Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2017-06-13):
Vážený pán minister, vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené kolegyne, kolegovia, ďalšia povinná opozičná jazda pre pána poslanca Petráka a povinná opozičná jazda k skrátenému legislatívnemu dôvodu, najmä z toho dôvodu, že návrhy na skrátené legislatívne konanie skoro nikdy reálne nezodpovedajú tým podmienkam, ktoré pre skrátené legislatívne konanie stanovuje zákon o rokovacom poriadku. Aké to prekvapenie, že aj v tomto prípade je to presne tak. Rokujeme o návrhu na skrátené legislatívne konanie o vládnom návrhu novely zákona o financovaní základných škôl, stredných škôl a školských zariadení. Budem citovať z predkladacej správy. „Základným cieľom návrhu zákona je spravodlivejší a adresnejší systém financovania, čiastočne zjednodušenie systému, zníženie byrokracie a predchádzanie neúčelnému vynakladaniu finančných prostriedkov.“ Samé ušľachtilé ciele, to niet sporu, ale ak toto je základný cieľ, tak vláda sama priznáva, že neexistujú zákonom dané dôvody pre skrátené legislatívne konanie, pretože nič z tohto nie je dôvod pre skrátené legislatívne konanie. Ďalej z predkladacej dôvodovej správy: „Neschválením navrhovanej úpravy s účinnosťou od 1. septembra 2017 štátu hrozia značné hospodárske škody, nakoľko by nebolo možné vykonať zber údajov podľa stavu k 15. septembru 2017“, a tak ďalej, atď. Žiadne hospodárske škody nehrozia. Hrozí len, že kompetencie v školstve a v samospráve budú zo strany centrálnej vlády nedostatočne dofinancované. Inak povedané, hrozí, že zajtra bude rovnaký stav, aký je dnes, ako bol včera, ako bol predvčerom, nič sa nemení, žiadne hospodárske škody nehrozia. Ďalší dôvod: „Ohrozenie základných a ľudských práv, základných ľudských práv a slobôd, ku ktorému by mohlo prísť s ohľadom na skutočnosť, že by nebolo možné zohľadňovať pri prideľovaní finančných prostriedkov na osobné náklady asistentov učiteľa pre žiakov so zdravotným znevýhodnením druh postihnutia a poskytnúť finančné prostriedky na osobné náklady asistentov učiteľa pre žiakov so zdravotným znevýhodnením na školský rok, ale naďalej by sa poskytovali na kalendárny rok, čo môže ohroziť reálne zohľadňovanie aktuálnych finančných potrieb na osobné náklady asistentov učiteľa pre žiakov so zdravotným znevýhodnením.“ Tak toto jednak nie je dôvod pre skrátené legislatívne konanie, ale predovšetkým to nie je pravda. V hromadnej pripomienke verejnosti k tomuto návrhu zákona, ktorej som bol spoločne s kolegyňou Zuzanou Zimenovou ešte vo februári spoluiniciátorom, sme navrhovali, aby poskytovanie finančných prostriedkov na zabezpečenie potrebného počtu asistentov učiteľov v školách nebolo v zákone iba možnosťou tak, ako doteraz, ale aby boli finančné prostriedky na asistentov školám poskytované v plnej výške v podobe nároku. Takýmto opatrením by sa naozaj mohlo predísť ohrozeniu práv detí so zdravotným znevýhodnením, avšak ministerstvo školstva našu hromadnú pripomienku odmietlo, v rozporovom konaní naše argumenty odmietlo, zdôvodnilo to tým, že v súčasnosti ministerstvo nemá v rozpočte toľko finančných prostriedkov, aby vedelo poskytnúť finančné prostriedky každému žiadateľovi podľa jeho požiadaviek. Čiže v skrátenom konaní, či bez neho, vláda vôbec nepočíta s tým, aby zohľadňovala skutočné nároky a potreby detí a ešte sa tu zaštiťuje potrebami detí, ktoré však nemieni v plnej výške zafinancovať, lebo tu nejdeme zostavu, že je to ako možnosť a bude to, bude to nárokovateľné, tam by sme mohli hovoriť o tom, že ideme zabezpečiť nejaké práva detí, ktoré doteraz zabezpečené neboli. Naďalej to ostane ako možnosť, zmenia sa kritériá, keď je to možné, je to nenárokovateľné, môže – znamená nič. A ďalej poďme, ďalšie ohrozené práva: „Okrem obmedzenia práv osôb zdravotne postihnutých môže byť ohrozené aj právo príslušníkov národnostných menšín na vzdelanie v materinskom jazyku, keďže by nebolo možné v školskom roku 2017 – 2018 podporiť rozvoj vzdelávania detí a žiakov patriacich k národnostným menšinám v ich materinskom jazyku poskytovaním finančných prostriedkov zákonným zástupcom žiakov na dopravu žiakov základných škôl a špeciálnych základných škôl do školy a späť do miesta trvalého pobytu, ak v meste trvalého pobytu nemajú zriadenú školu alebo jej časť príslušným vyučovacím jazykom.“ Opäť ide o, nazvime to, zavádzanie. O možnosti zavedenia školských autobusov sa hovorí dlhé roky, možno už druhé desaťročie. Nezavedenie tohto opatrenia celý čas nebolo dôvodom nielen pre skrátené, ale ani pre žiadne, akékoľvek normálne legislatívne konanie, pričom tento zákon sa od roku 2003 otváral a novelizoval viac než dvadsaťkrát. Ohrozené práva, a nebolo to dôvodom na zmenu, až teraz je to dôvodom na skrátenú zmenu. No takže aké sú skutočné dôvody? Prečo máme v parlamente tento návrh na skrátené legislatívne konanie? Tie dôvody asi spočívajú v tom, že vláda si dala za cieľ, čo je celkom legitímne, aby niektoré zmeny nadobudli účinnosť už od 1. septembra 2017, však je to zákon, ktorý sa týka školstva, tak prečo by sme nemali nadobudnúť účinnosť od začiatku školského roku, iné až od 1. januára 2018? Ale vláda, vláda mala tento návrh pripraviť v druhej polovici roku 2016, taký bol pôvodný plán, ale vláda nejako natiahla alebo ministerstvo natiahlo, natiahlo samotnú prípravu, aj vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania, teda obdobie, kedy sa ministerstvo školstva dohadovalo nie so zástupcami verejnosti, my sme boli vyriadení, vybavení veľmi rýchlo. Neviem, či to bola hodina alebo dve, čo sme strávili na ministerstve školstva na rozporovom konaní, ale najmä s ministerstvom financií a teda obdobie od skončenia možnosti pripomienkovania, čo bolo 23. februára, po schválenie návrhu zákona vo vláde trvalo 11 týždňov. Dal by sa legislatívny proces stihnúť tak, aby zmeny nadobudli účinnosť už 1. septembra 2017 aj bez toho, aby sme v rozpore so zákonom o rokovacom poriadku skracovali legislatívny proces v parlamente. Určite by to bolo možné, ak by vláda schválila návrh zákona, ktorý, ako som už povedal, mal byť pripravený v rámci plánu legislatívnych úloh v druhom polroku roku 2016. Ak by tento návrh zákona bol vo vláde schválený 19. apríla tohto roku a následne predložený 21. apríla, mohli sme zákon prerokovať štandardným legislatívnym procesom. Takže ministerstvo si doprialo viac času na vyhodnotenie pripomienkového konania a v dôsledku toho sme tu mali na stole skrátené legislatívne konanie. Ale ešte stále bolo by to porušenie zákona o rokovacom poriadku, mohli sme o tomto návrhu rokovať aspoň trochu normálne. Aspoň trochu normálne znamená, že by sme na májovej schôdzi schválili skrátené, skrátené legislatívne konanie. Napokon tak to bolo 3. mája aj zaradené na rokovanie vlády, že bude skrátené legislatívne konanie už na májovej schôdzi, potom od toho vláda upustila, alebo o tom nereagovala, keďže prebiehali debaty medzi ministerstvom školstva a financií a miesto toho, aby sme v prvom čítaní, alebo teda odsúhlasili v rozpore so zákonom o rokovacom poriadku skrátené legislatívne konanie a potom v prvom čítaní prerokovali návrh zákona na májovej schôdzi a odvtedy už postupovali normálne. Normálny čas by mal výbor a dnes by sme začali zrejme rokovať o návrhu zákona v druhom a potom v treťom čítaní. Tak miesto toho tu máme opäť super rýchle legislatívne konanie, keď sa všetky tri čítania o návrhu zákona uskutočnia na jednej schôdzi a navyše schôdzi, kde, kde dohodlo sa grémium, budeme rokovať so skrátenými obednými pauzami, budeme rokovať do ôsmej večer, takže som veľmi zvedavý, kedy bude mať výbor alebo teda výbory, ktoré tento návrh dostanú, čas normálne sa týmto návrhom zákona zaoberať. Možno, ak to nebudete veľmi hnať, tak možno v piatok poobede by bol taký vhodný čas, že o štvrtej skončí parlament, tak potom aby výbor to nemusel v nejakom zhone v hodinovej obednej pauze schvaľovať. Posledný citát si dovolím nie z predkladacej správy, ale z programového vyhlásenia vašej vlády: „Vláda si uvedomuje, že predvídateľný a stabilný právny poriadok ako výsledok kvalitnej a efektívnej normotvorby je jedným z významných faktorov rozvoja spoločnosti a fungovania štátu ako právneho štátu založeného na princípe právnej istoty a v oblasti normotvorby spočívajúceho na požiadavke ochrany legitímnych očakávaní. Stabilný a predvídateľný právny poriadok nie je len jedným z predpokladov právneho štátu, ale aj významným faktorom tak z hľadiska medzinárodnej konkurencieschopnosti a atraktívnosti Slovenskej republiky z pohľadu zahraničných investorov, ako aj z hľadiska konkurencieschopnosti domácich zamestnávateľov na domácich a zahraničných trhoch.“ Kvalitná a efektívna normotvorba takto, priatelia, rozhodne nevyzerá. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)