M. Damborská, poslankyňa: (2009-12-09):
Na formovanie, ako iste všetci dobre vieme, osobnosti žiaka aj v oblasti vlastenectva a výchovy k národným a kresťanským tradíciám vo veľkej miere vplývajú okrem rodiny a školy aj nasledovné subjekty, ako sú médiá, rozhlas, televízia, noviny a tak ďalej, reklamy, upútavky, kultúrne ustanovizne, múzeá, divadlá, galérie, cirkvi, náboženské spoločnosti a tak ďalej. Pritom pri mnohých subjektoch vnímame ich pozitívnu, ale aj negatívnu úlohu pri formovaní vzťahu k vlasti, k národu a kresťanským tradíciám. A preto súčasťou výchovy k vlastenectvu je aj rozvíjanie schopností žiakov hodnotiť a kriticky vnímať obsah mediálnych produktov. Úcta k vlasti, k národu, ku kultúrnym hodnotám nie je výsadou, doménou len niektorých predmetov v škole, aj keď na strane druhej humanitné predmety majú k tejto problematike bližšie, napr. prostredníctvom vlastivedy, národných dejín, slovenskej literatúry ap., ale je ju aj možné rozvíjať na všetkých predmetoch tak, aby žiaci nenásilným spôsobom získali základné schopnosti vnímať a rozvíjať hodnoty. Naša slovenská identita je príliš podceňovaná a zanedbávaná. Vidíme to aj tu, ako sa sami podceňujeme. Ak si vezmete príklad z Francúzov, uvidíte, že tí sú až príliš namyslení na svoj pôvod. Nám Slovákom, ako aj iným Slovanom je uberané sebavedomie, pretože všetci nám hovoria, že máme nudnú históriu, nie sme samostatní a tak ďalej. Ostatné národy si cenia svoj pôvod a všetky dejiny, ktoré sa odohrali. Hrozilo by niečo Európe, ak by sa Slovania spojili a prezentovali by svoje názory a záujmy celému svetu? Jeden arabský cestovateľ raz na prelome 5. a 6. storočia napísal: „Slovania sú najmocnejší národ. Keby sa spojili, nebolo by na Zemi sily, ktorá by ich zastavila.“ Ak si pozriete na internete veľkú mapu, môžete vidieť obrovské územie, ktoré zaberajú len v Európe slovanské národy. O čo tu ide? Je skvelá taktika západnej Európy potlačiť našu hrdosť na to, že sme v Európe najsilnejší a najpočetnejší národ. Preto by sme sa mali viac vzdelávať o našej vlastnej histórii a prestať sa tak únavne zaujímať o iné dejiny a iné krajiny, ktoré sú možno o pár rokov popredu v ekonomike ako my, ale nie v myslení. Mentalita Slovanov je odlišná od mentality iných štátov. Tak ako iné štáty môžu byť hrdé na svoje dejiny, môžeme byť aj my hrdí, pretože sme neboli agresívny národ. A na svete sa taký národ len tak ľahko nenájde. Povedomie Slovanov sa zmenšuje, pretože sa už v školách učí viac o Západe než o nás. Ale kde je chyba? Táto vláda si stanovila za cieľ zvýšiť hrdosť Slovákov, uvidíme, či sa jej to podarí. Neznamená to, že ak sme boli pod Maďarmi 900 rokov, že sme o niečo menej. Práve ten dlhší čas sme si dokázali zachovať svoju vlastnú identitu, dokonca Maďari sa od nás mnoho naučili aj ohľadom poľnohospodárstva a nielen toho. Ak si v dnešnej dobe uvedomíte, čo sa deje proti Slovanom, tak je toho dosť, najznámejšie bombardovanie Juhoslávie v roku 1999 štátmi NATO, bývalý juhoslovanský štát, Juhoslávia bola pred zopár rokmi pre západ obrovským sústom a takto sa im to aj podarilo. Samozrejme, tieto štáty sa tam zas nemali nejako najlepšie, ale rozhodne o ľudí im nešlo, skôr tu vidíme mocenské záujmy a rozširovanie svojho vplyvu tam, kde ho ešte USA a Západ nemali. Ďalej je to Srbsko. Srbi sú taktiež Slovania. Vyhlásením samostatného štátu stratilo Srbsko provinciu Kosovo, kde boli obrovské náleziská drahých kovov, ako je zlato. USA si tu dnes stavia svoje základne a kontroluje túto provinciu. Podobne sa ako v Kosove deje aj v Macedónsku. Je to tak tiež slovanský štát, kde Albánci si chcú vytvárať svoj vlastný štát. Ďalšie slovanské štáty sú Bielorusko, Bosna, Hercegovina, Bulharsko, Čierna Hora, Česko, Chorvátsko, Poľsko, Rusko, Slovensko, Slovinsko, Srbsko, Ukrajina. Takže naozaj nás je velikánska sila. Vážení, nemôže predsa nikomu a možno ani pánovi Hrušovskému, ani iným vadiť ak v školách na začiatku vyučovacieho týždňa odznie slovenská hymna, a nemôže nikomu vadiť ani to, ak národné symboly budú umiestnené v triedach na dôstojnom mieste. Taktiež mám príbuzných v Kanade. Budem reagovať na pani Kramplovú. V školách začiatok vyučovacieho dňa symbolizuje štátna hymna, kto chce, spieva, kto nechce, nespieva, ale pokiaľ sú žiaci v pohybe, zastanú a vzdajú tomuto národnému symbolu patričnú úctu. Pozrime sa na Chorvátsko, nemusíme ísť vôbec ďaleko. V Chorvátsku svadobný sprievod vedie mladík, prvý družba, ktorý na niekoľkometrovej žrdi nesie chorvátsku zástavu a vedie svadobný sprievod k svadobným obradom. Vážení, je to krásne a je to veľmi dojímavé. Som presvedčená, že zákon, ktorý by pozdvihol národné vlastenectvo v našom štáte, mal byť už veľmi dávno prijatý. Nemalú časť svojho pracovného života som strávila ako vychovávateľka v rôznych typoch, stupňoch škôl. Bola som vždy smutná, keď pedagógovia nacvičovali so žiakmi programy k určitým výročiam a predbiehali sa v tom, ktorá skupina detí zatancuje lepšie country tanec či hip-hopový tanec na text a hudbu cudzej kultúry. Pritom však deti často nevedeli, čo a o čom vlastne spievajú. Milé kolegyne, kolegovia poslanci, áno aj to treba, ale je smutné, keď vychovávame deti k úcte k cudzej kultúre a našu vlastnú kultúru zanedbávame. Ja osobne veľmi vítam návrh zákona na podporu vlastenectva predložený pánom Jánom Slotom a pánom Rafajom. Je najvyšší čas na jeho realizáciu a uvedenie do života. Ďakujem vám za pozornosť.