Kadúc, Miroslav, poslanec NR SR (2014-12-04):
Ďakujem veľmi pekne, pani predsedajúca. Dovoľte mi v tejto komornej atmosfére odôvodniť náš návrh, ktorý sme si v zásade pripravili s Jankom Mičovským, lebo sme po takej veľmi úzkej komunikácii s Transparency International prišli k tomu, že tento návrh je potrebný. A preto návrh vychádza z koncepcie, ktorá už asi 150 rokov funguje v Spojených štátoch amerických a funguje veľmi účinne, pretože ušetrila miliardy amerických dolárov. Ten návrh nie je komplikovaný, ale možno v tej jednoduchosti je krása, kedy ten návrh zakotvuje možno tri také základné princípy. A to je zodpovednosť verejných činiteľov za škodu, ktorú spôsobia Slovenskej republike. Potom upravuje uplatňovanie alebo spôsob uplatňovania škody v prospech štátu, ak takáto škoda verejným činiteľom vznikne. A tretia zásadná vec, ktorá, je to práve tá myšlienka z amerického systému, je, že ak štát nekoná, do tohto konania môže zasiahnuť tretia osoba. Tretia osoba, v zásade ktorýkoľvek občan. Myslím si, že tento návrh je potrebný aj z toho dôvodu, lebo nedávno vyšla na blogu SME krátka taká analýza o tom, ako plytvali ministerstva a samosprávy v roku 2010 až 2012, kedy sa ukázalo, že Najvyšší kontrolný úrad zistil plytvanie vo výške 30 mil. eur za roky 2010 až ´12, a ani jedno jediné euro, ani jeden cent nebol vrátený do štátnej kasy z tohto plytvania. Toto považujem za závažné zlyhanie štátnych orgánov, ktoré mali túto škodu vymáhať. Na tomto mieste by mal nastúpiť práve občan, práve nespokojný občan, ktorý môže túto škodu vymáhať. A tento návrh reaguje presne na túto situáciu. Okrem toho, čo som povedal, toho procesného postupu, zavádza sa to, ako majú, ako majú občania, alebo ako majú verejní činitelia narábať s majetkom štátu. Inými slovami, každý, kto narába s majetkom štátu, musí konať, citujem, „s odbornou starostlivosťou, hospodárne, efektívne a v súlade s účelom použitia týchto verejných prostriedkov“. To je základný princíp, ako by sa malo narábať s peňažnými prostriedkami. Ak takto nekoná a spôsobí škodu, túto škodu by mal v zásade štát vymáhať, pretože verejný činiteľ by mal byť hmotne zodpovedný. A ak štát nevymáha túto škodu, občan môže dať podnet generálnemu prokurátorovi, ktorý musí vyhodnotiť, či táto škoda je oprávnená, alebo nie. A pokiaľ je oprávnená, začne konanie v mene štátu. Generálny prokurátor začne konanie o náhradu škody štátnemu rozpočtu. V prípade, že generálny prokurátor nekoná, samotný občan môže ísť na súd a môže túto škodu v mene štátu vymáhať. Tento princíp dnes považujeme, ako som povedal, za pomerne podstatný, pretože, opäť zdôrazňujem to číslo, 30 mil. eur Najvyšší kontrolný úrad zistil ako plytvanie na ministerstvách. Nikto, zdôrazňujem, nikto s týmto plytvaním nič neurobil. Takže preto štát, občan by mal alebo mohol konať za štát. Zároveň čo teda musím povedať, táto hmotná zodpovednosť, ktorú my tu zavádzame, už tu bola predložená v minulom volebnom období. A ak sa nemýlim, predkladal ju pán Radoslav Procházka, takže týmto možno korektne hovorím, že tá úprava je takmer totožná s tým, čo navrhoval on, čo sa týka hmotnej zodpovednosti politikov, nie toho procesu vymáhania náhrady škody. Takže len toľko. A dúfam, že som oslovil aspoň kolegov z opozície, pretože z vládnej stany tu vidím dvoch, troch, štyroch, okej. Takže ďakujem za podporu, ak teda príde, a dúfam, že príde.