Škripek, Branislav, poslanec NR SR (2013-12-17):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážení kolegovia, nie je tu žiadna kolegyňa, takže oslovujem len teraz toto mužské publikum. Cieľom tohto predloženého návrhu, ktorý s kolegom podávam, je jednoznačne zakázať vykonávanie chemických potratov prostredníctvom liekov alebo liečiv, napríklad teda týchto potratových tabletiek, ktoré by mohli spôsobiť umelé prerušenie tehotenstva u ženy. Takže toto je základ toho, prečo sme tento návrh zákona podali. K čomu došlo. 31. októbra 2012 bol Štátnym ústavom pre kontrolu liečiv registrovaný preparát Medabon a dňa 31. decembra 2012 registrovali preparát Mifegyne, ktoré obsahujú látky mifepriston a misoprostol, a toto sú látky, ktoré spôsobujú chemický potrat a vypudenie mŕtveho plodu von z tela ženy. V Slovenskej republike sa celý tento registračný proces udial bez akejkoľvek verejnej diskusie a toto je to, na čo poukazujeme. Bolo to celé urobené v tichosti a dokonca musím povedať, že aj istým klamlivým zdôvodnením tejto registrácie pre verejnosť. A to bolo to, že bola odôvodnená tým, že ide o humánny liek. A teraz to dávam do úvodzoviek, že ide o humánny liek, pretože si nemyslím, že humánny liek môže spôsobovať smrť človeka, alebo že by sme ho takto mali nazývať. Ak je niečo humánne, no tak potom to nemôže cieliť to, že niekoho zabijeme bez ohľadu na to, či sa jedná teda o plod, dokonca nenarodené dieťa, alebo už hotového človeka. Takže uvádzanie odôvodnenia, že ide o humánny liek, si myslím, že je veľmi zavádzajúce. A ministerstvo povedalo, že takýto liek Slovensko muselo zaregistrovať, ale neuviedlo, že desať členských štátov Európskej únie tak neurobilo. Myslím si, že to je veľmi zarážajúce, pretože k tomu, aby sme takýto liek registrovali, je podmienkou aj verejná diskusia. Toto je jednou z podmienok Dohovoru o ochrane ľudských práv a biomedicíne, ku ktorej sa Slovenská republika zaviazala tým, že ho ratifikovala. Takže ak táto podmienka tu je, prečo, potom sa musím pýtať, prečo verejná diskusia nebola vyvolaná alebo umožnená, prečo nedošlo k tomu, aby sa verejnosť vyjadrila? Myslím si, že keby sa verejnosť mala vyjadrovať, a to znamená, že by sa ozvalo veľa odborníkov, ľudí, ktorí sa zaoberajú touto oblasťou, tak by ich to podstatným spôsobom muselo motivovať k tomu, aby veľmi jasne vyjadrili svoje názory a žiadali niečo iné, než uvádzalo ministerstvo. Umožnenie chemického potratu používaním potratových tabletiek je určite dôležitá otázka verejného záujmu, a preto ten rozhovor alebo tá verejná diskusia bola potrebná, aby sa k tomu vyjadrili politici z rôznych strán, ale aj ľudia, ktorí bojujú za práva, napríklad za práva nenarodených detí. Naša ústava hovorí, v čl. 15 ods. 1 hovorí: „Ľudský život je hodný ochrany už pred narodením.“ Myslím si, že zavádzanie takéhoto lieku bez vedomia verejnosti je jasne v rozpore s týmto článkom ústavy. Ďalej, lekári, ktorí vykonávajú potrat, musia vedieť, že ide o usmrtenie plodu. A som presvedčený, že do tohto majú čo hovoriť aj ľudia, ktorí na vysokú priečku svojho života kladú svoje náboženské cítenie, a týka sa to teda z veľkej časti náboženskej obce Slovenskej republiky a tá vôbec nie je malá, nie je to žiaden zanedbateľný, žiadna zanedbateľná skupina. To sú státisíce ľudí, ktorí na túto konkrétnu otázku majú svoj názor a majú právo ho vyjadrovať a dožadovať sa, aby bol rešpektovaný. Takže zľahčovanie takejto citlivej otázky nemohlo predsa prebiehať za zatvorenými dverami Štátneho ústavu kontroly liečiv a jednoducho len na pôde Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky. Pôvodná prísaha, Hippokratova prísaha lekárov, jej pôvodné znenie uvádza, citujem: „Nijakej žene nepodám prostriedok na vyhnanie plodu.“ V súčasnosti je pozmenená táto definícia alebo teda táto citácia a znie takto, lekári pri sľube hovoria: „Zdržím sa konania a podpory činov, ktoré nie sú v súlade s týmto sľubom, a podľa svojho vedomia a svedomia aj konania, ktoré by viedlo k strate života nenarodeného dieťaťa.“ Pri obidvoch formuláciách si myslím, že tu nastal rozpor s liekom, ktoré ministerstvo a štátny ústav doporučujú na schválenie. Chemický potrat je proste v rozpore so sľubom, ktorým lekári preberajú svoje diplomy. Ja myslím, že takýto rozpor v myslení by sme nemali pripúšťať, ani chcieť, ani schvaľovať. Mali by sme rešpektovať slová, mali by sme ctiť to, čo hovoríme. A ak to tak nebude, tak potom v celej krajine budeme stále hovoriť jedno, robiť druhé a tento rozvrat v myslení a konaní sa podpíše na deštrukcii našej spoločnosti. U nás máme platný zákon č. 73/1986, ktorý hovorí o umelom prerušení tehotenstva v znení neskorších predpisov. Ale tam sa výslovne nezakazuje používanie týchto potratových tabletiek, a preto si myslíme, že je žiaduce takýto zákaz uzákoniť. V čl. 1 tohto navrhovaného zákona doslova uvádzame: „sa vkladá nový § 6a, ktorý znie: „Umelé prerušenie tehotenstva sa nemôže vykonať použitím humánneho lieku alebo liečiva.“.“ Takže priamo týmto ustanovením chceme v tom zákone č. 73 z roku ´86 o umelom prerušení tehotenstva v znení neskorších predpisov a tu sa zakazuje vykonávanie umelého prerušenia tehotenstva použitím humánneho lieku alebo liečiva. Opakujem, lebo tu vzniká otázka, čo je humánne na spôsobovaní smrti plodu. Čo je na tom humánne, čo môžme tvrdiť, že je na tom dobrého? Na konci roka 2012 boli u nás zaregistrované oba tieto lieky v tichosti, bez akejkoľvek verejnej diskusie. Jedná sa teda o Medabon a Mifegyne. Následne, keď táto registrácia prebehla, tichučko a bez toho, aby to vyvolalo teda rozruch medzi ľuďmi a snáď vznikla nejaká dúfanlivosť, že si to nikto nevšimne, že to proste pokojne bude pokračovať ďalej, následne na to začali, po tejto registrácii začali viaceré záujmové skupiny vyvíjať na Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky nátlak, aby upravilo túto legislatívu tak, aby používanie týchto potratových tabletiek, ktoré, samozrejme, majú negatívne účinky, aby ich používanie bolo legálne aj v Slovenskej republike. Negatívne účinky týchto liekov boli preukázané existujúcimi štúdiami. Čo bolo zaujímavé, ministerstvo stále obhajovalo postup registrácie Štátneho ústavu na kontrolu liečiv tým, že sme ako členský štát Európskej únie povinní aj na Slovensku registrovať takéto potratové tabletky, lebo vo Švédsku, tam bol registrovaný Medabon, a vo Francúzsku, kde bol registrovaný Mifegyn, prebehla registrácia a Slovensko je preto v zmysle príslušnej legislatívy Európskej únie vraj povinné túto registráciu uznať. Takže toto bola argumentácia ministerstva. Dovolíme si však uvádzať, uviesť, že tieto informácie ministerstva sú zavádzajúce, ba až nepravdivé. Dokazuje to skutočnosť, že až desať členských štátov Európskej únie odmietlo tieto potratové tabletky zaregistrovať. Zdá sa mi to skutočne obrovský rozpor, až desať členských štátov ich odmietlo zaregistrovať, ale naše ministerstvo argumentuje, že dva štáty ich uznali, teda registrovali, a preto ich máme registrovať aj my. Odvolám sa aj na samotný článok 4 ods. 4 smernice 2001/83 Európskeho parlamentu zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch; bolo to mimoriadne vydanie v platnom znení, na ktoré sa samotné ministerstvo odvoláva; a tento stanovuje, že uplatňovanie tejto smernice sa nevzťahuje na prostriedky vyvolávajúce potrat a túto problematiku ponecháva v právomoci jednotlivých členských štátov. Takže ministerstvo uviedlo inú časť informácie, že máme takéto niečo registrovať, ale, samozrejme, nepovedalo, že je to v právomoci členských štátov. Takže ministerstvo vlastne zatajilo verejnosti skutočnosť, že si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce mu z legislatívy Európskej únie a neoznámilo príslušným orgánom Európskej únie a ostatným jej členským štátom, že na Slovensku platí tzv. potratová legislatíva a táto zakazuje vykonávanie chemických potratov. Takže z toho nepriamo vyplýva, že aj registrácia takýchto liekov a liečiv je v rozpore s vnútroštátnym právom Slovenskej republiky. Ja myslím, že toto sú skutočnosti, ktoré je treba dobre zvážiť. Ako som už povedal, samotné vykonávanie aj chemického potratu a podávanie potratových tabletiek pacientom, lekármi pacientom je v rozpore so sľubom, ktorým lekári, ktorý lekári vyslovujú, keď preberajú svoje diplomy. Je pravdou, že platné znenie zákona momentálne výslovne nezakazuje používanie týchto potratových tabletiek. Následne až vyhláška č. 74/1986 Zb. Ministerstva zdravotníctva Slovenskej socialistickej republiky, ktorou sa vykonáva zákon Slovenskej národnej rady č. 73/´86 Zb. o umelom prerušení tehotenstva spresňuje, citácia: „miesto výkonu umelého prerušenia tehotenstva“, koniec citácie, na zdravotnícke zariadenia ústavnej starostlivosti. Takže vo svojej podstate to vylučuje chemické potraty, pretože potrat sa má udiať v ústave, teda v zariadení ústavnej starostlivosti, prepáčte, v zariadení ústavnej starostlivosti. No a keďže otázka zákazu chemických potratov nie je na Slovensku v rukách zákonodarcov, čo sú poslanci Národnej rady Slovenskej republiky, ale je to v rukách ministerstva a jeho úradníkov, preto rôzne záujmové skupiny vyvíjajú nátlak na zmenu uvedenej vyhlášky, lebo chcú dosiahnuť, to je ich cieľom, aby aj chemické potraty boli bez akýchkoľvek problémov možné napríklad tak, že sa vo vyhláške opätovne vymedzí miesto výkonu umelého prerušenia tehotenstva. Preto je podľa nás dôležité zákaz chemických potratov jasne a zrozumiteľne uviesť priamo v zákone, lebo chceme zamedziť takejto nekalej činnosti rôznych skupín, ktoré jednoducho na tomto chcú vyryžovať dosť peňazí, aby takéto preparáty predávali, dostali do obehu, aby sme ich jednoducho využívali masovo. K používaniu potratových tabletiek zaznieva mnoho argumentov aj z radov odbornej verejnosti, pretože táto forma chemického potratu má silné negatívne účinky. Keď len uvediem príklady, ženy podstupujúce aplikáciu týchto tabletiek trpia nezvládnutým krvácaním. U osem až dvadsaťtri percent žien v závislosti od štádia tehotenstva sú tieto tabletky neúčinné a ženy musia opätovne podstupovať aj chirurgický potrat. Toto sú skutočne negatívne, negatívne veci, ktoré sa s tým spájajú. Psychológovia sa ozývajú a majú obavy zo skutočnosti, že žena celý proces usmrtenia vlastného plodu prežíva pri plnom vedomí, ktorý trvá niekoľko hodín, niekedy až dní. Celý proces je veľmi bolestivý, uvádzajú štúdie. Má silný negatívny dopad na psychiku ženy a v prvom rade netreba zabúdať na skutočnosť, že ide o usmrtenie ľudskej bytosti, ktorá už má založené všetky dôležité orgány a bije jej srdce. Takže nemyslím si, že sa jedná o nejakú ľahkovážnu vec. Myslím, že je to treba skutočne brať vo vážnu úvahu. Preto si myslíme, že nie je možné, aby sa k takejto dôležitej otázke, ako je registrácia, legalizácia potratových tabletiek pristupovalo bez verejnej diskusie. Len v Čechách trval tento proces niekoľko mesiacov. Zúčastnilo sa ho mnoho odborníkov aj laikov, takže nebolo to automatické rozhodnutie úradníkov z ministerstva. Zdôrazníme, že, alebo zdôrazňujeme, že k týmto hlasom odbornej verejnosti sa od začiatku pripojila aj Konferencia biskupov Slovenska, ktorí majú povedať svoj hlas a ozvali sa aj v tomto prípade. 11. januára 2013 v tlačovom vyhlásení predseda KBS uviedol: „Naliehavo žiadam zodpovedných štátnych predstaviteľov a príslušné štátne orgány Slovenskej republiky, osobitne ministerku zdravotníctva a predsedu vlády, aby mimoriadne starostlivo zvážili dôsledky svojich rozhodnutí v tejto oblasti, chránili nevinné nenarodené deti obyvateľov Slovenska pred úmyselným zabíjaním a zasadili sa účinne v rozsahu svojich právomocí a zodpovednosti za ochranu každého ľudského života už pred narodením,“ čo je zopakovanie článku našej ústavy. Pokračujem citáciou predsedu KBS: „Žiadam, aby sa neodkladne vykonali potrebné kroky na pozastavenie a následné zrušenie nedávnej registrácie potratových farmakologických prípravkov v Slovenskej republike, ako nám to umožňujú príslušné domáce i medzinárodné právne normy.“ Ako som povedal, toto je v právomoci členských štátov, toto rozhodovanie, a nezaväzujú nás k tomu žiadne, žiadne predpisy, ktoré by sme museli proste naplniť. Nie sme k tomu žiadnym spôsobom zaviazaní. Opätovne sa k tomu Konferencia biskupov Slovenska vyjadrila nedávno. Opäť citujem: „Pred mesiacom sa v Košiciach za účasti asi 80-tisíc ľudí uskutočnil po prvý raz Národný pochod za život. Je pre nás veľkou radosťou a povzbudením, že toľkým ľuďom na Slovensku záleží na ochrane nenarodeného života i manželstva a rodiny. Všetci podporovatelia kultúry života právom očakávajú, že takto prejavená vôľa nájde odozvu aj v zákonodarnom zbore. Nastal čas na iniciatívy s cieľom odstrániť diskrimináciu nenarodených detí a chrániť ich pred umelým potratom.“ Myslím, že toto sú veľmi jasné vyjadrenia a to dosť dôležitých ľudí, ktorí v našej spoločnosti niečo konajú, ktorí usilujú o dobro tejto krajiny a ktorým na tom veľmi záleží. Dovolím si konštatovať na základe uvedených faktov, ktoré som doteraz prednášal, že zákaz alebo povolenie chemických potratov je vážna a citlivá téma, ktorá si zaslúži ukončenie polemík o tom, či je používanie potratových tabletiek možné po ich registrácii u nás v Slovenskej republike. Myslíme si, že z dôvodu ochrany čo najväčšieho množstva nenarodených detí je nevyhnutné čo najskôr a jednoznačne zakázať v zákone vykonávanie chemických potratov prostredníctvom používania potratových tabletiek. Ja vás, kolegovia, prosím, aby ste dobre zvážili dôvody, argumenty, ktoré tu uvádzame, aby sme si uvedomili, že sa, predovšetkým tu bol narušený ten zdravý proces, akým spôsobom došlo k registrácii, ale o čo najviac tu ide, o obsah toho, čo by tieto potratové tabletky spôsobovali. Množstvo mladých ľudí, ktorí veľmi nerozumne užívajú mnohé výdobytky alebo ponuky, možnosti života, a ešte tomu ani nerozumejú, aké vážne veci si môžu, aké vážne negatívne ujmy si môžu spôsobiť. Pre množstvo ľudí by takáto ľahko dostupná tabletka mohla proste znamenať „no problem“. Stačí, že zhltnem tabletku, a žiaden, žiadna ťažkosť v mojom živote figurovať nebude, si povie nejedno dievča. Ale myslím, že toto by sme takým ľahkovážnym spôsobom nemali vkladať do rúk ľudí žijúcich na Slovensku, zvlášť do rúk mladých ľudí. Takže, kolegovia poslanci, prosím vás o podporu tohto návrhu zákona a dúfam, že bude naozaj prijatý. Ďakujem za pozornosť.