Radošovský, Marián, poslanec NR SR (2014-10-14):
Vážený pán predseda, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi zatiaľ ešte v skratke, trošku,  dvomi vetami k inej téme. Tiež ma, ako ostatných kolegov z poľnohospodárskeho výboru za opozíciu, prekvapilo neprerokovanie správy o stave v poľnohospodárstve a lesníctve, to znamená obidvoch zelených správ v pléne parlamentu. Myslím si, že je veľa tém, ku ktorým, keby sme sa mali možnosť vyjadriť, vyjadrovali sme sa síce na klube, ale vo veľmi úzkom kruhu, že by sme vedeli aj svojou kritikou polepšiť v súčasnom stave, v akom sa poľnohospodárstvo a lesníctvo nachádza, čiže nepokladám toto za dobrý počin. K samotnému návrhu zákona o pozemkových úpravách. Pán minister, veľmi som sa potešil, keď som sa dozvedel a dopočul, že chcete prideľovať pôdu mladým farmárom, pretože v tejto chvíli a v tejto situácii, v akej sa poľnohospodárstvo na Slovensku nachádza, keď manažmenty podnikov, či už družstiev alebo iných obchodných spoločností sa dostávajú do dôchodkového veku a chýba prirodzená obmena a mnohí alebo väčšinovo nemajú následníkov a potom sa obchoduje s takýmito podnikmi a podniky odchádzajú do rúk investorov, ktorí s poľnohospodárstvom nemajú dočinenia a dokonca mnohokrát nemajú ani dočinenia so slovenským občianstvom, tak takýto počin by mohol byť dobrým, vítaným. Aj vzhľadom na to a to načasovanie myslím, že je tiež správne, že vlastne končí a dobiehajú staré nájomné zmluvy so Slovenským pozemkovým fondom. Ovšem keď som si prečítal podmienky, tak som sa trošku zhrozil. Pretože, tak v skratke povedané, ponúknuť mladému farmárovi, ktorý ešte neovláda veci, neovláda trhové podmienky, neovláda, ako tento trh svojím spôsobom skôr nefunguje, ako funguje, prirovnávam k nakresleniu a položeniu štartovacej čiary rovno pred priepasť, na okraj priepasti: dáme ti 28 hektárov, rozbehni sa a skoč. Poviem prečo. Dvadsaťosem hektárov s predpísaním, že 50 % vlastne musí robiť v špeciále, to znamená, zelenina alebo ovocie, je vážny problém, pretože sami aj vy viete, pán minister, bojujete s obchodnými reťazcami, s tou mierou umiestňovania slovenských výrobkov v týchto reťazcoch a vôbec s tým, ako si náš spotrebiteľ odvykol od slovenskej produkcie, tak neviem si predstaviť, keď starí matadori odišli z tejto výroby, aby mladí začínajúci toto dokázali zvládnuť. Tá miera zaťaženia špeciálnou výrobou je neúnosná. Obdobne zase, čo sa týka živočíšnej výroby, nie je zaťaženie 0,2 veľkej dobytčej jednotky veľké, pretože to je jedna ovečka, to znamená, že dvadsaťosem oviec. Len potom si zase neviem, dvadsaťosem oviec na celú výmeru, ale potom si neviem predstaviť, z čoho ten človek má žiť. To znamená, že ak živočíšna výroba, samozrejme s veľkou intenzitou, ktorá obnáša nákup genetického materiálu, obnáša mnohokrát aj nejaké technológie, pretože dalo by sa, ale musí jednoducho tento človek uvádzať na trh, to znamená, musí urobiť ďalšiu pridanú hodnotu. A to je spojené len a len s investíciami, to znamená, že s kapitálovým zaťažením. A tak ako aj v správe bolo vidieť, všetky parametre, na ktorých sa vlastne podieľajú všetky možné dane, od tých, ktoré vymeriava štát, až po tie, ktoré vymeriava samospráva, zaťaženie neustále pre poľnohospodárov vzrastá. Aj v situácii, keď klesá ich miera zisku, keď klesajú všetky ekonomické parametre slúžiace k životaschopnosti sektora. Čiže očakávam k tomuto vážnu diskusiu, pretože takto nastavené kritériá pre mladých farmárov sú nedostatočné, málo motivujúce, pritom všetci cítime, že je potrebné motivovať a že je potrebné mladých farmárov dostať k farmárčeniu a teda k zodpovednosti aj vo výkone, ale takýmto spôsobom sa mi to vôbec nezdá. Druhé, k čomu sa chcem ešte vyjadriť, je spôsob, alebo to, akým kľúčom sa vlastne zvolí vyňatie pôdy štátnej alebo tej, ktorú spravuje štát, z hospodárenia iných subjektov. Zdá sa mi to na jednej strane, ak si zhodnotím a pozriem sa na subjekty do 1 000 hektárov, ktoré, aj 1 000-hektárové subjekty v tejto chvíli sú veľmi zraniteľné, a ideme im odnímať, a subjekty, ktoré sa podieľajú väčšími výmerami, a teda sú menej zraniteľné, tým síce odoberáme vyššie percento, ale neadekvátne. V okolitých krajinách pri riešení takýchto problémov a pri štartovaní novej generácie farmárov pristúpili v podstate k razantnejším krokom, to znamená, že zabezpečili a pokúsili sa zabezpečiť – a skúsme to aj my zabezpečiť – rovnomerný prístup k štátnej pôde alebo k pôde, ktorú štát spravuje. Vtedy by sa vyrovnali aj podmienky na hospodárenie. Ja som to pri správe Slovenského pozemkového fondu o hospodárení hovoril. A je to v správe napísané, treba si to len pozrieť, aké sú nevyrovnané napríklad nájomné vzťahy a ich cena v jednotlivých regiónoch, v jednotlivých okresoch a ako nízke oproti tržným sú nájmy Slovenského pozemkového fondu. To znamená, že na jednej strane tí, ktorí hospodária na štátnej alebo spravovanej štátom pôde, sú veľmi zvýhodnení, na druhej strane im nezabezpečíme rovnomerný prístup k tejto pôde. A to je hlavne motivujúce pre tých mladých farmárov. Čiže ja v takomto znení neviem podporiť zákon, hoci, teda opakujem, veľmi som sa potešil tej iniciatíve, len matematika, technika, aká je zvolená, sa mi nezdá a neschvaľujem. Jednoducho bolo by treba asi razantnejšie pristúpiť k tejto téme. A samozrejme, že to potom vyvoláva ešte ďalšie otázky. Ako naložíme s mladými farmármi, ak im túto pôdu pridelíme, ako naložíme v novom rozpočtovom období? Sprístupníme im možné podpory z Európskej únie? Ja nechcem, aby sa stali povinnými, ale či budú dostatočne prístupné a či budú mať vyrovnaný prístup k týmto podmienkam čerpania eurofondov. A, samozrejme, prichádza na rad aj schéma štátnej pomoci, ktorá je v posledných rokoch veľmi utlmená. A tu sa prihováram aj za takéto riešenie, to znamená, znovu vytvoriť pre štátnu pomoc primerané finančné krytie. Ďakujem pekne za pozornosť.