P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-09-19):
J. Cuper, poslanec: Vážený pán predsedajúci, milé dámy, vážení páni, hovorí sa, že slovo robí chlapa. Pán predseda parlamentu Migaš ma ešte počas obeda ubezpečoval, že pri prerokúvaní tohto zákona sa nič urýchľovať nebude, že každý dostane šancu a príležitosť v riadnom čase sa vyjadriť k návrhu zákona. Aké bolo moje veľké prekvapenie, keď pán spravodajca Hort začal nervózne pobehovať o siedmej večer po chodbách parlamentu a zháňať poslancov vládnej koalície, aby sme začali znova už 37-krát nočné rokovanie. Ak týmto spôsobom nám chcete zobrať chuť do prerokovania tohto návrhu zákona, tak vás ubezpečujem, že ste mimo, pretože tento návrh zákona, ktorý zavedie na Slovensku absolútny chaos, nemôže už zobrať viacej na popularite tejto vlády, ako dosahuje jej popularita dnes. Škoda, že zrejme pán ministerský predseda sa išiel do kuloárov posilniť, lebo som mu chcel poblahoželať k dosiahnutiu tzv. Volfovej konštanty, lebo som sa dnes dočítal, že až 1,1 % občanov Slovenskej republiky je veľmi spokojná s jeho vládnutím. Naopak, až 70 % je nespokojných a z toho asi 34 % je veľmi nespokojných. (Reakcia z pléna.) No ministerský predseda, možnože predseda vlády, volá sa Dzurinda, máš pravdu, pán kolega. Pokiaľ ide o samotný návrh zákona, je zrejme šitý na Lintnerovu Alianciu nového občana, ktorému zároveň chcem poblahoželať k objaveniu štátneho terorizmu na Slovensku, ale zároveň pánovi Lintnerovi chcem povedať, že, žiaľbohu, už nie je redaktorom súkromnej televíznej stanice Markíza, ani šéfredaktorom relácie Na Slovensku je to tak, lebo na Slovensku je už všetko inak. Pán Lintner už je podpredsedom strany ANO, a nie šéfredaktorom, a preto by mal vážiť slová, ktoré vyriekne. Ak už povie „a“, tak mal by povedať aj „b“. Nie Mečiar dal amnestiu ako prvý, ale pán Michal Kováč omilostil prvý svojho syna v kauze únosu. Teda o nijaký štátny terorizmus nešlo, pán Lintner, na tom ste sa živili prinajlepšom 3 roky. Budete si musieť ako podpredseda ANO nájsť iný spôsob obživy. Predovšetkým by ste mali vysvetliť občanom tohto štátu, prečo ste si pre svoju stranu vypožičali názov z protektorátnych čias. Áno, taká strana už existovala za protektorátu, takže zrejme asi máte tieto spôsoby od pána protektorátneho prezidenta Háchu, ktorý bol predsedom takejto strany. Pán Lintner, odkazujem vám to. Predpokladám, že sa zaradíte k takej úspešnej budúcej vláde, ak budete v parlamente, ako je vláda pána Dzurindu. Teraz k samotnému návrhu zákona. Vládny návrh zákona, ktorý sme dostali ako tlač 1162, v podstate zavedie na Slovensku nie racionalizáciu a zefektívnenie štátnej správy, ako to avízuje zákonodarca v dôvodovej správe, ale každý, čo i len absolvoval jeden semester na právnickej fakulte, musí vedieť, že zavedie na Slovensku chaos. To nie je iba moja obava, to je obava ľudí spoza hraníc tohto štátu. Ja som sa stretol s českými a poľskými poslancami, ktorí mali možnosť nahliadnuť do našej reformy verejnej správy a vyslovili vážnu obavu z likvidácie slovenskej štátnosti. Prečo asi toto vyslovili? Každý, ako som povedal, kto sa zaoberá teóriou štátu, vie, že unitárny štát nemôže mať prvky federalizmu, ktoré zavádza tento návrh zákona a ktorý zaviedla už ústava. Že tá štátna správa a samospráva musia byť harmonizované, že musí byť buď nejakým spôsobom integrovaná samospráva a štátna správa, alebo teda je dvojkoľajnosť a autonomizmus samosprávy. A v každom prípade centrálna vláda nebude mať absolútne nijakú možnosť ingerovať v regiónoch. Ak zákonodarca predpokladá, že tým, že postúpi kompetencie, ja sa budem ešte k jednotlivým vyjadrovať, obciam a samosprávnym krajom, je na veľkom omyle. Pretože jednoducho tie kompetencie, ktoré zákonodarca chce postúpiť samosprávnym krajom alebo obciam, buď majú celoštátny charakter, alebo tie, ktoré chce postúpiť obciam, majú nadregionálny charakter alebo regionálny charakter. Jednoducho ich obce nebudú môcť realizovať. Ak dám obci, ktorá má 250 obyvateľov, na starosť, alebo urobiť ju zriaďovateľom domova dôchodcov, ktorý má 300 chovancov, jednoducho ten starosta nebude mať odkiaľ zobrať peniaze, pretože v tom domove dôchodcov nebudú iba jeho dôchodcovia, ale budú z celého regiónu, možno z celého kraja alebo možno aj z celého Slovenska sú tam. Samozrejme, bolo mi vysvetlené, že to bude istým spôsobom na preklenovacie obdobie riešiť dotačná politika. Áno, bolo tu pánom profesorom Húskom povedané, štát nemá peniaze, štát rozdal majetky, zbavil sa majetkov, majetky odišli do zahraničia, zahraniční majitelia dostali daňové prázdniny, kasa, samozrejme, je prázdna. Štátny dlh rastie. Štát sa chce zbaviť funkcií, ktoré z ústavy má plniť. Ja sa pýtam: Prečo pán minister vnútra, ktorý zákon predkladá, tu napíše do dôvodovej správe, že návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky? Keď niektoré funkcie upravené Ústavnou Slovenskej republiky štát musí vykonávať vrátane starostlivosti sociálnej, zdravotnej a školskej, ktoré chce dekoncentrovať na obce a ktoré obce jednoducho realizovať nebudú môcť. Preto si myslíme, že tento návrh zákona zavedie neriešiteľný chaos. A každá vláda, pán Dzurinda, ktorá príde po vás, v konečnom dôsledku my ako opozícia by sme tento návrh mohli podporiť, lebo pre budúcu vládu ubudne starostí, lenže vy zabúdate, že existuje tu niečo, čomu sa hovorí sociálny zmier, že sú tu sociálni partneri a vláda zodpovedá za sociálny zmier v štáte. To znamená, že toto sú mínové polia, ktoré pre budúcu vládu budú musieť byť ťažko prekonateľné. To znamená, tak či tak tento kompetenčný zákon bude musieť budúca vláda jednoducho zmeniť. Bude musieť ho dať do súladu s tým, aké funkcie bude musieť plniť centrálny štát voči svojim občanom, pretože je zaviazaný a povinný Ústavou Slovenskej republiky a základnými dokumentmi o ľudských právach, a tým, čo jednoducho bude schopná samospráva riešiť. K jednotlivým oblastiam. Bolo tu už povedané mojimi kolegami, ktorí sa zaoberajú špecializovanými odvetviami štátnej správy a ktorí boli v danej oblasti ministrami, pán Jasovský tu hovoril o tom, že jednoducho to, čo uvádzate v bode 1 ako dekoncentráciu štátnej správy v oblasti dopravy a spojov, jednoducho nemôže fungovať z pohľadu racionálnych potrieb občanov Slovenskej republiky. Nemôžete dať desaťtisíce kilometrov ciest pod správu obcí, aby sa o ne starali, aby ich budovali, udržiavali, keď na to jednoducho nebudú mať prostriedky. Pretože ich nedostanú na daniach, nebudú mať mechanizmy, rozdrobí sa to všetko, jednoducho znefunkční sa systém verejnej dopravy a komunikácií. Každý rozumný štátnik vie – a vedeli to už Rimania, Inkovia a iní, ktorí budovali impéria nie také malé, ako je Slovenská republika –, že bez ciest štát jednoducho existovať nemôže. Bez spojenia niet vedenia. Pán kolega Mikloško, tak sa hovorí. To znamená, že to, čo tu navrhuje vláda Mikuláša Dzurindu ako dekoncentráciu štátnej správy v oblasti dopravy, spojov, komunikácií, jednoducho nebude funkčné. Tak či tak sa bude k tomu musieť budúca vláda vrátiť, pretože ministerstvo dopravy, spojov, telekomunikácií bude, aj keď ste už telekomunikácie predali, aby ste sa ich zbavili, aj daní a poplatkov, ktoré z nich štátu plynuli. Ďalší problém, ktorý je v zákone a ktorý ste sami pochopili a ústavnoprávny výbor aj navrhuje to vyhodiť zo zákona, to je to, čo pod bodom 2 nazývate ako dekoncentráciu štátnej správy v oblasti vodného hospodárstva. Tu zjavne nebolo všetko v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. Pretože ústava jasne hovorí v čl. 4, čo patrí pod nerastné bohatstvo, vodstvo a ďalšie veci, ktoré patria jednoducho pod správu štátu ako národného správcu. Nie je možné, aby s tým disponovali obce, pretože treba najprv zmeniť ústavný článok 4. Takže to, čo sa navrhuje, ja predpokladám, že jednoducho schválite dôvodovú správu, ktorá počíta s tým, že sa vyhodí celý tento § 2, ktorý je ničím iným ako popisom niektorých kompetencií, ktoré údajne chcete previesť na obce, ale zákonná norma nemá klasickú štruktúru, to znamená, nemá štruktúru, ktorá by umožňovala efektívne byť realizovanou normou bez ustanovení, ktoré sú potom v špeciálnych zákonoch, ktoré sú potom v jednotlivých častiach v osobitnej časti v návrhu zákona. Pokiaľ ide o problematiku civilnej ochrany obyvateľstva, „budiš“, ak štát ju nechce robiť, vari mohli by sme predpokladať, že ju obce zvládnu? I keď znova opakujem, že štát sa nemôže zbaviť tejto zodpovednosti, pretože existuje v každom civilizovanom štáte, čomu sa hovorí „emergency“ systém alebo systém pre prípad krajnej núdze. Keď sa obyvateľstvo štátu ocitne v krajnej núdzi, to sa nemôže previesť jednoducho bez toho, aby neingeroval štát v tejto oblasti na obce a samosprávne kraje. Štát sa nemôže zbaviť zodpovednosti za civilnú ochranu obyvateľstva. (Reakcia z pléna.) Pán Šimko, budeš mať možnosť vystúpiť na záver. Novela zákona o matrikách je záležitosťou, ktorú obce môžu zvládať a ktorá nie je zaujímavou v tejto oblasti. Prosím, kompetencie previesť na obce nie je problémom, no a v konečnom dôsledku ony ich vedú aj dnes, tie matriky. Chcem sa zastaviť pri bode 5, ktorý počíta s výkonom štátnej správy v oblasti sociálnej pomoci a vychádza z úpravy zákonov o sociálnej pomoci v znení neskorších predpisov. Štát, každý civilizovaný štát vrátane USA, a sociologické výskumy to potvrdzujú, že najmä v Európe je až 70 % obyvateľov presvedčených, že štát sa musí zaoberať sociálnou starostlivosťou o občanov. Ani liberalizovaný ekonomicky silný štát USA a silná občianska spoločnosť sa nezbavila absolútne sociálnej starostlivosti najmä o starých a bezbranných ľudí. Aj tam si až 37 % ľudí želá starostlivosť štátu a jeho ingerenciu do tejto oblasti. Pokiaľ sa počíta, čo som povedal, s tým, že na obce prejdú zriaďovateľské funkcie, tak ja musím povedať, že aj dnes obce majú možnosť a nikto im v tom nebráni, aby si zriaďovali domovy pre dôchodcov alebo iné sociálne zariadenia, ktoré by potrebovali. Ale tu štát priamo počíta, že sa zbaví zodpovednosti za sociálne zariadenia, ktoré sú nie obecného, nie regionálneho, ale možno celoslovenského charakteru. Samozrejme tým, že tieto zariadenia prejdú do zriaďovateľskej právomoci obcí, dostanú sa aj majetkovo pod ich správu. Samozrejme, pokiaľ v tej obecnej rade alebo starostovi nebude po vôli starať sa o takéto zariadenie, jednoducho ho bude likvidovať. Budovu predá alebo môže zaviesť iné, alebo môže ju zariadiť na iný spôsob, trebárs aj ako hotel prvej kategórie pre turistov. Ja sa pýtam: Akým spôsobom bude postarané o chovancov týchto zariadení? Bolo mi tu povedané, že na prechodné obdobie sa počíta s akýmsi dotačným prerozdeľovaním daní, alebo takto nejako to bolo nazvané. Ja taký pojem v zákone ani tohto štátu nepoznám, takže jednoducho sa bude musieť zaviesť. Ale možnože pár obcí, ktoré takto k majetku prídu, budú túto vládu chváliť, ale väčšina občanov, najmä tých, ktorí budú v starobe odkázaní na pomoc a opateru, jednoducho spokojných zrejme nebude. Ja to chápem tak, že sa tu štát chce zbaviť zodpovednosti, ktorú najmä v prechodnom období realizovať by mal a musí. Ďalším problémovým prvkom v zákone je to, čo je uvedené pod bodom 6. To je oblasť územného plánovania a stavebného dozoru. Tá predstava je asi taká hurvínkovská, že jednoducho niekoľko obcí si najme nejakého architekta, ktorý bude rozhodovať o tom, ako budú vyzerať stavby, ako sa bude stavať, ako sa bude kolaudovať. A v zákone je ďalšia vec, ktorá je protichodná v tejto súvislosti. (Reakcia z pléna.) Pani kolegyňa, na rozdiel od vás, ja som si to prečítal, takže ak si vymýšľa niekto, tak si vymýšľate občas vy. Dôvodová správa jednoducho hovorí o tom, že na jednej strane proti rozhodnutiam obecného úradu, ktorý bude rozhodovať o stavebnom konaní, bude o odvolaní rozhodovať okresný úrad. Na druhej strane o tri riadky ďalej sa píše, že okresné úrady budú zrušené. Tak ja sa pýtam znova už po niekoľkýkrát: Budú okresné úrady, nebudú okresné úrady? V Českej republike to vyriešili inak, integrovanou štátnou správou. Ja ako občan musím mať možnosť odvolania v správnom konaní. Na ktorý úrad sa ja odvolám ako občan proti rozhodnutiu, ja neviem, pri prenesenom výkone štátnej správy ako občan obce X, ak nebude okres? Bude okres? Alebo až na kraj? Bude krajský úrad ako odvolacia inštancia? To zákon nehovorí ani nerieši. Samozrejme, pán minister hovoril o tom, že bude správne súdnictvo. Ani to nie je. Ale niektorí, a to pani prof. Tóthová ako profesorka správneho práva jasne tiež povedala, že jednoducho niekde odvolanie musí byť. To český zákon o prenose kompetencií a o samospráve vyriešil. Samozrejme, aj tu sa to dalo riešiť tým, že by sa zaviedli integrované úrady. Alebo bolo by sa dalo riešiť tým, čo som hovoril pri prerokovaní návrhu ústavy, že by jednoducho boli vytvorené paralelné štruktúry, to znamená samosprávne aj štátne orgány. Pri prerokovaní zákona o vyšších územných celkoch sa dostalo do zákona aspoň to, že ak bude spor medzi centrálnou vládou a krajom, bude rozhodovať krajský súd. To znamená jeho správny senát. Kto bude rozhodovať prípad, ak ja občan sa budem dožadovať nejakého práva, na koho sa odvolám, na okresný úrad, na okresný súd alebo na čo? To zákon nerieši, pani Sabolová, bol by som rád, keby ste mi to vy ako odborníčka na správne právo potom vysvetlili. Ale skôr sa mi zdá, že vy ste odborníčka na korporatívne právo, ale korporácie zanikli so zánikom stredovekej spoločnosti. Takže hádam nezavedieme korporatívny štát?! Pokiaľ ide o bod 7, ktorý hovorí o prenose kompetencií v oblasti školstva, znova musím povedať, že v tejto oblasti došlo zrejme už pri pôvodných predstavách toho, kto bol zodpovedný, pána Nižňanského, zrejme k nedoučeniu, pretože zriaďovateľské funkcie za prvej republiky voči školám obce mali. Samozrejme, zriaďovať si mohli školy s vyučovacím jazykom národnostných menšín. Štát im na ne prispieval, ale zodpovedali za ne obce. Pokiaľ išlo o školy s vyučovacím jazykom štátnym, zásadne ich zriaďoval štát aj štát musel na ne prispievať v plnom rozsahu. Vždy boli majetkom štátu. Pán Dzurinda možno sa chce zapáčiť pánovi Miklošovi a pánovi Bugárovi, lebo sa objímali pred chvíľou veľmi vrúcne, ale ja si dosť dobre neviem predstaviť, ako bude vyzerať slovenské školstvo po zavedení tohto systému. Ako bude štát zabezpečovať ústavné články o tom, že teda má zabezpečiť bezplatné vzdelanie pre každého žiaka? Ako bude zabezpečovať dochádzku, ak sa pán starosta rozhodne, že školu zruší, obecné zastupiteľstvo povie, že na ňu peniaze nemá, a štát je zodpovedný za to, že tí žiaci musia chodiť do školy? Bude ich niekto voziť do susednej školy? Za čie peniaze? Za peniaze rodičov, za peniaze obce? Mne toto pripadá prinajlepšom nedomyslené, ak by som mal byť – veľmi slušne povedané – skromný. Takže netvrdil by som to v úvode, že je to v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. Áno, možno, že vás maďarská koalícia tlačila do toho, pretože má veľké oči. Samozrejme, ja vás ubezpečujem, že v tých vyše 600 obciach, kde žijú občania slovenskej a maďarskej národnosti, to školstvo bude fungovať. Budapešť sa už o to postarala svojím návrhom zákona, ktorým bude prispievať. A ja som presvedčený, že pán Kukan na rozdiel od rumunskej vlády s ním bude súhlasiť, aj s pánom Dzurindom, pretože pán Dzurinda súhlasí so všetkým. Takže ja sa pýtam: Ale ako budú fungovať školy inde, keď dnes sú s nimi dosť značné problémy? Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, návrh zákona o prechode niektorých pôsobností z orgánov štátnej správy na obce a samosprávne kraje nie je príliš vydareným dielom. A aby som vám pravdu povedal, nenašli by sme v histórii prípad, aby sa za dva týždne dal stvoriť lepší zákon. Preto znova opakujem to, čo som už povedal, áno, tento zákon bol urobený pánom Šimkom, veď preto zrejme bol dosadený pánom Dzurindom do kresla ministra vnútra, aby si pán Dzurinda ešte nejaký rok do konca funkčného obdobia povládol. Predpokladám, že za ten rok, pán Dzurinda, dosiahnete Volfovu konštantu, teda veľmi spokojných s vaším vládnutím bude 0,0 % občanov. A ja predpokladá, že vás potom občania, ak máte trochu sám zodpovednosti, tak sa im aspoň slušne ospravedlníte, ak nie, tak že vás budú brať občania na zodpovednosť za rozklad, rozvracanie štátu, ktorý ste vy, pán Dzurinda, nechceli, proti ktorému ste boli vždy. Niekto vás vďaka klamstvám a podvodom posadil do riadiaceho kresla tohto štátu a teraz ho chcete absolútne rozložiť. Musím vám povedať, že vždy som mal predstavu, keď sme ten štát vytvárali, keď sme zaň hlasovali vo Federálnom zhromaždení, že by mal prežiť aspoň desať rokov. Žiaľbohu, mám takú obavu, že ak budete ešte ten rok pri moci, že ho rozložíte skôr, ako sa dožije 10 rokov. Takže osobne si myslím, že nie je potrebné hlasovať za tento návrh zákona, že samotná dôvodová správa je oveľa lepšia, že sa urobili potrebné korektúry v ústavnoprávnom výbore aj v garančnom výbore a že by bolo dobré možno odhlasovať iba spoločnú správu a vynechať tento návrh zákona, pretože jednoducho je o ničom. Prvá časť sú len politické proklamácie alebo súpis politických proklamácií a druhá časť, to sú nepriame novely už existujúcich zákonov, ktoré jednoducho ani novelizovať nebolo potrebné, pretože obce zatiaľ fungujú, kraje nie sú vytvorené. A jednoduchšie by bolo potom podľa môjho názoru postupovať nie týmto spôsobom, hurá systémom alebo šokovou terapiou, pretože tento zákon je takou šokovou terapiou, ale jednoducho by bolo rozumnejšie postupovať metódou pokusov a omylov, čo je vedecky overená metóda. To znamená, radšej postúpiť kompetencie postupne, či už krajským úradom, alebo obciam, s tým, že by sa na to pripravil aj aparát. Pretože jednoducho táto šoková terapia počíta s tým, že bude vyhodených zároveň okolo 30 tisíc štátnych úradníkov, ktorí boli za tých 6 alebo 7 rokov školení na tie funkcie. Zapracovali sa, zaviedli sa vo funkciách, tie štátne okresné orgány fungovali k akej-takej spokojnosti. Samozrejme, že obce neprevezmú všetkých úradníkov. Budú to noví úradníci, neskúsení často, neschopní riešiť problémy, ktoré budú v danej oblasti špecializovanej správy, či už prenesenej, alebo tej, ktorá bude originálnou v obciach alebo v samosprávnych krajoch, a ja som presvedčený, že budúca vláda, ktorá bude musieť riešiť znova tento problém, bude postavená pred ďalší problém. Vyhodiť tých, ktorí boli prijatí obcami a neosvedčili sa, alebo prestať ich jednoducho platiť, lebo nebude mať na nich ingerenciu a dosah, alebo prispievať obciam, alebo iným spôsobom znemožniť fungovanie týchto orgánov, to znamená legálnou cestou novelizácie zákona, alebo teda prijať znova tých štátnych byrokratov, ktorí boli už na okresných a krajských úradoch zavedení a kde správa fungovala. To sú však problémy, ktoré nebude riešiť už táto vláda, ale zrejme s najväčšou pravdepodobnosťou budúca vláda. Ja si myslím, že pokiaľ ide o samotné presvedčenie hlasovať za tento návrh zákona, alebo nie, ako som povedal. Pre opozíciu by v konečnom dôsledku tento návrh zákona bol prijateľný, pretože zbaví vládu zodpovednosti za mnohé oblasti, dá ju na obce a samosprávne kraje, ktoré si myslia, že budú zvládať tieto funkcie voči občianskej spoločnosti, voči občanom ich schopní riešiť, a budúca vláda by mala o to ľahšie vládnutie. Ale ako som povedal, je tu stále ten faktor zodpovednosti za sociálny zmier a toho sa vláda v nijakom civilizovanom a demokratickom štáte zbaviť nemôže. To znamená, že je povinná v tej tripartite hrať tú úlohu sprostredkovateľa, mocenského sprostredkovateľa, lebo jedine ona má zvrchované, suverénne práva a nástroje na riešenie konfliktov občianskej spoločnosti aj inou cestou, ako je cesta dohody. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)