J. Horváth, poslanec: (2008-11-04):
A chcem povedať, že po tejto skúsenosti z týchto diskusií sa môžem naozaj smelo obrátiť na podpredsedu vlády, ktorého sme potom oslovili viacerí vrátane mňa, ale viem, že aj iní kolegovia, aby sme ho požiadali o jeho vstup do tohto procesu, aby pozitívne posunul prípravu tohto materiálu dopredu, čo sa stalo. A týmto chcem aj poďakovať pánovi podpredsedovi vlády Dušanovi Čaplovičovi, že to spravil, že svojou váhou osobnosti, svojím rozhľadom vstúpil do toho a pozitívne, veľmi pozitívne ovplyvnil ďalší vývoj prípravy tohto materiálu. Dovoľte mi zastaviť sa pri slovíčku „starostlivosť“. Slovíčko starostlivosť v súvislosti so Slovákmi žijúcimi v zahraničí mi pripadá miestami, nie vždy, ale miestami ako archaizmus. Ako niečo, čo nie vždy, v každej chvíli a v každom momente našej diskusie zodpovedá realite. Čo by malo vyjadrovať to, aká je realita. Keď hovoríme o starostlivosti o Slovákov, tak ja týmto chcem aj poprosiť všetkých diskutujúcich, aby sme vždy zvážili, či je namieste to slovo, alebo nie. Niekedy áno, niekedy treba povedať, vysloviť to slovo starostlivosť o Slovákov žijúcich v zahraničí, pretože niektorí to naozaj potrebujú. Pretože niektorí Slováci v niektorých krajinách, žijúci v konkrétnych krajinách a v tých reáliách, v ktorých sa ocitajú, naozaj dennodenne potrebujú starostlivosť Slovenska o nich a o napĺňanie ich potrieb. Ale toto slovíčko je neadekvátne v niektorých iných súvislostiach, keď hovoríme o niektorých iných Slovákoch v iných krajinách. Ja nebudem hovoriť konkrétne, o ktoré krajiny ide, je to, samozrejme, možné, ale v tejto chvíli to nebudem hovoriť. Čiže aby sme volili slovník, ktorý je adekvátny, a aby sme v niektorých chvíľach, v niektorých momentoch diskusie nerobili zo Slovákov žijúcich v zahraničí skupiny ľudí, ktorí sú oslabené skupiny, ktorí sú odkázaní len na nejakú pomoc, div že nie humanitárnu pomoc zo Slovenska. Je potrebné to rozlišovať. Samozrejme, že sú Slováci, ktorí si to vyžadujú. V tejto súvislosti sa dotknem aj tak trošku slov, ktoré padli na zahraničnom výbore a aj v tejto sále pred chvíľkou, a to otázka vytvorenia alebo prípravy etnografického alebo iného výskumu. Je, samozrejme, fakt, že na Slovensku sme neetablovali dostatočne to, čo by sme mohli nazvať výskumom vysťahovalectva alebo života Slovákov žijúcich v zahraničí. Faktom zároveň je tiež to, že je to dôležitá súčasť politiky štátu, ale rovnako dodávam k tomu to, že musíme sa sústrediť aj na toto, ale aj na iné veci. To znamená, aby sme sa náhodou nenechali sami seba zviesť svojimi myšlienkami v tom zmysle, že budeme robiť a všetko sústreďovať, celú našu pozornosť, na výskum a vytvoríme skanzen z našich Slovákov žijúcich v zahraničí. Jednoducho podľa mňa tomu, čo môžeme nazývať štátna politika voči Slovákom žijúcim v zahraničí, chýba politický rozmer, teda okrem výskumu chýba tomu aj nejaký politický rozmer. Môžeme ilustrovať, samozrejme, príkladmi z iných krajín a ja si dovolím pripomenúť politiku, ktorú robí Maďarsko voči Maďarom žijúcim v zahraničí, Íri majú svoju politiku, Čína, každý svoju, každý inú, každý viac alebo menej akceptovateľnú pre Slovensko, ale robia. A bolo by dobré, keby aj Úrad pre Slovákov žijúcich v zahraničí sa zaujímal o spôsoby, ako uplatňovať takúto štátnu politiku voči Slovákom žijúcim v zahraničí tak, aby sa nechali inšpirovať aspoň do určitej miery v zahraničí. To znamená, že mierim k nedostatku politického rozmeru v doterajšej štátnej politike Slovenska k Slovákom žijúcim v zahraničí. Chcem povedať toľko inými slovami, že je veľmi dôležité Slovákom poskytovať zabezpečenie kultúrnych predstavení, vysielanie folklórnych súborov, dodať tam, kde treba, učebnice alebo časopisy, prípadne zabezpečiť filmotéku a iné nástroje, ktorými vieme rozvíjať a upevňovať kultúrne povedomie a vôbec slovenské povedomie a slovenskú identitu Slovákov žijúcich v zahraničí. Samozrejme, toto sú bežné, štandardné nástroje, ktoré treba používať a ktoré sú účinné. Ale rovnako treba dodať, že sa nemôžeme obmedziť len na takúto tzv. starostlivosť o Slovákov žijúcich v zahraničí. V koncepcii, ak budete mať toľko času a všimnete si, je tam v kapitole Ciele štátnej politiky malá zmienka o tom, ako si predstavuje Slovensko tento politický rozmer uplatňovať v praxi. Je dobré, že sa to tam ocitlo. Viem, že s tým bol problém, hovorím ešte raz, ďakujem pánovi podpredsedovi vlády, že sa pričinil o niektoré veci. A ja teda si dovolím povedať po tom, ako som mierne opísal ťažkú prípravu tohto dokumentu, že dokument je na svete a mám pocit, že teraz budeme musieť pozornejšie sledovať aj napĺňanie tejto koncepcie. To znamená, inými slovami, počínanie si vedenia Úradu pre Slovákov žijúcich v zahraničí ako svojimi schopnosťami, vedomosťami dokáže uplatňovať túto koncepciu v praxi. Ako ju dokáže napĺňať tak, aby sme po nejakom čase, a nemusí to byť v roku 2015, aby sme dokázali povedať, že prístup Úradu pre Slovákov žijúcich v zahraničí nie je insitný, že neuskutočňuje rustikálny výkon politiky, že je to jedna moderná politika tak, ako sa v modernom svete nosí, minimálne v tom európskom svete. Ďakujem pekne.