Ondruš, Branislav, poslanec NR SR (2011-09-09):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Poprosím o chvíľku strpenia. Dobre. Takže, vážený pán predseda, vážený pán minister, kolegyne a kolegovia, žiadny zo zákonov, ktorý sme v tejto snemovni za uplynulých trinásť mesiacov rokovali, nebol taký dôležitý, taký závažný, taký zložitý a nemal také ďalekosiahle dopady ako zákon, o ktorom sme práve začali rokovať. Bez zveličenia možno povedať, že zasiahne každého jedného občana Slovenskej republiky a väčšinu zasiahne spôsobom, ktorý je porovnateľný s celoplošným zemetrasením s amplitúdou 5 či 6. Určite si viete aspoň zhruba predstaviť, aké úžasné škody by takáto prírodná katastrofa narobila. Bohužiaľ, musím so všetkou vážnosťou, a prosím teraz všetkých, aby sa nikto neurazil, upozorniť, že väčšina z nás ani zďaleka si nevie predstaviť, aké úžasné škody narobí tento zákon. Pokúsim sa to vo svojom vystúpení aspoň naznačiť. Presnejšie to opísať nemôžem, naozaj musím zostať iba pri tom naznačení, lebo by som musel rečniť niekoľko hodín. Teda niežeby som nebol taký urečnený, a na druhej strane niežeby som to nedokázal, ale rozsah zásahov tejto novely nemá v slovenskom parlamentarizme obdoby. Asi to bude znieť neuveriteľne, ale zákon o úprave príjmu zo závislej činnosti mení a dopĺňa dokopy 112 rôznych zákonov a niektoré z nich podstatným spôsobom. Mimochodom, to je približne o 30 zákonov viac, ako prijmeme alebo ako rozhodneme o počte zákonov na celej tejto schôdzi dokopy. Dostávam sa tak k prvej negatívnej charakteristike tohto zákona. Priznám sa, že už od štúdia politológie som nemal pochybnosti, že jednou zo základných charakteristík pravicovej politiky je maximálna netransparentnosť a zahmlievanie. Nikto, ani ja, ktorý som celý zákon preštudoval, by nedokázal vymenovať ani polovicu zákonov, ktoré sa touto jedinou novelou menia. A to hovorím o poslancoch Národnej rady. Široká verejnosť, nech už ide o odborníkov alebo o laikov, nemá absolútne žiadnu šancu ani len zachytiť, čo všetko sa touto novelou mení, nieto ešte, aby sa k týmto zmenám stihla vyjadriť. Zdôrazňujem to preto, lebo, ako vám neskôr na zopár príkladoch ukážem, mení sa plno vecí, ktoré v skutočnosti nemajú žiadny súvis so zavedením superhrubej mzdy. Iba novela zákona o sociálnom poistení zaberá v tomto materiáli 42 strán a obsahuje 186 zmien zákona. Toľko zmien, mimochodom, nebolo ani v samostatnej novele zákona o sociálnom poistení, ktorú sme tu mali v parlamente pred pár mesiacmi. Tu sú však tieto zmeny poriadne schované. Viete o tom, tak teraz už povedzme po, kto si vypočul úvodné vystúpenie pána ministra, vie, že v tomto zákone sa mení výpočet dôchodkov tak, aby boli nižšie? Viete o tom, že sa rušia niektoré dávky sociálneho poistenia, že sa mení spôsob valorizácie dôchodkov, alebo že sa zvyšuje dôchodkový vek, či skracuje a znižuje vyplácanie podpory v nezamestnanosti? Iba ak sa držíte okrídlenej vety, že všetko so všetkým súvisí, mohli by ste tvrdiť, že toto sú zmeny nevyhnutne súvisiace so zavedením superhrubej mzdy. Žiadny normálny súvis totiž nenájdete. Skutočným zámerom predkladateľa podľa môjho názoru je pod rúškom úplne inej témy rýchlo urobiť výrazne negatívne zmeny tak, aby si ich nevšimla ani verejnosť, ani väčšina poslancov. Najmä nie tých vládnych, ktorí nestratili súdnosť, zdravý rozum a vernosť svojim, ale iným hodnotám, než sú neoliberálne. Takto prechádzam k druhej charakteristike zákona. Opäť bez zveličovania možno povedať, že ide o najtvrdší prejav neoliberálnej ideológie v takzvanom vyspelom svete. Svedčí o tom napríklad fakt, že v prípade jeho prijatia budeme jedinou krajinou v Európe so superhrubou mzdou, a napriek tomu, že vo väčšine európskych krajín vládnu pravicové strany, sme jedinou, ktorá superhrubú mzdu zavádza. Myslím si, že nemusím zdôrazňovať, že česká pravicová vláda ju práve teraz ruší ako nepodarený experiment, ktorý škodil tak pracujúcim, a nielen zamestnancom, ako aj štátu. Ako sociálni demokrati z hĺbky duše odsudzujeme základný princíp tohto zákona, ktorým je ďalšie odbremenenie firiem na úkor ľudí, ktorí budú zaťažení novými povinnosťami, novým platbami a vyššími daňami. Neoliberálna ideológia sa v tomto zákone prejavuje aj oslabovaním sociálneho a zdravotného poistenia a prenášaním čoraz väčšej finančnej záťaže pri sociálnom a zdravotnom zabezpečení na plecia radových občanov. V kombinácii s novým Zákonníkom práce sa milióny zamestnancov premenia na milióny malých podnikateľov, ktorí už budú zodpovední za všetko, a zamestnávatelia sa vyplatením mzdy zbavia akejkoľvek sociálnej, alebo, ak chcete, spoločenskej zodpovednosti voči svojim zamestnancom. Prosím vás, naozaj mi povedzte, kedy budú normálni zamestnanci normálne žiť a z čoho, keď môžu kedykoľvek bez náhrady prísť o prácu, budú si sami platiť všetky odvody a dane, sledovať, ako sa menia sadzby daní a odvodov, kontrolovať, či nemajú náhodou nejaké podlžnosti, okrem poistenia si budú musieť platiť aj pripoistenie a sledovať, ako sa vyvíjajú ich investície v druhom pilieri a či náhodou nie je vhodný čas popresúvať tieto investície z jedného fondu do druhého? Kedy sa títo ľudia budú venovať sebe? Kedy sa budú venovať oddychu? Zveľaďovaniu domova? Kedy budú vychovávať svoje deti? A kedy sa budú starať o svojich starých či chorých rodičov? A kedy budú mať čas, aby sa prejavili ako občania? Aby sledovali, čo stvárajú politici, a prípadne na to aktívne občiansky reagovali. Áno, chápem, že cieľom neoliberálnej politiky je zlikvidovať občiansku spoločnosť, aby radoví občania boli ľahko manipulovateľní. A tiež sa nečudujem, že neoliberálnym SaS-károm neprekáža demoralizovať a likvidovať aj tradičnú rodinu. Ale o to viac verím, že túto politiku nemôžu podporiť napríklad kresťanskí demokrati, či už sú v KDH alebo v Moste či v SDKÚ. Preto chápem existenciu hlbokých vnútorných rozporov vo vládnej koalícii a nevnímam ich vo všetkých prípadoch len ako politikárčenie, ale aj ako legitímny stret predsa len rozdielnych hodnôt medzi bezhlavými extrémnymi neoliberálmi na jednej a skutočnými demokratmi hlásiacimi sa k hodnotám skutočnej solidarity medzigeneračného spolunažívania tradičnej rodiny a spoločenskej súdržnosti na druhej strane. Aj my, sociálni demokrati, vieme a sme pripravení podporiť v oblasti daní a odvodov zmeny, ktoré nikomu neublížia a všetkým pomôžu. Takou je napríklad zefektívnenie výberu a správy daní a odvodov ich zjednotením a digitalizáciou, alebo zefektívnenie správy peňazí v Sociálnej poisťovni. Ak by vláda prišla s takýmito návrhmi, môžem vám garantovať celoparlamentný konsenzus. A úprimne ma mrzí, že vláda nevyužila možnosť, aby sme konečne občanom ukázali, že sa v Národnej rade vieme aj na niektorých veciach normálne dohodnúť. Naopak, zavedeniu superhrubej mzdy musíme brániť, lebo bude mať negatívne dopady tak na občanov, ako aj na štát, čiže znovu na občanov, lebo oslabí dôležité funkcie štátu v sociálnej oblasti i v zdravotníctve. V porovnaní s tým je vari aj slabým, ale domnievam sa, že predsa len relevantným argumentom, že presun poistných odvodov, okrem úrazového poistenia, iba na zamestnancov je v rozpore s článkom 71 Dohovoru Medzinárodnej organizácie práce č. 102 o minimálnej norme sociálneho zabezpečenia, ktorý samozrejme ratifikovala aj Slovenská republika, a podľa ktorého úhrn poistných príspevkov na ťarchu chránených zamestnancov nesmie prevyšovať 50 % celkových u nás odvodov. Pričom podľa tohto zákona to má byť 100 percent. Ale pozrime sa, ako dopadne superhrubá mzda na peňaženky pracujúcich? Tvrdenie, že sa im zvýšia čisté príjmy, je lož. Presnejšie, zvýšia, ale len k 1. januáru 2012 v porovnaní s 1. januárom 2011. A ešte ako? – teraz vám to ukážem. Poprosím, keby ste mi pustili. (Požiadavka na technických pracovníkov v rokovacej sále.) Tak, pozrite sa, prosím, na túto tabuľku. (Premietanie tabuľky z notebooku na obrazovkách v rokovacej sále.)Táto tabuľka ukazuje nárast čistých príjmov po zavedení superhrubej mzdy. Všimnite si, že v prvom stĺpci sú ľudia, ktorí zarábajú dnes 330 eur, čo je v tejto chvíli tesne nad minimálnou mzdou. Týmto ľuďom sa síce zvýši nominálne čistá mzda od 1. januára podľa toho prepočtového modelu, ktorý predpokladá tento zákon, o 3 eura a 34 centov, ale v praxi to bude znamenať jednopercentné zvýšenie čistej mzdy. Ľudia, ktorí zarábajú 400 eur, tým sa zvýši čistý príjem o dve desatiny percenta. Ľudia, ktorí zarábajú 600 eur terajšej hrubej mzdy, im sa zvýši čistý príjem o pol percenta. A aj tým, ktorí zarábajú pomerne vysoko na dnešnú priemernú mzdu v národnom hospodárstve, vyše 844 eur, aj im sa čistý príjem zvýši iba o smiešnych sedem desatín, čiže o trištvrte percenta. Ale pozor, podľa makroekonomických prognóz má inflácia v budúcom roku prekročiť 3 percentá. Takže, aby sa vôbec udržala reálna mzda v budúcom roku, musela by budúcoročná superhrubá mzda byť vyššia oproti teoretickej tohtoročnej asi o 4,5 percenta. Lenže s takýmto nárastom nikto nepočíta. Práve naopak, prechod na superhrubú mzdu totálne zdevastuje kolektívne vyjednávanie o raste platov, lebo na svojich výplatných páskach by ľudia uvideli v budúcom roku vyššiu, nazvime to hrubú mzdu, zhruba o 34 % oproti terajšej, tak si viete predstaviť, najmä v malých podnikoch, ako by tam zamestnanci skončili s požiadavkou, aby im firmy pridali ďalšie 4 alebo 4,5 percenta. Zavedenie superhrubej mzdy by totálne znemožnilo aj medzinárodné porovnania. Pri zohľadnení maximálnych odvodových stropov by sme s výnimkou Slovinska preskočili všetky nové členské, tzv. nové členské krajiny Európskej únie, čiže mimo pôvodnej európskej pätnástky. Napríklad predbehneme Čechov, ktorí majú v súčasnosti o cca 90 eur vyššiu hrubú mzdu. Naša superhrubá mzda by v budúcom roku mala byť vyššia o 150 eur, ako je v Českej republike hrubá mzda, lenže, keďže naša čistá mzda sa v skutočnosti nezmení, tak životná úroveň sa v skutočnosti zníži. Navyše, viacerí odborníci upozorňujú, že niektoré nejasné ustanovenia umožňujú nedodržať všetky pravidlá pri prechode na superhrubú mzdu a dnes nemáme kapacity, aby sme to dokázali presne skontrolovať na celom Slovensku. Napríklad vôbec nevieme čo s ľuďmi, ktorí od 1. januára budúceho roka zmenia zamestnávateľa alebo pracovnú pozíciu, a z toho titulu sa im bude úplne meniť mzda. Ako to porovnáme? Ako v týchto prípadoch porovnáme prechod na superhrubú mzdu z klasickej hrubej? Navyše, keďže od januára 2012 by zamestnanci dostali v hrubom o tretinu viac ako dovtedy, môžu v ďalších rokoch počítať, pravdepodobne aj kvôli pokračujúcej kríze, iba so symbolickým nárastom miezd, ak vôbec s nejakým. Aby to tak nebolo, musíme predpokladať, že záujmom zamestnávateľov je, aby sa platy ich zamestnancov každoročne výrazne zvyšovali. A každý, kto skúsil byť aspoň na chvíľu zamestnancom na Slovensku, vie, že toto by bola taká hlúposť, ako že Iveta Radičová je skutočnou líderkou vládnej koalície. Ak už niečo porastie, tak to budú dane, ktoré budú ľudia platiť. A tak sa dostávame k tretej negatívnej charakteristike tohto zákona. V princípe spôsobí, že ľudia budú platiť výrazne vyššie dane, čiže poplatok, ktorý dávajú štátu neadresne a vládni politici podľa vlastnej vôle rozhodujú, ako s tými peniazmi naložia. Naopak, menej budú ľudia platiť Sociálnej poisťovni a zdravotným poisťovniam, čiže platby presne určené na konkrétne služby pre občanov, na ktoré vláda siahnuť nemôže. V praxi to bude vyzerať takto. Pozrite sa (Premietanie grafov z notebooku na obrazovkách v rokovacej sále.), v tomto grafe pri tých dvojiciach stĺpcov ten prvý stĺpec je vždy situácia k terajšej hrubej mzde, druhý stĺpec je situácia po zavedení superhrubej mzdy. Takže vidíte, že z hľadiska daní zatiaľ čo človek, ktorý má dnes 330 eur hrubej mzdy, neplatí žiadnu daň, po zavedení superhrubej mzdy, ktorá mu nezvýši čistý príjem, bude platiť daň presahujúcu 30 eur. Človek, ktorý zarába povedzme 500 eur mesačne v hrubom v súčasnosti, platí daň presahujúcu 24,5 eura. Po zavedení superhrubej mzdy bude platiť daň presahujúcu 73,5 eura. No a človek, ktorý zarába povedzme 700 eur, dnes platí 57,5 eura daň, po novom bude platiť takmer 125 eur daň. A takto bude teda vyzerať celkové daňovo-odvodové zaťaženie novej tzv. superhrubej mzdy. Ľudia, ktorí dnes majú hrubú mzdu 330 eur, majú túto svoju hrubú mzdu zaťaženú daňovo-odvodovým zaťažením vo výške 13,5 %, ale od budúceho roka bude ich superhrubá mzda zaťažená daňovo-odvodovým zaťažením celkovo až takmer vo výške 35 %, čo je bezmála 120-percentný nárast odvodovo-daňového zaťaženia pre ľudí, ktorí zarábajú 330 eur v hrubom v súčasnosti. Ako vidíte ďalej, ľudia, napríklad, ktorí zarábajú 600 eur v hrubom, majú v súčasnosti celkovo daňovo-odvodové zaťaženie ich hrubej mzdy necelých 20,5 %. Superhrubá mzda bude zaťažená 40,5 %, čiže o 100 % viac, ako je to v súčasnosti. Potom sa ten rozdiel mierne zvyšuje pri vyšších mzdách. Pokiaľ ide o živnostníkov, tak sa môžem oprieť o ich vlastné prepočty. Živnostník s ročným príjmom, s ročným príjmom 10.000 eur, s celkovým ročným príjmom 10.000 eur v roku 2010 zaplatil na daniach a odvodoch 1 751,5 eura. V roku 2011, v tomto roku zaplatí už 1 971,5 eura, čo je o vyše 200 eur viac, a v roku 2012 to bude až 2 603,5 eura. Čiže jeho daňové a odvodové zaťaženie sa za dva roky vlády Ivety Radičovej zvýši o takmer päťdesiat percent. Aj platy zamestnancov budú daňami a odvodmi dokopy zaťažené výrazne viac ako doteraz. To vidieť v tomto grafe. Ale do dvoch dôležitých oblastí, dôležitých pre každého radového občana, lebo ich využíva v stave núdze a v stave problémov, bude plynúť oveľa menej peňazí, než je tomu doteraz. Hovorím o sociálnom a zdravotnom poistení. Aj v tomto prípade zobrazuje, a to vám ukážem, aj v tomto prípade, pozrite sa, zobrazuje prvý stĺpec situáciu terajšiu a druhý z tej dvojice stĺpcov ukazuje situáciu po zavedení superhrubej mzdy. Ale, všimnite si, že teraz je ten pomer otočený. Zatiaľ čo doteraz si ľudia prispievajú na svoje poistenie v nezamestnanosti, prispievajú si na svoje dôchodky, prispievajú si na svoje povedzme invalidné dôchodky vo väčšej miere, ako je tomu, teda v nejakej miere, tak v budúcom roku po zavedení superhrubej mzdy sa tá miera výrazne zmenší. A tak sa nedá čudovať, že vplyv zavedenia superhrubej mzdy na Sociálnu poisťovňu bude výrazne negatívny. Všimnite si, prosím, tie čísla, tie červené čísla v prvom riadku. Iba v budúcom roku sa predpokladá, že v dôsledku zavedenia superhrubej mzdy príde Sociálna poisťovňa takmer o jeden a pol miliardy eur. V ďalšom roku to bude tiež takmer jeden a pol miliardy eur a v roku 2013 to už, ten výpadok už presiahne jeden a pol miliardy eur. Rovnaká situácia sa nachádza v prípade príjmov z poistného. Opäť prvý stĺpec pri každej dvojici predstavuje dnešný stav, druhý stĺpec predstavuje stav po zavedení superhrubej mzdy a opäť vidíte, že ľudia si budú na zdravotné poistenie, teda na to, čo naozaj potrebujú a na to, na čo im žiadna vláda siahnuť nemôže, platiť oveľa menej. Výsledky vplyvov na zdravotné poistenie opäť vidíte v druhom riadku tejto tabuľky. To znamená, že po zarátaní pozitívnych vplyvov na dane v záverečnom riadku tejto tabuľky vidíte celkový vplyv na verejné financie. Straty vo výške mnohých desiatok miliónov eur. A to každý rok. Pričom všimnite si, že v roku 2014 sa ten nárast opäť zväčší oproti roku 2013. A v skutočnosti, samozrejme, môže byť tá situácia ešte horšia, lebo stále nevieme, aký definitívny osud táto reforma napokon bude mať. Ďakujem pekne, môžete to už potom prepnúť, viacej grafov používať nebudem. (Upozornenie pre technických pracovníkov v rokovacej sále.) Vážené kolegyne a kolegovia, takýto vývoj bude mať jediný dôsledok. Ako som vám ukázal na konkrétnych číslach, chýbajúce zdroje v Sociálnej poisťovni sa stanú zámienkou na znižovanie všetkého, čo Sociálna poisťovňa občanom platí. Pravicová vláda jednoducho vyhlási, že Sociálna poisťovňa nemá dosť peňazí, bude sa lživo vyhovárať na demografickú krízu, a to všetko pocítia na svojich príjmoch tí, ktorí sú odkázaní na Sociálnu poisťovňu. Ľudia vyhodení na ulicu, invalidní a najmä starobní dôchodcovia. A nepochybujte, že s takýmito dopadmi počíta aj pán minister Mihál. O tom svedčí tá časť zákona, teda tohto zákona, ktorá novelizuje zákon o sociálnom poistení. Jej dopady budú na najbezbrannejšiu vrstvu obyvateľov katastrofálne. Ľuďom, ktorých vyhodia na ulicu, navrhuje pán minister, ako to povedal aj vo svojom úvodnom vystúpení, skrátiť podporu. Tak, samozrejme, pán minister, vy ste o týchto ľuďoch povedali, že prvé mesiace v nezamestnanosti zneužívajú ako dovolenku, čo teda medzi nami je ako prisilná káva, a myslím si, že keby toto povedal minister práce a sociálnych vecí v niektorej inej európskej krajine, tak by už mal dávno odstúpiť. A vy, pán minister, ste sa za tieto slová ani len neospravedlnili. Naopak, ešte im nenápadne v zákone o superhrubej mzde beriete podporu a celkovo im vyplatíte približne o desať percent menej, ako im vyplácate doteraz. Pán minister, prosím, odpovedzte mi v záverečnej reči, ako toto opatrenie súvisí so zavedením superhrubej mzdy. Ale je to aj tak slabý odvar proti tomu, čo vláda nachystala na dôchodcov. Bez akejkoľvek súvislosti so superhrubou mzdou sú v tomto zákone také zmeny, ktoré znížia nové dôchodky, znížia valorizáciu penzií a, ako sme počuli, predĺžia dôchodkový vek. Nechcem nikoho zaťažovať podrobnosťami, ale musím konštatovať, že vek odchodu do dôchodku, priemerný osobný mzdový bod, aktuálna dôchodková hodnota a mechanizmus valorizácie penzií sa menia tak, že v budúcnosti budú generovať nižšie dôchodky oproti súčasnosti. Najväčší vplyv na výšku dôchodku má ten spomínaný priemerný osobný mzdový bod a tento parameter bude najviac zmeneným parametrom z hľadiska jeho hodnoty. Ale, aby som to vysvetlil zrozumiteľnejšie, napríklad človek, ktorý má tento priemerný osobný mzdový bod na hodnote jeden a pol, dostane po prípadnom prijatí tohto zákona dôchodok o trinásť percent nižší oproti tomu, ako keby bol vypočítaný podľa dnešných pravidiel. Výšku aktuálnej dôchodkovej hodnoty zasa ovplyvní aktuálna nezamestnanosť, takže ak bude väčší počet ľudí bez práce, tak penzista, ktorý celý život pracoval a platil odvody, bude za vysokú nezamestnanosť potrestaný tým, že dostane nižší dôchodok. Aby si to dôchodcovia vyžrali ešte viac, vláda navrhuje zmeniť systém valorizácie tak, aby už nezohľadňoval rast miezd, ale iba dôchodcovskú infláciu. Mimochodom, práve proti tomu protestuje petícia za spravodlivú valorizáciu dôchodkov, o ktorej budeme na záver tejto schôdze rokovať. Je to mimoriadne nebezpečný princíp, lebo v praxi bude znamenať, že sa bude prudko zväčšovať rozdiel medzi príjmami penzistov a pracujúcich a zo seniorov sa postupne stane skupina ľudí na okraji spoločnosti. V skutočnosti tak budú dôchodcovia ešte chudobnejší, hoci uznávam, že sa zvýši solidarita v systéme. Lenže, nehnevajte sa, ale toto je zvrátená solidarita. Lebo sa dosiahne nie tým, že tých najbiednejších pozdvihneme na úroveň tých, ktorí sú na tom lepšie, ale bohatších stiahneme dole na úroveň chudobnejších. Pán minister, opäť vás poprosím v záverečnej reči o odpoveď, ako tieto parametrické zmeny dôchodkov súvisia so zavedením superhrubej mzdy, resp. prečo sú podľa vás nevyhnutné pre zavedenie superhrubej mzdy? Pretože ja som tento súvis ani po konzultácii s odborníkmi nenašiel. A pridajte, prosím, ešte k tomu aj odpoveď, ako s tým, teda so zavedením superhrubej mzdy súvisí každoročné posúvanie dôchodkového veku, ktoré tiež navrhujete v tomto zákone. Výsledkom úplne nezmyselného algoritmu bude nielen to, že každý rok budeme odchádzať do penzie neskôr a neskôr a, prosím, pán minister, keď budete na toto reagovať, nezosmiešňujte sa argumentovaním o možnom skracovaní priemernej dĺžky života, ale aj to, že nikdy vopred nebudeme vedieť, kedy vlastne do dôchodku pôjdeme. Ani povedzme dva, tri roky dopredu to nebudeme vedieť. Nehovoriac už o väčšom časovom úseku, čo úplne znemožňuje zariadiť sa v rámci niektorých životných stratégií. Poviem aj príklad. Keď si napríklad beriete hypotekárny úver, tak potrebujete vedieť, aj banka to potrebuje vedieť, kedy dosiahnete dôchodkový vek. No ale v tomto systéme, podľa tohto nového zákona to budete môcť veštiť akurát tak z nejakej sklenenej gule. Pán minister, vážené kolegyne a kolegovia, naozaj ma mrzí, že som hovoril dosť dlho, ale musím opäť zopakovať, že v tomto jedinom bode novelizujeme stodvanásť zákonov. Ja som si vybral skutočne len zopár z nich a zameral som sa na sociálnu oblasť. Z legislatívneho hľadiska zásadne žiadam, aby sme neklamali verejnosť, a ak hovoríme, že toto je zákon o zavedení superhrubej mzdy, tak navrhujem vyhoďte z neho všetko, čo so zavedením superhrubej mzdy priamo nesúvisí a čo pre zavedenie superhrubej mzdy nie je potrebné meniť. Preto, pán predseda výboru, pán spravodajca, podávam procedurálny návrh, aby sme vrátili tento zákon predkladateľovi na dopracovanie. Ale z vecného hľadiska tento zákon prinesie pre pracujúcich, ale aj dôchodcov samé nevýhody. A povedie k zníženiu ich čistých príjmov, k prehĺbeniu ich chudoby, k nárastu ich povinností, k zvýšeniu daňového zaťaženia a vôbec k zhoršeniu kvality ich života. V zákone je mnoho rizík a celý princíp superhrubej mzdy je doteraz nikde neoverený experiment na ľuďoch, a preto je neprijateľný. Sme hlboko presvedčení, že je to len príprava na takzvaný Sulíkov odvodový bonus, ktorý by bol v prípade jeho zavedenia najväčším sociálnym zločinom spáchaným na obyvateľoch Slovenska. A preto, pán spravodajca, končím ďalším procedurálnym návrhom, aby Národná rada nepokračovala v prerokovávaní tohto návrhu zákona. V mene poslaneckého klubu strany SMER – sociálna demokracia vyhlasujem, že my zákon, ktorý ožobračuje a zbedačuje ľudí, ďalší takýto zákon z dielne vlády Ivety Radičovej nepodporíme. A pevne verím, že som uviedol dostatok konkrétnych vecných argumentov, aby väčšina poslancov aspoň jeden z mojich procedurálnych návrhov podporila. Za to vám už teraz ďakujem, rovnako ako za trpezlivú pozornosť. (Potlesk.)