L. Nagy, poslanec: (2006-12-08):
Všetci sa pamätáme na oneskorené prijatie Slovenskej republiky do Severoatlantickej bezpečnostnej aliancie NATO a do Európskej únie v porovnaní so susednými krajinami Vyšehradskej štvorky. Jedným z dôvodov bol v obidvoch prípadoch demokratický deficit a jeho rôzne podoby, najmä v oblasti práv národnostných menšín a vo všeobecnosti v oblasti ľudských práv. Slovenská republika v ostatných 8 rokoch spomínané deficity odstránila. Zlepšili sa štandardy ľudských práv a práva národnostných menšín. Boli vytvorené nové inštitúcie, ako je Verejný ochranca práv, splnomocnenkyňa vlády pre Rómov a zase iným inštitúciám sa obnovila činnosť alebo dostali novú efektívnu podobu a poslanie, napríklad Národné stredisko pre ľudské práva, Úrad pre ochranu osobných údajov. Bol prijatý celý rad nových právnych noriem, prostredníctvom ktorých Slovenská republika sa stala konformnejšou krajinou pre všetkých svojich obyvateľov. Slovensko v medzinárodnom kontexte začali spomínať ako krajinu, ktorá sa stará o rozvoj ľudských práv, buduje a posilňuje svoje nové ľudskoprávne inštitúcie. Po vzniku novej vlády s veľkým očakávaním som sledoval, čo sa bude diať v tejto oblasti. Bol som optimistom, lebo som vedel, že dvaja predsedovia koaličných strán, pán predseda vlády Robert Fico a predseda HZDS Vladimír Mečiar boli štyri roky členmi Výboru Národnej rady pre ľudské práva, a teda sú naklonení pozitívnym riešeniam v oblasti ľudských práv. Posmeľovala ich tá skutočnosť, že aj v súčasnom období vo Výbore Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva sú členmi pán predseda HZDS Vladimír Mečiar a predseda Slovenskej národnej strany pán Ján Slota. Do tretice, môj optimizmus posilňovala aj tá skutočnosť, že podpredseda vlády pán Čaplovič, ktorý pri svojich stretnutiach s pracovníkmi napríklad Slovenského národného strediska pre ľudské práva, s pracovníkmi Ústavu pamäti národa, s predstaviteľmi národnostných menšín verejne niekoľkokrát ubezpečoval o podpore ďalšieho rozvoja oblasti, ako aj zachovania doterajšieho finančného rámca pre oblasť ľudských práv, ako aj pre oblasť podpory národnostných kultúr. O to bolo moje rozčarovanie väčšie, keď som chytil do ruky rozpočet Slovenskej republiky na rok 2007, ale poďme po poriadku. Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva z oblasti dodržiavania ľudských práv gestoruje štyri inštitúcie – verejného ochrancu práv, Národné stredisko pre ľudské práva, Úrad na ochranu osobných údajov a Ústav pamäti národa. Keď porovnám návrh rozpočtu s minuloročným rozpočtom v prípade týchto štyroch organizácií, tak v prípade troch inštitúcií zo štyroch došlo v priemere skoro k 20-percentnému poklesu. To je ojedinelé v porovnaní s ostatnými výbormi a vôbec s celým rozpočtom Slovenskej republiky na rok 2007. V prípade verejného ochrancu práv je to 3,5 mld. Sk, v prípade Slovenského národného strediska pre ľudské práva je to 5,6 mil. korún, v prípade Ústavu pamäti národa o 7,4 mil. korún, čiže tu nejde o nejaké stámilióny, o miliardy korún, lebo však to sú skromné inštitúcie, ktoré nemajú bohatý a veľký rozpočet, ale keď zvážite, že ide o skôr 20-percentné zníženie ich rozpočtu na tento rok, to je veľmi vážny zásah do chodových činností a života. A v prípade financovania národnostnej kultúry ide o zníženie až o 50 %, čo činí v prepočte na koruny 80 mil. Sk. Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva na svojom zasadnutí k štátnemu rozpočtu zodpovedne prerokoval túto vážnu situáciu. Prítomní ministri a štátni tajomníci, žiaľ, nevedeli dať prijateľné vysvetlenie na vzniknutú situáciu a jej zdôvodnenie. Preto výbor prijal pozmeňujúce návrhy k štátnemu rozpočtu. Tieto pozmeňujúce návrhy, ktoré prijal výbor, sa nachádzajú v spoločnej správe na stranách 19, 20, 21 pod bodmi IV D a číslo položiek 2, 3, 4, 5, 6, 7. Žiaľ, gestorský výbor prijal ku všetkým návrhom zamietavé stanovisko. A bez urážky to hovorím, členovia výboru a výbor boli takí dôslední pri zamietaní týchto návrhov, že opomenuli, že v bode v prípade č. 4, čo som citoval, nejde o finančnú čiastku a finančné veci, ale ide o obyčajný preklep a technickú záležitosť, kde číslo položky bolo premenené z inej oblasti. Ani toto nedokázali prijať a obávam sa, že dôjde k významným problémom, ide o drogovú oblasť a protidrogovú činnosť, ale aj toto vyškrtli. Teraz dovoľte mi k týmto návrhom krátky vecný komentár. Najprv budem hovoriť k problematike Kancelárie verejného ochrancu práv. Ako som už spomínal, tu navrhujeme, teda chýba 4 493-tis. korún oproti predchádzajúcemu roku, výbor navrhuje zvýšiť rozpočet verejného ochrancu práv práve o túto sumu. Totiž vládou schválený rozpočet 35 mil. korún na činnosť verejného ochrancu práv je o 10 % nižší, ako je potrebný na zabezpečenie normálneho chodu Kancelárie verejného ochrancu práv. Tento rozpočet tak v položke 630 tovary a služby, ako aj položke 690 mzdy, platy a ostatné osobné vyrovnanie je likvidačný. V prípade neakceptovania pozmeňujúceho návrhu hrozí, že verejný ochranca práv, ktorý je ústavným činiteľom, a tých nie je až tak veľa v Slovenskej republike, nebude môcť plniť svoje zákonom stanovené úlohy podľa špeciálneho zákona, ale úlohy, ktoré sme práve minulý rok rozšírili v Ústave Slovenskej republiky. Druhý návrh pod číslom 6 v kapitole D sa týka financovania činnosti Slovenského národného strediska pre ľudské práva. Tam došlo k zníženiu o 5,6 mil. korún. Tak navrhujeme, aby tento stav bol vyrovnaný, taký, ako bol v minulom roku. Zdôvodňujeme to tým, že vládou schválený nedostatočný rozpočet tohto Národného strediska pre ľudské práva neumožňuje splniť zákonom uložené úlohy strediska. Fungovanie nových 7 regionálnych pracovísk, ktoré zabezpečujú ochranu detských práv po prvýkrát v histórii Slovenskej republiky, inštitucionálne vytvárame regionálne a vytvárajú sa regionálne pracoviská, ak nebude podporený ich rozpočet, tieto nemôžu ďalej pokračovať a zaniknú. A navyše, tieto úlohy, ktoré zabezpečuje Národné stredisko, boli vytvárané na základe hlavných priorít Slovenskej republiky vyplývajúcich z členstva Slovenskej republiky v Európskej únii. Ale nebude zabezpečené ani fungovanie Národnej komisie pre výchovu k ľudským právam, ktorú stredisko zabezpečuje na základe uznesenia vlády Slovenskej republiky. Tretia položka je položka č. 7 financovanie činnosti Ústavu pamäti národa. Navrhujeme zvýšiť, resp. vyrovnať na minuloročnú úroveň o 7 422-tis. Sk. Totiž vládou schválený rozpočet pre Ústav pamäti národa je nepostačujúci na plnenie zákonom uložených úloh v žiadnych rozhodujúcich položkách rozpočtu, t. j. v  mzdových prostriedkoch, v odvodoch do poistných fondov, v tovaroch a službách a v ostatných službách. Napríklad len na zabezpečenie dodávky energie, vody a plynu bude chýbať 1 100-tis. korún. Ústav bude pokračovať, navyše má nové úlohy a bude pokračovať jednak z produkcie Štátnej bezpečnosti Slovenskej republiky, ale dochádza k významnému rozširovaniu fondov s materiálmi, ktoré prichádzajú z Českej republiky a na čo bude potrebné aj rozšírenie archívu. A dve posledné položky sa týkajú financovania národnostnej kultúry, o ktorej už hovorili viacerí moji predrečníci. Ide o 50-percentné zvýšenie navrhovanej sumy a ustanovenie sumy na minuloročnú úroveň, to znamená, že z 80 mil. navrhovaných, tak ako to bolo v minulom roku, navrhujeme, aby bolo zvýšených na 160 mil. korún, a posledná položka, o ktorej chcem hovoriť, je položka č. 3 k tej časti D, a to sa týka činnosti Slovenského národného múzea. Osobitne chcem podčiarknuť, že ide o položku 3 plus 2 mil. korún na činnosť Národnostného múzea Chorvátov v Devínskej Novej Vsi a vznikajúceho nového Rusínskeho múzea na východnom Slovensku, na ktoré múzeum nie sú vyčlenené žiadne finančné prostriedky. A ak sa nenahnevá pani podpredsedníčka Národnej rady, musím doplniť, resp. opraviť včerajší jej názor vo veci rusínskeho národnostného vysielania Slovenského rozhlasu. V minulom volebnom období aj v predchádzajúcom období bol to práve výbor pre ľudské práva a národnosti a postavenie žien, ktorý ako štátny orgán, ktorý ako parlamentná inštitúcia veľmi ostro sledoval problematiku národnostného vysielania rusínskeho a ukrajinského vysielania Slovenského rozhlasu v Prešove. Neboli sme to my a neboli to Maďari alebo SMK, alebo podpredseda Csáky, alebo na ministerstve kultúry štátny tajomník, ktorí zrušili, resp. premiestnili národnostné štúdio z Prešova do Košíc a prepustili celý rad veľmi skúsených dobrých pracovníkov. Boli sme to práve naopak my, bol to výbor pre ľudské práva, ktorý uskutočnil poslanecký prieskum v Prešove, ktorý pozval riaditeľa, vtedajšieho generálneho riaditeľa Slovenského rozhlasu a protestoval proti zrušeniu tohto vysielania v Prešove, a bol som to ja ako predseda, ktorý prišiel do Slovenského rozhlasu na zasadnutie Rady Slovenského rozhlasu, aby som protestoval, aby som zachraňoval toto vysielanie. Takže možno, že pani podpredsedníčka nebola o tom informovaná, preto využívam túto možnosť, aby som napravil tento informačný problém. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, záverom dovoľte, aby som v záujme zachovania aspoň tej úrovne finančného zabezpečenia ľudskoprávnych organizácií, ako to bolo v minulosti, vás požiadal, aby ste podporili návrhy Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva a národnosti, tak ako som ich prečítal. Zároveň chcem požiadať ctenú Národnú radu, aby body IV D 2, 3, 4, 5, 6, 7 boli vyňaté na osobitné hlasovanie, teda hlasovanie jednotlivo. Podpora a finančné zabezpečenie činnosti týchto ľudskoprávnych organizácií je v eminentnom záujme Slovenskej republiky a zachovanie jej ťažko vydobytého dobrého mena na medzinárodnom spoločenstve. Preto vás prosím, aby ste podporili naše návrhy. Ďakujem vám pekne.