M. Fronc, poslanec: (2006-12-05):
V tejto chvíli, v tejto situácii, keď rodičia a verejnosť očakávame, že vláda urobí ďalšie kroky na zlepšenie celého školského systému, sa, žiaľ, začína diať presne opak. Namiesto toho, aby teraz po reforme financovania a po reforme kompetencií a presunutia kompetencií na samosprávu ministerstvo školstva sa sústredilo na to najdôležitejšie, čo učitelia, rodičia a žiaci nakoniec očakávajú – na realizáciu reformy vzdelávania a obsahu, namiesto toho, aby sa ministerstvo školstva intenzívne venovalo príprave nového školského zákona a ktorý si potom celkom iste vyžiada aj niektoré úpravy vo financovaní, ste sa, pán minister, vybrali presne opačným smerom. V tomto kontexte vnímam aj to, čo chcete riešiť novelou zákona o financovaní regionálnych škôl a školských zariadení. Vy ste nepripravili systémové a vecné riešenie problému s financovaním neštátnych zariadení, nepripravili ste riešenie, ktoré bude dobré pre učiteľov, žiakov, ale aj pre samosprávy. Pripravili ste riešenie, ktoré je výhodné pre ministra školstva, zbavujete sa totiž  zodpovednosti za súkromné a cirkevné školské zariadenia a hádžete zodpovednosť za ďalšiu existenciu nášho súkromného školstva na samosprávu. Navyše, zatiaľ sa zbavujete školských zariadení aj bez toho, aby ste samospráve pridelili na to čo i len korunu. Ostáva len dúfať, že lobing samosprávy, ktorý nebol úspešný u vás, bude úspešný u pána premiéra. Presun zodpovednosti za neštátne školské zariadenia vážnym spôsobom zlikviduje konkurenčné prostredie, čo znamená znížiť aj kvalitu. A čo považujem za mimoriadne nezodpovedné, pán minister, to je doslova, čo sa mi zdá až neľudské, je hazardovanie so starostlivosťou o hendikepované deti. Vnímam túto novelu zákona o financovaní škôl a školských zariadení ako horúci zemiak, ktorý ste si tesne po nástupe nie celkom pripravený vyrobili a teraz ho hádžete na samosprávu. A keď si prejdem túto novelu aj s predloženými pozmeňujúcimi návrhmi, môžem akurát znova konštatovať, čo nerád počúvate, ale čo tak pociťujú aj predstavitelia neštátneho školstva. Vláda pána premiéra Roberta Fica sa chystá zlikvidovať a znárodniť súkromné a cirkevné školstvo. Tie zariadenia, ktoré vznikli doteraz, finančne podriadite konkurenčnému zriaďovateľovi. Samosprávy pritom nemôžete nijako nútiť, aby financovali svoju konkurenciu. Na čo chcem však dôrazne upozorniť je skutočnosť, že žiadne nové súkromné či cirkevné zariadenia nám v budúcich rokoch pravdepodobne nevzniknú, hoci bude nato dopyt u rodičov. Tu nejde len o to, že samospráva nebude mať nato peniaze, ale ani nebude mať dôvod, aby ako zriaďovateľ dala súhlas na vznik svojej konkurencii. Aby som to objasnil, uvediem príklad. Obec má svoju materskú škôlku a v tejto obci sa súčasne nachádza súkromná škola. Jej vedenie spolu s rodičmi sa dohodne, že by bolo dobré, keby pri tejto  súkromnej škole existovala aj súkromná materská škôlka, aby tak deti mali ľahší priamy bezprostredný nástup do tejto školy. Povolenie na vznik tejto súkromnej škôlky však musí dať obec, ktorá pritom má svoju vlastnú obecnú materskú škôlku. Pýtam sa, prečo by mala obec dať súhlas na vznik konkurencie, keď tak navyše môže prísť v tej obecnej škôlke o deti a ešte aj bude musieť podľa tohto návrhu zákona platiť túto súkromnú škôlku z obecného rozpočtu! Likvidácia konkurencie, to je výsledok tohto návrhu. A s vážnymi obavami počúvam aj o pripravovaných zmenách, ktoré sa chystáte, pán minister, urobiť v prípade súkromných vysokých škôl, ale o tom až nabudúce. V každom prípade to svedčí o jednom, že ste sa skutočne rozhodli tvrdo bojovať proti neštátnym školám. Len naozaj nerozumiem, prečo sa o to snažíte a vyvolávate istým spôsobom nenávisť voči tým učiteľom, ktorí učia v týchto neštátnych školských zariadeniach. Ten, kto sa dnes rozhodne podnikať v školstve to nerobí preto, že sa z neho stane ťažký milionár, väčšinou to ľudia robia z entuziazmu, pretože majú chuť učiť trochu inak. A čo je pre mňa pohoršujúce, týmto prístupom doslova rozdeľujete spoločnosť na tých, ktorí svoje deti dávajú do súkromných a cirkevných školských zariadení a škôl a na tých ostatných. Ak dane v tejto krajine platia všetci rodičia rovnako bez ohľadu na to, akú školu si pre svoje dieťa vyberú, tak si myslím, že aj prístup by mal byť rovnaký k obecným, štátnym, cirkevným a súkromným školským zariadeniam. A návrh zákona, ktorý ste predložili, sa mi zdá byť v istých pohľadoch aj trochu neľudský. Medzi neštátnymi školskými zariadeniami, ktoré by mali prísť o peniaze od štátu, sú totiž aj špeciálno-pedagogické centrá, ktoré zabezpečujú starostlivosť o hendikepované deti. A rovnako je ohrozená aj starostlivosť o takéto deti v materských škôlkach. Je to nákladná starostlivosť, pričom často ide o deti zo sociálne znevýhodneného prostredia, takže súkromné inštitúcie zato často nevyberajú peniaze. Špeciálno-pedagogické centrá majú nadregionálnu pôsobnosť, takže ich financovanie prostredníctvom obce by bolo pre nich katastrofou a skutočne by to ohrozilo starostlivosť o možno tisícky detí. Mrzí ma, že v gestorskom výbore sa zo strany koalície hendikepované deti nestretli s porozumením a nepodporila koalícia návrh z opozície, aby boli tieto centrá z pôsobnosti zákona vyňaté. Napokon tento návrh prešiel vo výbore pre ľudské práva, národnostné menšiny. Chcem veriť, že získa podporu aj tu v pléne. Zároveň však musím upozorniť na ďalšiu skutočnosť, na ktorú v rezorte asi zabudli. Medzi neštátnymi zariadeniami, ktoré sa starajú o hendikepované deti sú totiž aj špeciálne materské škôlky. Ja by som rád teraz odcitoval z listu, ktorý som dostal zo Súkromnej materskej školy v Prešove, kde sa starajú o deti veľmi ťažko postihnuté, deti postihnuté autizmom. Píše sa tu: „Uplatnenie týchto parametrov, ako navrhujete, uvedenej novely zákona znamená výrazné zhoršenie výchovno-vzdelávacieho procesu a prepúšťanie. V našom regióne Prešov a okolie nejestvuje špeciálna materská škola ani štátna, ani neštátna, ktorá by sa o tieto deti postarala. To bola motivácia, kvôli ktorej sme vznikli, sami máme autistického syna a vieme, čo zažívajú rodičia autistických detí, keď ich dajú do bežnej škôlky, lebo im často tie deti nerozumejú kvôli svojej poruche sociálneho videnia sveta, nevedia sa brániť, primerane nekomunikujú. A nakoniec, pedagóg pri veľkom počte detí nemôže tieto autistické deti chrániť.“ Keby dostali 85 % z príjmu, keby ho dostali, znamená to výpadok v tejto špeciálnej materskej škôlke 42-tis., za rok je to pol milióna, znamená to prepustenie dvoch špeciálnych pedagógov, pritom, ako mi tu píšu, „nevyberáme školné a ani nebudeme vyberať, lebo rodičia autistických detí majú beztak ťažkú sociálnu situáciu. Jeden z nich zvyčajne nepracuje, lebo sa naplno stará o dieťa a navyše 42-tis. ročne predstavuje sumu, ktorá nesmierne prevyšuje akékoľvek mysliteľné školné“. To je z listu, ktorý som dostal, aby sme si uvedomili, ako to vyzerá. Vážený pán minister, toto asi budú aj dopady tejto novely. Aj tu v pléne, aj vo výbore sme vás poslanci niekoľkokrát žiadali, aby ste stiahli návrh zákona a prepracovali ho. Tento návrh nerieši problém financovania neštátnych zariadení a vyrába nový vážny a ťažký problém pre učiteľov, rodičov a deti, ktoré navštevujú neštátne školské zariadenia. Ohrozuje konkurenciu, a tým znižuje kvalitu. Skutočne si myslím, že existuje aj iný spôsob riešenia problému, ale to v prvom rade znamená, že osobne budete ochotný zobrať na seba zodpovednosť za rozhodovanie pri zaraďovaní a vyraďovaní školských zariadení a s potrebnou novelou zákona, ktorá by zvýšila vašu kompetenciu sme viackrát povedali, nemáme problém. Rokujte, prosím, s predstaviteľmi neštátnych základných umeleckých škôl, s predstaviteľmi neštátnych zariadení, samosprávou. A ako opozícia vám hovorím, radi vám pomôžeme pri hľadaní dobrého riešenia a uvidíte, že vám z toho následne vyplynie aj riešenie pre neštátne zariadenia, ktoré bude dobré nielen pre ministerstvo, ale aj pre deti a učiteľov, ktorí chodia do týchto školských zariadení. Suma, ktorá sa vám ročne zvyšuje vo výdavkoch na neštátne zariadenia pri 50-miliardovom rozpočte robí asi 2 promile a neohrozuje rozpočet ministerstva školstva ani chod škôl. A čo by ste si mali navyše uvedomiť, nedávate tieto peniaze na nejaké pofiderné súkromné  účely, vy ich dávate prostredníctvom detí učiteľom, ktorí sa venujú týmto deťom. Vzhľadom nato, čo som povedal, mám, pán predsedajúci, procedurálny návrh, nepokračovať v rokovaní o predmetnom návrhu zákona. Ďakujem. (Potlesk.)