B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-05-25):
L. Polka, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán generálny prokurátor, vážené kolegyne, kolegovia, dámy a páni, myslím, že by sme sa mohli pomaly oslovovať už aj po mene. A chcel by som poprosiť pán Cupera, keby sa presunul do radu opozície, aby bolo rovnovážne zastúpenie koalície a opozície, pretože sú tu niekoľkí... (Reakcie z pléna.) Mýliš ma. Chcel som totižto poprosiť vážených zostávajúcich niekoľko členov koalície, keby tlmočili pozdrav tuto hlavne členom tých dvoch neprítomných radov, význam pojmu optimalizácia, ktorý sme tu niekedy schválili. Som rád, že pán generálny prokurátor tento problém načal, otvoril a potvrdil, pretože to, čo sa tu volalo vznešene optimalizácia, je výsmech práce stoviek, možno tisícke sudcov, ktorí dnes sedia na zrušených súdoch, konkrétne na súde v Malackách, kde predseda, skutočne chudák nevie, čo je, pretože občania k nemu chodia, súd funguje ako detašované pracovisko a budúce archívne pracovisko. Ale, viete, niekomu v Rohožníku vysvetľovať, že súd, ktorý stojí v novej modernizovanej budove za niekoľko desiatok miliónov v Malackách, už nie je súdom v Malackách, ale súdom v Bratislave IV, ale koná sa súd potom v budove v Malackách, ale nie na Okresnom súde v Malackách, ale na štvorke. Myslím si, že Záhorčania to zvládnu. Ale myslia si svoje o nás, predovšetkým o nás, lebo my sme boli tí finalisti, ktorí dobehli do cieľa beh, ktorý odštartoval pán minister. No, viete, ono je to ťažké vysvetľovať, vy máte mítingy také, by som povedal, jednofarebné. Ja chodím na také viacfarebné mítingy a tam sa to veľmi ťažko vysvetľuje „nie my, to oni“. V roku 1999 sme tiež kričali to „nie my, to oni“ alebo bolo počuť „to nie my, to oni“. A dnes je to fifti-fifti. Pokiaľ ide o obžalovaných, ešte vedieme my, bývalí, na body, ale myslím si, že sa to o chvíľu dorovná. Plne podporujem návrh uznesenia, ktorý tu odznel a ktorý sa objavil aj v správe, pokiaľ ide o zvýšenie počtu prokurátorov. Ja priznávam istý taký vnútorný vzťah k prokuratúre, pretože som bol štipendistom Generálnej prokuratúry, pôsobil som krátko v orgánoch vojenskej prokuratúry. Takže nie je div, že človek ich veľmi pozorne počúva a sleduje aj ich potreby. Predo mnou povedali predrečníci, že niekoľko rokov sa nezvýšili stavy, počty, a pritom sa prokuratúra dnes pre mnohých ľudí stáva spoločne s Kanceláriou prezidenta a s Kanceláriou ombudsmana takým posledným útočišťom, kde hľadajú nápravu pred spôsobmi a správaním sa mocenských štruktúr, ktoré v tomto štáte vládnu. Pri prerokovaní správy o Slovenskej informačnej službe sme narazili na jeden vážny problém. Niekoľko stoviek príslušníkov SIS snorí, pátra a zisťuje, píše, odovzdáva správy. A mám taký pocit, že nielenže ich hádžu do koša, ale sa z nich aj smejú funkcionári, rezorty, ktoré dokonca sú zo zákona povinné s nimi kooperovať na podnety z oblasti verejného obstarávania. U nás sa tomu hovorilo medzi študentmi, že dávajú cesnakový salám, myslím, to sa asi pamätáš. No je skutočne neuveriteľné, aby jeden štátny orgán upozornil druhý, že  tam sa pácha trestná činnosť alebo sú podmienky na páchanie trestnej činnosti, alebo sa ignoruje zákon, postupuje sa extra legem a ministerstvo sa usmieva a hovorí o tom, že zákon nebol porušený. Akurát desiatky a stovky miliónov sa valia do rozličných stavieb z pomedzia alebo z pohraničia, ako chcete, konkrétne z Kysúc, kde sa vybudovalo niekoľko mohutných, impozantných stavieb nie socializmu, ale raného kapitalizmu alebo raného slovakizmu v čase, keď sa obidva štáty usilovali o vstup do Európskej únie. A to, samozrejme, išlo smerom až po Čunovo, či čo to tu je dolu v týchto končinách, ktoré stále ešte celkom dobre nepoznám. Keď sme vybudovali tieto opevnenia, tak sme vstúpili do Európskej únie. A čuduj sa svete, nevieme teraz, čo s tým robiť. Je nám to málo, tak ideme budovať nové opevnenia takmer za 2 mld. korún na ukrajinskú hranicu, nie som odborník na túto problematiku, ale pri Juščenkovom tempe Ukrajina bude stáť na prahu Európskej únie a v NATO behom niekoľkých rokov, už pre nič iného, len kvôli veľkému susedovi a kvôli veľkému trhu. Ale to je vcelku logické. Čo sa potom stane s tými 2 mld., tými vybudovanými opevneniami, pozorovateľňami, ubytovňami, bytmi a tankami, a neviem, čo všetko sa tam má nakupovať za tie 2 mld., to je záhadou. A nikto vám na to nechce odpovedať. Ale v rámci verejného obstarávania tento rezort napriek upozorneniam zo SIS, z prokuratúry, z Úradu verejného obstarávania zadá priamym zadaním objednávku na 320 mil. Úrad ju zruší a opakovane ju s tou istou firmou, za tých istých podmienok obnovia. No tak, dámy a páni, v akom štáte to žijeme? Ja skutočne chcem oceniť prácu orgánov predovšetkým vojenskej prokuratúry, keď sme narazili na problém nelegálneho odposluchu, ako razantne do toho vstúpili aj za cenu osobných, by som povedal, príkorí, zosmiešňovania či už zo strany médií alebo zo strany niektorých štruktúr, ktoré sú povinné zo zákona, a to dvakrát zdôrazňujem, s nimi spolupracovať. Ešte jedna taká poznámka, napr. otázka poslaneckých prieskumov. Viete, mne je už trápne a smiešne zúčastňovať sa poslaneckých prieskumov, na ktorých prijmeme záver a odpoveďou nám je stanovisko hovorkyne, ktorá povie, že to nie je tak, ako tam nejakí poslanci čosi zistili, že to je úplne ináč. Ak nezačne Národná rada využívať svoje páky v podobe Generálnej prokuratúry, v podobe NKÚ, v podobe ďalších inštitúcií, ktoré tu majú oprávnenie konať, tak radšej na to zabudnime a seďme tu alebo sa začnime venovať voľbám. V tejto súvislosti skutočne si zasluhuje obdiv nemecký kancelár, ktorý po tvrdej porážke a po takej situácii, ako sa vyvinula v Nemeckej spolkovej republike avizuje predčasné voľby. Toto a toto v tých správach signalizuje skutočne potrebu asi predčasných volieb, lebo ináč to asi nebude možné. Je v príprave zákon o Slovenskej informačnej službe a môžem vopred sľúbiť, že budeme robiť všetko preto, aby sme dostali zákonnú povinnosť, aby sa orgány, ktoré získajú podnet zo Slovenskej informačnej služby, tým podnetom zaoberali a vyvodili z neho príslušné závery či už v podobe trestného oznámenia alebo v podobe nejakej sebareflexie, ako je napr. tu neznámy pojem odstúpenie ministra, ktorého úradníci spôsobia kiks. V Indii padne vlak a minister odstúpi. Tu skrachuje reforma a minister sa usmieva „no a čo“. Nerozumiem tomu, priznám sa. Hovorilo sa tomu všeobecný dozor. Chcel by som apelovať na pána generálneho prokurátora, neviem, či už nie som pojmom niekde v inom čase, aby sa tento pojem vžil, aby ste sa opäť vy stali pánmi situácie. Niekedy v sedemdesiatych rokoch som ako učiteľ z Vysokej školy ZNB bývalej prišiel z nejakých dôvodov na Obvodné oddelenie Verejnej bezpečnosti v Turčianskych Tepliciach. Našiel som tam asi 21 príslušníkov v úplnom strese, v hrôze, v panike a stála služba ma varovala, aby som radšej niekde zmizol, lebo že je tam prokurátorka Okresnej prokuratúry v Martine. Je, samozrejme, vecou aj osobného postoja k prístupu prokurátorov k tejto svojej práci, pretože dostal som niekoľko ako advokát pozoruhodných uznesení orgánov prokuratúry, už sme s pánom generálnym prokurátorom na tú tému debatovali, treba skutočne ísť novou metódou získavania kádrov, osôb, tak aby práca na prokuratúre bola cťou a poslaním prokurátora, nie zamestnaním, ktoré si vybaví za 8 či koľko hodín pracovnej doby, a ide po svojom. Chcel by som vysoko oceniť register trestov. Možno ste viacerí mali osobnú skúsenosť, prijali sme zákony, že pomaly aj na vybavenie občianskeho preukazu potrebujete register trestov, dokonca odpis z registra trestov. Tak v takej primeranej úcte k úradu a s takou časovou rezervou som sa tam doplazil. Bol som vybavený so žiadosťou o odpis, ktorú som si tam vyplnil, asi za 5 minút. Priznám sa, že som nestihol ani dokončiť debatu s náhodne známym, ktorého som tam stretol. Porovnajte to so situáciou na Kopčianskej, vážení páni Bratislavčania, na Dopravnom inšpektoráte, kde ľudia v podmienkach ako, nechcem to porovnávať s nejakými inštitúciami z druhej svetovej vojny, proste v hrozných stoja s vyplazenými jazykmi a čakajú, kedy ich ctihodný úradníček vybaví, ako stoja ľudia na pasy s 5-ročnými deťmi, pretože sme prijali zase v návale paneurópanstva povinnosť pre 5-ročné deti, ktoré sa musia prísť odfotografovať a potom si musia prísť prevziať pas 5-ročné deti. Pýtal som sa, ako sa ony podpisujú, a povedal mi jeden redaktor, ktorý tu stojí na chodbe, že troma krížikmi, pretože ako sa podpisuje 5-ročné dieťa, je mi záhada. Takže skúste tí, ktorí budete mať záujem hovoriť o situácii v niektorých rezortoch, ako to funguje na registri trestov. Pán generálny prokurátor, poďakujte im za robotu. Takže na záver. Chcel by som ešte raz oceniť prácu orgánov prokuratúry, popriať im veľa úspechov a ubezpečiť, že podporíme uznesenie, ktoré tu navrhli pán poslanec Husár a pán poslanec Madej. Ďakujem pekne. (Potlesk.)