I. Šulaj, poslanec: (2004-09-09):
Zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve sa mení takto: 1. V § 9 ods. 1 sa za bodkočiarkou vypúšťajú slová „táto výnimka sa nevzťahuje na účtovnú jednotku, ktorá je platiteľom dane z pridanej hodnoty.“. Zároveň sa v tejto vete bodkočiarka nahrádza bodkou. 2. V § 9 ods. 3 v prvej vete sa na konci vypúšťajú tieto slová „alebo ak sa stane platiteľom dane z pridanej hodnoty“. 3. Vypúšťa sa § 39. Dôvodom navrhovaného pozmeňujúceho návrhu je, aby účtovné jednotky, ktoré sú platiteľom dane z pridanej hodnoty, nemuseli účtovať v sústave podvojného účtovníctva od 1. 1. 2005. Väčšinou ide o fyzické osoby podnikateľov, živnostníkov, ktorí z metodickej stránky by vedeli ťažko zvládnuť podvojné účtovníctvo, to znamená, že im štát nepriamo zvyšuje ich náklady s vedením účtovníctva. Toto k pozmeňujúcemu návrhu. Zároveň mi dovoľte, aby som vyjadril svoj vlastný názor k zákonu o účtovníctve. Som si vedomý – a dosť často používam túto vetu – politickej situácie alebo politickej reality asi pri hlasovaní aj k tomuto pozmeňujúcemu návrhu zákona. I napriek tomu všetky ostatné skutočnosti, ktoré sú navrhované vládou, považujem za rozumné, progresívne a osobne budem podporovať tento zákon o účtovníctve, aj keď som vyjadril svoje možnože obavy, ako sa bude hlasovať o mojom pozmeňujúcom návrhu. Spravím to aj z toho dôvodu, že si uvedomujem v spoločnej správe v ods. 4, že ministerstvo financií trošku netradičným spôsobom vstupuje do problematiky už starších vecí alebo starších vzťahov súvisiacich s výkonom kontroly, pretože si myslím, že tu niekde v parlamente by sa mala zmyť hranica politika a mali by sme brať do úvahy aj pragmatické veci, ktoré chce vykonávať štát. Len profesionáli pochopia, o čom to asi je. Predpokladám, že pán minister asi tiež ovláda tú problematiku vlastne vykonávania kontrolného účtovníctva v roku 2003, vykonávania s následnými skutočnosťami, ktoré súvisia s pokutovaním subjektov, ktoré nedodržiavajú zákon o účtovníctve, ako aj vôbec vplyv na daňové kontroly, lebo bez toho, že by ste mohli kontrolovať účtovníctvo, vlastne podľa starého § 23 základu dane alebo podľa nového zákona by štát nemal asi dostatočný vplyv ani na kontrolu daňových povinností. Ide teda o metodickú zmenu, ktorú ideme teraz naprávať, a budeme sa správať, ja osobne sa pri nej budem správať pragmaticky. Ja by som len požiadal, ak budeme prerokúvať ďalšie zákony a vzniknú problémy v legislatíve pri ďalších daňových zákonoch, aby sme sa možnože takto pragmaticky držali aj iných vecí, možnože nepriamo narážam na zákon o dani z príjmov, ktorý o chvíľu bude v tejto miestnosti. Robím to možnože aj z toho dôvodu, že by som chcel pána ministra v mene podnikateľov poprosiť o jednu vec. Chcel by som ho požiadať, aby možnože takisto veľkoryso vedel zvážiť problematiku koeficientu 1,1, ktorý sa teraz vyskytuje na Slovensku a ktorý sa možnože niekedy dosť komplikovane dostáva na podnikateľskú sféru. Konkrétne mám na srdci úroky z omeškania, ktoré, myslím si, pri tomto koeficiente sa dosť často používajú a ktoré nie sú v súlade s pragmatickým vnímaním vecí a skutočností, ktoré by daňová kontrola mala dávať. Veď kto by si, pre živého Boha, chcel neznížiť daňový základ, keď ho mal 40-percentný a presúval si úroky z omeškania, keď je teraz 19-percentná sadzba dane z pridanej hodnoty? Takže sú to metodické problémy. Ak bude chvíľa času, som ochotný na túto tému aj iným spôsobom spolupracovať alebo vysvetliť ju pragmaticky. Prosím vás, pán minister, ak bude chvíľa času u vás na ministerstve, zamyslite sa nad tým, ministerstvo v zmysle zákona o správe daní a poplatkov môže určité nezrovnalosti alebo nejasnosti vysvetliť. Nie je to moja osobná prosba, ja to cítim tak, ako sa na mňa obracajú podnikatelia z regiónu. Takže podporíme tento zákon, ja osobne ho budem podporovať a budem sa snažiť, aby ho podporili aj moji kolegovia, pokiaľ im to ich svedomie, vedomie a ich ďalšie rozhodnutia osobného charakteru umožnia. Ďakujem za pozornosť.