Viskupič, Marián, poslanec NR SR (2021-06-23):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážený pán predsedajúci, ctené kolegyne, kolegovia, chcem veľmi podporiť návrh, predložený návrh zákona o poskytovaní služieb starostlivosti o deti v detských skupinách, ktoré predložili poslanecké kolegyne. Návrh rieši situácie, kde objektívne nie je dostatok miest v škôlkach a zároveň ale vytvára aj určitú konkurenciu. Môže totiž poukázať na pozitívnu konkurenciu, môže totiž poukázať na špecifické situácie, keď obec nerobí maximum možného a zároveň, síce tu pána poslanca Tarabu nevidím, ale moje vystúpenie bude trošku reakciou aj na jeho otázky položené. Ministerstvo školstva robí všetko pre to, aby bolo čo najviac detí v škôlkach. To je úplne jasné. Aktuálne najvýznamnejšou zmenou je teda povinné predprimárne vzdelávanie. Zároveň ministerstvo podporuje vznik každej novej triedy desaťtisíceurovou dotáciou na vybavenie triedy a takisto do konca roka prepláca aj mzdové náklady pre dve pani učiteľky dodatočné, keď sa teda vytvorí jedna dodatočná trieda. Následne je už potom od nového roka financovanie vždy zabezpečené zvýšením príjmov z podielových daní. Samotné škôlky však zriaďujú obce a je to pre všetkých starostov veľká výzva. Pre tých, čo robia možné i nemožné, aby dostali do škôlky nejaké deti, a dali tak šancu na rozvoj svojej obce a, samozrejme, ešte viac pre tých, ktorí naopak bojujú s nedostatkom miesta a objektívne nedokážu prijať všetky deti. Veľké uznanie patrí všetkých starostom, ktorí robia maximum pre deti. Deti sú budúcnosť Slovenska a ešte viac platí, že deti sú budúcnosť obcí. Čím lepšie podmienky im vytvoríme, tým lepšia bude budúcnosť, a tým znesiteľnejšia bude aj naša vlastná staroba. Obec bez detí, obec bez škôlky a školy je odsúdená na postupný zánik. A len pre dokreslenie, okrem Bratislavského samosprávneho kraja všetky ostatné kraje postupne strácajú populáciu a tento trend sa bude stále zhoršovať a budeme starnúť. O to viac však je prekvapivé, že existujú aj obce, ktoré nechcú do škôlky prijať všetky deti, ktoré majú záujem. Majú priestorové možnosti na vytvorenie dodatočnej triedy, majú možnosť preplatenia nákladov a nechcú. Budem konkrétny, aj keď nepoviem tú konkrétnu obec, ktorej príklad budem spomínať. Obec postavila novú trojtriednu škôlku, čo je, samozrejme, dobrý počin a obci patrí, samozrejme, vďaka, kde presunie existujúce tri triedy z pôvodných priestorov základnej školy, kde teda boli doteraz. Zároveň v pôvodných priestoroch by však mohla byť a môže byť vytvorená jedna dodatočná trieda, teda v prípade tej obce štvrtá, priestor je plne funkčný, koniec koncov deti v týchto priestoroch, to bolo v základnej škole, fungovali viacero rokov. Čiže v obci sú deti, ktoré sa doteraz nevedeli dostať do škôlky. Objektívne je v obci k dispozícii vhodne pripravený priestor, pani riaditeľka školy je za, Rada školy je za. Javí sa, že nič sa nebráni, deti by sa mohli, nič, nič nevadí, deti by mohli prísť do škôlky všetky, obec by po rokoch tak prvýkrát dokázala zabezpečiť miesto v škôlke pre všetky deti. Ale pani starostka je proti a dokonca aj väčšina zastupiteľstva je proti. Ja nedokážem pochopiť, prečo teda nechce pani starostka a časť zastupiteľstva urobiť maximum pre svojich občanov, pre deti a pre ich rodičov. Áno, tým magickým zaklínadlom by mali byť občania obce. Veď starosta by mal prirodzene robiť maximum pre občanov obce, no ale asi je ešte ďaleko do volieb. Konanie pani starostky je v tomto prípade nepochopiteľné ešte o to viac, že viac detí v škôlke znamená viac príjmov z podielových daní a navyše v rozdeľovacom kritériu podielových daní, v tom, čo sa týka vzdelávania, to ide na počet hláv, na počet detí v škôlkach alebo teda v školských zariadeniach, nie na trvalý pobyt. Teda starosta s priestorovými možnosťami môže prijať aj „cudzie deti“ bez toho, aby na tom tratil. Práve naopak, efektívne fungujúca a väčšia škôlka generuje viac zdrojov a zabezpečuje ďalší rozvoj obce. To isté, samozrejme, platí aj následne, keď sa teda, predpokladajme, tie deti vedia presunúť do základnej školy v obci. Namiesto toho je daná obec v situácii, kedy rodičia detí, ktoré sa teda do škôlky nedostali, musia hľadať miesto v okolitých dedinách či dokonca v Trnave. Aj to je paradox, že veľké mesto má záujem a dokáže prijať „cudzie deti“ a daná obec môže, ale nechce prijať ani vlastné deti. Ak sa všetky deti dostanú do škôlky, bude pre nich vytvorené najlepšie možné výchovné prostredie. Matka môže nastúpiť do práce, čo zasa, myslím, všetci vnímame, vie veľmi zlepšiť finančnú situáciu každej mladej rodiny. Všetci vnímame, ako veľmi vie pomôcť mladej rodine druhý príjem. Veď práve mladé rodiny patria medzi sociálne najohrozenejšie skupiny obyvateľstva. A to, samozrejme, sú ešte matky samoživiteľky, pre ktoré nemožnosť dať dieťa do školy je neriešiteľnou situáciou, životnou situáciou, ako aj spomínala pani poslankyňa predkladateľka. No, práve vytvorenie týchto detských skupín môže byť liekom i na takéto veľmi zvláštne, smutné a ja pevne verím, dúfam, že zriedkavé prípady. Ale teda, bohužiaľ, sú a som veľmi rád za predložený zákon a má našu plnú podporu. Ďakujem pekne za pozornosť.