D. Čaplovič, podpredseda vlády SR: (2008-10-31):
1. Niekoľko poznámok k medzinárodnoprávnym aspektom účasti poslancov Národnej rady Slovenskej republiky za Stranu maďarskej koalície na činnosti Fóra maďarských poslancov Karpatskej kotliny pri maďarskom parlamente. Súčasne sa vyjadrím k otázkam podriadenosti volených zástupcov iného štátu či iných štátov maďarskému štátu. Schválením uznesenia sa toto pôvodne „konzultačné fórum parlamentnej diskusie“ stalo inštitúciou, ktorá je financovaná z rozpočtu maďarského parlamentu. Na čele Fóra je predsedníčka maďarského parlamentu pani Katalin Sziliová a uznesenie ukladá vláde Maďarskej republiky, a teraz budem presne citovať, „povinnosť informovať Fórum o krokoch vlády v oblasti politiky voči maďarskej menšine v zahraničí“. Fórum schválilo stratégiu národnej politiky, dokument, ktorý akcentuje vytvorenie autonómie na základe údajne legitímnych precedensov západnej Európy, ako i v iných krajinách. Ak štatút Fóra prezentuje túto organizáciu ako poradný orgán maďarského parlamentu, ale z činnosti Fóra a z uznesení jeho podvýborov, opakujem, podvýborov vyplýva, že Fórum má možnosti – ak nie dokonca právomoci – ukladať vláde Maďarskej republiky a parlamentu Maďarskej republiky realizáciu jednotlivých úloh, potom už nemožno hovoriť len o diskusnom Fóre. Fórum sa stalo inštitúciou, ktorá sa podieľa, najmä ide sa podieľať na tvorbe maďarskej legislatívy, na tvorbe maďarskej štátnej politiky v širšom medzinárodnom priestore. V štatúte Fóra môžeme nájsť aj takéto ustanovenie, citujem: „Do programu“, myslím Fóra, „sa dostávajú otázky strategickej, principiálnej povahy, dôležitú činnosť“, myslím Fóra, „predstavuje v prvom rade formulovanie národnopolitických stanovísk, ktoré usmerňujú politiku Maďarov za hranicami a zahraničnú maďarskú politiku.“ Inými slovami, Fórum tvorí a formuluje maďarskú zahraničnú politiku. Poslanci slovenského parlamentu za Stranu maďarskej koalície, žiaľ, nie sú tu, sa idú podieľať alebo sa už podieľali na tvorbe zahraničnej politiky Maďarskej republiky. Toto je už „silná káva“ aj pre slovenský parlament, vládu Slovenskej republiky a každého lojálne zmýšľajúceho občana Slovenskej republiky. Celý rad faktov z činnosti Fóra a jeho podvýborov svedčí o silovom postavení Fóra a o jeho práve ukladať vláde Maďarskej republiky konkrétne úlohy. Uvediem len niekoľko príkladov na ilustráciu: Prvý príklad. Z uznesenia právneho podvýboru Fóra z 22. apríla 2008 vyplýva, že podvýbor vyzval vládu Maďarskej republiky, aby mu do 31. mája 2008 písomne predložila informáciu o možných formách vytvorenia autonómií na princípe teritoriálnom, kultúrnom a osobnom a o možnostiach ich podpory, berúc pritom na zreteľ západoeurópske, slovinské, chorvátske, srbské, macedónske a moldavské precedensy. Druhý príklad. Z uznesenia podvýboru Fóra pre kultúru a vzdelávanie z 23. apríla tohto roku vyplýva, že podvýbor žiada maďarskú vládu, aby urobila všetko v záujme toho, aby slovenský školský zákon neobsahoval ustanovenia (koncepcie), ktoré by diskriminovali národné menšiny, opakujem, národné menšiny, nie národnostné menšiny. A vieme aj z hľadiska politologického, aj teoretického, prečo sa užíva v maďarskej reči národná menšina. Aktivity Fóra – bez ohľadu na jeho deklaratívny štatút – tak priamo zasahujú do činnosti dvoch základných pilierov maďarského štátu – parlamentu a vlády Maďarskej republiky. Vzájomne sa ich činnosť prelína a na tejto činnosti sa začali podieľať poslanci slovenského parlamentu za Stranu maďarskej koalície, ako aj parlamentov a samospráv ďalších susedných štátov – Rumunska a Srbska, Chorvátska, Slovinska, Ukrajiny, vrátane poslancov Európskeho parlamentu zvolených za maďarské strany. Toto len ďalej zvyšuje podozrenie zo zámerov tohto Fóra. Dochádza tým k vážnemu medzinárodnoprávnemu problému spočívajúcemu v tom, že Fórum podriaďuje volených zástupcov iného štátu či iných štátov maďarskému štátu. Fórum vytvára akúsi sieť – prepojenie (network) – medzi maďarským štátom a volenými zástupcami iných štátov na etnickom princípe, čím politicky podriaďuje oficiálnych predstaviteľov iných štátov maďarskému štátu. V našom prípade ide o podriadenosť ústavných činiteľov Slovenskej republiky – poslancov Národnej rady Slovenskej republiky za SMK – štátnym subjektom Maďarskej republiky! Toto je zjav bezprecedentný, vo svete zvláštny, jediný, jedinečný a veľmi nebezpečný. Je to súčasťou koncepcie, v rámci ktorej sa Maďarská republika snaží systémovo si zaväzovať politickú elitu menšiny žijúcej u nás, v našej republike. Vážené pani poslankyne, vážení poslanci, dovoľte mi niekoľko poznámok k presadzovaniu autonómnych koncepcií a kolektívnych práv. Ďalším vážnym a vysoko problematickým medzinárodnoprávnym aspektom v činnosti Fóra je presadzovanie autonómnych koncepcií vrátane už citovanej teritoriálnej autonómie bez súhlasu dotknutých štátov a ktoré nie sú súčasťou existujúcich štandardov na ochranu osôb patriacich k národnostným menšinám. Presadzovanie takýchto koncepcií je presadzovaním kolektívnych práv, ktoré – a to treba zdôrazniť – neboli akceptované medzinárodným právom. Tu sa zjavne dostáva Fórum do rozporu s medzinárodným právom. A keďže sa poslanci Národnej rady Slovenskej republiky za Stranu maďarskej koalície podieľajú na takejto činnosti Fóra, dá sa z toho odvodiť, že konajú a majú dlhodobý zámer konať aj v rozpore s medzinárodným právom. Problematickými sú však všetky aspekty a aktivity Fóra, cieľom ktorých je zasahovanie do vnútorných, v našom prípade, záležitostí suverénnej Slovenskej republiky. Presadzovanie myšlienok a požiadaviek autonómie akejkoľvek národnostnej menšiny jedného štátu v štáte druhom je, respektíve by bolo zasahovaním – a znovu to opakujem a podčiarkujem a výkričníkom končím – do jeho vnútorných záležitostí! Toto je s medzinárodným právom nezlučiteľné. So štátom, subjektom medzinárodného práva, je totiž neodmysliteľne spojený princíp suverenity, ktorým sa rozumie výlučné právo štátu vykonávať na svojom štátnom území verejnú moc voči obyvateľstvu, občanom štátu, ako aj všetkým záležitostiam či veciam, ktoré sa na jeho štátnom území nachádzajú, a rozhodovať o nich samostatne a nezávisle od kohokoľvek iného. Štátna suverenita vyplýva zo všeobecne uznávaných zásad medzinárodného práva a je chránená medzinárodným právom. Z toho hľadiska považujeme aktivity Fóra (napríklad spomínaného právneho podvýboru Fóra) smerujúce k požiadavke, a citujem znovu, „vytvorenia autonómií na princípe teritoriálnom“, znovu podčiarkujem teritoriálnom, „ale aj kultúrnom“, to už je druhá vec, „a osobnom a o možnostiach ich podpory, berúc pritom na zreteľ západoeurópske, slovinské, chorvátske, srbské, macedónske a moldavské precedensy“ za nelegitímne a v rozpore s medzinárodným právom, teda za porušenie princípu suverenity. Poukazujem na to, že povinnosť nezasahovať do vnútorných záležitostí iného štátu patrí medzi základné zásady medzinárodného práva stanovené v príslušných medzinárodnoprávnych dokumentoch. Týka sa to Charty Organizácie Spojených národov, Deklarácie zásad medzinárodného práva, ktorá sa týka priateľských vzťahov a spolupráce medzi štátmi z roku 1970, Helsinskej deklarácie zásad riadiacich vzťahy medzi účastníckymi štátmi KBSE z roku 1975 a mohol by som spomenúť aj mnohé ďalšie dokumenty. Na tomto mieste chcem poukázať, zvýrazniť, že akékoľvek dokumenty, konkrétne rozhodnutia Fóra nesmú mať extrateritoriálne účinky, môžu byť platné výlučne len na území Maďarskej republiky. V opačnom prípade by zasahovali do vnútorných záležitostí iných štátov a boli by porušením medzinárodného práva. Aj keď je zatiaľ stratégia Fóra svojou povahou politickou platformou, Fórum vytára predpoklady na postupné – a viac či menej – skryté prerastanie do platformy medzinárodnoprávnej, z ktorej by mohli vychádzať požiadavky s priamym dopadom na územnú celistvosť a integritu Slovenskej republiky a ďalších štátov strednej a východnej Európy. Ako rozporuplný a znepokojujúci sa javí v stratégii Fóra tiež deklarovaný systém, citujem, „vzťahov Maďarska a zahraničných Maďarov“, ktorý je nazývaný ako „spolupatričnosť maďarského národa ponad hranice“, toľko citát. Právo na sebaurčenie národnostných menšín, na ktoré sa odvoláva stratégia Fóra, dnešné medzinárodné právo nepozná. Týmto právom disponuje výlučne národ, nie však národnostná menšina, a preto hovorím, že často používajú formu národná menšina. Preto nie je možné dovolávať sa práva na sebaurčenie maďarských menšín v susedných štátoch a prezentovať, že Slovenská republika popiera právo na formulovanie tejto požiadavky. A dovolím si vám zacitovať zo stratégie Fóra. Citujem: „Právo na sebaurčenie maďarských menšín v susedných štátoch nielenže nebolo zabezpečené ako sprievodný jav euroatlantickej integrácie, ale v niektorých prípadoch – najotvorenejšie na Slovensku – štát popiera aj právo na sformulovanie takéhoto nároku, takejto požiadavky.“ Toľko citát. Súčasné medzinárodné právo tzv. kolektívne práva národnostných menšín, na ktorých je založená celá koncepcia stratégie Fóra, nepozná. Ľudské práva majú v medzinárodnom práve všeobecne uznávaný individuálny charakter. Najvážnejším nedostatkom koncepcie tzv. kolektívnych práv je absencia určenia ich nositeľa, vznik „kolektívnej zodpovednosti“ ako v dôsledku výkonu „kolektívnych práv“ či nemožnosť výberu jednotlivcov spomedzi celku na slobodné rozhodnutie ohľadne výkonu „kolektívneho práva“. Kontroverznosť tohto pojmu existuje najmä preto, že nejde o pôvodne právny pojem. V niektorých štátoch či krajinách, ktoré priznávajú svojim občanom i tzv. kolektívne práva, sa pod kolektívnymi právami myslí uplatňovanie individuálnych práv v spoločnosti s inými, najmä členmi rovnakej skupiny. Koncepcia kolektívnych práv sa nepresadila ani v Európe, ani inde a nenašla si miesto v žiadnom ľudskoprávnom dokumente OSN, Rady Európy, OBSE alebo Európskej únie. Tézy o kolektívnych právach a autonómii na etnickom princípe boli razantne odmietnuté summitom Rady Európy v októbri 1993 a nikto – podotýkam nikto – s výnimkou Maďarskej republiky sa ich v Európe nesnaží oživovať. Európa si totiž uvedomuje, že presadenie takýchto princípov by zásadne ohrozilo stabilitu celého kontinentu. O dva roky neskôr, v roku 1995, na základe rozhodnutia summity Rady Európy z roku 1993 bol prijatý Rámcový dohovor Rady Európy o ochrane národnostných menšín. Nie národných menšín. Pre tento dôležitý dokument, ktorý už ratifikovalo 39 štátov, sú charakteristické dva kľúčové momenty, a je to dôležité povedať aj v tejto súvislosti: - po prvé, že je európskym štandardom a základným referenčným rámcom aj pre ďalšie medzinárodné fóra, akými sú OBSE, Európska únia a jej Konferencia o Pakte stability v Európe v Paríži v roku 1995, že je základom aj pre dvojstrannú spoluprácu v otázke ochrany národnostných menšín, o čom je aj naša Základná zmluva medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou alebo základná zmluva v tom istom období prijatá medzi Rumunskou republikou a Maďarskou republikou, - a že uznáva len individuálne práva osôb patriacich k národnostným menšinám, odmietajúc princíp kolektívnych práv. Dovolím si preto pripomenúť, že toto Fórum založené na etnickom princípe je exemplárnym príkladom politiky maďarského politického establišmentu presadzujúceho kolektívne práva národnostných menšín, ktoré Európa odmieta. Už článok 1 Rámcového dohovoru zdôrazňuje spoluprácu medzi štátmi a nie jednostranné kroky nejakého štátu, ako je to v prípade Fóra maďarských poslancov Karpatskej kotliny. Slovenská republika vždy mala a má bytostný záujem na dobrej spolupráci s našimi susedmi, čoho výrazom bolo aj prijatie Základnej zmluvy medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou v roku 1995. Maďarská republika však dáva prednosť jednostranným krokom a nie takejto spolupráci. Tieto jednostranné kroky – maďarský krajanský zákon (tzv. Statusový zákon), Zákon o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách, ktorý vstúpil do platnosti v januári 2002, a rôzne formy politickej integrácie elít maďarskej menšiny smerom k metropole (Budapešť) – viac reflektujú skutočný záujem Maďarskej republiky v našom regióne než medzištátnu, zmluvne dohodnutú spoluprácu smerujúcu k dobrým susedským vzťahom a priateľstvu. Vážení prítomní, dovoľte mi pri tejto príležitosti pripomenúť z Vyhlásenia vlády Slovenskej republiky k schváleniu novely Zákona o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách parlamentom Maďarskej republiky z 23. júna 2003, citujem: „Vláda Slovenskej republiky je presvedčená, že väčšina z toho, čo maďarská strana chce uskutočniť metódou jednostranných opatrení, dokážu obe strany oveľa stabilnejšie a pre občanov rovnako účinne realizovať na základe dobrej susedskej spolupráce. Ponecháva preto našej diplomacii priestor na ďalšie rokovania s využitím dvojstranného zmluvného rámca. Verí, že táto cesta privedie k riešeniu založenom na princípoch a hodnotách Európskej únie, do ktorej oba naše štáty vstupujú.“ Toľko citát. Pripomeňme si opäť, prečo musela vláda Slovenskej republiky prijímať vtedy svoje vyhlásenie, aká je paralela s dnešnou situáciou. Maďarský zákonodarca sa vtedy rozhodol svojím zákonom regulovať pomery na Slovensku a v iných susedných štátoch vydávaním etnických preukazov, poskytovaním finančných prostriedkov na Slovensku na etnickom základe. Zákonite a logicky došlo k stretu medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou. A ako sa zachovali poslanci Národnej rady za Stranu maďarskej koalície vtedy? Tak, že politicky a morálne podporili nie svoj štát – Slovenskú republiku, ale podporili v tom období Budapešť. Z toho sa dá dnes vyvodiť, že súčasný problém, ktorý riešime, je v línii udalostí, ktoré tu už boli v tejto oblasti. Je tu znovu, tentoraz nový jav – Fórum, ktorý je pokračovaním niečoho, čo tu už bolo. A toto nás veľmi vážne znepokojuje. Vyššie uvedené opäť potvrdzuje, že poslanci Národnej rady Slovenskej republiky za Stranu maďarskej koalície sa vydali cestou, ktorá nie je v súlade s medzinárodným právom, ktorá nebola akceptovaná ani Organizáciou Spojených národov, ani Radou Európy, ani Organizáciou pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe a ani Európskou úniou. Na záver tejto časti vystúpenia mi dovoľte, prosím, jednu poznámku k momentálne najviac skloňovanému slovu „učebnice“ zo strany maďarských kolegov. Problém učebníc je zástupný problém. Tak sme sa zhodli aj s Leonardom Orbánom, eurokomisárom pre multijazyčnosť. Zdá sa však, je záujmom niekoho odviesť pozornosť od hlavného problému dnes, ktorým je existencia Fóra a účasti poslancov Strany maďarskej koalície na jeho činnosti. Pre riešenie otázky učebníc máme zmiešanú komisiu vytvorenú na základe slovensko-maďarskej základnej zmluvy a tam možno posunúť riešenie a vyriešenie daného problému, opakujem, zástupného problému. Ale potom na princípe reciprocity aj pre našu národnostnú menšinu rovnaké podmienky v Maďarskej republike. (Potlesk.) Vážené dámy, vážení páni, v tretej časti môjho vystúpenia chcem zdôrazniť, že európske právo nepriznáva kolektívne práva ešte raz. Pokiaľ ide o európske právo, otázka ochrany národnostných menšín nie je predmetom úpravy komunitárneho ani úniového práva. Napriek tomu, že Charta základných práv bude po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy úniovým katalógom ľudských práv a slobôd, otázka menšinových práv tu nie je obsiahnutá – a europoslanci za SMK v Európskom parlamente veľmi zavádzajú. Čl. 21 charty len zakazuje diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti, čl. 22 ukladá Únii rešpektovať kultúrnu, jazykovú a náboženskú rozmanitosť. Žiadne z týchto ustanovení však nemôže byť interpretované ako priznávajúce kolektívne práva. Je to účelové klamanie rečou poslancov SMK v Európskom parlamente. Na komunitárnej úrovni neexistuje žiadna inštitúcia ani agentúra, v ktorej pôsobnosti by bol dohľad nad dodržiavaním kolektívnych práv. Európsky súdny dvor sa zaoberal prípadmi s ľudskoprávnym rozmerom, avšak žiadny z týchto prípadov sa netýkal kolektívnych práv. Európska agentúra pre základné práva vo vzťahu k členským štátom monitoruje dodržiavanie základných práv len v prípadoch, kedy tieto štáty implementujú komunitárne právo. Uvedené skutočnosti jasne potvrdzujú neexistenciu spojenia Fóra s európskym právom. Páni poslanci zo Strany maďarskej koalície, keď to počúvate pred televízormi vo svojich pracovniach, neustále zdôrazňujete, že SMK vyznáva európske hodnoty a pasujete sa za vzorovú európsku politickú stranu. Ale svojou účasťou na činnosti Fóra demonštrujete svoju pravú tvár – de facto i de iure konáte v rozpore s európskym právom, v rozpore s európskymi normami, nehovoriac už o etickej stránke veci. Fórum, na činnosti ktorého sa zúčastňujete, nie je európske. Toto Fórum je pokusom o oživenie dávno prekonaného konceptu tzv. materského štátu s reminiscenciami za veľkým Uhorskom. Vo vzťahu k európskemu chápaniu pokladám za vhodné upozorniť aj na taký moment, že je priam hmatateľný koncepčný rozdiel medzi európskym, to znamená aj naším prístupom k tejto téme, kedy najmä po tragických skúsenostiach z minulého storočia vnímame národnostné menšiny žijúce na našom území ako integrálnu súčasť našej spoločnosti so všetkým, čo k tomu patrí. Súčasne v súlade s európskymi normami a civilizovanými tradíciami považujeme národnostné menšiny za most kultúrny, ale aj etnický, ale aj hodnotový s danou krajinou, s daným štátom. Proti tomuto celoeurópskemu prúdu ide, žiaľ, Maďarská republika svojou dlhodobou politikou, kedy, naopak, len a len cez prizmu „svojich“ menšín a „spokojnosti“ ich politických predstaviteľov vníma a hodnotí vzťahy so susedmi. Politická reprezentácia národnostnej menšiny je azda najvyššou formou uvedomenia sa daného etnika. Jej parlamentné zastúpenie je potom najvyššou demokratickou formou účasti menšiny na správe vecí verejných v štáte. Z tohto pohľadu je irelevantné, či táto reprezentácia je vo vláde alebo v opozícii. Paradoxne Maďarská republika by mohla a mala blahoželať Slovensku k tomu, že situácia menšín u nás dosiahla takú vysokú úroveň, a ja kdekoľvek idem po Európe, je toto priznávané. (Potlesk.) V tejto súvislosti mi dovoľte ešte jednu porovnávaciu poznámku. Ani 15 rokov po prijatí národnostného zákona v Maďarskej republike, ktorého najvýznamnejším prerogatívom malo byť zastúpenie menšín v maďarskom parlamente, sa toto právo do súčasnosti nerealizovalo. Na prípadné otázky Maďarská republika reaguje poznámkou, že vec sa snaží riešiť, nie je vraj však dostatok politickej vôle. Vážení poslanci, viete si predstaviť, že by sme my 15 rokov takto riešili akýkoľvek problém v postavení maďarskej národnostnej menšiny na Slovensku? A viete si predstaviť, aká by bola reakcia z druhej strany? Iste si vieme tu všetci prítomní aj na tieto dve otázky odpovedať. V štvrtej časti informácie si vás dovoľujem informovať o súčasných európskych trendoch v menšinovej politike, lebo to je dôležité, aby sme obstáli v tomto spore. Vážené dámy, vážení páni poslanci, najmä poslankyne a poslanci SMK, ktorí, žiaľ, tu nie ste, ale iste to počúvate, dovoľte mi ešte jeden najnovší príklad toho, že kráčate proti prúdu modernej Európy. Začiatkom tohto mesiaca sa v Bolzane v Taliansku uskutočnila konferencia, na ktorej boli oficiálne uvedené odporúčania vysokého komisára pre národnostné menšiny OBSE Knuta Vollebaeka, konkrétne o národnostných menšinách v medzinárodných vzťahoch, tzv. Bolzanské odporúčania. Jedine Maďarská republika, aby som poznamenal, ich neprijala. Ich cieľom... (Potlesk.) Ich cieľom je stanoviť pravidlá vo vzťahoch medzi štátmi a národnostnými menšinami tak, aby nedochádzalo k ohrozeniu mieru a dobrých susedských vzťahov. Bolzanské odporúčania z tohto mesiaca, tak ako aj iné medzinárodné dokumenty, pod pojmom „menšinové práva“ rozumejú práva osôb patriacich k národnostným menšinám. Tak to máme v súčasnosti zakotvené v Základnej zmluve s Maďarskou republikou z roku 1995 a vzťahy s Maďarskou republikou treba realizovať prostredníctvom tejto základnej bilaterálnej zmluvy. Dokument vysokého komisára osobitne zdôrazňuje dôležitosť bilaterálnych a multilaterálnych mechanizmov pri riešení otázok národnostných menšín a medzištátnych vzťahov. Teda nie mechanizmy unilaterálne, ako je to v prípade Fóra maďarských poslancov Karpatskej kotliny. Vysoký komisár pre národnostné menšiny OBSE v úvode Bolzanských odporúčaní celkom jednoznačne hovorí o tom, že podľa medzinárodného práva rešpektovanie práv menšiny a ich ochrana je zodpovednosťou štátu, v ktorom menšina žije. Iné štáty môžu mať záujem na blahu menšín v zahraničí na základe etnických, kultúrnych, jazykových, náboženských väzieb alebo spoločného kultúrneho dedičstva. To však podľa medzinárodného práva, citujem, „neznamená oprávnenie alebo nezahrňuje právo na jurisdikciu na ľudí, ktorí žijú na území iného štátu. Štáty môžu presadzovať tento záujem poskytnutím výhod menšinám v zahraničí len na základe konzultácií so štátom, kde menšina žije, a pri náležitom rešpektovaní princípov teritoriálnej integrity, suverenity a priateľstva vrátane dobrých susedských vzťahov. Štáty musia zabezpečiť, že ich politiky vo vzťahu k národnostným menšinám v zahraničí nepodrývajú integráciu menšín v štáte, kde žijú, a nepodporujú separatistické tendencie“. Toto sú závery z Bolzana. Vážení prítomní, v piatej časti, takmer na záver mojej informácie, sa chcem krátko venovať otázke možného nesúladu týchto aktivít s ústavným sľubom poslanca Národnej rady Slovenskej republiky. Na základe vyššie uvedeného sa žiada formulovať otázku, či takéto aktivity poslancov Národnej rady Slovenskej republiky za Stranu maďarskej koalície sú v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, so sľubom poslanca Národnej rady voči Slovenskej republike? Z doterajšej analýzy faktov je zjavné, že sa tu vytvárajú „paraštruktúry“, ktoré vedú k podrývaniu platného vnútroštátneho právneho poriadku Slovenskej republiky a dohodnutého medzinárodného mechanizmu, ktorý je zakotvený v Základnej zmluve medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou v čl. 5 o konzultovaní slovensko-maďarských vzťahov aj na parlamentnej úrovni medzi orgánmi Národnej rady Slovenskej republiky a parlamentom Maďarskej republiky. Čl. 5 ods. 2 základnej slovensko-maďarskej zmluvy obsahuje jasné ustanovenie: „Zmluvné strany prisudzujú významné miesto spolupráci a ďalšiemu rozvoju stykov zákonodarných a výkonných orgánov.“ Pýtam sa vás, dámy a poslanci za SMK pri televízoroch vo svojich pracovniach alebo mimo tejto ctenej snemovne: - Prečo sa neangažujete v spolupráci dvoch legitímnych zákonodarných zborov? - Po druhé, prečo nerozvíjate spoluprácu a styky medzi slovenským a maďarským parlamentom, ale chodíte do Budapešti na platformu podivnej inštitúcie maďarského parlamentu s ešte podivnejšími cieľmi a zámermi? - A po tretie, prečo nectíte základnú politickú zmluvu, ktorej jednoznačným cieľom je dobré susedstvo a priateľstvo, priateľská spolupráca medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou, ku ktorej ste sa aj vy zaviazali v roku 1995 aj ako poslanci či ústavní činitelia, že ju budete napĺňať? Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, záverom chcem konštatovať, že vzniká celý rad dôvodných otázok: Po prvé, aký cieľ sleduje samozvaná inštitúcia Fórum maďarských poslancov Karpatskej kotliny, ktorá si na realizáciu svojich zámerov zvolila za výkonný orgán maďarskú vládu? A po druhé, či účasť poslancov Národnej rady Slovenskej republiky za SMK na činnosti tejto inštitúcie podriadenej subjektom maďarského štátu je v súlade so slovenským právom, Ústavou Slovenskej republiky a medzinárodným právom? Máme veľa indícií o tom, že to v súlade zrejme nie je. Preto je, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, na zákonodarnom zbore Slovenskej republiky, na poslancoch Národnej rady Slovenskej republiky, či podriadenosť časti svojich poslancov subjektom maďarského štátu budú akceptovať a tolerovať. Je na poslancoch Národnej rady Slovenskej republiky, aký postoj zaujmú a vyjadria v uznesení Národnej rady Slovenskej republiky v danej veci. Dovoľte mi na samotný záver ešte zacitovať z komentára k výkladu Ústavy Slovenskej republiky vo vzťahu k sľubu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky, citujem: „Predpokladom výkonu funkcie poslancov je, aby republike boli verní a neslúžili namiesto svojmu štátu a občanom cudzej moci.“ Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk).