Jurzyca, Eugen, poslanec Európskeho parlamentu (2021-06-18):
Dobrý deň. Ďakujem pekne za pozvanie, aj organizátorom za to, že zorganizovali túto akciu. Ja som asi trocha iný, budem hovoriť o princípoch, ktoré by som chcel, aby boli hlbšie zapracované do práce a fungovania Európskej únie. Som presvedčený, že Únia je výborný projekt a že potrebuje aj reformy. Vybral som si z prieskumov taký, ktorý potvrdzuje samozrejme toto, čo hovorím ja. Je to prieskum eurobarometra, ktorý hovorí, že zhruba polovica respondentov chce Úniu, ktorá bude zreformovaná. Len štvrtina, ani nie celá chce, aby Únia fungovala tak ako doteraz. Viem, že Únie sa týka množstvo otázok a som presvedčený, že štyri princípy, o ktorých budem hovoriť, nám pomôžu lepšie odpovedať na väčšinu z nich. Je to transparentnosť, zrozumiteľnosť, analýzy najlepších praktík a hodnota za peniaze. Skoro vo všetkých môže byť Slovensko podľa môjho názoru inšpiráciou pre Európsku úniu. Ak sa touto cestou nepohneme, budeme rozhodovať na úrovni Únie o tých otázkach, o ktorých, ktoré som spomenul bez poznania reality, skôr na základe emócií, a to je často problém. Prečo som si vybral transparentnosť? Moje skúsenosti ukazujú, že v tomto má Únia veľké rezervy a dokonca rezervy oproti Slovensku. Napríklad všimli sme si zverejňovanie zmlúv, že nie je ani zďaleka také intenzívne ako to slovenské. Kritizovali sme aj s tu prítomnými europoslancami nezverejnenie zmlúv o vakcínach. No teraz o tom Sputniku už až tak vysoko vyskakovať nemôžeme v tomto, ale tá kritika je stále na mieste. Podobne je to pri hlasovaniach napríklad. Možnože ste zachytili, že často tam hlasujeme rukou, pričom nie je celkom jasné ani, kto ako hlasoval, ani presný počet za, proti a ktorí sa zdržali. Výsledky hlasovaní sú zverejnené omnoho neskôr, než napríklad v Národnej rade. Tak isto vyjednávania medzi Európskym parlamentom a Radou, tzv. trialógy, nie sú dostatočne transparentné. Nevieme, kto ktoré návrhy pretláča. Materiály na rokovania Európskeho parlamentu sú zverejňované neskoro. Eurostat neposkytuje anonymizované mikrodáta verejnosti, ale len vedcom, aj to na žiadosť, a to je dôležitá vec, lebo tá spoločnosť, ak máte mikrodáta, tak si urobí rôzne závery, ktoré sú dôležité pre rozhodovanie, rozhodovanie v spoločnosti tak, aby aj verejnosť rozumela, mala prístup k dátam. Komisia dokonca viackrát nezverejnila objednanú a ukončenú štúdiu. Ten ďalší bod je zrozumiteľnosť, resp. nízka zrozumiteľnosť legislatívy aj komunikácie inštitúcií Európskej únie. Keď som robil v parlamente s Alinom Baránikom aj s Ondrom Dostálom, sme hovorievali, že aj tá legislatíva, slovenská, nie je úplne zrozumiteľná, ale v Európskom parlamente je to podľa mňa ešte väčší problém. Vybral som nejaké príklady, povedzme päťstranové uznesenie o začatí prístupových rokovaní so Severným Macedónskom a Albánskom. Má najprv 2 či 3 strany tzv. tých vereásov, technických poznámok, ktoré spoľahlivo odplašia každého normálneho občana od čítania, a potom je tam kúsok o tom, o čom vlastne to uznesenie je. Alebo tiež často sa používajú také tie svetové miery. To znamená veľký kus textu, ktorý nehovorí ozaj že nič, len všeobecné frázy. To potom vedie k tomu, že politici sa snažia komunikovať cez Facebook. Hľadajú, bajpasujú tento systém a hľadajú si cesty, ktoré proste nie sú štandardné, čo by ešte nebolo také zlé, ale nie sú ani seriózne, podložené analýzami dát. Toto nie je len môj postreh. Vychádzam aj z analýzy pomerne vysoko postaveného zamestnanca Rady Jimmyho Klusa, ktorý vo svojej analýze uviedol, že v 80. rokoch táto komunikácia inštitúcií EÚ bola oveľa zrozumiteľnejšia. Doslova napísal: „každý odsek obsahoval message, nejaký odkaz, oznámil rozhodnutie alebo smerovanie, volal po nejakej akcii“. Dnes väčšinu textu tvoria výrazy, ako vítame s veľkým zadosťučinením tieto kroky Rady alebo Komisie. Opakujem, týmto vytláčame diskusiu do periférie, do oblasti, kde je skôr škodlivá, ako prínosná. Tretí bod sú analýzy najlepších praktík. Európska únia má 27 členských štátov, tie sú rôzne a rôzne sú v rôznych parametroch. Uvediem nejaké príklady, pričom budem tvrdiť, že tieto príklady sú obrovskou, mohli by byť obrovskou inšpiráciou jednak pre iné členské štáty a jednak aj pre samotnú komisiu, ktorá by keď harmonizuje, tak na ich základe by mohla. Napríklad výpadok na dani, na DPH. Keď si zoradíme podľa tohto výpadku jednotlivé členské štáty, tak ten najlepší štát má 50-krát nižší výpadok na DPH, než ten najhorší štát. Toto je priestor pre analýzu najlepších praktík preto, aby to komisia urobila a poskytla tieto informácie všetkým štátom tak, aby sa mohli inšpirovať. Ďalším príkladom môžu byť napríklad investície domácností na kapitálových trhoch. Tam medzi tými najúspešnejšími a najmenej úspešnými je päťnásobok. To znamená, napríklad takí Estónci sú inak chránení, než Slováci na starobu. My máme problém s demografiou. Ani ten prvý pilier nás asi veľmi nezachráni, ale investície by nás zachránili. Tak čo je v tom? Prečo Estónci investujú a iné štáty a ľudia z iných štátov ani zďaleka tak ako oni? To má svoje príčiny a tie príčiny by Komisia mala analyzovať a poskytnúť informácie všetkým štátom tak, aby sa mohli zlepšiť čo najľahšie. To je, to je veľká nevyužitá šanca, že toto nerobíme ani z ďaleka poriadne. Alebo index kvality online služieb štátu, aktuálna vec aj pre Slovensko. Tam sú tie rozdiely dvojnásobné. To znamená maximum toho indexu je 100 a niektoré štáty sú blízko neho. Spodok je 50. Posledným príkladom tejto oblasti analýz je vyjadrenie pani podpredsedníčky Komisie, ktorá pred pár mesiacmi vyhlásila, že väčšina byrokracie v súvislosti s fondami Európskej únie má pôvod v členských štátoch. Uviedla, že štáty vytvárajú asi 80 % procesov čerpania finančných prostriedkov EÚ, zatiaľ čo len 
20 % vychádza z usmernení Bruselu. Pýtal som sa na to rôznych inštitúcií listami a narazil som pritom na vyjadrenie skupiny na vysokej úrovni, ktorá povedala, že tieto pravidlá už dávno prekročili bod, keď ich prijímatelia alebo zainteresované orgány ešte dokázali pochopiť. Tam tiež potrebujeme analýzy príčin týchto problémov, aby sme s eurofondami narábali v Únii lepšie. Hodnota za peniaze, tú nemusím rozvádzať, všetci ju poznáme, tak isto tam môžeme slúžiť ako inšpirácia. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. Pekný deň. (Potlesk.)