R. Kaliňák, podpredseda vlády a minister vnútra SR: (2007-05-15):
Po ďalšie. Účel novely v telekomunikačnom zákone bol, aby sme znížili počet odpočúvaní. A opäť by ste na to prišli, keby ste študovali priebeh a vývoj informácií, ktoré boli aj v médiách niekoľkokrát medializované, že v uplynulých 4 rokoch, počas ktorých vo vedení Policajného zboru a vo vedení ministerstva vnútra boli zástupcovia KDH a SDKÚ, veľké množstvo a veľké percento odpočúvaní končí ako tzv. jalové, pretože prídu informácie kriminálky, prídu informácie Slovenskej informačnej služby, prídu informácie od operatívy, kde sa nájde, poviem, napr. 10 ľudí, ktorí sú rizikovou skupinou. Aby sme vedeli vyselektovať tú rizikovú skupinu, musíme urobiť odposluch. A tak počúvame 10 ľudí, neskôr u 4 z nich zistíme, že s touto rizikovou skupinou nekomunikujú, dostali sa tam len preto, že boli v nesprávny čas na nesprávnom mieste. My by sme ale nemuseli všetkých 10  odpočúvať. My by sme si mohli urobiť veľmi rýchlo na základe zodpovedného pracovníka jasne označeného, jasne kontrolovateľného Národnou radou povolenie, na základe ktorého by si pozreli výpisy z hovorov, na ktoré by povedali, no tak títo štyria s týmito ďalšími šiestimi nikdy nekomunikovali, ale za posledný mesiac nemali telefón, a preto ich nedáme odpočúvať. A bezpochyby sám uznáte, že výpis telefonického hovoru je menší zásah do súkromia ako odpočúvanie. Z toho vyplýva, že budeme musieť naďalej odpočúvať všetkých, pretože si neželáte, aby sme urobili ten menší zásah do toho súkromia, ktorým je bezpochyby iba výpis hovorov, kde neviete obsah. My len vidíme, komu sa volá. Ale keď nechcete, aby sme urobili tento krok smerom k ľuďom, to znamená, že budeme menší počet ľudí odpočúvať alebo nebudeme počúvať,  čo hovoria, tak v tom prípade, samozrejme, môžeme odpočúvať všetkých a naďalej postupovať podľa starého systému. Čiže to bol zámer. Ale, samozrejme, nechceme presadzovať nič nasilu. Takže v tomto prípade radi vyhovieme vašim volaniam a podľa môjho názoru hystérii, ktorá vznikla v médiách, ktorú ste nespôsobili vy, samozrejme. Ale v tomto prípade by som povedal, že skôr sa operátori báli o svoje výdavky zvýšené, pretože, samozrejme, pre nich sú to náklady. A preto vyvolali tento problém s týmto protestom. A vy ste im na to iba, samozrejme, naleteli, keďže ste nevedeli, o čo ide. K samotnému zákonu. Tu dochádza k zásadnému pomýleniu  pojmov. A som prekvapený, avšak v zásade ani nie, pán poslanec, že vy ako bývalý minister neviete, aký je rozdiel medzi ITP a OPČ. A to je základný problém medzi informačno-technických prostriedkom, ktorým je odpočúvanie, ktorý je jasne monitorovaný zákonom, parlamentom, špecializovaným výborom a ktorý absolútne definuje presne, čo je monitorovanie z pohľadu telekomunikačnej techniky, a preto žiadnou úpravou v rámci operatívno-pátracej činnosti nemôžem urobiť úpravu informačno-technických prostriedkov, pretože sa to nedá. V tomto prípade, a to máte veľkú pravdu, presne ako ste odcitovali čl. 99, sa monitorovanie dotýka nájdenia osoby alebo dopravného prostriedku v zmysle zaznamenania výskytu v mieste, čase a v dôvode, kedy bola vykonaná kontrola, či na hranici v súvislosti so Schengenom  alebo v rámci obyčajnej KO,  ako sa všeobecne hovorí kontrole osoby, ktorú poznáme všetci, keď nás zastavia policajti v trase a cieli cesty, ak pri tej kontrole takáto otázka položená bola. Totožnosti spolucestujúcich, to je systém, ktorý, viete, pán poslanec, na hraniciach máme a ktorý nám mnohí závidia, ktorý presne registruje kamerou číslo auta, kto je v aute. Tento systém monitoruje posádky a autá už dnes, ale my ho predefinujeme na širšiu časť, ktorá sa dotýka aj Schengenu, o použitom vozidle, o prevážaných veciach a okolnostiach, za ktorých bola osoba, dopravný prostriedok alebo vec nájdená. Čiže o žiadne rozšírenie pôsobnosti nejde ani nemôže ísť, pretože je to naďalej zaradené medzi operatívno-pátracími prostriedkami, ktoré nie sú informačno-technickými prostriedkami. A mne naozaj neprináleží, aby som v tejto chvíli vás natoľko podceňoval, že by som vám mal vysvetľovať rozdiel medzi autom a električkou. V každom prípade treba povedať, že toto monitorovanie rozširujeme aj preto, pretože je potrebné, aby sme hlavne na hraniciach, ale aj v prihraničných oblastiach, ktoré nie sú na čiare, mali čo najväčší počet kontrol, ktorými budeme kontrolovať hlavne autá, ktoré prichádzajú spoza hraníc, a to aj preto, že nám zaniká schengenská hranica vnútorná, teda zanikajú hraničné kontroly vo vnútrozemí. A akiste viete, pán poslanec, sme mali veľké množstvo ľudí, ktorých napr. z mnohých krajín dostali ako tzv. nežiaduce osoby. Ako zadržíme nežiaduce osoby, keď nebudeme mať hraničnú kontrolu? Nuž bez väčších problémov, ak sa raz dostanú na územie Poľska, môžu to byť bývalí poľskí občania, českí, maďarskí alebo ľudia žijúci bez ich občianstva na ich území a pod., o ktorých musíme mať prehľad a ktorých musíme dávať do našich informačných systémov policajných, integrovaných, ktoré budú čo nevidieť  prepojené na zahraničie cestou aj Prímskej zmluvy, aj Schengenského informačného systému, do ktorého sa budú dostávať dáta cez našu východnú hranicu. A budú sa dostávať dáta ku nám aj od našich zahraničných partnerov preto, aby sme to mohli monitorovať. Čiže monitoring ste  absolútne presne zadefinovali. Za to vám ďakujem. S týmto pohľadom ste vysvetlili vlastne, o čom v tom monitoringu ide. Ide o kontrolu áut a osôb presne tak, ako ju poznáme dnes v prípade našich informačných tokov. A teraz ju vlastne rozširujeme na Schengenský systém. To, prečo to monitorovanie nemôže byť zneužité, je preto, lebo je to operatívno-pátrací prostriedok, a nie informačno-technický prostriedok. A preto nemôžeme cestou monitorovania odpočúvať, nemôžeme cestou monitorovania pozerať výpisy telefonických hovorov a nemôžeme pozerať e-mailovú poštu cestou monitorovania, pretože to je jasne definované v zákone, čo to je. Z tohto dôvodu vás pekne prosím, vzhľadom na bezpečnosť nášho štátu, aby ste nevyvolávali paranoju tam, kde nie je, a vyvolávali ju tam, kde je a kde je na to priestor. To isté platí o zákone o telekomunikáciách. Keby sa ktokoľvek opýtal, pán poslanec, povedzte mi, či ste sa pokúsili kontaktovať s ministerstvom vnútra, aby ste sa opýtali, ako to je, alebo ste sa len spoľahli na čítanie bulvárnych denníkov, pretože, keby ste mi zavolali, keby ste sa ma opýtali, kedykoľvek som ochotný vám vysvetliť, viete, že k môjmu číslu nie je  problém sa dostať, vysvetlím vám, o čo nám ide a že nám ide o spoločnú bezpečnosť. Moje číslo má pán poslanec Galbavý, ide o našu spoločnú bezpečnosť, ide o to, aby sme dokázali, aj pani poslankyňa, vyjsť v ústrety občanom. Ale ak sa spoločne v tejto snemovni dohodneme na tom, že vám vadí, že sme chceli ísť cestou práve pri tej lokalizácii, ktorá bola kritizovaná zo strany operátorov práve preto, že im zvyšuje náklady, ak nechceme ísť s tou lokalizáciou, lebo si myslíte, že je to taký vážny zásah do súkromia, že nebude vyvážený pozitívom toho, že nájdeme všetky hľadané osoby, ktoré budú mať mobil pri sebe, budeme môcť lepšie nájsť, pričom budeme môcť nájsť ukradnuté a stratené mobily, v tomto prípade si myslíte, že to teda nevyváži, v tom prípade súhlasím, dobre, nepoďme tou cestou. Ak hovoríme o tom, že výpisy z telefonických hovorov majú možnosť nevstupovať do súkromia spôsobom počúvania,  čo je obsahom  hovorov, ale len sa pozeráme, a teraz dúfam, že v tomto budete so mnou súhlasiť, na jednej strane telefónny zoznam ako najmenší zásah do súkromia, to je to, čo máme dnes k dispozícii, to znamená zosúladenie mena a čísla, najväčším zásahom do súkromia je samotné počúvanie komunikácie, to znamená to, o čom by sme napr. my dvaja, pán poslanec, spolu hovorili. Ale ak chceme zistiť bez toho, aby odpočúvali náš hovor, len, či spolu voláme, pretože by to mohlo byť bezpečnostným rizikom napr., tak stačí pozrieť ten hovor a nemusíme počúvať obsah. To, si myslím, je menším zásahom do súkromia, ako je samotné odpočúvanie. Ak však je potrebné na to súhlas sudcu, v tom prípade každý policajt bude primárne odpočúvať a jedine súhlasy na výpisy hovorov bude vyžadovať vyšetrovateľ v rámci súdneho dokazovania ako súdny dôkaz o tom, že táto osoba s osobami kritickými telefonovala. Tak si popri odpočúvaní a záznamoch hovorov vypýta ešte aj zoznam. Ale vnímali sme to, že je to práve dôvod, cez ktorý by sme mohli znížiť jalové odpočúvania, ktoré sú a ktorých je pomerne veľké percento. Ale to je v každej krajine. A všade sa to snažili riešiť tým spôsobom, že keď nám to dnes moderná technika umožňuje, ktorá nám to v roku 1989 neumožňovala, preto to nebolo pred rokom 1989, ani po roku 1989, ale je to aktuálne od rokov 1999 – 2000, keď vznikli mobilné siete GSM na prelome rokov 1996 až 1998, tak nám dnes už to umožňuje. Čiže ja si myslím, že je zbytočné okolo toho vytvárať naozaj pocit nejakej paniky, pretože to tak naozaj nie je. V uplynulom období počas 4 rokov ako predseda výboru pre obranu a bezpečnosť som podával aj spolu s pánom poslancom Vavríkom za SDKÚ, aj spolu s ďalšími návrhy, ktoré kontrolovali a zvýšili kontrolu ITP. A ja viem, že zneužité prostriedky ITP boli v čase, keď vy, pán poslanec, ste boli štátnym tajomníkom, v tom čase bol ten problém, a keď pán poslanec Palko bol ministrom vnútra. A som veľmi prekvapený, že práve vy dvaja sa do nás, ktorí sme to kontrolovali, obúvate. Nehovorím, že vy za to máte zodpovednosť. (Reakcia z pléna. ) Prečo to s tým spájam? (Hlas z pléna.) Ale neriadil som váš rezort. (Odpoveď z pléna.) Veď sme aj preto prijali zákony, ktoré to obmedzili. Prijali sme zákony, ktoré to obmedzili, s ktorými ste vy súhlasili zhodou okolností. Preto vám ja len hovorím, že napádať nás za to, že chceme rozšíriť nekontrolované monitorovanie, je zbytočné. Ja len hovorím o tom, že od roku 2004 sme prijali súbor opatrení, ktorý eliminoval možnosť rozšírenia, možnosť neobmedzeného monitorovania, telekomunikačnej siete. A z tohto pohľadu si myslím, že to vystúpenie nebolo adekvátne k tomu problému, o ktorom hovorím, lebo monitorovanie je niečo úplne iné, aj preto, že je zaradené medzi operatívno-pátracou činnosťou alebo operatívno-pátracími prostriedkami, a nie medzi informačno-technickými prostriedkami. Vtedy by som to, samozrejme, prijal, že poďme o tom diskutovať, tak ako si myslím, že je dobrá diskusia, ktorú otvoril aj pán poslanec Janiš o telekomunikačnom zákone. Ale keď hovorím, nie je tu tá vôľa, nepôjdeme tou cestou, i keď si myslím, že by to pre občanov v konečnom dôsledku bolo podstatne pozitívne a že by mimoriadne takúto úpravu ocenili. Ďakujem.