Bernaťák, Tibor, poslanec NR SR (2017-01-31):
Vážený pán predsedajúci, vážené pani poslankyne, páni poslanci, rozhodnutie prezidenta Slovenskej republiky, ktorým vrátil návrh zákona, ktorý bol spomínaný, nás v Slovenskej národnej strane dosť nepríjemne prekvapil. Nebudem ho komentovať, budem len citovať nález Ústavného súdu Slovenskej republiky z 3. februára 2010 č. PL. ÚS 10/08-70. Budú to, bude to citácia dvoch krátkych odsekov: „Z postavenia Slovenskej republiky ako demokratického a právneho štátu vyplýva, že Slovenská republika je oprávnená ustanoviť podmienky pôsobenia a právne relevantných činností cirkví a náboženských spoločností na svojom území, a tieto podmienky vyjadriť aj v inštitúte ich registrácie. Pri ustanovovaní podmienok na udelenie statusu právnickej osoby cirkvám a náboženským spoločnostiam ústava vytvára zákonodarcovi priestor pre možnosť uplatnenia značnej miery uváženia. Stav, že určitá cirkev alebo náboženská spoločnosť nie je registrovaná, neznamená ani neimplikuje skutočnosť, že príslušníci takýchto zoskupení sú obmedzovaní v samotnej podstate práva na slobodu svojho vyznania, a to v jeho prejave.“ Zároveň Ústavný súd, čo sa týka početného cenzu, uviedol, že podľa názoru Ústavného súdu: „nejde“ o podmienku, „o takú podmienku, ktorá by zasahovala do označenej slobody, resp. o podmienku, ktorá je spôsobilá do tohto práva zasiahnuť. Účelom čl. 24 ústavy a čl. 9 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd nie je len ochrana náboženskej slobody, ale zaručenie duchovnej slobody pre každého, pre veriacich i neveriacich. Podmienky na registráciu cirkví alebo náboženskej spoločnosti ustanovené zákonom č. 308/1991 Zb. nijako neobmedzujú a neovplyvňujú výkon práva slobodne prejavovať svoje náboženstvo alebo vieru spôsobom uvedeným v citovaných článkoch ústavy. Ani výkon týchto práv však nie je absolútny, pretože čl. 24 ods. 4 ústavy a čl. 9 ods. 2 dohovoru umožňuje výkon týchto práv obmedziť, ak ide o opatrenia v demokratickej spoločnosti nevyhnutné pre ochranu verejnej bezpečnosti a poriadku, zdravia a mravnosti alebo práv a slobôd druhých. Stavom, keď určitá cirkev alebo náboženská spoločnosť nie je registrovaná podľa zákona č. 308/1991 Zb., však nijako nezasiahlo do výkonu základných práv alebo slobôd hlásiacich sa k tejto cirkvi alebo náboženskej spoločnosti, ktoré sa môžu realizovať aj prostredníctvom iného právneho subjektu.“ (Citujem: napríklad občianskeho združenia.) „Registrácia cirkvi alebo náboženskej spoločnosti nie je v tomto zmysle nevyhnutnou podmienkou výkonu slobody alebo práva podľa čl. 24 ústavy alebo čl. 9 dohovorov, týka sa iba podmienok ich vzniku ako štátom uznaných cirkví a náboženských spoločností a má právnu relevanciu najmä z hľadiska ekonomických aspektov ich fungovania. So zohľadnením už uvedeného, čo sa týka početného cenzu ako podmienky na registrácie cirkvi Ústavný súd uvádza, že z ústavného princípu deľby moci a z ústavného vymedzenia postavenia a funkcií zákonodarnej moci vzniká podľa jeho názoru pre zákonodarcu dostatočný priestor pre rozhodovanie o početnom limite na registráciu cirkví.“ Vážené dámy, vážení páni, z tohto dôvodu aj z dôvodov, ktoré sú uvedené v náleze Ústavného súdu, ktoré som citoval, Slovenská národná strana a všetci poslanci Slovenskej národnej strany budú hlasovať opätovne za návrh zákona tak, ako bol schválený v druhom, v treťom čítaní. Ďakujem.