Zvolenská, Zuzana, ministerka zdravotníctva SR (2013-05-16):
Ďakujem veľmi pekne. Rada by som možno len neformálne, teším sa, že STV má takúto sledovanosť, a, prosím, ja som sa jasne vyjadrila v tom, pri tlaku na mňa, aby som povedala ohľadne ceny, som povedala, že tu sa skutočne hádže ciframi po médiách s politikou a že ja sa k cene nevyjadrím, pretože tu naozaj musí transparentne vybraný verejným obstarávaním vybraný subjekt, ktorý sa takouto činnosťou zaoberá na medzinárodnej úrovni, naozaj povedať, koľko je. Spomínala som to v kontexte, kde stále sa hovorí o tom, kedy sa to vráti a nevráti, a tieto, tieto veľmi podivuhodné cifry, ktoré si tu kdekto vymýšľa, sú absolútne zavádzajúce a zo strany ministerstva zdravotníctva, tak ako ho zastupujem, nikdy nevyšiel ani odhad z toho dôvodu, že toto naozaj musí urobiť niekto nezávisle na úrovni medzinárodných štandardov, pretože my všetci máme ten základný záujem, aby Slovenská republika, ktorú zastupujeme, skutočne robila len dobré kroky, a aby skutočne to nestálo ani o cent viac, ako je naozaj nevyhnutné. Ale k tomu sa možno vrátim postupne. Prešla by som či už odborné, by som povedala, možno nepresnosti, možnože iný výklad, ako sme predložili, ale potom aj následne ostatné veci. Musím povedať v prvom rade, že nič sme do žiadneho zákona nepašovali. V tomto zákone všetko prešlo riadnym medzirezortným konaním a od začiatku všetko bolo uvedené tak, ako uvedené je teraz v tejto chvíli. Musím povedať, že ani k dividendám, ani k dodatočnému daňovému priznaniu nikto nevzniesol žiadnu pripomienku. Niežeby sme neakceptovali, nikto nevzniesol, už vôbec nie pripomienku retroaktivity a musím povedať, že tu vzhľadom na to, že páni, ktorí predkladali, ja predpokladám, v dobrej viere, v ich vzdelaní a odbornej spôsobilosti, účelovo pospájali a zavádzali fakty, pretože nepredpokladám neodbornosť. Musím povedať, že v rámci dividend v súčasnej, v súčasnom období sa na dividendy zo zisku dosiahnuté v účtovnom období, aby som to len tak zhrnula, ktoré sa začalo pred nadobudnutím účinnosti tohto zákona, sa vzťahuje tento zákon v znení s účinkom do 31. decembra 2012. Z uvedeného je vlastne, z ustanovenia je jasné, že zákon účinný od 31. 12. 2012 sa použije na postup pri výpočte vymeriavacieho základu týchto dividend. Nie je ho možné použiť na celkový vymeriavací základ poistenca, ktorý sa skladá z viacerých čiastkových vymeriavacích základov. Veľmi jednoducho povedané, kedysi neexistoval samostatný vymeriavací základ pre dividendy, čiže žiadna retroaktivita, pretože existoval, vy ste nazhromaždili príjmy a bol len úhrnný, úhrnný základ, tých 36-násobok. Čiže v tejto chvíli žiadna retroaktivita, v žiadnom prípade. Tak ako sme hovorili, že metodika. Ja prejdem celé, aby sme to prešli naozaj odborne, z čoho vychádzam, ale skutočne aby ľudia rozumeli tomu, úplne úprimne v tejto chvíli, pokiaľ by aj to ustanovenie, ktoré je tam teraz nové, o tom 60-násobku, keby tam aj nebolo, výsledok pre človeka, ktorý je daný v tomto procese, je presne ten istý. My sme to ustanovenie tam dali práve len kvôli právnej istote, aby to bolo úplne jasné, pretože takto to naozaj je. Pretože pôvodne bol 36-násobok na úhrn všetkých príjmov, dividenda nemala samostatný. Zaviedli sme odvod z dividendy, ktorá má 60-násobok, a jednoducho, úprimne povedané, nemôžeme povedať, že tak prečo to tam dávate, hej. Ale naozaj v prípade, aj že by to tam nebolo, je to tam pre právnu istotou, aby to bolo úplne jasné, je to nová záležitosť. Keby to tam aj nebolo, ten výsledok je taký istý a na dividendu je 60-násobok, či to tam teraz dáte alebo nedáte. Podstatné je, aby to ľuďom bolo jasné, aby to videli, preto sme tom tam dávali. Preto sme to nazvali metodika, lebo v rámci výpočtu, tak ako sú entity zavádzané, čiže priemerná mzda v národnom hospodárstve a výška vymeriavacieho základu, to takto jednoducho je. Iba teraz je to naozaj úplne jasné a nie je to tam vsunuté kade-tade. Skutočne to bolo v riadnom medzirezortnom pripomienkovom konaní a má to tento význam. Môžem to uviesť aj na príkladoch naozaj a môžem pokračovať, že vlastne z tohto uvedeného znenia tej 38b ods. 9, znova zopakujem, nie je možné vztiahnuť na maximálny vymeriavací základ. Podľa znenia 38b ods. 9 sa určí čiastkový vymeriavací základ pre odvod z dividend, ktorý vstupuje podobne ako ostatné čiastkové vymeriavacie základy do plne výške do celkového vymeriavacieho základu. Čiže na celkový vymeriavací základ, znova zopakujem, sa vzťahuje zákon 580/2004 Z. z. v platnom znení a uvádza, že vymeriavací základ – najviac 60-násobok priemernej mzdy zamestnanca v hospodárstve Slovenskej republiky zistenej Štatistickým úradom Slovenskej republiky za kalendárny rok, ktorý dva roky predchádza rozhodujúcemu obdobiu. Takže skutočne musím zopakovať, že navrhované prechodné obdobie, naozaj možnože to slovo metodika evokuje nižšie právne normy. Išlo len o to, aby bolo jasné, a skutočne on upravuje len metodiku výpočtu. Ona je zrejmá aj zo súčasného zákona, ale skutočne len tu dupľuje, aby tu naozaj nedochádzalo k žiadnemu výkladovému nedorozumeniu, je tu len spresnenie. Čiže my nič nové nezavádzame, ten stav takýto je bez ohľadu na toto, ale myslím si, že vzhľadom na to, že ide o novú vec, sa vyhneme mnohým nedorozumeniam, keď si to tam ľudia jednoducho pregnantne naozaj vedia skontrolovať a prečítať. Zákon č 580 v znení s účinkom od 31. 12. 2012 pri stanovení vymeriavacieho základu pre príjem zo zárobkovej činnosti podľa § 10b ods. 1 písm. e), čiže to sú tie dividendy, určuje v § 13 ods. 6, že zamestnanec, samostatne zárobkovo činná osoba, poistenec podľa § 11 ods. 1 alebo poistenec podľa § 11 ods. 2, alebo poistenec štátu podľa § 11 ods. 7, ktorý má príjem zo zárobkovej činnosti podľa § 10b ods. 1 písm. e), má povinnosť platiť poistné aj z tohto príjmu. Čiže vymeriavací základ pre odvod poistného z tohto príjmu je príjem, ktorý presiahne sumu minimálneho základu podľa ods. 10 dosiahnutý v rozhodujúcom období. Do príjmu sa zahrňujú len príjmy nad takto stanovenú sumu. Čiže možnože znova čítam, opakujem, len skutočne chcem povedať, že to, čo hovoríme, že je tam len upravená metodika pre, preto, aby bolo jasné, akým spôsobom sa tento režim bude vypočítavať. Je to tak. Je to tak, je to tam od začiatku. A ja si myslím, že odbornej verejnosti je to jasné, pretože inak by vzniesla nejaké pripomienky v medzirezortnom pripomienkovom konaní. Takže pokiaľ je záujem, tak ako to uvádzal aj pán poslanec Mihál, mám k dispozícii možnože aj niekoľko príkladov, keď pri vymeriavacích základoch, napr. vymeriavací základ poistenca pri nejakej výške, neviem, či to má význam, môžeme si to prejsť, je to k dispozícii kedykoľvek a znovu musím zopakovať, že môžeme sa sporiť o tom, či dividendy áno, či každý príjem, ktorý my dostaneme k nám do zdravotného poistenia, či každý príjem, ktorý zabezpečí, že môžeme uhrádzať zdravotnú starostlivosť, či zároveň treba na každý pozerať, či on navyšuje alebo nenavyšuje cenu podniku, môžeme na to skutočne nechať urobiť audítorský posudok. Základ je, aby sme peniaze dostali tam, kde ich potrebujeme pre tých poistencov. Takže môžem skutočne napríklad uviesť príklady trebárs pre roky 2012 v prípade dividend, kde osoba, pokiaľ mala v roku 2012 príjmy z kapitálového majetku a ostatných príjmov dajme tomu vo výške 20-tisíc eur, okrem toho v roku 2012 bola konateľom firmy a za výkon tejto funkcie mala ďalších dajme tomu 24-tisíc eur, mala príjem z vyplatených dividend z tejto spoločnosti, ktoré jej vznikli v roku 2011 dajme tomu v sume 100-tisíc eur, aby sa nám ľahšie počítalo, lebo už sme párkrát tu zažili, že nám to tu tak pred mikrofónom nejako potom nesedelo, tak v tom prípade to bude úplne jasné. Príjem tohto konateľa za výkon funkcie je príjmom zo závislej činnosti, z toho príjmu zaplatí poistné ako zamestnanec so sadzbou 4 %, sadzu 10 % ako zamestnávateľ. Dividendy z tejto spoločnosti, ktoré boli vyplatené v roku 2012, sú vyplatené za to účtovné obdobie, ktoré sa začalo 1. 1. 2011, čiže z týchto dividend sa zdravotné poistenie platí. Vymeriavacím základom tohto poistenca je teda 24-tisíc eur zo zamestnania, 19 500 eur, pretože 500 eur je oslobodených od dane, je príjmom z kapitálového majetku a plus má tých 100-tisíc eur ako z ostatných príjmov, čiže spolu 143 500 eur. V tomto prípade je maximálny vymeriavací základ 27 684 eur. Čiže vymeriavací základ zo zamestnania, z kapitálového majetku, ostatných príjmov a dividend sa úmerne takto zníži, lebo vymeriavací základ zo zamestnania je 24-tisíc krát 27 684, vymeriavací základ z majetku, vymeriavací základ z ostatných príjmov sa rovnako takýmto spôsobom vypočítava. Takže výška poistného sa odvádza. Čiže to je ten základný rozdiel, že tu vzniká nová entita, nevzniká žiadna retroaktivita, a toto ustanovenie je skutočne, tak ako sme uviedli, len jasne definuje ako, akou metodikou sa bude vypočítavať táto suma. Keď sme už pri tých ekonomických veciach, možno by som pokračovala tým, čo tu spomenul pán poslanec Mihál, a to dodatočným daňovým priznaním. V dodatočnom daňovom priznaní, ktorým si občan opraví chybu v tom pôvodnom daňovom priznaní, je to naozaj, pôsobil v inej sfére pán poslanec, v zdravotnom poistení ten systém funguje trošku inak. Musím povedať, že v dodatočnom daňovom priznaní v každej mesačnej dávke, ktorú úrad pre dohľad zasiela poisťovniam, sa poskytujú všetky informácie o, o, ktoré aj menia skutočnosti, v rámci ktorých sa vytvára ročné zúčtovanie poistného. Či už je to riadne daňové priznanie, následne opravné daňové priznanie, tam nevzniká ani časový rozdiel, pretože je to mesačne determinované, alebo potom daňové dodatočné priznanie, kde je rozdiel v tom, že tam ten nie je čas, po ktorý by bolo obmedzené jeho možné podanie. V tom prípade v mesačnej dávke z Úradu pre dohľad príde informácia o týchto zmenách, o dodatočnom daňovom priznaní tej osoby a vzápätí podľa už platnej legislatívy jednoznačne poisťovňa, ktorá na základe vlastne ročného zúčtovania vydáva buď výkaz nedoplatkov, alebo oznámenie o preplatku, sama vo vlastnej réžii na základe týchto informácií zmení výkaz nedoplatkov a buď poistné teda zmení na inú sumu, alebo vráti preplatok, alebo teda oznámi teda vyrovnanie záväzkov. Čiže jednoznačne tento systém funguje. Čiže nie je pravdou, že pokiaľ vy urobíte chybu v daňovom priznaní, už vám nikto nevráti zdravotné poistenie. Dodatočné daňové priznanie je informácia, ktorá sa dostane do vašej zdravotnej poisťovne, na jej základe vlastným konaním sa zmení váš výmer nedoplatkov a dostanete späť, pokiaľ teda sa jedná o to, že ste pochybili, takýto prospech. Rovnako bude spokojný aj kolega Kažimír, pretože pokiaľ to ide naopak, ako som tu bola nakriaknutá, že sa nestarám dostatočne o príjmy do štátneho rozpočtu, pokiaľ tá zmena bola aj opačná, takisto sa postupuje a sa mení oznámenie o preplatku na výkaz nedoplatkov. Tento systém funguje. Je pravdou, že ročné zúčtovanie poisťovne robili prvýkrát vlastne v roku 2012 za rok 2011. Za ten rok sme dostali mnoho podnetov od poistencov na rôzne konanie, na takúto vec sme nedostali jediný podnet, jedinú sťažnosť, žeby poisťovňa takýmto spôsobom nepostupovala a žeby si nechala skutočne peniaze, ktoré jej neprináležia. Napokon jednoznačne, keďže je to súčasťou dávky, je preukázateľné, že ona vie, že tie peniaze by boli neoprávneným prospechom. My sa môžeme sporiť, či právny titul zanikol alebo vôbec nikdy nevznikol. Základ je pre občana jednoznačne. Pokiaľ on opraví, nájde svoju chybu, opraví daňové priznanie, poisťovňa si nemôže nechať ani si nenecháva peniaze, ktoré jej nepatria. Na druhej strane, ak tá oprava sa týka, naopak, rovnakým spôsobom mení svoje stanovisko a takisto žiada o doplatenie. Čiže toto funguje a je to rozdielne možno od klasického daňového, ktoré pán poslanec pozná, ale v poisťovni s týmto nie sú problémy a takto sa postupuje. Čiže opakujem, pokiaľ ľudia kedykoľvek proste opravia svoje daňové priznanie, táto vec sa cez úrad pre dohľad v zákonom stanovenej dávke dostáva – táto informácia – a poisťovňa na základe už teraz platnej legislatívy si ju spracuje. Preto sa nám nejavilo účelné ďalšiu administratívu platiť, pretože toto naozaj funguje, a opravovať niečo, čo funguje, v dnešnej dobe, si myslím, že máme dosť toho, čo opravovať, čo prestalo fungovať v minulom období. Takže som absolútne presvedčená, že ani retroaktivita, ani žiadne okrádanie poistencov sa v tejto chvíli naozaj nekoná, ani konať nebude. Rovnako by som sa rada vyjadrila potom k tej časti, kde páni poslanci vystupovali, k časti transpozície európskej smernice. Budem hovoriť možno trošku dlhšie, možno trošku podrobnejšie, pretože vždy stále viac a viac učím o tom, ako je možné sčítať kdečo s kdečím. Ja som ešte bola generácia, čo zažila množinovú matematiku, a my teda vieme, že v tom prieniku sa nikdy z hrušiek a jabĺk dokopy kompót jednoducho nerobil. Možnože je škoda, možnože vzhľadom na to, že tá generácia si obdobná, tak by ste si na to mohli spomenúť, aj keď je to predsa len, ja uznám, aj keď som teda žena, že bolo to už hodne dávno, ale nepatrí sa, aby ste skutočne len v tej snahe, ktorú naozaj máte, a vytváraním toho zdania, čo všetko asi by sa mohlo stať, keby spájali účelovo tieto čísla a jednoducho tvrdili takýmto spôsobom veci, ktoré nie sú vôbec, ale vôbec pravda. Ja len pevne verím, lebo som zažila takúto istú prognózu pri priemere troch najnižších cien, všetky tie reči o tom, čo všetko sa asi tým ľuďom by mohlo stať, keby niečo. Ja si dovolím len osobnú poznámku, že pevne verím, že aj pán Nostradamus je len prognostik, bol len prognostik kvalít pánov poslancov, pretože v tom prípade sme v bezpečí, pretože tie prognózy sa, chválapánabohu, teda neplnia. Ale v tomto prípade sú o to nebezpečnejšie, že aj vychádzajú podľa mňa z účelovo skutočne skombinovaných dát. Ja by som sa vyjadrila možno najprv k peniazom, čo sa týka smernice Európskej únie. Okrem toho, že systém zdravotného vôbec poskytovania zdravotnej starostlivosti a v nadväznosti systém poistenia je tu, prosím pekne, pre pacientov. Tie peniaze, ktoré si tí ľudia v čase, teda kedy sú alebo nie sú pacientmi, ukladajú do systému, sú určené na to, aby keď potrebovali liečbu, tak za tie peniaze ju dostávajú. Kumulovať, pretože ten pacient je len jeden. My sme tu mali napríklad diskusiu a ja mám takú smolu, že ja si naozaj dosť pamätám, takže mali sme tu diskusiu k výmenným lístkom, kde som jasne, tu bolo povedané zo strany pánov poslancov, že predsa neexistuje, aby tí ľudia chodili len tak k doktorovi a doktor si niekoho len tak objednával, keď nie je chorý. To znamená, že tu nepríde ku kumulatívu tých zdrojov. Pán poslanec, možno za pôvodných čias, kedy bol problémom, kedysi dávno, tzv. tie nadlimity, tak v ambulantnej sfére skutočne tento problém pri priebežnom probléme je viac-menej vychytaný a je individuálny. Čiže to nie je o tom, že sa robí len zadarmo. Ide o to, že tie peniaze uhradíme za liečbu toho pacienta, pokiaľ nie je dôvod na to, aby mal súhlas poisťovne, ktorá, samozrejme, prihliada hlavne na to, aby sa liečili naši pacienti doma, dostáva takú istú sumu, ako keby sa liečil doma. Pre nás je podstatné, že sa naplnila vec, na ktorú sme všetci v tom zdravotníctve zriadení. Pacient si odkladal, človek si odkladal, nebol ešte možno pacientom, potrebuje zdravotnú starostlivosť a dostane ju, dostane zaplatené a dostane v rámci solidarity toľko, koľko všetci ostatní, nech sú kdekoľvek. Čiže toľko, koľko v Slovenskej republike. Už teraz je možnosť voľby a podobne, ale to nie je kumulatív. My liečime tých chorých ľudí a chcete povedať, že tá časť, čo odíde do, sa odliečiť niekde inde, bude nahradená čím? Prečo tam budú ďalšie výkony, prečo by mali stúpať, hej? Jednoducho my nie sme na to, aby sme udržiavali nejaký štandardný, či už počet, alebo nejakú štandardnú životnú úroveň niekoho. My skutočne tie peniaze posielame tam, kde sa tí pacienti liečia. Mňa aj teší, aj prekvapuje, ale teší, lebo si myslím, prestalo ma to tešiť, keď som si uvedomila, že je to väčšinou len jednorazové a účelové ako pri ostatných veciach, že to nie je zmena toho náhľadu celkového, že od tých čias, kedy jasne sa hovorilo a zaviedlo sa podľa mňa naozaj chybne do takého vážneho regulovaného rezortu, ako je zdravotníctvo, trhové mechanizmy s tým, že trh všetko vyrieši, zrazu sa bojíte, že trh nevyrieši, že tie slovenské ambulancie nebudú konkurencieschopné, že tie poisťovne, aj keď ich je viac, tak tendenčne niečo uškrtia, takže trh asi naozaj podľa vás možno všetko nerieši, a žiadate, aby ten štát zasiahol a reguloval, to je správna cesta. Len, prosím, nielen účelovo niekedy. Toto je cesta, ktorou musíme ďalej ísť, a nájsť primeranú mieru, pretože následky už tu máme. A musím povedať znova, či sa pacient odlieči tam či tam, zároveň hovoríte účelovo o tom, lebo to sa tak pekne počúva, a bohatí sa odliečia napriek tomu, že presne, ako ste povedali, väčšinou jazykovo zdatní, ak tak možnože pohraničie, hovorili ste o Maďarsku, kde je to rovnako. To potom predsa nie je o cene. Na druhej strane – a tí chudobní budú dlhšie čakať. Prečo by dlhšie čakali? Pretože ak niekto čaká na zdravotnú starostlivosť a v tejto chvíli sme svedkami, že poisťovne naozaj uvoľňujú prostriedky, sú hradené, častokrát je to veľakrát z kapacity toho zdravotníckeho zariadenia, tak niekto vypadne z toho jeho čakacieho radu, tak príde na radu skôr jednoducho. My neočakávame, to je pravda a nevieme to prejudikovať, neočakávame nejaký masívny odlev, ale jednoznačne my otvárame priestor proste našim ľuďom aj do Európy. My ich upozorňujeme na to, lebo všetky poisťovne, neviem, teda či všetky, pravdupovediac, teraz aktuálne viem, že zdravotná poisťovňa najmä pri vycestovaní pri európskom preukaze vydáva aj zoznam všetkých doplatkov ostatných štátov. Hlavné je, aby tí ľudia vedeli, že v tom ďalšom štáte bez súhlasu poisťovne vystupujú len do miery našej úhrady, čiže naozaj sa im môže stať, že budú doplácať. To je podstatné, aby sme ich o tom informovali, a môžu sa rozhodnúť. Myslím si, že toto je naozaj pozitívny krok, ktorý, táto smernica sa dlho pripravovala a má možno určité plánovacie riziká. Nie je však pravdou, že napríklad poisťovňa nebude vedieť zostaviť rozpočet, pretože poisťovňa jednoznačne za tie dlhé roky a už teraz v tejto chvíli všetky, nikto nie je tu úplne nový, vychádza štatisticky z objemu, ktorú jej poistenci zdravotnej starostlivosti zhruba potrebujú, a ten sa nezmení. Myslíte, že si skutočne, keď začnú chodiť von, tak teraz sa nejakým spôsobom, tvrdili ste pri výmenných lístkoch, že žiadny lekár zbytočne neobjednáva pacienta, čiže nemyslíme si, že ten dopad je dramatický a vyčísľovanie týchto nákladov ako plus k zdravotnej starostlivosti nie je celkom v poriadku. Musím ďalej teda povedať, že ďalšie sumy, ktoré tu padali, ale k tým sa možnože vrátim, pretože patria k inej časti, nechcem na niečo zabudnúť, aby som nebola obvinená, že to obchádzam v tej reči, ale bolo toho hodne, ale môžem sa dotknúť v tejto súvislosti aj poplatkov a doplatkov, ktoré sme teraz dávali do nejakého rámca. Skutočne sme zozbierali zatiaľ v ambulantnej sfére, ako to vyzerá, a budeme vás o tom veľmi skoro informovať. A poplatky a doplatky spájate zásadne so stanoveným štandardom. Tu už zrazu nie sme takí propacientskí, pretože základ je pacient, ktorému berieme peniaze, lebo by mohol chodiť aj niekde von, hej. Ale základom je, že toto aj tu sa, prosím, skúste trošku obrátiť na to, že aj tu je to sociálno. A to nie je pravdou, keď si porovnáte rozsah štandardu, ktorý máme v zdravotnej starostlivosti hradený zo štátu, z verejného poistenia pre našich občanov, nie je oveľa väčší, nie je skoro vôbec vlastne väčší, ako je napríklad rozsah štandardu v Nemecku, ktoré porovnávame HDP podobne. Tie rozsahy nie sú väčšie. Zato sa skúste pozrieť, koľko stojí najmenšie pripoistenie. Koľko peňazí stojí v komerčnej poisťovni pripoistenie ďalších tých nákladov? To nie sú desiatky eur. To je vysoká vec. Čiže v jednej chvíli hovoríme, že ubližujeme chudobným, lebo budú sa môcť ísť liečiť, keď majú bližšie Maďarsko, aj do Maďarska. Na druhej strane im kľudne chceme povedať, že inak sa to nedá, len ešte im zúžiť ten štandard, ako majú ostatní, pretože sme chudobná krajina, a kto na to nemá, si musí, nebude si môcť doplatiť pripoistenie. My stále operujeme totižto s tým, ale skúste sa na to skutočne pozrieť odborne, s tým obrovským rozsahom, ktorý máme. Skúste si ho porovnať s rozsahom inde a on zase až taký obrovský nie je. Máme problémy s tým, čo riešia či už samotné poisťovne, alebo snažíme sa ich podporiť, aby nebola zbytočná tá zdravotná starostlivosť, ale to nehovoríme o rozsahu. Hovoríme, aby sa neopakovala, aby sa používala vtedy, kedy sa má, ale nie o tom zúžiť, že menej vecí budete za tie peniaze dostávať. Takže na jednej strane tu rozprávame o tom, ako SMER ubližuje teraz chudobným ľuďom, lebo oni do AKH Viedeň nebudú môcť vycestovať, ale pritom vzápätí hovoríte, že možno že práve tie regióny, ktoré nemajú na cestovné, privítajú, že majú v Maďarsku niečo bližšie, ale na druhej strane hovoríte o tom, že jasne treba znížiť rozsah a tí ľudia si majú doplácať. To je trošku rozporuplné a mali by ste sa s tým skutočne možno sám tak vnútorne vysporiadať. Jednoznačne znova zopakujem – tie peniaze budú hradené za chorobu toho pacienta. On je chorý tak či tak, on tú zdravotnú starostlivosť niekde potrebuje a je správne, že ak vycestuje bez toho, aby to bolo odsúhlasené, dostane len toľko, akoby zostal doma. Takže ja v tom naozaj pre tých ľudí nevidím problém. Pacient je tu naozaj ten, pre ktorého to tu všetko robíme. Keby sme nemali pacientov, nepotrebujeme nič ostatné. Ja by som sa ešte vyjadrila, možno zakončím túto, túto časť finančnú iba jednou vecou. Vraveli ste, že ste proeurópsky. Keby ste totižto aspoň neboli, tak by som pochopila všetky vznesené tieto obavy, plánovanie a o to, že sa to malo urobiť inak. Musím povedať jasne. Povedali ste, neviem, či to nebolo aj horšie slovo, ja si pamätám, že nepremyslená transpozícia. Všetci vieme, akým spôsobom funguje európske, európske smernice Európskej únie, a musím povedať, všetci sa ma stále pýtate – a dostanem s k tomu v ďalšej téme –, kde na čo zoberiem peniaze. Pán poslanec, kde chcete zobrať takmer milión eur, ktoré nám hrozí ako pokuta pri neúplnej alebo nesprávnej transpozícii? Kde každý deň omeškania, kde môžu byť 10-tisícové penále za to, chcete zobrať. Takže keď už hovoríme o tom, nevravme, pretože jedna tá smernica skutočne pre pacienta prináša benefity, plánovane sa s ňou vysporiadať vie, neprináša nejaké nové extra riziká. Tá smernica sa tvorí už dlhé roky. To nie je nič nové. Boli mnohé rokovania, či už za vašej vlády, za našej, je to dokument, ktorý je to vážny dokument a tvorí sa už veľmi dlho, a jednoznačne, keď už bol prijatý, táto sankcia je obrovská a je reálna. Takže ten, tá transpozícia je urobená riadne, tak ako urobená má byť, a je to transpozícia, ktorá pre pacienta ako pre osobu prináša dobro, a my so všetkými zvyšnými týmito administratívnymi záležitosťami máme povinnosť sa za jeho peniaze vysporiadať. Nato majú tie poisťovne správne fondy a pod. Neverím tomu, že budú nejakým spôsobom takto postupovať, pretože niet na to dôvodu, pretože pokiaľ niekto odíde, nebude ošetrený u svojho lekára, u nás nemáme paušálne platby, platíme za prácu. Takže tá práca bude stále rovnaká, ale možnože konečne sa trošku zobudí aspoň táto časť toho, čo vy tvrdíte, že trhový mechanizmus prináša, a možno tá konkurencia bude o tom, že v daných regiónoch, skutočne bude aj o tom, že ten pacient bude vyhľadávať, vždy chodí hlavne za lekárom. Viete, že keď nám je zle, tak hľadáme najmä v prvom rade toho človeka, toho odborníka a človeka, ktorý nám rozumie, čiže možnože toto dobro nám to prinesie aj nadštandardnejšie, ako máme teraz. Čo sa týka ešte časti, ktorej ste sa venovali veľmi, veľmi podrobne, a to je primeraná lehota. Nie je pravdou, že primeraná lehota je v tom zákone vágna len preto, vágna alebo je tam daná preto, aby bol nejaký priestor na modifikáciu. Jedna vec je a tieto dve veci vy stále spájate a to je, že my si v štáte môžeme vnútroštátnou normou upraviť, v tejto chvíli pri niektorých výkonoch a nejakých diagnózach to máme, niekde to nemáme, aká je pre nás tá doba, po ktorú by pacient relatívne mal čakať. Ale v prípade súhlasu poisťovne a, prosím, pozrite si možno niektoré, mám tu napríklad konkrétne, aby ste nemuseli hľadať, skúste pozrieť rozsudok Európskeho súdu vo veci pani Vodcovej, je to zo 16. mája 2006 a tento rozsudok je podkladom pre ďalšie legislatívy. V prípade, že pacient potrebuje odísť do zahraničia a žiada súhlas, nie je možné mu povedať fixne, že 12 mesiacov. Musí byť individuálne zhodnotený. Niekomu je 12 veľa, niekomu málo. Jedna vec je akútna, odkladná, ale aj v rámci odkladnej zdravotnej starostlivosti súd jasne povedal, že v tomto prípade je na prvom mieste pacient a človek. Čiže nie je možné podmieňovať tento súhlas len tým, že lebo vy ste nenaplnili, a to je úplne jedno, koľko mesiacov. Vždy sa pri každom súhlase vyjadruje hlavný odborník. Musí sa jednoznačne stanoviť individuálne, pretože je to pre toho človeka. Ja vám môžem zacitovať, nebudem citovať z celého, ale aby to bolo skutočne jasné: „Neudeliť súhlas s poskytnutím zdravotnej starostlivosti v inom členskom štáte EÚ možno len vtedy, ak sa taká istá alebo rovnaká efektívna liečba dá poskytnúť bez primeraného odkladu zmluvným poskytovateľom v národnom prostredí. Pri posudzovaní potrebnosti liečby príslušné inštitúcie musia brať do úvahy aktuálny zdravotný stav pacienta, stupeň bolesti, povahu pacientovho postihnutia, napr. že ho ochorenie obmedzuje aj vo vykonávaní pracovnej aktivity. Vždy to musí byť o tom konkrétnom človeku, pacientovi.“ Podľa Európskeho súdu sa pri posudzovaní primeranosti odkladu musí brať do úvahy aktuálny zdravotný stav aj stupeň jeho postihnutia. Skutočne nebudem čítať celý ten rozsudok, ale podstatné je, že toto my už v legislatíve máme zakotvené, takto je to už teraz a pokračujem: „Avšak nech bude lehota akákoľvek, vždy sa musí posudzovať individuálny stav pacienta. Vyžiadanú liečbu v cudzine hradí zdravotná poisťovňa po dôkladnom zvážení oprávnenosti požiadavky, pretože hospodári s verejnými prostriedkami a jej povinnosťou je hradiť liečbu v cudzine len v indikovaných prípadoch.“ Kritéria, ktoré zdravotnú poisťovňa oprávňujú k úhrade plánovanej zdravotnej starostlivosti poskytnutej v inom členskom štáte, sú, že musí ísť o liečbu z verejného zdravotného poistenia v Slovenskej republike, nie je ho možné liečiť v primeranej lehote a ja si stále myslím, že primeraný v tomto prípade je naozaj ľudský a je naozaj bližší k pacientovi, ako mu povedať, že nech si na tom akokoľvek, tu máme 12 mesiacov, požadovaná liečba sa na území našej republiky nevykonáva, boli vyčerpané všetky možnosti liečby na území našej republiky a neprišiel očakávaný zlepšený zdravotný stav tohto poistenca. Alebo poistenci z poistencov s bydliskom v inom členskom štáte chcú pokračovať v liečbe, ktorá začala v Slovenskej republike, v svojom mieste bydliska. Čiže skutočne hovoriť o tom, že primeraný je vágny, primeraný je dosť jasne stanovený a je determinovaný človekom a je potrebné, a podľa mňa práve naopak, tá unifikácia by mohla viesť práve k tomu, že toto nám z toho vypadne a znova sa vracia. My sme tu všetci preňho. Všetci sme pre pacienta a to sú jeho peniaze. A keď sme znova u tých peňazí, tak musím povedať, že jedna tá časť, tá línia, ktorou ste išli, ma skutočne prekvapila, a to navyšovanie, tretia tranža, navyšovanie platov lekárov. Musím povedať, že áno, všetci si to asi pamätáme, aj keď niektoré veci sa radi zabúdajú, ale musím povedať, že považujem to za absolútne neadekvátne, aj keď ja v prvej fáze, keď to spomenul vlastne prvý pán poslanec, som rozumela tomu zadaniu, že je nutné spomenúť jednu poisťovňu za každú cenu, aj keby sa jej nič netýkalo, a som to brala ako nešťastné premostenie. Vzhľadom na to, že aj druhý pán poslanec sa pripojil vlastne k tejto základnej otázke – a z čoho chcete platiť platy lekárov a prečo teraz navyšujete a kde na to sa vezme – tak som ostala taká zaskočená, pretože skutočne tu ide o zásadný prísľub, o váš zásadný prísľub, to memorandum podpísané premiérkou vašej vlády. Ja si nepamätám zásadné protesty proti jej, proti jej podpisu a tieto peniaze skutočne vieme, kde zoberieme. Môžete sa opýtať Lekárskeho odborového združenia, Asociácie nemocníc Slovenska, Asociácie fakultných nemocníc, ako vznikol tento návrh, lebo ak si všimnete, návrh nie je identický s návrhom, ktorý je v memorande. Mali sme dlhé rokovania, viete, mali sme k tomu aj mediálne výstupy, že v takejto fáze a ešte aj pri tej začiatočnej, pretože bolo to od počiatku, sme sa borili s tým, že tu boli obrovské sľuby ohľadne miest a boli tu obrovské výpočty ohľadne toho, z čoho sa tie peniaze dostanú, ale tie peniaze fyzicky sme nikde nenašli. V tejto chvíli my sme pristúpili k úplne opačnej strane a my sme najprv vyrokovali vlastne tak či s nemocnicami, ako s poisťovňou, kde sme skutočne, a nie je to pravda, to musím jasne povedať, že tieto prísľuby padli, nie je to pravda, že sa inak v tomto prípade pristupuje k štátnym a k iným nemocniciam. Takisto ako pri 50-miliónovej rezerve, všetci dostali, tak ako im patrí, štátny, neštátny, VÚC-karský, súkromný, pretože všade sú to naši lekári, všade sú to naše sestry, my prešetrujeme, ako prišlo k naloženiu s týmito prostriedkami. Tie platy navýšené boli. Či niekde v súlade so zákonom, alebo menej, to v tejto chvíli, viete dobre sami, že prebieha aj kontrolná akcia Najvyššieho kontrolného úradu, my žiadame, aby sme videli, že všetky tieto peniaze, ktoré išli, boli hlavne použité na to. Je fakt, že nestačili, pretože navýšenie platov bolo viac ako 65 mil., nie 50 a, bohužiaľ, úspory, ktoré boli plánované, úsporami zase až tak celkom evidentne neboli. Kde chceme na to vziať, pozrite si účtovné závierky poisťovní. Chceme na to vziať tam, kde poisťovne vzali predtým na to, aby mali na konci tohto roka viac ako 300 mil. v hotovosti na účtoch. Tie peniaze patria späť pacientom. V minulosti o viac ako 30 % boli krátené finančné objemy nemocniciam a my sme takisto dali prísľub, že v prípade aj tohto postupu rovnakým spôsobom budeme navyšovať všetkým, pretože sú to všetci naši lekári a sestry, a my vieme, že sa tým navyšuje. Reálne cenou práce sa navyšuje cena tohto výkonu, ktorý sa dáva tomu pacientovi. Takže práve preto je aj takto. To nie je len tak z brucha, že a teraz 2,1. My sme veľa počítali. Ten materiál, ktorý sme dali k dispozícii Lekárskemu odborovému združeniu, ktoré jasne hovorilo, že viete, ale nám niečo sľúbila vláda, my sme občania a teraz my, vždy keď sa vláda zmení, všetky tie sľuby padnú? Tu je nejaký dokument podpísaný. My sme hovorili, my teraz na to naozaj nemáme. Ten sľub nebol pokrytý. A kým sme sa dohodli na tom rozdelení na 2 roky, tak sme zároveň vyčlenili na to prostriedky a dali sme jasný na rokovaniach záväzok, že všetkým týmto zariadeniam, ktorých sa to týka, tieto peniaze pôjdu a nie sú to nové. Pôjdu späť, pretože v minulosti išli od nich do poisťovní. Takže tam sú tie reálne peniaze, a preto sme povedali, že tieto veci budú pokryté z verejného zdravotného poistenia, pretože tam tie peniaze z tých nemocníc sú. Napríklad, my sme teraz absolvovali, je to nielen podložené našimi štatistikami. Absolvovali sme napríklad audítorský pobyt vlastne, teda z denníka SME s audítorom v trnavskej nemocnici. Jasný záver je, že treba zmeniť koncepciu cenotvorby, že kroky, ktoré sú robené, sú dobre robené, a že skutočne, prečo táto nemocnica má problémy – a ona je taká štandardná –, je, že tá poisťovňa riadne neplatí skutočné náhrady, náklady. Takže my na jednej strane v našich nemocniciach znižujeme náklady – a vyjadrím sa aj k tomu, čo ste hovorili ohľadne zníženia tempa zadlženosti – ale na druhej strane žiadame, aby poisťovne nemali tie peniaze na účtoch, aby ich vrátili späť k tomu, komu patrí. Im patrí v tejto chvíli naozaj len ten správny fond. Aj o tom môžeme diskutovať, že tam tie sumy sú naozaj veľké. A v rámci solidarity to ani nie sú v Dôvere peniaze poistencov Dôvery, keďže tam prerozdeľujeme, to sú stále peniaze nás všetkých. Pokiaľ vy ste s tým spokojní, že peniaze, ktoré povinne odvádzate, ležia na účte poisťovne a nie sú za to liečení ľudia, chvalabohu, že nie my, ale raz my budeme za ich peniaze liečení, to môže byť. Čiže jasne hovorím, peniaze fyzicky v tých poisťovniach sú a tá cenotvorba nie je umelo navyšovaná, ona nie je v poriadku. My o tom rokujeme, meníme tú štruktúru, pretože nie je možné, aby sme stále dookola opakovali, že lebo sa v privatizácii, čo je pravda, a to zase musím povedať, že asi väčšina z vás pri tom bola, v privatizácii sa vybrali v danom, pod tou prizmou, že trh všetko vyrieši, nejaké hrozienka z toho a teraz to chýba nemocniciam. Ale je otázka, prečo je niečo hrozienko? Prečo? A to postupne zavádzame DRG, ale už teraz na tom pracujeme a upravujeme cenotvorbu aspoň tam, kde máme dosah v štátnej poisťovni, a správne ste povedali, že pevne veríme, že tie súkromné poisťovne ju budú nasledovať, lebo ich k tomu prostredie a pacienti a ich klienti dotlačia. Prečo nehradíme to, čo naozaj veci stoja? Veď ak je niečo hrozienko, znamená, že mu hradíme priveľa. Takže postupne meníme. Znižovali sme ceny zobrazovacích jednotiek. Zvyšujeme ceny hospitalizácii. Tie audity jasne dokázali to, čo je v nemocniciach poddimenzované, je tá ich základná činnosť – operovanie. Jednoducho tam musíme dávať. Musíme naozaj hradiť to, čo ten pacient reálne spotrebuje pri tejto činnosti. Keď som aj sa dotkla toho zadlžovania, ja musím povedať, že ja takisto poznám materiál vašich poradcov, pán poslanec, z HPI, ktorí veľmi krásne pracujú aj dokonca so slovenčinou, pretože vy ste povedali, čísla sú tu jasné, ktoré nádherne sedia, ale treba aj ich vlastný text čítať, pretože jedno je medziročný rast dlhu štátnych nemocníc a medziročný rast príjmov nemocníc všetkých. Vy ste spočítali nárast financií do všetkých nemocníc na Slovensku a porovnali ste ho s rastom dlhu štátnych nemocníc. Rada by som k tomu povedala len toľko, že v tých 103 mil. je aj tá päťdesiatka, nie je navyše, je v tom, ktorá išla a išla rovnomerne podľa podielu do všetkých nemocníc, ale zároveň tu sa nehovorí o tempe zadlžovania, ktoré skutočne znižujeme nákladmi, pretože znížilo sa to tempo, pričom tie platy nestáli 50, ale 67 mil., ale takisto vo všetkých nemocniciach. Takže musím jasne povedať, že napádanie tejto korektnosti tých údajov, pretože je to materiál, ktorý sme dávali do vlády, a za ním si stojíme. Pretože nemôžete porovnávať peniaze do všetkých nemocníc kontra dlh iba 16 nemocníc. Takže musím povedať, že informácia ministerstva zdravotníctva o vývoji dlhu v rezorte zdravotníctva hovorí o reálnej výške dlhu, o tom, že jeho tempo sa podarilo v roku 2012 znížiť v porovnaní s rokom 2011. Tieto údaje sú korektné. Vy porovnávate, tak ako som povedala, tieto dve neporovnateľné entity. Nemocnice mali v roku 2012 vyššie príjmy. Chvalabohu za ne. Mohli platiť viacej záväzkov. Bodaj by bolo tých príjmov najviac, pretože, ako som povedala, bolo jasne aj nezávislými audítormi dokázané, že to nie je v šafárení. Ten audit je určite v SME-čku k dispozícii a myslím, že to nepodozrievame z nejakých zavádzajúcich vecí. Ale jednoznačne s tým, že treba upraviť cenotvorbu, najmä v operačných, a to Všeobecná zdravotná poisťovňa už v druhom kole od začiatku pôsobenia robí a bude v tom pokračovať vo všetkých nemocniciach, nielen v štátnych. A zároveň si treba uvedomiť, že, znova zopakujem, na zvýšení príjmov malo veľký podiel rozpustenie tej rezervy 50 mil. Mala čiastočne kompenzovať mzdy lekárov. Tieto len v ústavnej zdravotnej starostlivosti vzrástli o 67 mil. Len lekárov je tých 67 mil. Čiže vy deklarujete zvýšenie príjmov o 103 mil. tak, že z týchto zvýšených príjmov šlo iba na krytie týchto zvýšených miezd 67. Musím povedať, že sami novinári, lebo sú stále také debaty, čo to teda vlastne porovnávame, či je porovnateľný rok 2011 a 2012? A ja zacitujem znova z denníka SME zo dňa 11. 5. 2013. Analytici v denníku SME skonštatovali, že: „Riaditelia nemocníc za vlády ministra Uhliarika v roku 2011 sa správali neštandardne a zvýšili záväzky nemocníc vzhľadom k tomu, že mali byť nemocnice oddlžené a transformované na akciové spoločnosti.“ Citát z denníka SME zo dňa 11. 5., kde sa hovorí o dlhoch nemocníc. Optimizmus ministerstva spochybňuje fakt, že aktuálne výsledky porovnáva s rokom 2011, v ktorom sa nemocnice správali netypicky. Vláda ich chcela zmeniť na akciovky, vopred ohlásila ich oddlženie. Ich riaditelia tak neriskovali, keď prudko zdvihli dlhy. Vlani už túto ambíciu nemali. Takto sa správali riaditelia nemocníc v rámci transformácie. Teraz sa pýtam, toto nie je taká organizovaná záležitosť, keď vezmeme 30 % z objemov, neurobíme zmeny, necháme riaditeľov sa zadlžiť a potom transformujeme na akciovky, lebo to ich všetkých zrazu vylieči? Áno, pýtajme sa, keď sa pýtame na to, že keď sa snažíme dostať príjmy akýmkoľvek spôsobom do zdravotníctva v tejto dobe, že keď takýmto spôsobom sme tie príjmy z nemocníc brali? Chcem sa opýtať, teda či naozaj aj toto nebolo účelom, aby potom, keď sa transformovali náhodou, keď krachnú, neboli naozaj lacné. Takže všetko má uhoľ pohľadu. Takže znova len by som si dovolila povedať dve také tie základné osi. Po prvé návrh platov lekárov bol dlho komunikovaný, bol komunikovaný, naopak, nie najprv požiadavka, ale skutočne tie prísľuby boli rozdelené tak, že sme si vzali za svoje, že zvládneme takýmto tempom znižovať vlastne záväzky po lehote splatnosti na záväzky v lehote splatnosti a že v súvislosti s úpravou reálnych cien v nemocniciach a v súvislosti s tým, že 300 mil. nemá čo ležať na účtoch poisťovní, ale patria späť tam, kde boli odňaté v rámci znižovania limitov, a to do nemocníc, a to do všetkých. Týmto znova hovorím, že áno, nebude mať dopad na, negatívny dopad len na štátny rozpočet, pretože bude to hradené práve zo zdrojov poisťovní. Tie peniaze tam fyzicky sú a bolo to odkomunikované a tieto rokovania sme viedli so všetkými zástupcami, ktorých sa to týkalo. Je to overiteľné. Takže nakoniec robili sme z nich výstupy, ale je možné, že pri tej pracovnej zaneprázdnenosti nemáte čas sledovať celý vývoj. Na druhej strane znova chcem povedať, že si stojíme za tým, že tempo zadlžovania sa naozaj zmenšuje napriek tomu, že tie platy navýšené boli. Takže myslím si, že tá cesta je skutočne správna. Vytýčili sme veľmi prísne kritériá a v jednom z komentárov sa hovorilo, že Zvolenská tlačí na riaditeľov. Áno, manažment je dôležitý, lebo, ako vidíte aj zo SME-čka, manažment môže aj rozhádzať, manažment môže hodne aj ušetriť. V tejto chvíli už sme skutočne napriek tomu, že situácia nie je dobrá, ale nebola dobrá dlhodobo, ale v tejto chvíli skutočne množstvo našich subjektov, to nie je pravda, že všetky štátne nemocnice sa topia v dlhoch. Idú hore. Máme nemocnice aj v pluse. Čo sa týka Sociálnej poisťovne, aj keď to nie je naozaj vec, ktorá nás trápi, trápi nás dlhodobo. Ale zostali už iba dva subjekty, ktoré riešime, ale sú problematické 20 rokov. Čiže skutočne sa nemocnice konsolidujú napriek tomu, že plnia záväzky. My plníme váš záväzok aj zo šesťdesiatdvojky o sestrách. A nie je to politická záležitosť, ako častokrát je podsúvané. Čakáme na rozhodnutie. Takže som presvedčená, že po prvé transpozícia smernice je vyčíslovaná úmyselne ako vyberanie, peniaze z nášho štátneho rozpočtu. Je to pre ľudí. Budú mať možnosť a budú dostávať všetci rovnako. Bohatí nebudú dostávať viacej za svoju liečbu, ale možnože teda uvoľnia priestor a to čakanie bude práve naopak, pravdepodobne nižšie. Nie je pravdou, v žiadnom opatrnom správaní a pod., toto, že už sme toto boli. Takže na druhej strane znova trvám na tom, páni poslanci, že záväzky áno, sú limitované tým, čo dokážeme. A my sme dohodli váš záväzok v určitých, povedzme si, splátkach, pretože sme nemocnicu po nemocnici prebrali či už s odborníkmi, takisto aj so zástupcami lekárov, ktorým ste to sľúbili. Rozložili sme to tak, že je to pre nás výzva, a sme presvedčení a idú konkrétne peniaze. My sme sa zaviazali na konkrétne navýšenia a tie peniaze nie sú v nejakých úsporách. Sú na účte. Sú to fyzické peniaze. A nie je to tá cesta, ideme cestou platby za to, čo patrí pacientovi, nie je to tá cesta, že tak zoberte nejakú sumu, ktorú niekam chcete dať, a dajte na platy. Ale plat je dlhodobý záväzok. Vy musíte vedieť, že ten zamestnávateľ svojou činnosťou každý mesiac na tie platy zarobí, nieže teraz, čo to chcete dať na účet, a kým bude, budeme platiť a potom prestaneme? Toto nie je náš spôsob. Takže stojím si absolútne za všetkými časťami tohto zákona a prosím, aby ste tak, ako ste, zakončili, vyžaduje si odbornú aj politickú diskusiu. Politickú máme z jednej časti za sebou. Skutočne prosím, dám k dispozícii podklady, z ktorých to treba naštudovať, prejdime aj k tej odbornej. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)