D. Jarjabek, poslanec: (2004-10-27):
No a okrem toho, pán poslanec, vy ste sa pýtali, alebo ty si sa pýtala, aby som tu nehovoril, čo nie je pravda. Vtedy boli relácie - napríklad pravidelné hudobné nokturná, pravidelné zastúpenie takzvaných menšinových žánrov v Slovenskej televízii, ale nie menšinových žánrov v zmysle, samozrejme, národnostných menšín, ale v zmysle istých dotovaných žánrov, takzvanej vážnej muziky, ktoré dnes absolútne nie sú. Ešte ak by som teda upriamil tvoju pozornosť na pamäť, robila tieto žánre vtedy nebohá pani hlásateľka Galanová, napríklad, boli tu pravidelné okienka, ktoré sa zaoberali literatúrou. Boli tu pravidelné okienka, ktoré sa zaoberali premiérovou tvorbou. Bola tu pravidelná relácia, ktorá sa zaoberala výtvarným umením a bolo tu množstvo prevzatých predstavení. Jedno z posledných predstavení, ktoré bolo, a to je paradoxné, jedno z posledných predstavení, ktoré bolo ako pôvodné predstavenie prevzaté zhodou okolností z opery Národného divadla, boli Doktorské rozprávky, opäť pôvodná tvorba istého skladateľa, ktorý sa volá Milan Dubovský. V súčasnosti, zrátajme, koľko bolo pôvodných predstavení odvtedy za čias novodobých riaditeľov po Igorovi Kubišovi, keď si ho už spomenul, koľko pôvodných predstavení bolo prevzatých z divadiel? No jedno, v súčasnosti Benešova opera, ktorá mala premiéru pred dvomi týždňami. Hej? Toľko k tým reláciám, no a keď si chcel počuť percentuálne zastúpenie, takže bolo to 25 až 30 % pôvodnej slovenskej tvorby. Možno sa mýlim o čosi smerom hore alebo smerom dole, ale bolo to 25 až 30 % preto, lebo my sme tieto ukazovatele vtedy ako vtedajšia Rada Slovenskej televízie sledovali. Ja by som však, keď už mám slovo, ja by som sa len v krátkosti chcel zmieniť, pán poslanec Mikloško, o tvojom vystúpení v rámci faktickej poznámky predtým, a to bolo vystúpenie, keď si hovoril o likvidačnom zámere pána poslanca Lintnera pri predkladaní jeho novely. Nie je likvidačný, on je tvrdo kontrolný preto, lebo dnes sme sa dostali do situácie, keď my jeden obrovský balík peňazí v zmysle koncesionárskych poplatkov nemáme absolútne kontrolovaný, akým spôsobom je s týmito koncesionárskymi poplatkami nakladané. Nemáme ho kontrolovaný preto, lebo NKÚ do tejto spoločnosti vstúpiť nemôže, poslanecké prieskumy vieme, ako dopadajú, a tiež nemôžeme vstúpiť do týchto spoločností. Čiže ako iným spôsobom kontrolovať spoločnosti, ktoré súčasný manažment založil v zmysle tej diery, ktorá bola v tom zákone, keď ešte neplatil nový zákon a starý zákon ešte stále platil. To bol presne ten jeden mesiac. A práve na konci tohto mesiaca tieto spoločnosti boli uzavreté. A ešte veľmi rád by som reagoval na jednu faktickú poznámku pána poslanca Devínskeho. Neviem, či je tu, žiaľ, nie je tu, ale iste ma niekde počúva. No on hovoril o nejakých privilegovaných skupinách. Dámy a páni, aké privilegované skupiny? Muziku robia muzikanti, divadlo robia divadelníci, výtvarné diela robia výtvarníci, literatúru píšu literáti, veď toto je absolútna demagógia v tejto chvíli, keď niekto povie, že je tu pozitívne diskriminovaná nejaká skupina ľudí, ktorá robí kultúru. No a kto ju má robiť iný ako kultúrnici? Veď to je presne to isté, ako keby sme povedali, že pozitívne diskriminovaná je skupina učiteľov v rámci vysokoškolského zákona. Veď to je absolútny nezmysel, ako vôbec toto môže niekoho napadnúť, veď to je skutočne humorikon. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)