J. Tkáčová, poslankyňa: (2005-05-18):
Tento zákon definuje podmienky tvorby a následného použitia sociálneho fondu. Sociálny fond musia tvoriť všetci zamestnávatelia, ktorí majú sídlo na území Slovenskej republiky a zamestnávajú minimálne jedného zamestnanca, hoci i na kratší pracovný úväzok. Sociálny fond, prídel do sociálneho fondu sa tvorí z vymeriavacieho základu, a to percentom. Vymeriavací základ je mesačný súhrn hrubých miezd očistený od náhrad, ako sú napríklad dovolenky. Tvorba a použitie sociálneho fondu sa mierne líši u zamestnávateľov, u ktorých funguje odborárska organizácia a je podpísaná kolektívna zmluva, a u tých zamestnávateľov, u ktorých kolektívna zmluva nie je uzatvorená alebo tam nepôsobí odborová organizácia. Náš návrh sa týka práve tejto druhej skupiny zamestnávateľov, teda tých, u ktorých nie je podpísaná kolektívna zmluva alebo u nich nepôsobí odborová organizácia. Prvá povinná zložka prídelu do sociálneho fondu sa tvorí v sume 0,6 až 1 % z vymeriavacieho základu a je zákonom určená na náhradu alebo úhradu napríklad stravovania nad rámec stanovený Zákonníkom práce, na regeneráciu pracovnej sily, na sociálnu výpomoc a podobne. Druhý prídel do sociálneho fondu tvorený v sume 0,5 % z vymeriavacieho základu je u týchto zamestnávateľov taxatívne určený na náhradu cestovných výdavkov zamestnancov. Aby zamestnanec mohol požiadať o kompenzáciu svojich cestovných výdavkov, musí podľa zákona § 7 ods. 3 písm. a) splniť dve podmienky, a to, že - jeho priemerný mesačný príjem neprevyšuje 7 000 korún a - výška cestovných nákladov bez nákladov na mestskú hromadnú dopravu je viac ako 200 korún. Tieto limity boli do zákona v sociálnom fonde vložené novelou č. 280 v roku 1995, keď sa ešte minimálna mzda pohybovala okolo 4 000 korún a rozdiel medzi 4- a 7-tisíc korún sa javil dostatočne veľký. Hlavným účelom tvorby sociálneho fondu v tomto smere, teda na náhradu cestovných výdavkov, bolo mobilizovať pracovnú silu hlavne tam, kde je vysoká nezamestnanosť a kde sa za prácou musí cestovať. Týka sa to hlavne východného a juhovýchodného Slovenska. Za tých 10 rokov sa limitmi nehýbalo, a preto si vám dovoľujeme navrhnúť, aby sme v zákone tento limit upravili a upravili ho tak, že ho naviažeme na určité kritérium, aby nebolo stále potrebné vstupovať do zákona novelizáciou, ale aby po zmenení toho kritériá sa limit automaticky valorizoval. Teda navrhujeme, aby sa toto kritérium viazalo na životné minimum definované zákonom, a to na jeho dvojnásobok. Keďže v súčasnosti je životné minimum určené na 4 500 korún, takže kritérium, pri ktorom ešte zamestnanec má náhradu na kompenzáciu svojich cestovných výdavkov, by bolo 9 000 korún. Keď si uvedomíme, že ostatným nariadením vlády č. 525 z roku 2004, ktorým sa ustanovuje výška minimálnej mzdy na 6 500 korún, ďalším zvyšovaním minimálnej mzdy by sa v podstate § 7 ods. 3 stal nevykonateľným. Čiže to je aj druhý cieľ, aby aplikácia zákona o sociálnom fonde bola možná. Predložený návrh zákona by mohol veľmi nepatrne ovplyvniť daňový základ dane z príjmu, pretože je výdavkom, ktorý sa uplatňuje pri výpočte daní, ale na druhej strane si musíme uvedomiť, že príjem zo sociálneho fondu je zdaňovaný u zamestnanca, a keď naplní tú svoju úlohu, že mobilizuje pracovníka cestovať za prácou aj ďalej na väčšie vzdialenosti, mohol by dokonca mať aj pozitívny vplyv tým, že zníži výdavky štátneho rozpočtu na sociálne náklady. V tejto novele ide skutočne o vecný problém, prosím vás, aby sme sa naň nepozerali politicky, má pomôcť ľuďom, ktorí zarobia najmenej, a preto si vás dovoľujem požiadať o jeho podporu. Ďakujem pekne.