P. Prokopovič, poslanec: (2002-06-26):
Bol som veľmi nemilo prekvapený, dokonca šokovaný, keď niekoľko hodín pred rokovaním gestorského výboru pre sociálne veci a bývanie, v ktorom som chcel uplatniť aj tieto pozmeňujúce návrhy, dostal som aj ja, aj všetci poslanci tohto výboru stanovisko ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny podpísané pánom ministrom Magvašim, v ktorom vyslovujú zásadný nesúhlas s podstatnou časťou týchto pozmeňujúcich návrhov. Ja sa teda pýtam, či vieme dodržiavať slovo, či chceme pracovať seriózne alebo len chceme jeden druhého oklamať, pretože ja to ináč nemôžem nazvať ako pokus o podvod voči mojej osobe, pokus o vyhodenie týchto pozmeňujúcich návrhov aj takýmto spôsobom. To len som si dovolil povedať na úvod. Ešte raz podotýkam, že zo strany ani podpredsedu vlády, ani pánov ministrov neboli žiadne vecné výhrady, a sú na to svedkovia. Dovoľte mi teda ešte raz predniesť pozmeňujúce návrhy aj s ich odôvodnením a prosím vás, aby ste aj vzhľadom na tieto súvislosti zodpovedne pristupovali potom k rozhodnutiu a, samozrejme, prosím vás o podporu týchto návrhov. Nie je to žiadny lobistický tlak. Viete dobre, že ja nepôsobím vo sfére kultúry, vo sfére umenia, ale sú to veci, o ktorých ma presvedčili tí, ktorých sa týkajú, že sú nevyhnutne potrebné na to, aby zákon o verejnej službe a Zákonník práce fungoval aj v tejto sfére, aj keď s problémami ako vo všetkých sférach, ale aspoň tak ako v iných. Chcem podotknúť, že v stanovisku ministerstva práce, sociálnych vecí, v ktorom sa snažia, podotýkam, snažia vysvetliť, prečo s tým nesúhlasia, nie sú žiadne zásadné podľa môjho názoru argumenty, ktoré by som mohol akceptovať. Veľmi ma zarazilo ich stanovisko, v ktorom uvádzajú, že schválenie jedného takéhoto návrhu vyvolá ďalšiu vlnu požiadaviek na novelu zákona. Toto nie je argument. To len svedčí o tom, že zákony sú nedokonalé, zle boli pripravené a práve preto sa ozývajú z rôznych sfér pozmeňujúce návrhy, ako to treba vylepšiť. Nakoniec aj dnes tu už predo mnou odzneli zase ďalšie pozmeňujúce návrhy. Takže nie je tu žiadny zlý úmysel, žiadny lobistický tlak. Je to skutočne v záujme toho, aby aj tie naše kultúrne ustanovizne, ktorých sa to týka, mohli aspoň ako tak „normálne“ pracovať. Čiže navrhujem v predmetnom zákone tieto pozmeňujúce návrhy. Po prvé, v § 18 ods. 7 sa odkaz 16a nad slovami „divadelným umelcom“ nahrádza odkazom 10b. Poznámka pod čiarou k odkazu 10b znie: 10b § 9 ods. 1 písm. a) až c) a ods. 2 až 5 zákona č. 384/1997 Z. z. o divadelnej činnosti. Ako odôvodnenie uvádzam, že sa odstraňuje technická chyba v označení odkazu, ako i v poznámke pod čiarou, ktorými sa odvoláva na vymedzenie pojmu divadelný umelec podľa zákona o divadelnej činnosti. Po druhé. § 19 ods. 23 znie: „Zamestnávateľ určí tarifný plat podľa osobitnej stupnice platových taríf pre pedagogických zamestnancov uvedenej v prílohe č. 7 zamestnancovi, ktorý v oblasti tvorby, šírenia, uchovávania a sprístupňovania kultúrnych hodnôt vykonáva po a) zhromažďovanie, zhodnocovanie, odbornú správu, využívanie alebo sprístupňovanie múzejných zbierkových predmetov alebo galerijných zbierkových predmetov, poskytovanie knižnično-informačných služieb, získavanie, spracúvanie, uschovávanie, ochranu alebo využívanie knižničných fondov, po c) odbornú činnosť pri ochrane pamiatkového fondu, po d) osvetovú činnosť, po e) činnosť divadelného umelca, po f) odbornú činnosť pri ochrane a využívaní archívnych dokumentov, po g) inú tvorivú koncepčnú analytickú dokumentačnú, informačnú, edičnú, propagačnú, výskumnú alebo metodickú činnosť špecializovanej organizácie v rezorte kultúry alebo v inej ustanovizni, ktorou je múzeum alebo galéria, knižnica, osvetové zariadenie alebo divadlo.“ Poznámky pod čiarou k odkazom 29a až 29e znejú: 29a zákon č. 115/1998 Z. z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov múzejnej hodnoty a galerijnej hodnoty v znení neskorších predpisov, 29b zákon č. 183/2000 Z. z. o knižniciach o doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 27/1987 Zb. o štátnej pamiatkovej starostlivosti a o zmene a doplnení zákona č. 68/1997 Z. z. o Matici slovenskej v znení zákona č. 416/2001 Z. z., 29c zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu, 29d § 2 zákona č. 61/2000 Z. z. o osvetovej činnosti, 29e zákona č. 149/1975 Zb. o archívnictve v znení neskorších predpisov, 29f zákon č. 384/1997 Z. z. o divadelnej činnosti v znení zákona č. 416/2001 Z. z. Ako odôvodnenie uvádzam v § 19 ods. 23 zákona o verejnej službe sa spresňujú odborné činnosti v oblasti kultúry, ktorých odmeňovanie sa riadi osobitnou stupnicou platových taríf pre pedagogických zamestnancov uvedenú v prílohe č. 7. Navrhované odborné činnosti sa zosúlaďujú so znením príslušných zákonov, v ktorých sú jednotlivé činnosti z oblasti kultúry upravené. Odstraňujú sa tým interpretačné nejasnosti a problémy v praxi v súlade s aplikáciou tohto ustanovenia. Po tretie, v § 55 ods. 4 sa v prvej vete na konci vypúšťajú slová „najdlhšie do 30. júna 2010“ a druhá veta sa vypúšťa. Ako odôvodnenie uvádzam, že touto úpravou sa vypúšťa časové obmedzenie výnimky splnenia kvalifikačných predpokladov na účely platového zaradenia zamestnanca, ktorý je divadelným umelcom. Je nelogické a neefektívne u týchto zamestnancov trvať na doplnení potrebného stupňa vzdelania, pretože kvalita umeleckého výkonu nesúvisí od dosiahnutého vzdelania umelca, čo nakoniec sme v Národnej rade pri poslednej novele zákona aj uznali. Okrem toho vzdelanie v niektorých umeleckých odboroch je možné získať iba dennou formou štúdia, teda u zamestnaných umelcov doplnenie vzdelania externou formou neprichádza do úvahy. V niektorých odboroch nie je na školách v Slovenskej republike štúdium otvorené, konkrétne vlásenkári a podobne. Týchto umelcov vychovávajú divadlá priamo v praxi. Po štvrté, vsunúť nový čl. 2 a terajší čl. 2 označiť ako čl. 3 a čl. 2 bude znieť: Zákon č. 311/2001 Z. z. Zákonník práce v znení zákona č. 165/2000 Z. z. sa dopĺňa takto: V § 93 ods. 3 sa na konci pripája táto veta. Zamestnávateľ, ktorým je divadlo alebo iná umelecká ustanovizeň, ktorej predmetom činnosti je interpretovať hudobné diela, poskytne zamestnancovi zvyšok nepretržitého odpočinku v súhrne najneskôr do začiatku čerpania najbližšej hromadnej dovolenky. Ako odôvodnenie uvádzam, že v § 93 ods. 3 Zákonníka práce sa preto navrhuje doplniť o nové ustanovenie, podľa ktorého zamestnávateľ, ktorým je divadlo alebo iná umelecká ustanovizeň, má povinnosť poskytnúť zamestnancovi zvyšok nepretržitého odpočinku v práci najneskôr do začiatku čerpania najbližšej hromadnej dovolenky. Ide o tie prípady, keď divadlo nemôže poskytnúť divadelnému umelcovi zvyšok nepretržitého odpočinku v súhrne do dvoch týždňov od dňa, kedy sa to malo poskytnúť podľa terajšieho znenia zákona, pretože dotknutý divadelný umelec je obsadený v divadelných predstaveniach veľmi často až 6 dní v týždni. Doplnením § 93 ods. 3 sa odstráni ohrozenie šesťdňového prevádzkového týždňa, počas ktorého divadlá hrajú pre obyvateľstvo divadelné predstavenia. Spojením čerpania zvyšku nepretržitého odpočinku s hromadným čerpaním dovolenky sa zároveň utvoria podmienky na pokračovanie v zaužívanej praxi divadelných prázdnin v letných mesiacoch, čo nie je len prax u nás, keď záujem verejnosti o divadelné predstavenia výrazne klesá. Navrhovaným ustanovením nie je dotknutá povinnosť zamestnávateľa poskytnúť zamestnancovi pravidelne aspoň jeden deň v týždni nepretržitý odpočinok v práci. Toto sú, vážené kolegyne, kolegovia, moje pozmeňujúce návrhy. Podotýkam, že som nepridal k tomu oproti pôvodným, ktoré som predniesol, keď som spomínal pri tom zákone z dielne ministerstva vnútra žiadny iný návrh, žiadne iné slovo, aj keď som mal návrhy z ministerstva kultúry, aby som rozšíril ešte o ďalšie. Ja som sa snažil zachovať skutočne seriózne, férovo, tak, ako sme sa dohodli, tak ich aj predkladám a prosím vás o ich podporu. Ďakujem.