Radošovský, Marián, poslanec NR SR (2011-12-08):
Ďakujem pekne za slovo. Pán predseda, pán minister, páni poslanci, na káve alebo kde, chápem tento predložený zákon ako pokus o riešenie situácie, ktorú nespôsobil ani tento minister, ani súčasné vedenie lesov. To na jednej strane. Na druhej strane potrebuje sanovať problém, ktorý v danej chvíli vyvstal tým, že štátny rozpočet dal povinnosť štátnemu podniku odviesť do štátneho rozpočtu 20 mil. eur, čo je zase, myslím si, namieste, je to správne, je to v poriadku, keď štátny podnik má platiť renty, to znamená mal by slúžiť na podnikanie, na zisk. Musím povedať, že štátny podnik bol ziskový v minulosti iba pri jednom ministrovi, a to je súčasný minister. To, čo som vám tu už raz vysvetľoval, že za rok a pol dokázala garnitúra predchádzajúcej vlády, ale samozrejme na lesoch pôsobila garnitúra, syn nášho najnepopulárnejšieho politika modernej doby podľa posledných prieskumov, ktorý spôsobil svojimi nevýhodnými zmluvami, podpismi veľmi nevýhodných zmlúv, dlhodobých, na dodávku guľatiny, veľmi nepriaznivú situáciu v drevospracujúcom priemysle, pretože ako správni národovci, ako správni Slováci, podpísali zmluvu nie s odberateľmi, ale s obchodnými firmami, ktoré v tejto chvíli to isté drevo predávajú o 30 eur drahšie, ako je súčasná cena na trhu. Čiže 30 eur ide do súkromného vrecka z každého jedného kubíka a niekto sa dobre vychechtáva a je spokojný, dokonca môže urobiť aj čestné daňové priznanie, pretože všetko je legálne, všetko je v poriadku, akurát štátne lesy, s prepáčením, nemajú z čoho žrať. Ale to už tak býva v našom štáte. A teda je dobré, aby sa tieto strany naspäť vrátili do parlamentu, aby mohli znovu bačovať a aby mohli ďalej zveľaďovať slovenské hospodárstvo aj štátne lesy. Druhý spôsob, ako sa dali získavať prostriedky minimálne na chod a teda na správu neodovzdaných lesov, je výkon práva poľovníctva. To je téma, ktorá je dlhodobo zanedbávaná alebo opomínaná, pretože vždy sa nájdu záujmy lobistických skupín, ktoré majú tendenciu najímať lukratívne lesné celky, ktoré majú výnimočnú poľovnú hodnotu, za ceny, ktoré sú veľmi smiešne. Čiže iba raz sa stalo, že ozaj bol odlov a prírastok hodnotený trhovo, a tak boli aj stanovené ceny poľovných revírov, ale samozrejme, že sme na to znovu zabudli a prenajímame 4000-hektárové, 5000-hektárové poľovné revíry za 3 tis. eur, čo je hodnota jedného strieborného jeleňa, ani nie viac. Čiže toto všetko som si pokladal, potreboval povedať na úvod, pretože bez tohto entrée tie ďalšie slová vlastne by nemali ten správny zmysel a menili by možno aj zmysel alebo podstatu slov, ktoré chcem povedať. Nie som nadšený z tejto novely a vítam návrh predsedníčky výboru a budem takýmto spôsobom teda aj hlasovať. To znamená, že treba sa ďalej zapodievať s týmto návrhom a treba vyriešiť problematiku, ktorá je navrhovaná trošku iným spôsobom a konsenzom vlastne s tými, ktorých sa týka. To znamená s neštátnymi vlastníkmi lesov, ktorým lesy z akýchkoľvek dôvodov neboli vydané. A teraz o tej tortúre nevydávania. Tá už tu bola omieľaná z každej strany niekoľkokrát. Snaha, či politikov, či združenia, únie neštátnych vlastníkov a podobných všelijakých združení nateraz nedoznala ten úspech, aký by po dvadsiatich rokoch po revolúcii a po reštitúciách, ktoré mali prebehnúť podstatne rýchlejšie, keďže znárodnenie prešlo luskom alebo lusknutím prstom, a dvadsať rokov vlastne tento štát robí prieky vlastníkom pri nadobudnutí vlastníctva. Samozrejme, že sa na tom podieľajú z istej miery aj štátne lesy, a či sa to bude páčiť, alebo nebude páčiť vedeniu štátnych lesov, či súčasnému alebo... Sú procesy, ktoré bežia pomaly, a nehovorím teda už o obvodných lesných úradoch a ďalších inštitúciách, ktoré sú pri tomto dôležité a rozhodujúce. Čiže ale tu treba zmeniť asi legislatívu, a tú poslednú fázu odovzdávania ozaj treba zrýchliť, pretože ja sa fakt čudujem vlastníkom, či pôdy poľnohospodárskej, či lesnej, že toto toľké roky trpia a že sa nedomáhajú svojho práva podstatne razantnejšie a zmysluplnejšie. Myslím si, že je ešte jeden náhľad, ktorý treba otvoriť a ktorý treba riešiť a netreba pred ním strkať hlavu do piesku ako pštros, čo robíme už dlhé roky a vlastne dávame súhlas na neskutočnú právomoc pre všetky inštitúcie, ktoré sa pohybujú okolo životného prostredia, či sú tu vládne alebo neštátne, a to je otázka postoja k ťažbe kalamitného dreva v chránených územiach, ktorých na Slovensku máme prebytok, nadbytok a hádam, možnože sme najbohatší v celej Európskej únii. V tejto chvíli podľa odhadov kvalifikovaných ľudí, leží na zemi 300- až 400-tis. metrov kubických dreva. To je presne to, o čo sa uchádza pán minister týmto návrhom riešenia, aby vlastne mohol vyťažiť drevo v takýchto objemoch. Je isté, samozrejme, to, že pri kalamitnom dreve nedosiahne také speňaženia, s akými tu kalkuluje, ale vedelo by to do istej miery poriešiť problém, o ktorom sa hovorí. Ešte takú poznámku k tomu, že tie čísla, ktoré sa týkajú ako zamestnanosti, nepokladám celkom za dobre vyriešené alebo dobre vypočítané, pretože dnes rentabilita spracovania a vybavenosť aj tých menších píl je už technologicky na úrovni, to znamená, že je už podstatnejší počet zamestnancov. To znamená, neohrozujeme v tisícoch, ale ohrozujeme v stovkách zamestnaneckých miest, alebo teda neohrozujeme. Ohrozili tí, ktorí urobili zlé zmluvy a ktorí jednoducho vyfúkli hlavnú spracovateľskú surovinu a teda predmet podnikania tým, ktorí si ich takto postavili niekoľko rokov dozadu a ktorí investovali do technológií. Čiže odporúčam, aby sme teda postupovali takým spôsobom, aby tie hospodárske opatrenia, to znamená ťažbu na pozemkoch známych vlastníkov, ktorým nebola pôda vydaná, aby sme ju nekonali bez ich súhlasu, bez ich vedomia a uložili im prevziať svoj majetok. To, či ju budú vlastne ďalej spravovať štátne lesy alebo si ju budú spravovať sami alebo v nejakých spoločenstvách na princípe obchodnej organizácie, akejkoľvek, to už nechajme na vlastníkoch. V tejto chvíli, pokiaľ vám viem dobré čísla, alebo ak sú teda správne, tak vieme o 200 000 hektároch neštátnych, neodovzdaných lesných pozemkov, a tu treba ozaj riešiť v spolupráci s nimi, pretože vyťažiť im v tejto chvíli les, samozrejme prebierkovým spôsobom, nie holorubom, ale vyťažiť im les, nepokladám celkom za korektné. Čiže prihováram sa za to zmierlivejšie riešenie, ktoré síce nebude promptné a rýchle, ale myslím si, že dôjdeme k spravodlivému riešeniu, tak ako to predložila v návrhu na uznesenie predsedníčka výboru. Ďakujem pekne za pozornosť.