Galko, Ľubomír, poslanec NR SR (2015-09-29):
Ďakujem pekne. Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister vlády istôt pre občanov, vážené kolegyne, kolegovia, na úvod dvoma poznámkami zareagujem na pána kolegu Gála, som sa nehlásil do faktickej, lebo však keď hneď po ňom vystupujem, som si povedal, že to poviem v rozprave. Prvá poznámka je, že nezdieľam váš optimizmus ohľadne toho, že nebudú unikať informácie, ja budem o tom rozprávať, v mojom príhovore budú unikať, brutálne budú unikať, a druhá vec je, že súhlasím s vami, že tento zákon, ak som to správne pochopil, nerieši to, že sudcovia dávajú formálne súhlasy. Na základe toho, že schválime tento zákon, tak to nezabráni ničomu, oni sú dokonca povinní počas celej tej doby, čo sú informačno-technické prostriedky nasadené, sledovať a dožadovať sa ďalších dokladov a robiť kroky k tomu, aby to nasadenie ITP skončilo predčasne v prípade, že sa ukáže, že už teda to nie je účelné a tento zákon tomu nezabráni. Takže tam s tým súhlasím, ak ste to takto mysleli. A teraz by som prešiel k tomu, čo mám pripravené. Chcel by som na úvod vyjadriť znepokojenie nad tým, že dodnes ste sem, pán minister, nepriniesli nový návrh zákona o spravodajských službách. Je veľmi dôležité túto normu prijať. A dlhodobo sa to nedarí. Už keď ja som nastúpil na rezort, tak som dostal informáciu, že sa to nepodarilo ani môjmu predchodcovi predchádzajúcemu ministrovi pánovi Baškovi v spolupráci s ďalšími ministrami, lebo tiež to niekto zablokoval. My sme to mali pripravené. Došiel som s tým na Koaličnú radu. Naši koaliční partneri nám to zmietli zo stola a bolo to celé hotové. Teraz už tri a pol roka sa o tom rozpráva, už nebude tá väčšia šanca, pretože už tu nebude vláda jednej strany, po marci keď tu bude pravicová vláda, nová reformná, tak zas to bude proste problém to nejakým spôsobom prijať. A teraz bola tá šanca najväčšia pri vláde jednej strany, no ale treba veriť tomu, že si s tým budúca vláda poradí, lebo tajné služby idú podľa mimoriadne starej legislatívy. A tá už dnes nezohľadňuje vôbec novú bezpečnostnú situáciu, nové hrozby, to, že sme v zahraničných misiách, to, že sme v Severoatlantickej aliancii (NATO), a čo ja viem čo všetko. Tak dúfam, že keď to do marca nestihnete, že sa to potom podarí. Ak sa nemýlim, tak, nakoniec, predloženie nového zákona o spravodajských službách máte aj v programovom vyhlásení vlády. Miesto toho, aby teda ste priniesli do Národnej rady nový návrh zákona o spravodajských službách, tak meníte a dopĺňate zákon č. 166/2003 Z. z. o ochrane súkromia pred neoprávneným použitím informačno-technických prostriedkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, tzv. zákon o ochrane pred odpočúvaním v znení neskorších predpisov, čo teda ten zákon o spravodajských službách, samozrejme, nenahrádza. Dámy a páni, netvrdím že prijať sprísňujúcu legislatívnu normu na kontrolu nasadzovania ITP nie je potrebné, ale tento vládny návrh zákona poslanci za stranu SaS nepodporia, nie preto, že by sme boli voči väčšej kontrole nasadzovania informačno-technických prostriedkov, inak laicky nazývaných aj odposluchy alebo odpočúvanie, ale málo ľudí už vie, že sem patria napríklad aj zariadenia zaznamenávajúce aj obraz a zvuk, teda kamery, ale preto, lebo ho pokladáme v tejto podobe za nesystémový, nebezpečný a zároveň neodborný. Uvidíme, čo sa podarí vyriešiť na tom výbore alebo medzi prvým a druhým čítaním formou pozmeňujúcich návrhov a formou rokovaní o ňom, ktoré ste avizovali. Svoje vystúpenie sa budem snažiť podať nie v politickej, ale v odbornej rovine, pokiaľ sa mi to bude dariť. Aby bolo jasné, nechcem spochybňovať úmysel zefektívniť kontrolu nad používaním ITP ani posilnenie ústavných práv občanov, aby použitie ITP zo strany štátnych orgánov neoprávnene nezasahovalo do ich ústavných práv, ale postupy, akými to chcú predkladatelia dosiahnuť, sú nesprávne. Podotýkam, že teraz sa nevyjadrujem ani sa nebudem vyjadrovať k tým paragrafom, kde meníte a upresňujete charakter a definíciu informačno-technických prostriedkov a tie iné pojmy s tým súvisiace, o ktorých ste hovorili, lebo to je tam v poriadku. Poďme k tým problémom. Prvý problém, menší skôr technický. Komisiu na kontrolu ITP majú tvoriť šiesti členovia nominovaní osobitnými kontrolnými výbormi a výborom pre obranu a bezpečnosť, pričom majú byť traja členovia zástupcovia vládnych strán a traja členovia zástupcovia opozície. Jej predseda bude zástupcom opozície. Jej ďalších dvoch členov, tak aby ich bolo osem, bude voliť Národná rada. Podľa môjho názoru nemáte tam vyriešenú menšinovú vládu, úradnícku vládu, prípad, keď poslanec sa stane nezávislým počas volebného obdobia alebo prejde zo strany do strany, z opozičnej do koaličnej strany a opačne alebo tá strana de facto zmizne. Máme tu prípad kolegov z SDKÚ, ktorí sú už len dvaja a majú ešte aj dve frakcie. A takéto prípady tam nie sú ošetrené. Ale to nevidím ako taký vážny problém, pokiaľ to chcete postaviť tak, že to, čo sa zvolí na začiatku, tak to bude platiť celý čas bez ohľadu na akékoľvek zmeny v Národnej rady. Oveľa vážnejší problém je ten, že tých šesť členov kontrolnej komisie majú tvoriť poslanci bez bezpečnostnej previerky. Tí ju majú zo zákona, resp. ich zvolením sa na nich hľadí, ako keby ju mali, ale ja sa k tomuto ešte dostanem, na rozdiel od tých ďalších dvoch členov, ktorí budú volení takpovediac zvonku. Títo musia byť držiteľmi platného osvedčenia NBÚ na oboznamovanie sa s utajovanými skutočnosťami stupňa utajenia „Prísne tajné“, musia dosiahnuť vek 40 rokov, musia vykonávať funkciu sudcu, prokurátora, príslušníka spravodajskej služby alebo Policajného zboru alebo inú funkciu povolania alebo zamestnania v oblasti právnej a bezpečnostnej teórie a praxe alebo medzinárodných vzťahov a diplomacie najmenej desať rokov a musia mať vysokoškolské vzdelania druhého stupňa. To sú dobré podmienky. No a týmto ôsmim členom chcete sprístupniť informácie o nasadzovaní ITP, druh ITP, čas jeho trvania, totožnosť občana, u ktorého sú alebo boli informačno-technické prostriedky nasadené, dôvody aj vyhodnotenie nasadenia ITP a podobne. Toto je pre nás neprijateľné. A spraviť to tak v prípade poslancov Národnej rady Slovenskej republiky pokladám za mimoriadne nebezpečné. Dámy a páni, ide tu o nevídaný vstup politikov, poslancov zákonodarného zboru do buď ukončenej, alebo dokonca prebiehajúcej spravodajskej práce, do živých prípadov. Ako som hovoril, poslanci Národnej rady nemajú absolvované bezpečnostné previerky, dokonca ani niektorí ministri silových rezortov ich v minulosti fyzicky ani neabsolvovali a využívali ten inštitút osobitného postavenia. A tak to robia aj temer všetci poslanci, drvivá väčšina z nich, ktorým to prislúcha zo zákona. To znamená, hľadí sa na nich akoby previerku mali, aj keď ju fyzicky, v skutočnosti vôbec neabsolvovali. A povedzme si to otvorene, ak by ju absolvovali, tak niektorí členovia tohto parlamentu by ju ani nedostali. Sám som túto previerku na najvyšší stupeň „Prísne tajné“ absolvoval. Trvalo to niekoľko mesiacov. A pritom prevetrajú vás poriadne, vaše príjmy, styky, vzťahy, zamestnania, priateľstvá, pohyby na účtoch, mzdy v zamestnaniach predchádzajúcich, okrem toho aj to, či vám permanentne sedí prírastok majetku s vašimi oficiálnymi príjmami, vašu rodinu, známych. Nie je to nič príjemného. Dámy a páni, mali sme tu poslancov , čo zatvárali svojich cigánskych sokov v láske do kufra auta, odviezli ich kdesi domov do garáže a tam ich zmlátili, ale mali sme tu aj takých poslancov, čo ani po polroku v opozícii nevedeli, že oni nie sú vo vláde a nerozoznali rozdiel medzi koalíciou a opozíciou, medzi vládou a parlamentom, mali sme tu a máme tu aj takých poslancov, ktorí sú zapletení v kauze Gorila. No a aby sme zároveň na niekoho nezabudli, mali sme tu v Národnej rade aj takých poslancov, ktorí boli podozriví z únosu Michala Kováča mladšieho a z podielu na vražde Róberta Remiáša. A takýchto poslancov, pán minister, vy chcete pustiť do spravodajských operácií a do živých spisov a do konkrétnych informácií o nasadzovaní informačno-technických prostriedkov. Dokonca máte zákon tak naformulovaný, že ten poslanec až do vytvorenia novej tej komisie zostane v nej , to znamená, aj keď už nebude zvolený za poslanca alebo sa jeho strana nedostane do parlamentu, on ešte bude stále členom tej komisie. A to už sa naňho ani nebude hľadieť ako na osobu s tým osobitným inštitútom, ako na človeka s previerkou v zmysle osoby s poslaním osobitného inštitútu. Toto je pre poslancov za stranu SaS neprijateľné a toto nepodporíme. Ale uvidíme, ako som povedal, čo sa z toho podarí vyrokovať medzi prvým a druhým čítaním. Dámy a páni, bez nejakých veľkých a hlbokých emócií sa vrátim k takzvanej kauze odpočúvania novinárov Vojenského obranného spravodajstva na jeseň v roku 2011. Mimochodom, prednedávnom bolo trestné stíhanie dôstojníkov VOS v prípadoch týkajúcich sa odpočúvania novinárov Pravdy prokurátorom zastavené. Ale to zrejme viete a to nie je podstatné pre to, čo chcem teraz povedať. Celý ten príbeh sa začal tým, že sa v médiách zjavilo niekoľko utajovaných skutočností, nebolo ich veľa, ale niekoľko sa zjavilo, pochádzajúcich pravdepodobne z kópií materiálov zo spisov VOS, ktoré obsahovali informácie aj z nasadenia ITP. Nebudem teraz bližšie rozoberať expresný sled udalostí, akým spôsobom som bol behom pár dní uprataný z rezortu, ale pozornosť chcem upriamiť na iné. Po tom, ako rezort dočasne zverili Ivete Radičovej, ako zastupujúcej ministerke obrany, uskutočnilo sa niekoľko takzvaných „kontrol“ výboru pre obranu bezpečnosť na Vojenskom obrannom spravodajstve, takzvaných preto, lebo som presvedčený, že poslancom tohto výboru bolo ukázané niečo, čo nikdy nemali vidieť, zoznamy osôb, na ktoré boli nasadené ITP systémy, softvéry, postupy na VOS, čiže činnosti, ktoré s nasadením ITP dokonca ani nemali nič spoločné, dokonca aj celé spisy, odborne povedané, záznamy operatívnych informácií, teda aj živých prípadov. Niektorí poslanci si dokonca vtedy robili výpisky zo spisov, poznámky, dámy a páni, dobre počujete. Viete, aký bol výsledok týchto kontrol? Výsledkom týchto kontrol, ak sa nemýlim, boli dva výsledky. Tieto výsledky nenechali na seba dlho čakať, pričom následky boli nedozerné, v médiách sa začali zjavovať utajované skutočnosti ako na bežiacom páse, články s podrobnosťami o jednotlivých prípadoch, o údajnom odpočúvaní, sekretárke, kamionistovi, podnikateľovi, zamestnancovi. Zjavovali sa dokonca údajne názvy jednotlivých operácií Snežienka, Tália a tak ďalej a tak ďalej, ale predovšetkým mnoho, mnoho ďalších informácií, ktoré nikdy nemali opustiť múry Vojenského obranného spravodajstva, z ktorých boli možno niektoré pravdivé, niektoré polopravdivé, prikrášlené, niektoré doslova vymyslené príbehy, ale hlavne to všetko boli veci, ktoré sa začali objavovať v médiách až po tom, ako sa s nimi oboznámili poslanci Národnej rady Slovenskej republiky. Dovtedy sa rozprávalo len o nejakých dvoch-troch novinároch z redakcie Pravda, na ktorých boli nasadené informačno-technické prostriedky. A po týchto takzvaných kontrolách mi v kuse drnčal telefón a novinári mi oznamovali, aj ten bol odpočúvaný, aj ten bol odpočúvaný a aj ten bol odpočúvaný. A ešte mi normálne povedali, že tie informácie majú od poslancov. To mi tí novinári povedali, že ich majú od poslancov, ktorí boli na tých kontrolách. Dámy a páni, po týchto poslaneckých kontrolách počas pár dní uniklo do médií viac utajovaných skutočností ako možno predtým za desať rokov a doslova ma mrazí, keď si pomyslím na riziko, že mnohé z tých informácií unikli ešte aj úplne iným osobám, ako sú novinári. Prečo by tí nečestní poslanci nepovedali aj niekomu inému tieto informácie, keď nemali problém povedať to novinárom? Ja viem, že niektorí z vtedajších poslancov uvedeného výboru sa potom na druhej kontrole na VOS radšej už ani nezúčastnili. A neboli to len poslanci za stranu SaS, ale boli to aj poslanci iných strán, ktorí už tam radšej nešli, lebo cítili, že to, čo robia, nie je správne. A teraz sa ešte raz opýtam, dámy a páni. Do tohto všetkého, do týchto citlivých informácií chcete pustiť poslancov, ktorí sa do Národnej rady Slovenskej republiky dostávajú bez bezpečnostných previerok a často len na základe toho, že ich sem občania zvolia, žiaľ, neraz aj na základe falošných sľubov alebo aj vyslovených lží? Do takéhoto niečoho my... No mám tu písané „v poslaneckom klube SaS“ Do takéhoto niečoho naši poslanci za stranu SaS, lebo klub ste nám neschválili, nemôžeme ísť a ani nepôjdeme. Dámy a páni, viete, ja vám poviem ešte jeden konkrétny prípad, musím a chcem to dnes povedať, je mi ľúto, že kolega Fedor odišiel, ale však nech si to vypočuje zo záznamu. Tie takzvané kontroly nevykonávali nejakí nímandi alebo nejakí neskúsení poslanci. Tam boli členovia výboru pre obranu a bezpečnosť, bývalí ministri obrany, bývalí ministri vnútra. Bol tam napríklad aj poslanec Martin Fedor. Náš vtedajší koaličný partner, aj keď už bývalý, lebo to bolo po páde vlády tesne, a tí z vás s dobrou pamäťou si určite pamätajú, že tento Dzurindov človek a zároveň vtedajší predseda brannobezpečnostného výboru a terajšia akvizícia strany SIEŤ sa vtedy v tých časoch správal ako vzorný spojenec, ako lokaj terajšieho ministra vnútra Roberta Kaliňáka a vtedajšieho opozičného poslanca. Stál pred kamerami s tvrdeniami, že prichádzalo, citujem, k masívnemu nelegálnemu odpočúvaniu, masívnemu kopírovaniu žiadostí, mnohopočetnému zavádzaniu sudcov, že vraj sa chcel mazať odpočúvací systém. Tu som citoval všetky jeho vyjadrenia pre médiá. A šíril ďalšie bohapusté lži. Dámy a páni, pred vyšetrovateľom povedal niečo úplne iné. Z uznesenia, ktorým dozorujúci prokurátor pred niekoľkými týždňami trestné stíhanie dôstojníkov Vojenského obranného spravodajstva v kauze odpočúvania novinárov Pravdy zastavil a ktoré mám k dispozícii, vyplýva, že Martin Fedor pre vyšetrovateľom nezopakoval ani jediné obvinenie, ktoré systematicky predtým púšťal do médií, ani jediné obvinenie, dámy a páni. Opakujem, nezopakoval ani jediné obvinenie. Naopak, vypovedal, že ani v jednom spise, ktorý na poslaneckom prieskume ako predseda brannobezpečnostného výboru skúmal, nechýbal súhlas sudcu ani odôvodnenie žiadosti o nasadenie ITP. Ako koaličný partner, dovolím si povedať, sa poslanec Fedor správal oveľa horšie a bezcharakternejšie ako vtedajší opozičný poslanec a terajší minister vnútra Kaliňák, ktorému politický boj takpovediac vyplýval z náplne práce. A preto poslancovi Fedorovi nezostáva nič iné, len predo mnou klopiť zrak aj naďalej, keď ma stretne, tak, ako to robil doteraz. Dámy a páni, a takéhoto poslanca a jemu podobných chcete púšťať do živých spisov. Chcete im sprístupňovať informácie o nasadení informačno-technických prostriedkov. Strana Sloboda a Solidarita jednoznačne podporuje zvýšenie kontroly nasadzovania ITP, avšak nie takým neodborným zásahom, ktorý by mal za následok výrazné sťaženie činnosti polície a orgánov pracujúcich spravodajskými prostriedkami a ktorý by nevídaným spôsobom odkryl ich spravodajskú činnosť. Vynášanie utajovaných informácii ohľadom ITP a ich následné zverejňovanie či obchodovanie s nimi nie je len v rozpore s bezpečnostnými záujmami štátu, ale aj zasahuje do ústavného práva na ochranu súkromia občanov, takže sme vlastne svedkami paradoxu, dámy a páni. Vami navrhovaná norma, panie poslankyne strany SMER a páni poslanci strany SMER, je v príkrom rozpore s cieľmi, ktoré deklarujete. Aké riešenie teda strana SaS navrhuje? Jeho základom je skutočne nezávislá kontrola, teda nie kontrola politikmi a už tobôž nie kontrola poslancami Národnej rady. Zamyslite sa nad tým, keď budete rokovať o tom medzi prvým a druhým čítaním, tak ako tu pán minister vnútra avizoval tie rokovania. Jedným z riešení je vytvorenie samostatného kontrolného orgánu, ktorý by tvoril úzky okruh ľudí, nezávislých od vlády aj parlamentu, s presne definovaným vzdelaním, kvalifikáciou, previerkami. To znamená, tak ako je to teraz u tých dvoch navrhnutých členov komisie, tak by to tak bolo u tých všetkých, ale neboli by tam poslanci. Ja vám poviem príklad. Tam by mohol byť jeden z radov prokurátorov, druhý z radov sudcov, tretí z radov samotných spravodajcov, štvrtého by menoval prezident a podobne. Zároveň je vhodným krokom zriadenie inštitútu ochrany pre oznamovateľov nezákonného konania spravodajských služieb z ich vnútorného prostredia. Pomôžem si príkladom z Veľkej Británie. Vo Veľkej Británii majú takzvaný tribunál. Je to nezávislý kontrolný úrad, ktorý tvorí sedem ľudí, menuje ich kráľovná, musia mať právnické vzdelanie, príslušné previerky, plus prezident a viceprezident tohto tribunálu musia mať nejakú vysokú súdnu funkciu. A funguje to tam. Ale tých možností nezávislej kontroly bez zapojenia poslancov Národnej rady Slovenskej republiky, teda ľudí, ktorí sú takpovediac v ohni politického boja a sú bez fyzicky absolvovanej previerky, je určite viac na vytvorenie takéhoto úradu. Dámy a páni, podčiarknuté, zhrnuté, predkladaný návrh zákona v takomto stave v prvom čítaní poslanci za stranu SaS nepodporia. Chcel by som ešte na záver povedať jednu vec. Viete, na Slovensku nie je problém legálne odpočúvanie, ale odpočúvanie nelegálne, aj napríklad prostredníctvom tzv. Buldoga. Niektorí možno viete, o čom tu hovorím. A toto predmetný návrh zákona nerieši. Pri legálnom odpočúvaní aj nedávna minulosť ukázala, že problémom nie je samotné nasadzovanie ITP, ale že problémom sú úniky utajovaných skutočností, úniky informácií o osobách, voči ktorým boli nasadené ITP a ich prepisy a následne často falzifikáty prepisov, ktoré takáto prax podporuje. Teda problémom sú úniky, ktoré sú buď priestupkami, alebo aj trestnými činmi, úniky, pri ktorých mnohí zlyhávajú osobnostne, a to na veľmi citlivom poli. Zlyhávajú dôstojníci tajných služieb, ktorí majú prístup k citlivým údajom, protizákonným kopírovaním materiálov a ich poskytovaním nečestným politikom a záujmovým osobám. Zlyhávajú nečestní politici, ktorí v snahe zlikvidovať svojho politického súpera, tieto citlivé údaje poskytnú médiám alebo ich použijú na vydieranie. A zlyhávajú médiá a novinári, ktorí v zmysle zákona majú tieto materiály odniesť na políciu alebo na NBÚ, pričom namiesto toho ich v honbe za čítanosťou bez váhania uverejnia. Takéto konanie brutálne poškodzuje všetkých, odpočúvaných aj odpočúvajúcich, teda aj spravodajské služby či iné štátne orgány. A zlyhávajú aj tí z nás, ktorí to zo správania uvedených osôb a organizácií miesto pranierovania v tichosti tolerujú. Toto sú problémy, ktorým sa venujeme a o ktorých rozprávame málo či o ktorých vôbec nerozprávame, a ktoré predmetný návrh zákona vôbec nerieši. Ďakujem vám za pozornosť.