Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-02-11):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, som rád, že nakoniec sme sa našli, že, lebo to začínalo zase vyzerať veľmi neprofesionálne, veľmi nezodpovedne. A toho ja sa bojím, lebo môže niekto povedať, že práve z mojich úst, ale toto je veľmi zlým signálom do spoločnosti. Človek by si dovolil aj väčšiu poznámku, ale pre dobro veci si hryznem. K navrhovanému návrhu zákona dovoľte uviesť, ja chcem povedať jednu vec a ono to poviem aj v rozprave, keď tu bude pán Lajčák. V Banskej Bystrici máme Henryho Kissingera, ktorý teraz rieši geopolitiku a neviem čo. Viete, človek, ktorý išiel do politiky s tým, že vyrieši Cigánov, tak teraz sa hrá na OSN. Kissinger je šuvix, hej. To je presne systém našej práce, jak my tu týchto ľudí šálime a šálime a šálime. A oni nám veria a veria a veria. No to je nekončiaci bludný kruh, treba to rozťať, treba to skončiť. Čiže tu, vážení, tu sa hľadajú riešenia na obrovské problémy, v tejto miestnosti, v tejto sále za týmto pultom, na tej strane, na tej strane. Na to chcem upozorniť. Každý návrh, treba mu vzdať úctu, že vôbec sem došiel, a aspoň ho podrobiť tomu, že či je dobrý, alebo zlý. Lebo ja viem, že aj vy budete namietať, ja za chvíľku idem s mojou, s mojimi vagónmi siedmich zákonov. Niekto povie, opakujúce. Vážení, pozrite sa, ja vám niečo poviem. Taktika je taktika. Vy hráte hru, ja tomu hovorím, vykrádačov hrobiek, vy tu vykrádate, normálne vykrádate bez hanby, bez kúska hanby vykrádate iné návrhy. Nuž aspoň keď vám budú svietiť, aspoň to vykradnete, lebo pre blaho tejto spoločnosti, týchto ľudí je lepšie, keď to vykradnete, ako keď to necháte tak. Čiže keď vám to bude trošku svietiť, tak je to dobré. Ak chcete eliminovať možno aj body programu, tak vystúpte a podrobte zdrvujúcej kritike niektoré návrhy, ktoré tu boli. A niektoré návrhy, ktoré tu boli, si zaslúžia zdrvujúcu kritiku. A to poviem aj do našich radov. A potom ten človek, ak má kúska sebareflexie v sebe, no tak to už nepredloží a máte svätý pokoj, už sa vám to negeneruje. To je vaša chyba. Vaša chyba je to, že to takto vyzerá. Tuná je návrh, ktorý si zaslúži diskutovať na tú tému. Tento návrh si zaslúži diskutovať a poznať nejaké stanovisko aj vás. Načo sa, ako to povedať, aby to malo vôbec nejaký význam, ono to pre vás význam v zásade nemá, ale skúsim tých ľudí, ktorí prípadne to pozerajú, údajne to nejakí pozerajú, povedať, že prečo má význam tlačiť na vás. Keď sa pani Hufková vráti domov do Hornej Štubne, prečo má význam jej zaklopať na dvere a povedať: „Pani Hufková, prosím vás, ale riešte to.“ Prečo má pani Mazúrovej význam v Lesňanci, keď príde domov, tak jej zaklopte na dvere a povedzte jej: „Riešte to.“ To je, áno, tak poviem to, prípadne adresovať im. Vážení, táto spoločnosť sa fejsuje s obrovským problémom, s obrovským, enormného charakteru. To je, to celé praskne, potom tí, čo rýchlejšie a budú mať už poslané peniaze vonku, tí zmiznú ako prví, potom budú iní utekať a všetci potom, nakoniec tu zostane, kto, ja neviem, tu zostane? Kto tu zostane, konečne kto by tu zostal v takom bordeli? Potom sa bude hľadať niekto, kto je na vine. Potom budete všetci múdri jak päť korún. Tak si spomeňte na to, že tu bola o tom reč. Vážení, to, s čím sa konfrontujeme, je jedna obrovská sociálna katastrofa, ktorá tu na nás sa valí, a vy sa tvárite, že neexistuje. Vy sa tvárite normálne jak blažení duchom, proste tu sa usmievate, škeríte, chichichi, chachacha, kávička, novinky pozriete, štvrtú, či koľkú, stranu, ale neviete jednu vec, že za týmto pultom v tejto sále vy ste povinní riešiť obrovský problém, ktorý, ktorý v tej spoločnosti je. A Henry Kissinger z Banskej Bystrice, zdá sa, preladil, tak to znova len zostane na nás, vážení, znova to zostane len na nás. Uvedomte si to, že tu musia prísť vaším hlasovaním. Maternica sa stala výrobným prostriedkom! Maternica sa stala výrobným prostriedkom. Už mi to vyčítala, ani neviem, jak sa tá rada volá, že čo som si to dovolil. Ja to poviem do tretice a poslednýkrát: Maternica sa stala výrobným prostriedkom. Ak sa to dotklo prípadne nejakých žien, sa im ospravedlňujem, môžme to prehodiť, že aj niečo iné sa stalo výrobným prostriedkom. Naozaj je to tak! To je fakt! S tým nič, vážení, neurobíte, tak je ten sociálny systém nastavený. Každé riešenie, každý návrh, ktorý sa to pokúša riešiť, by mal požívať úctu, že vôbec to tu je a poďme o tom rozprávať, že či ono je to. Či je to to. Ja za chvíľku budem predstavovať môj návrh zákona, zmenu prístupu k prídavkom pre deti. Vážení, vy sa tu môžte hrať, to vaše divadlo, ja, ja ináč žasnem, že koľko vydržíte. Pokiaľ nezačnete búrať kočíkovné, pokiaľ nezačnete robiť prídavky pre deti a všetky tie príplatky, ktoré ani človek ani nevie, aké všetky sú, tak sa z tejto šlamastiky nedostaneme. A to sa čudujem, my sme už v polke, teraz je najlepší čas, my sme v polke volebného obdobia, len zas sú voľby prezidentské, furt niečo, furt týchto ľudí, tu je nad nimi nejaký tieň niečoho, že neriešia ten problém. My sa prevalíme cez polku, už za chvíľku nebudete riešiť nič. To máte znova ďalšie odloženie toho celého problému. Pokiaľ nehryznete do týchto vecí, do kočíkovného, do prídavkov, do rodičovských príspevkov, do týchto sociálnych nastavení, tak to nezmeníte. Povedzte si pravdu. Prosím vás a polku volebného obdobia ste v jednej časovanej bombe tejto krajiny urobili len jeden zákon, ktorý vám za chvíľku vráti Ústavný súd. To je celé, čo ste zmastili po, normálne fanfáry, dychovka, neviem čo všetko o rómskej reforme. A jediné, čo ste urobili, jeden zákon, ktorý za chvíľku sem vráti Ústavný súd. To je celé. Všetko. Tuná je kolega Kaník, ktorý vytrvalo, vytrvalo prednáša návrhy, a sme konfrontovaní s vaším úplne obludným nezáujmom a ignoráciou a tvárite sa jak, jak, svet gombička. Dneska už máte jedinú úlohu, kedy to skončí. Ako Hlina bude dlho rozprávať, kedy to a už či dneska pôjdeme domov, zajtra pôjdeme domov? Vaším kľúčovým problémom je teraz, kedy idete domov. To je vaším kľúčovým problémom. Už nie je pre vás problém nejaký poslanecký návrh niekoho tu, že toto, že rieši; rieši, nerieši, poďme sa nad tým zamyslieť. Nie. Vy už máte jediný jeden problém, či dneska, alebo zajtra. To je celé. Vážení, dneska ma budete počúvať relatívne dlho, tak si zvyknite, alebo prípadne choďte, kde chcete, mne to je jedno, už som si zvykol, lebo vás to, vás to, vy sa tam zapíšete do tej, do toho, na ten záchodový papier, tá prezenčka, sa tam zapíšete akože ste tu a idete preč. Mimochodom, to ešte poviem. Ja sa na ten záchodový papier už nepodpisujem od decembra ani od januára. Nie, odmietam. Môj podpis má cenu, vážení. Ja sa pod záchodové papiere odmietam podpisovať! Medzi úbožiakov, ktorí sa ráno cupitkajú schodíkmi, sa napísať, potom odcupitkajú preč, medzi úbožiakov. Môj podpis má cenu, ja sa tam odmietam podpísať. Na záchodové papiere ja sa nepodpisujem. Čiže keď mi bude nejaký Paška alebo neviem kto vykrikovať, že som neni na nejakej prezenčke podpísaný, nie som, ani nebudem. Pokiaľ sa tam budú podpisovať úbožiaci, ktorí sú len schopní sa vytrepať po schodoch podpísať, no tak sa tam nebudem podpisovať. Kľudne mi aj strhnite plat. Odmietam sa. Môj podpis má cenu. Ja sa pod záchodové a na záchodové papiere nepodpisujem, vážení! Vyriešte si vy ten váš problém, ktorý máte, čo je pre vás dôležitejšie, či ísť dneska domov, alebo zajtra domov, alebo rozmýšľať nad tým, či ten Kaník nemá kus pravdy, či nemá zmysel s kamennými doskami Mojžišovými v podobe prídavkov pre deti trošku zašejkovať, zahýbať, či to nemá zmysel. Či nemá zmysel a treba dať ďalší zákon, ktorý sa týka dôchodcov, nie tohto problému. Otvorte myseľ! Ale to by sme museli mať iné zastúpenie. Bude dneska ešte o tom reč, budem o tom rozprávať. Som pripravený. Koniec koncov som sa zocelil po tých dvoch rokoch cirka, že s vaším záujmom. Ale na čo ešte apelovať? Asi na to, že tej Hufkovej treba prísť zabúchať na dvere, aby to riešila, lebo to nerieši. Vážení, Kissinger z Banskej Bystrice to nevyrieši, Cigánov. Vidíte, už mali robiť všetci pomaly, nie, a kde sú? Tu rieši geopolitiku. Nevyrieši. Tu, tu, za týmto pultom musí niekto predniesť návrh, potom si sadne tam, potom tento človek to odspravodajcuje a potom to toto plénum odhlasuje a môžme čakať, že niečo z toho bude. Iba, iba tak. Pokiaľ začnete, ja viem, že to láka, koľkých to láka teraz, že aké sú riešenia, tam sa zjavujú, hentam. Skade budeme prijímať riešenia, prosím vás? Akú máte úctu k tomuto inštitútu? Iba stadiaľto, iba stadeto, iba, iba stadeto. Ďakujem.