D. Lipšic, poslanec: (2007-10-19):
Pôvodný návrh, ktorý pripravilo ministerstvo, počítal so zrušením dvoch krajských súdov, Trnavy a Trenčína, a, myslím si, 16, 17 okresných súdov. Toto bolo, samozrejme, zmenené. A urobil sa menej ideálny krok vpred v prospech väčších súdov. Zrušili sa nakoniec len súdy okresné. A bolo ich desať. Ale myslím, si že vždy je lepšie, a to platí aj o návrhu zákona o dobrovoľných dražbách, urobiť aspoň malý krok dopredu, keď nie je možné urobiť ideálny, ako neurobiť žiaden. Tu je situácia ale otočená. V parlamente budeme rokovať, a už aj pani poslankyňa Biró to naznačila, o rozšírení ďalších malých súdov. To znamená podľa mojej mienky ešte zhoršenie toho vládneho návrhu zákona. Spomínali ste, že nie je možná špecializácia kvôli podateľni. No pokiaľ máte okresný súd, kde je 20 sudcov a štyria z nich sú na trestnom úseku, iste nie je možná špecializácia podľa hláv osobitnej časti Trestného zákona, ale špecializácia na trestné právo evidentne možná je a zabezpečená je aj podateľňa. Keď máte súd, kde sú štyria sudcovia a jeden z nich je trestný sudca, tak naozaj tam nemá podateľňa význam, lebo každá obžaloba napadne tomu jednému trestnému sudcovi. To bol dôvod, prečo sme pristúpili k riešeniu, aby boli väčšie okresné súdy. A budem tuná potom citovať. Vy ste spomenuli analýzu M. E. S. A. 10 vo svojom vystúpení. A ak by ste ju nespomenuli tak by som ju nespomínal ani ja. Ale veľmi rád ju spomeniem. Je to analýza systému súdnictva z tohto roka, z júna 2007. Podľa tejto analýzy k celkovému obratu v počte vybavovaných vecí došlo v roku 2004, keď súdy začali vybavovať agendy rýchlejšie, ako tieto stíhali prichádzať, čím mohlo dôjsť k začatiu postupného znižovania bremena z minulosti. „Dlhé lehoty vo veciach, ktoré boli práve vybavené, sú zapríčinené vyšším pomerom starých vecí medzi ukončovanými prípadmi, ktoré sa pri nezmenených tempách budú postupne znižovať. Dôkazom je postupné znižovanie reštančných vecí pri najproblémovejších agendách. Ak by súdy pokračovali v práci doterajším tempom pri dnešnom počte 93 500 nevybavených agend, by bol problém nahromadených sporov vyriešený v priebehu 7 rokov. Uvedené zistenie zásadným spôsobom znižuje váhu argumentov v prospech zvyšovania počtu sudcov. Tí sú totiž menovaní do funkcie doživotne.“ A tu je priložená tabuľka, ktorá veľmi zjavne ukazuje, že od roku 1989 súdy v zásade vybavovali menej vecí, boli pod tou čiarou, ako ich napadlo, a od roku 2004 sa ten trend zmenil a dochádza k tomu, že súdy vybavujú viac vecí, ako im napadne. Výnimkou bola v troch rokoch trestná agenda kvôli tomu, že zhruba o 40 % narástol počet podaných obžalôb v súvislosti s lepšou prácou polície a prokuratúry. „Od roku 2004,“ znovu citujem analýzu, „sa výkonnosť súdov znovu zvyšuje, čo pripisujeme pozitívnemu vplyvu reforiem z obdobia rokov 1999 až 2005. K zvýšeniu počtov vybavovaných vecí od roku 2004 dochádza pri všetkých druhoch sporov.“ Analýza sa venuje aj otázkam, či je efektívnejšie mať malé alebo veľké súdy a hovorí: „Došlo len k potvrdeniu známych skutočností, podľa ktorých väčšie súdy sú viac schopné celkovo zvládnuť viac agend ako menšie súdy. Zvlášť sme sa pozreli na výkonnosť tzv. Mečiarových súdov.“ To je termín, ktorý používa analýza. „Po prvé, Mečiarove súdy podľa všetkých kritérií boli jedny z najmenších súdov. Zároveň išlo prevažne o pomalé súdy, kde taktiež v sledovanom období dochádzalo spravidla k zhoršovaniu situácie. Potvrdila sa skutočnosť, podľa ktorej nie je správne negatívnu situáciu riešiť rozdrobovaním súdov, naopak, z hľadiska optimalizácie výkonov je lepšie presadzovať riešenia väčších súdov, ktorých pracovníci by mali viac možností na svoju špecializáciu.“ V závere analýza hovorí: „Reformy  z rokov 1999 až 2005 sprevádzané postupným útlmom negatívnych vplyvov z predchádzajúceho obdobia priniesli svoje ovocie. Kým prakticky počas celého transformačného obdobia súdy neboli schopné pri občianskoprávnych agendách zvládať každoročný nápor agend, počnúc rokom 2004 došlo k významnému obratu. Súdy boli odvtedy schopné znižovať nahromadené nedoriešené spory z minulosti, pričom situácia sa nasledujúce roky čoraz viac zlepšovala. V roku 2006 zvládali súdy nad rámec bežnej agendy vybaviť približne len toľko vecí, ako bol sklz v konaniach počas najhorších rokov. Riešenie problémov slovenského súdnictva prostredníctvom obnovovania zrušených súdov či zvyšovania počtov sudcov nepokladáme na základe našej analýzy za vhodné. Práve naopak, zriadenie nových súdov prináša so sebou dočasné zníženie efektivity a pokles výkonu súdov.“ V závere je aj tabuľka o reštančných veciach. Tak len námatkovo spomeniem agendu C, podľa ktorej v roku 2002 bol počet reštančných vecí 65 000, v roku 2006 to bolo 53 000, agendu Cb, podľa ktorej bol ten počet 19 000 v roku 2002, 15 000 v roku 2006, agendy P, podľa ktorej to bolo takmer 10 000 v roku 2002, 8 300 v roku 2006. Samozrejme, je veľa reštančných vecí. A podľa mojej mienky ešte nejakú dobu to aj bude, ale ten trend je absolútne na číslach zjavný a evidentný. Citoval som z analýzy M. E. S. A. 10, ktorá je považovaná za blízku opozícii, preto, že ste sa jej vy dotkli vo svojom vystúpení v prvom čítaní. Druhá oblasť, ktorej ste sa dotkli, ktorá, samozrejme, nijako nesúvisí s návrhom novely zákona, sú detenčné ústavy. Ale keďže to bolo v rámci rozpravy, tak sa k tomu vyjadrím. Predtým ako vstúpili nové trestné kódexy trestné do účinnosti, bol novelizovaný zákon o Zbore väzenskej a justičnej stráže, ktorý umožnil zriadiť detenčné zariadenie na základe dohody ministra zdravotníctva s ministrom spravodlivosti. Ja som takú dohodu podpísal vo februári 2006. Následne bola vypovedaná a v tej veci sa vlastne nič nedialo viac ako rok. Pri rozpočte v roku 2006, ktorý som do parlamentu predložil, som zabezpečil funkčné miesta pre príslušníkov ZVJS aj pre detenčný ústav. Tu je toho dôkaz, výdavky, kategórie mzdy, platy, služobné príjmy a ostatné osobné vyrovnania. Keď som sa pýtal na rokovaní ústavnoprávneho výboru, ešte keď sa programové vyhlásenie vlády schvaľovalo, aký je zámer zriadiť detenčný ústav, tak ste nevedeli ani, čo detenčný ústav je, doktor Minárik povedal, že sa tým budete zaoberať. Rovnako som sa na to pýtal, keď sa rozpočet tvoril, schvaľoval na ústavnoprávnom výbore v minulom roku. Nehovorili ste pravdu, ak ste tvrdili, že vláda, ktorej som bol členom, v tej veci nič neurobila. Preto som povedal, že klamete. Vaša reakcia bola: „Pokiaľ ide o klamanie, tak keby sa udeľovala Nobelova cena za klamstvo, vy ste určite a bez najmenších pochybností jej prvý nositeľ.“ To je reakcia na úrovni materskej škôlky. To sme my tak hovorili, keď niekto tvrdil, že iný klame, že je ešte väčší klamár. Myslím, že v parlamente sme už trochu ďalej. Dotkli ste sa vo svojom vystúpení aj disciplinárnych stíhaní, ktoré viedol rezort spravodlivosti počas môjho funkčného obdobia. Potom ako ste začali viesť disciplinárne konanie proti predsedovi Najvyššieho súdu, a to neúspešne, by som o disciplinárnych konaniach na vašom mieste vôbec nič nehovoril. Nikdy som neviedol disciplinárne konanie kvôli osobnej animozite voči niekomu. Mohli byť rôzne názory na to, ale nikdy tam nebola osobná animozita. Takisto ste vo svojom vystúpení povedali, že, a teraz budem citovať, „takisto za vašej éry bolo prenasledovanie sudcu a ľudia nehlásili do justície preto, že ani nedostali trináste platy“. To je klamstvo. Sudcovia dostali trináste platy. Niekoľko rokov ich dostávajú. Dostávali ste ich aj vy. A problém bol so štrnástymi platmi, nie s trinástymi, pri ktorých ministerstvo vždy navrhovalo, aby sa už účinnosť neposúvala. V tom som ja úspešný nebol. Ale vždy sme navrhovali, aby účinnosť posunutá nebola. A koniec koncov, ešte prvá Dzurindova vláda vôbec trináste a štrnáste platy zabezpečila sudcom v zákone. A trináste platy, opakujem ešte raz, boli vyplácané od začiatku. Ak hovoríte, že to tak nebolo, nehovoríte pravdu. Takisto ste v závere spomínali, že nebude problém s novými sudcami, pretože teraz sa hlási veľa kandidátov na sudcov, a že tomu tak nebolo len preto, že bola v justícii zlá atmosféra v minulosti. Ale to nie je pravda, na každé miesto aj v minulosti sa hlásili desiatky kandidátov. Kandidát HZDS na generálneho prokurátora pán Bernát prišiel do justície, počas môjho funkčného obdobia sa stal sudcom Okresného súdu v Nitre. Tak nerozprávajme si tu nezmysly. Tam nie je problém v tom, problém je v tom, že sa nezvýši počet sudov. Zatiaľ to tak vyzerá v rozpočte. A poviem konkrétne, dostali sme všetci pripomienky Sudcovskej rady v Dolnom Kubíne. Máte ich zrejme aj vy. Čo bude znamenať, ak sa dolnokubínsky okresný súd rozdelí? Návrh je, keďže v Námestove musí byť 5 sudov, že zostane v Dolnom Kubíne len 7 sudov, lebo toho času pôsobí na Okresnom súde v Kubíne 12 sudcov. Pritom pomer v agendách, trestnej a civilnej, je 70 ku 30 v prospech Dolného Kubína. V agende P je tento pomer 60 ku 40 a v agende Cb je tento pomer 75 ku 25. A teraz takmer polovica sudcov odíde do Námestova. A ja sa pýtam: V akom stave bude dolnokubínsky okresný súd o niekoľko rokov? Bude v oveľa horšom stave, ako je dnes. Dovoľte mi úplne na záver sa vrátiť k tomu, čo som povedal v prvom čítaní. Bez zvýšenia počtu sudcov, samozrejme, nepríde k žiadnej zmene, ktorá sa týka zrýchlenia konania, a zvýšenie počtu sudcov – a to napriek tomu, že vláda to predpokladá – v rozpočte, myslím, nie je. Bolo by dobré, keby ste nás informovali, či je alebo nie je. A preto, nie je mi zrejmé, ak 12 sudcov rozdelíme na dva súdy v pomere 7 : 5 alebo po šiestich, aké to prinesie skrátenie súdneho konania, keď bude rovnaký počet sudcov rozhodovať o rovnakom počte vecí. Jediný argument, ktorý by som mohol spomenúť, by mohol spočívať v tom, že na tom väčšom súde nie je dostatok pojednávacích miestností, kde by sudcovia mohli pojednávať. Ale to je prípad v súčasnosti len bratislavskej štvorky a zrejme Trenčína, kde pobočky stále sú. Rád by som sa opýtal na otázku, na ktorú som nedostal odpoveď v prvom čítaní, preto by som vás rád vyzval, keby ste ešte v rámci rozpravy mohli vystúpiť: Aké je očakávanie ministerstva spravodlivosti, koľko trestných konaní začne odznovu preto, že odídu dnešní zákonní sudcovia na nové súdy a vec bude musieť začať znovu na pôvodnom súde? Pritom váš návrh je, že neskončené trestné veci zostanú na pôvodných súdoch. Na to som sa pýtal aj na výbore, nedostal som odpoveď: Máte prehľad o počte vecí, keď máte prehľad už o sudcoch, ktorí by išli na nové súdy, a o počte väzobných vecí, kde uplynie maximálna lehota väzby? Podľa môjho presvedčenia jednak tento návrh ak prejde, a myslím, že prejde, bude návrhom, ktorý je výsledkom lobizmu miest a regiónov. Hovorím to veľmi otvorene. Pamätám si, aký lobing tu bol v čase, keď sa súdy zlučovali. A lobing je legitímna vec, len hovorím, že to je základný cieľ tohto návrhu, vyhovieť lobingu, pričom nehovorím teraz o lobingu v čisto negatívnom slova zmysle. Zrejme to nie je ani posledný návrh, pretože zrejme je dosť predstaviteľné, že v budúcnosti príde zase návrh, aby sa súdy zlučovali, boli väčšie. To nijako neprispeje k stabilite  justície. Áno, hovorím to veľmi otvorene, budem v budúcnosti presadzovať znovu zlučovanie súdov do väčších funkčnejších celkov. Problém bude len v tom, v akom stave budú súdy, ktoré sa teraz budú deliť, o niekoľko rokov. Ten trend, ktorý sa začal v roku 2004, a nemusíme na to ísť frázami, na to postačia čísla, by bolo fajn, keby pokračoval. Keď sa zvráti, tak tým utrpia občania, ktorí majú svoje konania, a to stále s prieťahmi. A stále sú reštančné  veci na súdoch. To mi je jediné ľúto, že toto prijatím tohto návrhu vznikne. Ako som predpokladal, v druhom čítaní vo výboroch aj dnes v pléne sa návrh bude rozširovať. Neviem, či dokonca to nebude aj o tie súdy, ktoré nikdy neexistovali, resp. o tie súdy, ktoré ak existovali, tak to bolo niekedy veľmi, veľmi dávno. Bolo by to veľmi nešťastné, keby sa takýmto spôsobom pristupovalo k riešeniu súdnej sústavy. Z uvedeného dôvodu náš poslanecký klub návrh novely zákona nepodporí a bol by som rád, keby sa pán minister ešte mohol v rámci rozpravy vyjadriť tak, aby sme mohli viesť diskusiu, pretože ste neboli ani na ústavnoprávnom výbore, k najzávažnejším návrhom v tomto funkčnom období. A parlament aj výbory sú na to, aby sa diskutovalo. Na to sa teším. Ďakujem.