínanie navrhovateľa podivné najmä preto, lebo významnú časť majetku, ktorý by prešiel podľa § 2 ods. 1 na obce, štát ponúka do privatizácie. Váženým poslankyniam a poslancom odporúčam, aby si moje tvrdenie overili v tlači 1086, ktorú prerokujeme ešte počas tejto schôdze, a má názov Zoznam zdravotníckych zariadení zahrnutých do druhej etapy privatizácie a Zoznam zdravotníckych zariadení nezahrnutých do privatizácie. Sám pán minister zdravotníctva Roman Kováč na rokovaní výboru pre zdravotníctvo navrhol, že predloží návrh na privatizáciu ďalších, tentoraz ústavných zdravotníckych zariadení, ktoré podľa kompetenčného zákona tiež majú prejsť na obce alebo vyššie územné celky. Vláda súčasne pripravuje transformačný zákon, pomocou ktorého by sa mali transformovať štátne rozpočtové a príspevkové organizácie na neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby. To, čo chcem citáciou a uvádzaním jednotlivých materiálov, ktoré vláda pripravuje alebo už predložila, povedať, sa dá stručne zhrnúť takto: Ak sa podarí zdravotnícke zariadenia sprivatizovať, môžu z nich byť obchodné spoločnosti, nadácie, neziskové organizácie. Ak sa ten istý majetok nepodarí sprivatizovať a prevedie sa od 1. 7. 2002 na obce, nielenže ho nemôžu použiť na založenie obchodnej spoločnosti alebo neziskovej organizácie, ale nemôžu ho prostredníctvom obchodnej spoločnosti alebo neziskovej organizácie ani spravovať. Ako argument, ktorým chce predkladateľ navrhnutý spôsob správy majetku a ďalšie nakladanie s ním odôvodniť, používa hrozbu exekúcie majetku zadlžených organizácií, a tým riziko straty majetku, ktorý mal byť výhradne použitý na stanovené účely. Pritom podľa § 4a ods. 2 písm. a) sa jednoznačne hovorí, že na obec neprechádzajú záväzky na úhradu za dodávky tovarov, prác a iných výkonov prevzaté správcom majetku štátu súvisiace s majetkom, ktorý prechádza do vlastníctva obcí podľa § 2b ods. 1, ktoré sú po lehote splatnosti a neboli uhradené ku dňu prechodu majetku Slovenskej republiky na obec podľa tohto zákona. Značný problém prináša znenie prvého odseku § 7a, ktorým sa obec zaväzuje na zachovanie účelového určenia majetku, ktorý nadobudla podľa § 2b ods. 1 a slúži na výchovno-vzdelávací proces zabezpečenia sociálnej pomoci, zdravotnej starostlivosti a kultúrnej činnosti. Podľa § 7 ods. 4 sa na takýto majetok nesmie zriadiť záložné právo ani zabezpečovací prevod práva, uskutočniť výkon rozhodnutia, konkurzné konania, vyrovnacie konanie podľa osobitných predpisov. Uvedená dikcia anticipuje pokračujúci trend v spomenutých rezortoch, čím myslím opätovné sa zadlžovanie po oddlžení pri prevode zriaďovateľskej funkcie podľa § 4a ods. 2 písm. a). Bráni procesom, ktoré aspoň v zdravotníctve majú celý systém významne zmeniť. Budúcnosťou malých a stredne veľkých zdravotníckych zariadení je, že svoj rozvoj zabezpečia z úverov a lízingov, ktoré bez práva založiť majetok nikdy nezabezpečia. Prevod majetku na obce a vyššie územné celky nevidím ako definitívny krok k transformácii vlastníckych vzťahov a foriem činností. V súlade s koncepciou ministerstva zdravotníctva, ktorá nenašla pochopenie v legislatívnej rade vlády ani vo vláde samotnej, by sa mali zdravotnícke zariadenia s výnimkou najväčších transformovať na neziskové zdravotnícke organizácie. Návrh takéhoto zákona ministerstvo zdravotníctva pripravilo, aj keď ho legislatívna rada vlády a vláda neprijali. Vážené poslankyne a poslanci, môj pozmeňujúci návrh je jednoduchý. Odporúčam, aby v bode 3 v § 6 ods. 4 sa za slovami sociálnej pomoci vypustila čiarka a slová zdravotnej starostlivosti. Po druhé, v bode 6 v § 7a ods. 1 sa za slovami sociálnej pomoci vypúšťa čiarka a vypúšťajú sa slová zdravotnej starostlivosti. Týmto relatívne jednoduchým opatrením by sme vyňali zdravotnícke zariadenia, respektíve majetok zdravotníckych zariadení prevedených podľa príslušného paragrafu tohto zákona, by sme ich vyňali z platnosti toho ustanovenia, ktoré určuje účelovosť majetku a zakazuje teda nadobúdateľovi, čiže obci, aby takýto majetok mohol použiť pri získavaní úverov a založiť ho v prospech veriteľa. Súčasne navrhujem, aby sa o každom z týchto bodov hlasovalo osobitne. Zároveň navrhujem, aby sa na samostatné hlasovanie vyňali zo spoločnej správy body 4 a 5 s návrhom tieto pozmeňujúce návrhy neschváliť. Sledujú totiž rovnaký cieľ ako môj pozmeňujúci návrh, avšak v oblasti kultúry, v tejto oblasti však pravdepodobne už nejestvuje majetok štátu, ktorý by sa previedol na obce, čiže ide v podstate len o deklaráciu niečoho, čo už prakticky vecne asi nebude ani naplnené. V prípade schválenia bodov 4 a 5 zo spoločnej správy nie je možné o mojich pozmeňujúcich návrhoch hlasovať. Preto ešte raz vás žiadam, aby ste zvážili moje argumenty, a ak sa s nimi stotožníte, aby ste moje pozmeňujúce návrhy podporili. Ďakujem za pozornosť.