Čislák, Viliam, minister zdravotníctva SR (2014-11-10):
Ďakujem pekne za slovo. Vážená pani predsedajúca Národnej rady Slovenskej republiky, ctené poslankyne, ctení poslanci, budem sa snažiť byť stručný aby to netrvalo pol hodinu alebo hodinu, ako to bolo povedané. Začal by som nemocnicou v Piešťanoch. O nemocnici v Piešťanoch už bolo povedané dnes dosť, ale nezazneli tu dôležité fakty. A síce toho času tam prebieha šetrenie Generálnej prokuratúry, ÚVO a NKÚ. Ako už bolo povedané, pani ministerka odvolala minulý týždeň správnu radu piešťanskej nemocnice, konkrétne štyroch ľudí, ktorí sú v nej za štát. Ja v štvrtok som bol menovaný ministrom zdravotníctva a v piatok ráno som vymenoval správnu radu piešťanskej nemocnice, štyroch ľudí za štát, ktorí tam v pondelok začnú analyzovať situáciu. Čo sa týka cétečka ako takého, ako to tu zaznelo a bolo povedané, to cétečko ešte nebolo namontované, to znamená, tie peniaze, ešte ani jeden cent za to cétečko nešli. Preto je aj mojou snahou zistiť, aká je tam situácia a prečo takýto stav nastal. Samozrejme, neziskové organizácie, ktoré fungujú, môžeme kontrolovať, ktorých máme tridsaťšesť, iba takým spôsobom, že do správnej rady si nominujeme vlastných ľudí. Títo ľudia, samozrejme, sú nám za to zodpovední. Oni sami vedia, že sú aj právne zodpovední za ich konanie. Tak, samozrejme, do určitej miery, by som povedal, je smutné, že takáto situácia nastala, ale ešte raz opakujem, urobím všetko pre to, aby som zistil čo najskôr, ako je to možné, to, aby sme situácii zabránili. To je jedna vec. Samozrejme, nemocnice, ktoré sú pod našou gesciou ako fakultné nemocnice, ako univerzitné nemocnice, čo sa týka verejného obstarávania, majú priamo príkaz nám odoslať na súhlas, či môžu alebo nemôžu verejné obstarávanie realizovať. Tieto nemocnice, ktoré sú neziskové organizácie, samozrejme, tento pokyn nemajú a konajú na základe svojho rozhodnutia. No chcel by som povedať iný príklad. A to je príklad s jednou zo ziskových organizácií, nemocníc, ktoré sú v rámci Slovenska. Ako som povedal, je ich tridsaťšesť. A jedná sa o Nemocnicu s poliklinikou Kráľovský Chlmec. Ak dovolíte, prečítal by som tak text, ktorý bol podpísaný 28. 2. 2012 pánom poslancom, vtedajším pánom ministrom Uhliarikom, škoda, že tu nie je: „Na základe zmluvy o zlúčení zo dňa 28. 2. 2012 schválenej a podpísanej Ivanom Uhliarikom, ministrom zdravotníctva Slovenskej republiky, konajúc za štát došlo k zlúčeniu štátnej neziskovej organizácie s názvom Nemocnica s polikliniku Kráľovský Chlmec so súkromnou neziskovou organizáciou poskytujúcou všeobecne prospešné služby s názvom Nemocnica s poliklinikou Kráľovský Chlmec, kde sa nástupníckou organizáciou po zlúčení stala Nemocnica s poliklinikou, nezisková organizácia, Kráľovský Chlmec, na základe zániku štátnej neziskovej organizácie štát Slovenská republika disponuje len právami súvisiacimi s prioritným majetkom štátu, ktorý je vložený do neštátnej neziskovej organizácie vo výške 1,789 172 mil. eur.“ Tým chcem povedať toľko, že v tejto chvíli rozoberáme piešťanskú nemocnicu, ktorá je v štádiu šetrenia. A v tejto chvíli nevieme povedať, kde sa stala chyba alebo ako chyba nastala, ale ja dávam príklad, keď pán bývalý minister zdravotníctva podpísal papier, keď sa z neziskovej organizácie štátnej stala neštátna organizácia. Ďalej by som chcel pripomenúť, že pán exminister Uhliarik podpísal zmluvu zo zahraničnou firmou Sanaplasma, ktorá vlastne garantovala vývoz plazmy od slovenských pacientov alebo slovenských občanov do zahraničia bez toho, že by bola vnútorná kontrola, či tej plazmy na Slovensku je dosť alebo či je jej reálna potreba pre slovenských občanov dostatočná. Musím povedať, že bola to jedna z prvých vecí, ktorú som realizoval ako štátny tajomník ministerstva zdravotníctva a túto zmluvu som vypovedal. Téma cétečka. Chcem povedať, že pán minister Uhliarik v januári 2012 podpísal súhlas so začatím na kúpu CT prístroja vo Východoslovenskom onkologickom ústave v Košiciach. A teraz počúvajte tú cenu. Tá cena bola 1,5 mil. eur. Pritom to cétečko malo 64 sliceov, pričom súčasné, o ktorom sa bavíme v Piešťanoch, ich má 128. To znamená, svojou kvalitou bolo o polovičku menšie. Takže ja by som nerád predbiehal, a preto by som bol veľmi rád, aby sme dali ten čas a priestor tomu, aby sa tá kauza v Piešťanoch došetrila, pretože nie je ľahké porovnávať dve cétečká, pretože tá komparácia alebo tá kapacita tých cétečiek je niekedy veľmi zložitá. Takže ja by som povedal, že nechajme čas, aby sme tú kauzu vyšetrili. A ešte raz poviem, ja osobne dbám na to, aby správna rada, ktorú som vymenoval v piatok, čím skôr pre mňa pripravila analýzu. Dovoľte mi, aby som sa vyjadril ešte k určitým slovám, ktoré tu zazneli ohľadom zdravotného stavu obyvateľstva na Slovensku, eventuálne zdravotnej starostlivosti, aby som bol presnejší. Dvakrát tu zneli slová, že to je v úbohom stave a že nemocnice chátrajú a čo sme vlastne pre to urobili. Chcel by som povedať toľko, že v poslednej dobe sa nám podarilo zrealizovať, poviem príklad, minulú stredu sme schválili na vláde zákon o poplatkoch. Je to stav alebo situácia, ktorá tu nebola riešená niekoľko desiatok rokov. A je to veľmi citlivá téma, pretože, samozrejme, dotýka sa aj pacientov, dotýka sa aj lekárov. Ale urobili sme v tom poriadok, keď sme vlastne určité úkony dali k výkonom, ktoré súvisia so zdravotnou starostlivosťou, pretože považujeme za samozrejmé, že zdravotná starostlivosť bez toho, aby pacient bol pozvaný k lekárovi, bez toho, že by mu bol vypísaný recept alebo poukaz do kúpeľov, nemôže byť považovaná za kompletnú zdravotnú starostlivosť. To je jedna vec. Začali sme realizovať Rezidentský program, kde, samozrejme, dlhé roky, vieme, máme problém so všeobecnými lekármi, ktorých na jednej strane je málo a ktorí na druhej strane majú vysoký vek, takže za podpory eurofondov snažíme sa vyriešiť tento problém. Dneska už máme 150 študentov, ktorí končia vysokú školu a tento program napĺňajú. Týchto programov je viacej, samozrejme. Sú tam aj rozbehnuté aj väčšie projekty ako Unitár alebo Veľká nemocnica. Samozrejme, tých by som sa teraz nechcel dotýkať. Čo sa týka ekonomiky, ktorá tu takisto zaznela, toho, ako sa hospodári v nemocnici. No iste, problém zdravotníctva nevznikol ani teraz, ani včera. Dvadsaťpäť rokov tu zdravotníctvo nejakým spôsobom funguje. Pokiaľ je to možné, každé štyri roky jeho filozofia sa úplne mení. A myslím si, že najviac, čo sa týka nejakej filozofickej zmeny alebo prístupu, hlavne tá zmena nastala v rokoch 2004 a 2005, keď sa zdalo alebo filozofiou bolo, že trh všetko vyrieši. No zdá sa, že v zdravotníctve to tak nie je. A ja si myslím, že práve teraz je tá doba, keď nás, povedal by som, tie nedostatky dobiehajú a keď vlastne asi najviac trpíme, čo sa týka tých financií. Ale chcem povedať, že naše nemocnice, a teda tých sedemnásť nemocníc, ktoré sú pod gesciou ministerstva zdravotníctva, priemerne znížilo dlh nemocníc medziročne o 50 mil. eur, takisto zvýšila sa efektívnosť a výkonnosť v jednotlivých nemocniciach o 10 %, čo sa týka výkonov a preplácania zo zdravotných poisťovní, takisto znížili sme náklady, čo sa týka liekov a čo sa týka aj zdravotníckej techniky. Takže toľko by som povedal. A ešte raz opakujem, veľmi ma to zaujíma, ako to v Piešťanoch prebiehalo. A som na to zvedavý, ale ja si myslím, že pokiaľ nemáme záver žiadneho šetrenia, tak nemôžeme zatiaľ vyriecť žiadny ortieľ. Ďakujem pekne za pozornosť.