F. Mikloško, poslanec: (2008-10-28):
Prvá vec. Chcem poďakovať pánovi poslancovi Vestenickému zo Slovenskej národnej strany, ktorý takisto tu bol. A vážim si to, že bol tu na celom rokovaní. Aj dnes je tu. Samozrejme, neviem, nakoľko je záujem, aby som tých ostatných spomínal. Druhá vec, prečo dal pán prezident Michal Kováč amnestiu svojmu synovi. Zhodou okolností som toho očitý svedok. Boli sme u pána prezidenta Michala Kováča. Bol som tam ja, teda seba spomínam, lebo tu hovorím za pultom, bol tam Ján Čarnogurský, predseda KDH, bol tam Jozef Moravčík, predseda DÚ. A už si nepamätám, bohužiaľ, kto tam bol z maďarskej koalície, teda ešte vtedy nie z koalície. Ale Béla Bugár tam bol istotne. A myslím, že tam bol aj niekto z Együttélés. Vtedy pán prezident Kováč povedal, že chce, aby jeho syn mohol cestovať do Mníchova a vypovedať pred súdom, aby sa mohol očistiť. Ale ministerstvo vnútra odobralo pánovi Michalovi Kováčovi mladšiemu pas s tým, že je tuná vedené proti nemu trestné stíhanie, a preto nemohol vycestovať. A Michal Kováč povedal pred nami všetkými, povedal som už mená, ktoré boli svedkami, že ak mu tento pas nevydajú, aby tam mohol ísť očistiť sa, vypovedať, tak mu dá amnestiu. Čiže ak by mu boli normálne vydali pas, úplne bezdôvodne mu zadržiavali tuná pas, tak by bol Michal Kováč mladší vycestoval a nebol by mu dával otec amnestiu. Toto je pravý dôvod. Bol som pri tom. Je potrebné, aby som o tom podal svedectvo. A k tomu opakovanému zamietaniu a dávaniu podnetu na zrušenie amnestií, týchto veľmi nemorálnych amnestií rád by som raz a navždy upozornil na všetky zákony, rehabilitačné zákony po roku 1988, ale aj rokoch 1968 a 1969, ktoré zrušili všetky rozsudky súdov, aj Najvyššieho súdu v Prahe, v oblasti politických procesov. Čiže hovoriť, že ak raz niečo je definitívne súdne uzavreté, už sa nemôže to ničoho týkať, je naprostý aj právny nezmysel. A každý, kto sa dovoláva takéhoto výroku, tak hovorí, že v oblasti práva má vedomosti na úrovni obchodnej akadémie, kde sa právo vyučuje v 1. a 2. ročníku. A teraz budem pokračovať v obžalobe. V rovnakom duchu dostal aj anonymný list od príslušníka SIS, ktorý sa podieľal na tejto trestnej činnosti. Súčasťou pôvodného vyšetrovacieho spisu je písomné priznanie bývalého príslušníka SIS Oskara Fegyveresa o tom, že zavlečenie realizovala Slovenská informačná služba. Rovnako manželka poškodeného Michala Kováča dostala strojom písaný list od obyvateľa Svätého Jura, ktorý uviedol, že videl mercedes, ktorý bol zakrytý aviou a mal štátnu poznávaciu značku BHH 42-59, Ford Mondeo s ŠPZ BLD 42-95, BMW trojkového radu so štátnou poznávacou značkou BLH 02-27 a hyundai so štátnou poznávacou značkou BLD 68-23. (Ruch v sále.) By som len poprosil, keby o niečo tichšie mohli byť moji kolegovia zo Smeru, budem vďačný. Vyšetrovaním sa zistilo, že išlo o vozidlá, na ktorých jazdili príslušníci sledovacieho útvaru SIS, ktorí mali s riaditeľom SIS obvineným Ing. Ivanom Lexom uzatvorené dohody o používaní vozidiel. Boli to Jiří Novotný, ktorý mal dohodu z 15. 5. 1995 č. EO 006-12/1994, Igor Majtán mal dohodu z 25. 7. 1995, a Dušan Rakús z 15. 5. 1995 č. EO 006-38/1994. Dňa 29. 9. 1995 dostal vyšetrovateľ anonymnú zásielku s piatimi fotografiami a lístkom „Akcia SIS“. Vzhľadom na to, že bývalý riaditeľ 2. sekcie SIS mal kontakt na vyšetrovateľov, táto skutočnosť vyšla najavo, čo malo za následok, že dvaja príslušníci SIS z oddelenia, odkiaľ pochádzali fotografie, boli postavení mimo služby. Neskorším vyšetrovaním sa zistilo, že išlo o fotografie z osobných materiálov príslušníkov odboru špeciálnych operácií SIS, z ktorých dvaja priamo realizovali zavlečenie Michala Kováča do Rakúska, pričom jeden z nich obvinený, Igor Kurtiš, ťažko psychicky znášal to, že jeho fotografia bola vo vyšetrovacom spise. Vyšetrovaním vykonaným po roku 1998 sa jednoznačne preukázalo, že na príprave, organizovaní, riadení a vykonaní trestného činu zavlečenia do cudziny sa zúčastnili príslušníci štátneho orgánu Slovenskej republiky, Slovenskej informačnej služby. Organizovali ho funkcionári SIS a podieľali sa na ňom okrem príslušníkov SIS aj osoby z radov bývalých príslušníkov Policajného zboru Slovenskej republiky a jedna osoba z civilného sektora. Pozostával z niekoľko na seba nadväzujúcich fáz, pričom mal charakter organizovanej trestnej činnosti, pretože jednotlivé skupiny príslušníkov SIS mali medzi sebou rozdelené úlohy týkajúce sa sledovania osoby menom Braňo Chilo-Pták i Michala Kováča, jeho zadržania a prevozu do Rakúska. Celú akciu sledovania, zadržania a zavlečenia z centrály riadili obvinený Ing. Ivan Lexa v postavení riaditeľa SIS prostredníctvom riaditeľa 2. sekcie SIS a riaditeľa 46. odboru SIS. So spáchaním tohto trestného činu úzko súvisí celý rad udalostí, ktoré boli súčasťou dlhotrvajúcej diskriminačnej kampane namierenej proti vtedajšiemu prezidentovi Slovenskej republiky a vyvrcholili zavlečením jeho syna do cudziny. Motív spáchania trestného činu súvisel so zhoršujúcimi sa vzťahmi medzi prezidentom Slovenskej republiky a predstaviteľmi HZDS, čo sa odvíjalo od neochoty prezidenta vymenovať Ing. Ivana Lexu za člena vlády a neskôr za riaditeľa Slovenskej informačnej služby. Národná rada Slovenskej republiky dňa 5. 4. 1995 zákonom č. 72/1995 Z. z. novelizovala ustanovenie § 3 ods. 2 zákona č. 46/1993 Z. z. o Slovenskej informačnej službe, podľa ktorého riaditeľa SIS vymenúvala a odvolávala vláda Slovenskej republiky na návrh predsedu vlády. Na základe tejto novelizácie bola obmedzená právomoc prezidenta Slovenskej republiky, ktorý dovtedy vymenúval a odvolával riaditeľa SIS na návrh vlády Slovenskej republiky, resp. Národnej rady Slovenskej republiky. Ihneď po nadobudnutí účinnosti tejto novely bol na návrh predsedu vlády Vladimíra Mečiara vymenovaný do funkcie riaditeľa SIS vládou Slovenskej republiky obvinený Ing. Ivan Lexa. Svoju úlohu zohrala aj tá skutočnosť, že dňa 18. 11. 1994 súd Spolkovej republiky Nemecko vydal medzinárodný zatykač na Michala Kováča v prípade Technopolu. Vzhľadom na to, že medzinárodný zatykač nebol aplikovateľný na území Slovenskej republiky, vo vedení Slovenskej informačnej služby bolo rozhodnuté prostredníctvom spolupracovníka SIS vylákať Michala Kováča do erotického salónu, tam ho omámiť a následne vyviezť do Rakúska. Ďalšou alternatívou bolo vylákanie Michala Kováča do Rakúska pod zámienkou odovzdania dokladov svedčiacich proti Krylovovi v prípade Technopolu. Na realizáciu týchto zámerov riadiaci funkcionári SIS využili osobu Branislava Chila-Ptáka napriek tomu, že tento bol slovenskými orgánmi činnými v trestnom konaní trestne stíhaný za trestný čin podvodu podľa § 250 ods. 1, 2 Trestného zákona a že na neho bol Okresným súdom v Spišskej Novej Vsi dňa 16. 7. 1993 pod spisovou značkou Tp 46/93 vydaný medzinárodný zatykač, zatýkací rozkaz. Dňa 13. 8. 1995 prekročil Branislav Chilo-Pták v okolí Skalice ilegálne štátnu hranicu z Českej republiky na Slovensko. Ubytoval sa v byte na Hraničnej ul. č. 5 v Bratislave, kde ho príslušník SIS Valo navštívil spoločne s JUDr. Svěchotom. S menovaným vykonali pohovor v konšpiračnom byte SIS na Zámockej ulici č. 1 a v reštaurácii Parlamentka, pričom predmetom rozhovoru boli obchodné aktivity osôb v prípade Technopol, na čo Braňo Chilo-Pták uviedol, že dokumenty k týmto obchodom má ukryté v Levoči a v Maďarsku. Dňa 16. 8. 1995 pod dohľadom príslušníkov útvaru sledovania SIS Braňo Chilo-Pták odcestoval bez cestovných dokladov do Rakúska, pričom prechod cez hraničný priechod Petržalka – Berg mu zabezpečoval príslušník SIS obvinený Milan Lovich, ktorý sa pohyboval na služobnom motorovom vozidle značky Mercedes 190 tmavočervenej farby. Rovnako mu zabezpečil bezproblémový prechod aj pri spiatočnej ceste o 16.07 hodine na priechode Rajka – Rusovce, doprevádzal ho aj na ceste do Levoče. Až 14. 8. 1995 bol založený sledovací spis č. 4600/337 pod krycím  názvom „Únik“.  Žiadosť na sledovanie osoby Chila-Ptáka na neurčitú dobu odporučil a súčasne schválil vtedajší riaditeľ 2. sekcie JUDr. Jaroslav Svěchota, pričom nebolo podľa zákona o SIS poverenie na schválenie sledovania riaditeľom SIS obvineným Ivanom Lexom. Dôvodom sledovania Chila-Ptáka mal byť bližšie nešpecifikovaný únik informácie zo SIS, ktorý však nebol podložený založením príslušného operatívneho spisu. O nasadení síl a prostriedkov odboru sledovania a operatívnej techniky SIS rozhodoval jeho vtedajší riaditeľ obvinený JUDr. Gejza Valjent, CSc., hoci sledovanie neodsúhlasil riaditeľ SIS alebo ním poverená osoba a sledovanie sa začalo o deň skôr, ako bola vypísaná žiadanka. Sledovanie sa začalo 13. 8. 1995 o 10.30 hodine na Hraničnej ulici č. 5 v Bratislave, pričom sa ho zúčastnilo 13 príslušníkov odboru sledovania s ôsmimi služobnými motorovými vozidlami, medzi ktorými bol aj Mercedes-Benz 208 D s ŠPZ BHH 42-59, ktorý slúžil na statické sledovanie ako mobilný oporný bod. Kontrolu po celú dobu sledovania vykonával vedúci 1. zmeny obvinený Peter Skrutek a námatkovo riaditeľ obvinený JUDr. Gejza Valjent, CSc. Protizákonným nasadením síl a prostriedkov SIS v rámci sledovacieho spisu s krycím názvom „Únik“ vznikla SIS škoda vyplatením služobného príjmu v sume 254 031 Sk amortizáciou a výdavkami na pohonných hmotách pre služobné vozidlá škoda v sume 70 395 Sk. Celá činnosť Branislava Chila-Ptáka a jeho nadväzovanie kontaktov s Michalom Kováčom boli monitorované príslušníkmi sledovacieho útvaru SIS. Tvrdenie Kováča o snahe Chila-Ptáka nadviazať s ním kontakt, odovzdanie listu do schránky jeho rodinného domu potvrdzujú výpovede príslušníkov sledovacieho útvaru aj služobné záznamy, z ktorých je zrejmé, že dňa 24. 8. 1995 vo Svätom Jure prišiel Chilo-Pták osobným motorovým vozidlom značky Seat Ibiza s ŠPZ BLE 76-48 o 15.40 hodine k domu, v ktorom býval Michal Kováč, a vhodil do schránky obálku veľkosti A5. List je súčasťou pôvodného vyšetrovacieho spisu. Túto skutočnosť potvrdzuje svojou výpoveďou aj svedok Syč-Milý, ktorému sa o kontaktoch s Braňom Chilom-Ptákom zmienil Michal Kováč pri stretnutí v nákupnom stredisku na Žabom majeri. Dňa 24. 8. 1995 riaditeľ odboru sledovania a operatívnej techniky SIS obvinený JUDr. Gejza Valjent zvolal pracovnú poradu, na ktorej sa zúčastnili príslušníci SIS Róbert Beňo, Peter Skrutek, Igor Majtán, Jiří Novotný, na ktorej im nariadil vykonať rekognoskáciu miesta bydliska Michala Kováča v meste Svätý Jur s cieľom vytypovať miesto možného skrytého sledovania. Po vykonanej ohliadke obvinený Róbert Beňo určil, že Mercedes-Benz 208 D bude mať stanovište oproti rodinnému domu Kováča na rohu Krajinskej cesty a Novej Pezinskej cesty pred domom č. 2. Dňa 27. 8. 1995 sa konala porada u zástupcu riaditeľa odboru sledovania a operatívnej techniky SIS obvineného Róberta Beňa, na ktorej boli prítomní príslušníci odboru sledovania Skrutek, Holec, Crkoň, Paulen, Majtán, Rakús, Novotný, Fegyveres, Čičmanec a Kyrinovič. Na porade obvinený Róbert Beňo oznámil, že riaditeľ SIS Ing. Ivan Lexa vydal príkaz na permanentné sledovanie Michala Kováča a od 28. 8. 1995 sa začalo nepretržité sledovanie jeho rodinného domu. Na statické sledovanie bolo využité skriňové vozidlo typu Mercedes-Benz 208 D. Pozorovanie sa uskutočňovalo v 24-hodinových intervaloch nepretržite, pričom príslušníci slúžili vo dvojčlenných zmenách a pri pozorovaní sa striedali v dvojhodinových intervaloch. Týchto služieb sa zúčastnili Kimlička, Fegyveres, Čičmanec, Holec, Paulen, Crkoň. Spojenie bolo zabezpečené rádiostanicami a medzi riadiacimi dôstojníkmi a vedením SIS mobilnými telefónmi. Výmena zmeny sa vykonávala tak, že so sledovacím vozidlom sa odišlo na odľahlé miesto v obci Svätý Jur, kde sa dvojice vystriedali a vozidlo zaparkovali na pôvodné stanovište. Riaditeľ SIS obvinený Ing. Ivan Lexa vydal príkaz nasadiť sily a prostriedky odboru sledovania a operatívnej techniky SIS na sledovanie Michala Kováča v rozpore so zákonom, pričom príkaz nebol vydaný písomne, nebol uvedený účel sledovania a doba jeho trvania. Na odbore sledovania a operatívnej techniky SIS v rozpore s internými predpismi SIS nebol založený sledovací spis, do ktorého sa mali zakladať všetky podstatné skutočnosti zistené sledovaním, za čo bol priamo zodpovedný riaditeľ odboru JUDr. Gejza Valjent, CSc. Sledovanie osoby Michala Kováča sa administratívne zakrylo a utajovalo použitím časti síl a prostriedkov z akcie sledovania osoby Chila-Ptáka. Dňa 27. 8. 1995 Chilo-Pták navštívil Michala Kováča vo Svätom Jure a pozýval ho na stretnutie do nočných podnikov a obchodné rokovanie do Kittsee. Poškodený Michal Kováč však na jeho ponuku nereagoval a na stretnutie neprišiel. Nakoľko sa nepodarilo vylákať Kováča do zahraničia jednak listom, jednak osobným rozhovorom, bol zvolený druhý variant spočívajúci v sledovaní pohybu Kováča v týždni od 28. 8. 1995 a v hľadaní okamihu na jeho zadržanie a vyvezenie do Rakúska. Na realizáciu tohto zámeru boli vyčlenené prostriedky odboru sledovania a operatívnej techniky SIS, a to príslušníci s osobnými motorovými vozidlami, príslušníci oddelenia špeciálnych operácií SIS a skupina osôb, ktoré neboli príslušníkmi SIS, pod vedením obvineného Michala Hrbáčka, príslušníka zaradeného u riaditeľa 2. sekcie SIS. Trestný čin bol spáchaný na základe pokynov vrcholných funkcionárov Slovenskej informačnej služby, obvineného Ing. Ivana Lexu, riaditeľa SIS, obvineného JUDr. Gejzu Valjenta, riaditeľa odboru sledovania a operatívnej techniky SIS, a riaditeľa 2. sekcie SIS JUDr. Jaroslava Svěchotu, ktoré v záujme zachovania utajenosti neboli dávané písomnou formou, ale osobným kontaktom riadiacich funkcionárov s im podriadenými príslušníkmi. Skupinu príslušníkov SIS, ktorá sa pohybovala vo Svätom Jure, tvorili obvinený Mgr. Róbert Beňo, vedúci I. oddelenia odboru sledovania a operatívnej techniky SIS, ktorý jazdil na osobnom motorovom vozidla značky Mazda 626 sivej farby so štátnou poznávacou značkou BLE 58-92 a mal pridelený mobilný telefón 0901 702 567, obvinený Peter Skrutek, zástupca obvineného Róberta Beňa a vedúci 1. zmeny, ktorý jazdil na osobnom motorovom vozidle značky Toyota Camry zelenej farby so štátnou poznávacou značkou BLH 09-05 a mal pridelený mobilný telefón 0901 707 886, Dušan Rakús, príslušník oddelenia sledovania, ktorý jazdil na osobnom motorovom vozidle značky Hyundai Lantra fialovej farby s ŠPZ BLD 68-23, ktorý ako jediný mal aj spolujazdca, príslušníka oddelenia sledovania Oskara Fegyveresa, Igor Majtán, príslušník oddelenia sledovania, ktorý jazdil na osobnom motorovom vozidle BMW 320i červenej farby so štátnou poznávacou značkou BLH 02-27, Jiří Novotný, príslušník odboru sledovania, ktorý jazdil na osobnom motorovom vozidle Ford Mondeo modrozelenej farby so štátnou poznávacou značkou BHH 42-59, Dušan Holec, ktorý vykonával sledovanie z mobilného oporného bodu, ktorým bol Mercedes-Benz 208 D so štátnou poznávacou značkou BHH 42-59. Zadržanie Michala Kováča dňa 31. 8. 1995 o 10.47 hodine uskutočnila skupina obvinených, v ktorej boli Mgr. Michal Hrbáček, príslušník SIS zaradený u riaditeľa 2. sekcie, Ing. Ľubomír Kosík, Ing. Martin Lieskovský, Miroslav Šegita a Jozef Zoššák, z ktorých prví traja dňa 31. 8. 1995 ukončili služobný pomer príslušníkov Policajného zboru Slovenskej republiky a na policajnom pohotovostnom útvare Krajského riaditeľstva Policajného zboru v Bratislave. Jedinou osobou z civilného sektora bol Jozef Zoššák, ktorý pôsobil ako biletár v erotickom salóne. Uvedené osoby vykonali blokovanie osobného motorového vozidla Michala Kováča motorovými vozidlami Seat Toledo a Seat Ibiza a jeho zadržanie. Prevoz Kováča do Rakúska uskutočnila dvojica príslušníkov SIS z oddelenia špeciálnych operácií Igor Kurtiš a Roman Kuciak, ktorí jazdili osobným motorovým vozidlom Kia Sephia modrej farby so štátnou poznávacou značkou BLE 83-63, pričom bezproblémový prejazd tejto skupine cez hraničný priechod v Petržalke s poškodeným Kováčom zabezpečoval JUDr. Milan Lovich, vedúci inšpekcie riaditeľa 2. sekcie SIS, ktorý predtým pôsobil ako príslušník pohraničnej stráže. Dňa 28. 8. 1995 JUDr. Jaroslav Svěchota o 16.46 hodine telefonoval podplukovníkovi Ladislavovi Čukovičovi, zástupcovi vedúceho odboru hraničnej a cudzineckej polície Prezídia Policajného zboru SR tvrdiac, že Slovenská informačná služba pracuje na drogách, monitoruje pohyb na priechodoch a v dňoch 30. a 31. 8. 1995 sa príslušník SIS Milan Lovich bude zdržiavať na hraničných priechodoch Jarovce – Kittsee a Petržalka – Berg. Toho istého dňa bol v meste Svätý Jur zaregistrovaný prvýkrát sledovací Mercedes-Benz 208 D s nálepkami českej firmy na klimatizáciu, ako parkuje na rohu Novej Pezinskej ulice pred domom č. 2. Dňa 29. 8. 1995 riaditeľ SIS obvinený Ing. Ivan Lexa vydal podriadenému riaditeľovi 2. sekcie SIS JUDr. Jaroslavovi Svěchotovi v súvislosti so zabezpečením zavlečenia Michala Kováča do cudziny pokyn, aby dal pristaviť na parkovisko pred Zimný štadión v Bratislave na Ružinovskej ceste päť služobných vozidiel rôznych značiek. Následne mu dal ďalší pokyn, aby zabezpečil na deň 30. 8. 1995 na 10.00 hodinu dvoch príslušníkov SIS z jeho sekcie na stanovište na Dolnozemskú cestu pri Porsche Inter Auto a telefonicky sa skontaktoval s osobou vystupujúcou pod menom Majster, povie obvinený Mgr. Hrbáček, ktorý mal realizovať so svojou skupinou zadržanie Michala Kováča. Títo príslušníci SIS mali podľa pokynu prevziať mercedes šedej farby s osobou a po prevoze do Rakúska cez hraničný priechod Petržalka – Berg vozidlo odstaviť na prvom parkovisku a počkať, až príslušník rakúskej polície alebo colnej stráže vykoná kontrolu vozidla a zadrží  osobu. Dňa 30. 8. 1995 sa v objekte SIS na Kopčianskej ceste v Bratislave u riaditeľa 2. sekcie konali porady za účasti obvineného JUDr. Valjenta a jeho zástupcu obvineného Róberta Beňa. V ranných hodinách JUDr. Svěchota vydal pokyn príslušníkom oddelenia špeciálnych operácií SIS obvinenému Igorovi Kurtišovi a Romanovi Kuciakovi, aby o 10.00 hodine čakali na stanovišti na Dolnozemskej ceste v Petržalke, kde mali prevziať osobu s mercedesom šedej farby, ktorú mali previezť do Rakúska. S JUDr. Svěchotom udržiavali kontakt mobilnými telefónmi, pričom splnenie úlohy JUDr. Svěchota oznámil riaditeľovi SIS obvinenému Ing. Ivanovi Lexovi. Na pracovných poradách sa zvažovala možnosť použitia autobusu SIS na blokovanie štátnej cesty II/502 smerom zo Svätého Jura do Bratislavy. Autobus mal zablokovať príjazdovú cestu k miestu zadržania Michala Kováča s tým, že bude predstierať dopravnú nehodu, pričom bol postavený krížom cez cestu. Za tým účelom JUDr. Svěchota dal pokyn príslušníkovi SIS Mariánovi Tinákovi na vykonanie poznávacej jazdy, ktorý ju uskutočnil od 11.15 hodiny autobusom žltej farby so štátnou poznávacou značkou BAB 64-75 na trase Bratislava – Modra – Harmónia a späť, pričom v objekte SIS v Bratislave spolu s ďalšími príslušníkmi SIS čakal na pokyn použiť autobus až do 22.30 hodiny. V doobedňajších hodinách sa uskutočnilo stretnutie podplukovníka Ladislava Čukoviča v objekte SIS na Kopčianskej ulici s riaditeľom 2. sekcie JUDr. Jaroslavom Svěchotom, pričom rokovali o zabezpečení prítomnosti obvineného Milana Lovicha na hraničných priechodoch smerom do Rakúska. Podplukovník Čukovič telefonicky vydal pokyn Miroslavovi Bardoňovi, veliteľovi odboru hraničných priechodov Mestského veliteľstva Policajného zboru v Bratislave, aby vyhovel požiadavke Milana Lovicha na prednostné vybavenie auta. Rovnako telefonicky požiadal Pavla Repiského, príslušníka pasovej kontroly na hraničnom priechode Petržalka – Berg, aby prednostne zabezpečil prejazd vozidla cez hraničný priechod vo večerných hodinách dňa 30. 8. 1995, resp. 31. 8. 1995. Typ vozidla a štátnu poznávaciu značku mu neuviedol, len to, že v tom čase sa bude na hraničnom priechode zdržiavať príslušník SIS Milan Lovich, ktorý vie, o aké vozidlo ide. Požiadavka bola zapísaná v knihe služby na OCP Petržalka. V poobedňajších hodinách JUDr. Svěchota vydal pokyn svojmu vodičovi Stanislavovi Manovi, aby odišiel služobným motorovým vozidlom mazda bielej farby s ŠPZ BLC 79-24 do Rakúska, kde mal na parkovisku v meste Kittsee čakať na príchod dvoch príslušníkov SIS a týchto mal doviezť späť na Slovensko. V Kittsee sa zdržiaval od 01.00 hodiny dňa 31. 8. 1995, keď bol odvolaný a vrátil sa späť. JUDr. Svěchota zabezpečil splnenie pokynu vydaného riaditeľom SIS Ing. Ivanom Lexom, keď prikázal pristaviť päť osobných motorových vozidiel na parkovisko pred Zimným štadiónom v Bratislave. Vozidlá boli na miesto pristavené a ponechané otvorené s kľúčmi a technickými osvedčeniami. Medzi vozidlami bol aj Seat Toledo červenej farby so štátnou poznávacou značkou BLE 75-67, ktorý mal pridelený Július Ivan, vedúci oddelenia špeciálnych oddelení SIS, a Seat Ibiza modrozelenej farby s ŠPZ BLE 76-48, na ktorom dňa 24. 8. 1995 Braňo Chilo-Pták priviezol Michalovi Kováčovi list do schránky. O 20.00 hodine toho istého dňa prišiel príslušník SIS obvinený Milan Lovich na hraničný priechod Jarovce – Kittsee, kde požiadal Jána Maslena, príslušníka pasovej kontroly, o prednostné vybavenie cestujúcich v Jarovciach. Asi o 21.15 hodine opustil služobnú miestnosť, pretože chce vykonať služobný telefonický rozhovor. Výskyt vozidiel sledovacieho útvaru vo Svätom Jure zaregistroval svedok Róbert Križan, ktorý v nočnej dobe z 30. na 31. 8. 1995 pri mercedese videl stáť vozidlo s ŠPZ BLD 42-95, čo si poznačil na útržok denníka Nový Čas 30. 8. 1995. Dňa 31. 8. 1995 medzi 5.45 hodinou a 6.15 hodinou bola na sledovacom Mercedese-Benz 208 D vykonaná jazda, ktorá slúžila na výmenu posádky, pričom do služby nastúpil príslušník sledovania Dušan Holec. O 7.00 hodine skupina siedmich príslušníkov so šiestimi služobnými motorovými vozidlami zaujala určené stanovište vo Svätom Jure, pričom medzi sebou boli spojení vysielačkami a riadiaci dôstojníci obvinený Róbert Beňo a obvinený Peter Skrutek mobilnými telefónmi. Riaditeľ odboru sledovania a operatívnej techniky SIS obvinený JUDr. Gejza Valjent prostredníctvom telefonických kontaktov prijímal od obvineného Róberta Beňa informácie o situácii vo Svätom Jure a spätne prostredníctvom neho dával pokyny na ďalší postup. Skupinu v meste Svätý Jur riadil vedúci 1. zmeny obvinený Peter Skrutek, ktorý s vozidlom Toyota Camry zaujal stanovište neďaleko kostola na ulici Dr. Kautza, ktorá v dolnej časti vyúsťovala na Pezinskú ulicu, kde sa nachádzal rodinný dom Michala Kováča. Vedúci 2. zmeny Jiří Novotný na osobnom motorovom vozidle značky Ford Mondeo zaujal stanovište neďaleko poľnohospodárskeho družstva smerom na Bratislavu. Vedúci 4. zmeny Igor Majtán jazdiaci na motorovom vozidle značky BMW 320i zaujal stanovište na parkovisku smerom zo Svätého Jura na Grinavu. Príslušník odboru sledovania Dušan Rakús jazdiaci na motorovom vozidle značky Hyundai Lantra zaujal stanovište vo vinohrade smerom zo Svätého Jura na Grinavu. Príslušník sledovania Dušan Holec vykonával sledovanie z mobilného oporného bodu, ktorým bol mercedes nachádzajúci sa na rohu ulice Nová Pezinská a Krajinskej cesty. Na základe pokynu JUDr. Svěchotu v objekte SIS pod krycím názvom „Gemini“ bol vodič Marián Tinák v pohotovosti s autobusom štátnej poznávacej značky BAB 64-75. O 7.30 hodine príslušník hraničnej polície Ján Maslen stretol v bufete na hraničnom priechode v Jarovciach príslušníka SIS obvineného Milana Lovicha, ktorý mu povedal, že dňa 30. 8. 1995 sa to nezrealizovalo. Asi o 8.30 hodine obvinený Róbert Beňo na pokyn obvineného JUDr. Gejzu Valjenta priviezol do Svätého Jura príslušníka SIS Oskara Fegyveresa a pridelil ho ako spolujazdca Dušanovi Rakúsovi. Sám sa pripojil k Igorovi Majtánovi, s ktorým potom čakali na oznámenie od príslušníka z Mercedesu-Benz 208 D, kedy Michal Kováč opustí rodinný dom. Asi o 9.00 hodine sa obvinený JUDr. Milan Lovich na služobnom motorovom vozidle mercedes červenej farby presunul z hraničného priechodu Jarovce – Kittsee na hraničný priechod Petržalka – Berg, kde sa zdržiaval v zóne pre diplomatov a viackrát použil služobný telefón. Asi o 10.00 hodine sa v centrále SIS na Kopčianskej ulici v kancelárii riaditeľa JUDr. Svěchotu uskutočnila porada s riaditeľom SIS obvineným Ing. Ivanom Lexom a riaditeľom odboru sledovania a operatívnej techniky SIS obvineným JUDr. Gejzom Valjentom, na ktorej podriadení riaditeľa SIS informovali o plnení úloh príslušníkmi SIS. V tú istú dobu obvinený JUDr. Milan Lovich na hraničnom priechode Petržalka – Berg príslušníkovi hraničnej polície Ladislavovi Sillovi oznámil, že sa tam nachádza kvôli vozidlu a bude sa pohybovať v zóne diplomatov. Podľa pokynu riaditeľa 2. sekcie SIS dvaja príslušníci oddelenia špeciálnych operácií 2. sekcie SIS obvinený Igor Kurtiš a obvinený Roman Kuciak na služobnom motorovom vozidle značky Kia Sephia so štátnou poznávacou značkou BLE 83-63 zaujali stanovište na Dolnozemskej ceste v Bratislave-Petržalke, pričom splnenie úlohy ohlásil obvinený Igor Kurtiš mobilným telefónom riaditeľovi 2. sekcie SIS. O 10.30 hodine inšpektor Franz Peresich, vedúci colnej správy na hraničnej kontrole v Kittsee, prijal telefonát, v ktorom mužský hlas s cudzím prízvukom oznámil, že v priebehu dňa pricestuje do Rakúska osobné motorové vozidlo značky Mercedes, pričom vo vozidle sa bude nachádzať osoba, na ktorú je vydaný medzinárodný zatykač. V rovnakú dobu príslušník SIS zo sledovacieho mercedesu vysielačkou oznámil odchod Michala Kováča z rodinného domu. Toto oznámenie prijali všetci členovia sledovacej skupiny nachádzajúci sa v meste Svätý Jur. Potom, ako Michal Kováč nasadol do vozidla značky Mercedes-Benz 190 D, a odchádzal smerom do Bratislavy, vedúci 1. zmeny obvinený Peter Skrutek dal vysielačkou pokyn ostatným členom sledovacej skupiny opustiť určené stanovištia a zaradiť sa za vozidlo Michala Kováča. Po zaradení sledovacích vozidiel za vozidlo značky Mercedes jazdiace v pravom jazdnom pruhu na konci mesta Svätý Jur smerom do Bratislavy kolónu v ľavom jazdnom pruhu predbehli dve vozidlá. Spolujazdec v červenom motorovom vozidle značky Seat Toledo oblečený do maskáčovej uniformy dal rukou Michalovi Kováčovi znamenie, aby zastavil. Keď nereagoval na jeho výzvu a snažil sa ho obísť vľavo, skrížili mu cestu spredu a súčasne vozidlom Seat Ibiza tyrkysovo modrej farby zablokovali mercedes z ľavej strany a donútili ho zastaviť. Za touto skupinou vozidiel prehradili vozovku v obidvoch jazdných pruhoch vozidlá skupiny sledovania. Muž v maskáčovej uniforme s revolverom v ruke vyzval Kováča vystúpiť z vozidla a keď nereagoval, zo Seatu Ibiza vystúpil muž v čiernych maskáčoch, ktorý odopol bezpečnostné pásy poškodenému, a násilím ho vytiahli z auta. Napriek odporu Michala Kováča tohto preniesli na zadné sedadlo vozidla Seat Toledo a opustili miesto prepadu. Za nimi nasledovalo vozidlo Seat Ibiza a mercedes Michala Kováča, do ktorého nastúpil jeden z členov „Hrbáčkovej skupiny“. Blokovacia skupina sledovačov po opustení miesta prepadu skupinou Mgr. Hrbáčka dostala vysielačkou pokyn blokovať chvíľu vozovku, potom vypnúť vysielačky a vrátiť sa na pracovisko. Počas jazdy Kováčovi cez hlavu nasadili modré textilné vrece, na ruky mu spredu nasadili putá a keď sa pokúsil o vyskočenie, bili ho päsťami do tváre a dávali mu paralyzátorom elektrošoky na pohlavný úd. Prinútili ho vypiť alkohol, najpravdepodobnejšie whisky Ballantine‘s, v dôsledku čoho upadol do bezvedomia. Obvinený Michal Hrbáček mobilným telefónom 0901 703 787 informoval o priebehu zadržania riaditeľa 2. sekcie SIS. Tesne pred realizáciou zadržania Michala Kováča a po jeho zadržaní bola zaznamenaná zvýšená intenzita telefonických kontaktov medzi obvineným JUDr. Valjentom a obvineným Mgr. Róbertom Beňom, obvineným Mgr. Hrbáčkom a obvineným Kurtišom a riaditeľom 2. sekcie SIS. Po realizácii zadržania prestali telefonické kontakty medzi obvineným JUDr. Valjentom a obvineným Mgr. Beňom a na minimum sa zvýšili telefonické kontakty medzi obvineným JUDr. Valjentom a riaditeľom 2. sekcie SIS. V tom čase sa na Úrad vlády Slovenskej republiky v Bratislave dostavil riaditeľ SIS obvinený Ing. Ivan Lexa, ktorý počas rokovania vlády Slovenskej republiky požiadal prítomných pracovníkov, aby oznámili predsedovi vlády Slovenskej republiky Vladimírovi Mečiarovi, že je prítomný. Tento prerušil rokovanie a v inej miestnosti spoločne s obvineným Ing. Lexom sa rozprával asi 20 – 30 minút. Medzi 11.00 hodinou a 12.00 hodinou v Bratislave vo Vajnoroch na Rybničnej ulici bolo zaregistrované osobné motorové vozidlo značky Mercedes striebornej farby s osádkou jedného muža, ktorý bol doprevádzaný ďalšími vozidlami a prichádzal v smere od Rače. Tri vozidlá obsadené skupinou Mgr. Hrbáčka s Michalom Kováčom pred Račou odbočili z hlavnej cesty vľavo okolo objektu Záchranného systému Alfa Slovakia a cez železničné priecestie prešli smerom na Vajnory. Asi o 12.00 hodine na Dolnozemskej ceste v Bratislave-Petržalke bolo svedkami videné zaparkované služobné vozidlo SIS Kia Sephia modrozelenej farby s ŠPZ BLE 63-83, na ktorom jazdil príslušník SIS obvinený Kurtiš, stojace na opačnej strane cesty pred Porsche Inter Auto. V tú dobu na pokyn riaditeľa 2. sekcie SIS vodič ochranca Stanislav Mana osobným motorovým vozidlom Mazda 626 bielej farby so štátnou poznávacou značkou BLC 97-24 odišiel do Rakúska cez hraničný priechod Petržalka – Berg s úlohou priviezť dvoch príslušníkov SIS späť na Slovensko, pričom po prejazde hraníc na parkovisku za hraničným priechodom Berg čakal na kontakt týchto osôb. Asi o 13.00 hodine vodič Marián Tinák autobusom so štátnou poznávacou značkou BAB 64-75 na pokyn riaditeľa 2. sekcie ukončil pohotovosť v objekte SIS pod krycím názvom „Gemini“ a vrátil autobus na oddelenie autodopravy SIS. Medzi 13.00 hodinou a 14.00 hodinou operačný dôstojník SIS JUDr. Lukáč dostal oznámenie z Ministerstva vnútra Slovenskej republiky, že bol unesený mladý Kováč. Osobne telefonicky túto informáciu oznámil riaditeľovi SIS obvinenému Ing. Ivanovi Lexovi. Asi o 14.00 hodine na Dolnozemskej ceste v Bratislave obvinený Roman Kuciak a obvinený Igor Kurtiš prevzali od Hrbáčkovej skupiny osobné motorové vozidlo značky Mercedes-Benz 190 D s omámeným Michalom Kováčom, ktorého za pomoci obvineného JUDr. Milana Lovicha previezli cez diplomatickú zónu hraničného priechodu Petržalka – Berg a odstavili na parkovisku za hraničným priechodom. Potiaľto moje vystúpenie. Pokračovať bude v čítaní obžaloby poslanec Rudolf Bauer. Ďakujem.