Chren, Martin, poslanec NR SR (2012-09-18):
Ďakujem veľmi pekne, vážená pani predsedajúca, aj keď musím povedať, že možno radšej by som si vychutnal diskusiu k vystúpeniu pánu Schulza a je trošku zarážajúce, že keď hovoríme o demokracii v Európskej únii a deficite demokracie, tak táto diskusia nebola pripustená ani len vo forme čo i len krátkych otázok. Dovoľte mi ale pokračovať v mojom vystúpení k zákonu o neprimeraných podmienkach v obchodných vzťahoch, ktorých predmetom sú potraviny. Na záver svojho vystúpenia chcel by som poukázať len na niekoľko konkrétnych ďalších nezmyslov v predloženom návrhu zákona. V predchádzajúcej časti svojho vystúpenia som už jasne preukázal a dokázal, že, tak ako je tento zákon naformulovaný, bude to zlý, škodlivý a protislovenský zákon. Neprimerane zasahuje do slobody zmluvných vzťahov. Spôsobí ďalší pokles podielu slovenských a domácich výrobkov v predaji. A zároveň povedie k rastu cien potravín, ktorý si slovenskí občania nemôžu dovoliť. Teraz niekoľko ďalších konkrétnych nie príliš rozumných príkladov fungovania zákona, tak ako bol predložený. Za neprimeranú podmienku sa podľa zákona považuje aj predaj podľa § 4 ods. 4 písm. m) za vyššiu cenu, ako bola dohodnutá. Toto ustanovenie priamo odporuje zákonu o ochrane hospodárskej súťaže. Priama alebo nepriama dohoda o konečnej cene tovaru pre zákazníka je zákonom o ochrane hospodárskej súťaže výslovne zakázaná. Citované ustanovenie tohto zákona však takúto cenu priamo určuje. Za neprimeranú podmienku sa podľa tohto zákona považuje aj predaj pod nákupnú cenu podľa § 4 ods. 4 písm. u) zákona, pričom priamy dôsledok tohto ustanovenia má za následok neprimerané obmedzenie výhod pre spotrebiteľa. Naozaj, je podieľanie sa na nákladoch takýchto predajných akcií neprimeranou podmienkou? Pri aplikácii tohto zákona by už doslova v obchodoch nebolo možné robiť akcie typu: „Kúp dva plus jedna zadarmo.“ Obmedzenie jednoznačne negatívne dopadá na takmer všetky vernostné programy, ktoré sú spotrebiteľmi tak vyhľadávané a umožňujú im ušetriť. Tento zákon bude vplývať aj na kvalitu výrobkov. Obmedzuje napríklad možnosť vykonávať kontrolu obchodníkmi u výrobcu z dôvodu zabezpečovania kvality potravinárskych výrobkov. No a úplný bonbónik. Podľa § 4 ods. 4 písm. c) za neprimeranú podmienku sa považuje aj uprednostňovanie výsledkov kontrol vykonaných na náklady odberateľa týkajúcich sa bezpečnosti potravín pred výsledkami kontrol vykonaných Štátnou veterinárnou a potravinovou správou Slovenskej republiky. To v preklade znamená, že ak sa obchod rozhodne ponúkať svojim zákazníkom kvalitnejšie potraviny, ak si zvolí ešte prísnejšie normy, než sú minimálne požiadavky vyžadované štátom, a ak kontrolu dodržiavania týchto požiadaviek zrealizuje obchod na svoje vlastné náklady, tak za snahu dostať k zákazníkom kvalitnejšie potraviny môže dostať mastnú pokutu. A je to považované za neprimeranú podmienku. Pán minister, toto nemôžete myslieť vážne, to je asi vtip, ktorý ste sa pokúsili prepašovať do zákona. Viete, pán minister, polovica aktivít, pre ktoré ste sa rozhodli zakázať peňažné plnenie pod sankciou neprimeranej podmienky, sú v skutočnosti aktivity, ktoré sú prospešné nielen pre odberateľa, ale rovnako aj pre dodávateľa, keďže ide o aktivity, ktoré sú zamerané na zvýšenie predaja práve jeho tovaru. Ako ďalší príklad možno uviesť poplatok za umiestnenie tovaru na akcentovanom mieste v prevádzke maloobchodu. Takzvaný merchandising, čiže uloženie tovaru v predajni, je bežným marketingovým nástrojom, ktorý sa vyučuje aj na vysokých školách a existuje v každej jednej civilizovanej krajine. Je nespochybniteľné, že v supermarkete priestor uprostred uličky je práve tým miestom, kde sa dosahuje najvyššia predajnosť. Dočítate sa to v každej učebnici marketingu. Váš zákon umožňuje zaplatiť za umiestnenie na tomto lukratívnom mieste iba do výšky 3 % ročných tržieb dodávateľa u odberateľa. Ale zjavne ste to nedomysleli. Dôsledkom takto nastaveného zákona bude, že vytlačíte z tých najlepších miest v predajniach najmenších lokálnych dodávateľov, pretože tí si nebudú môcť dovoliť zaplatiť za umiestnenie tovaru. Tie 3 % obratu, ktoré ste stanovili, totiž môžu predstavovať u veľkých dodávateľov desaťtisíce eur, ale pri malých živnostníkoch iba stovky eur. A koho obchod uprednostní pri takto nastavenej regulácii? Toho, čo mu zaplatí desaťtisíce, alebo toho, kto mu teda zaplatí stovky eur? Váš zákon teda de facto opätovne umelo núti maloobchod uprednostniť veľkých dodávateľov tovaru, medzinárodných, zahraničných dodávateľov tovaru, z ktorých teda veľká časť má svojich majiteľov za hranicami našej krajiny, pred domácimi malými podnikateľmi. Je tento nezmysel skutočne zámerom zákona? To isté platí aj v prípade ostatných aktivít, ktoré sú aj v prospech dodávateľa. Veď pod rovnakým heslom by sme mohli zakázať reklamu vo všeobecnosti. Prečo rovno nezavedieme zákonom strop pre výdavky na reklamu vo výške 3 % ročných tržieb? To by bolo presne takisto v logike toho zákona, ktorý navrhujete. Predkladatelia zákona zjavne nemajú jasno ani v tom, aká reklama sa v obchode najviac využíva. Je to práve letáková reklama a reklama v prevádzkach maloobchodu, ktorá je najpoužívanejšia. Nedomyslenou úpravou sa obmedzuje podnikanie nielen maloobchodníkom, ale hlavne slovenským producentom potravín. Vážený pán minister, pýtal sa vôbec niekto na názor slovenských producentov, hlavne malých živnostníkov pri písaní tohto zákona, kde zaznel hlas slovenských potravinárov, keď jedno z dvoch potravinárskych združení podporovalo aj zrušenie toho predchádzajúceho škodlivého a zlého zákona v apríli minulého roku? Vážený pán minister, všetky uvádzané príklady, ktoré vy chcete pokutovať a zakazovať, sú súčasťou bežnej obchodnej praxe, ktorú akceptuje legislatíva vo vyspelých krajinách. Ja netvrdím, že v tejto oblasti neexistujú problémy. Verím však, že existujú lepšie, oveľa efektívnejšie a účinnejšie nástroje na ich vyriešenie alebo zmiernenie, ako to robí predložený reštriktívny zákon, výrazne zasahujúci do zmluvnej slobody zakotvenej v lex generalis, akými sú Obchodný a Občiansky zákonník. Na podporu predaja slovenských výrobkov sme napríklad pomohli, a to bez jedinej koruny nákladov pre štát, odštartovať projekt „Kvalita z našich regiónov“, v rámci ktorého sa reálne podporuje predaj slovenských lokálnych výrobkov. Do tohto programu je zapojených šesť predajných sietí, osem veľkých výrobcov a pestovateľov a vyše 150 kvalitných domácich výrobkov. Tieto výrobky sú označené logom, propagované a pri ich nákupe spotrebiteľ dostáva dobrú a overenú kvalitu. Bez jedinej koruny nákladov pre štát, bez nevyhnutnosti nejako nezmyselne hlúpym, nevykonateľným zákonom, ktorý len poškodí výrobcov, zasahovať sme takýmto spôsobom podporili predaj kvalitných dobrých slovenských výrobkov. A v tom sa dá aj pokračovať. Počas môjho pôsobenia na ministerstve hospodárstva som založil aj pracovnú skupinu zameranú na monitoring objemu slovenských výrobkov v predaji a najmä na stanovenie jasných kritérií toho, čo ešte je a čo už nie je slovenský výrobok. Pokiaľ nemáme doriešenú vôbec túto problematiku, pokiaľ sa riadime stále len tým čiarovým kódom 858, prejdite sa po ktorejkoľvek predajni supermarketu a zoberte si ľubovoľné tri výrobky označené kódom 858. A zistíte, že určite najmenej jeden z nich a možno všetky tri nie sú slovenskými výrobkami. Nájdete tam čínske korenie, nájdete tam medzi nimi figy. Len preto, že boli zabalené na Slovensku, bol na ne označený slovenský čiarový kód. Ale to neznamená, že sú slovenskými výrobkami. Najmä pri potravinách je toto kľúčovou otázkou, napríklad keď kura vajce znesie v Maďarsku alebo v nejakej inej krajine, kura sa vyliahne v tej inej krajine, je tam odchované v tej inej krajine, je tam zabité v tej inej krajine a je tam ešte aj naporciované v tej inej krajine, potom sa dovezie na Slovensko a tu sa len prebalí, aby kvôli tomu prebaleniu nemohlo byť takéto kura označené za slovenský výrobok. My sme pripravili napríklad projekt dobrovoľného vlajkovania výrobkov, stanovenia systému tzv. slovenskej vlajočky, do ktorého by sa výrobcovia mohli dobrovoľne zapájať. Boli by tak stanovené dobrovoľné, nie povinné, ale dobrovoľné kritériá. Kto by tieto kritériá splnil, mohol by označiť svoj výrobok logom so slovenskou vlajkou, pretože by bolo jasné a preukázateľné, že jeho výrobok je naozaj slovenským výrobkom. A takto by sa mohol odlišovať na pultoch predajní. Som presvedčený, pán minister, že práve vy máte nástroje na riešenie problémov slovenského poľnohospodárstva a prvovýroby vo svojich rukách, ale tento zákon medzi ne nepatrí. Naopak, tento zákon problémy slovenského poľnohospodárstva ešte zhorší. Zníži množstvo slovenských výrobkov v predajniach tak, ako ho znížili predchádzajúce zákony v takomto znení. Obráti sa proti slovenským výrobcom. A spôsobí rast cien pre slovenských spotrebiteľov, rast cien potravín v čase, keď sú títo spotrebitelia najzraniteľnejší, v čase, keď kvôli vašej vláde začínajú klesať reálne mzdy, reálne ľudia chudobnejú na Slovensku. Aj preto v zmysle zákona o rokovacom poriadku Národnej rady podávam, pán spravodajca, procedurálny návrh, aby sa Národná rada uzniesla tak, že nebude pokračovať v rokovaní o návrhu tohto zákona. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.