Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2018-06-19):
Vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, budem pokračovať v tej téme, ktorú som otvoril v prvom čítaní, a síce, či je odôvodnené tak široké obmedzenie prístupu k informáciám, ako je navrhnuté v novele zákona o súdoch, ktorú bez riadneho pripomienkového konania predložilo, predložilo ministerstvo spravodlivosti do parlamentu, a teda tu o ňom rokujeme v normálnom, v normálnom režime. Ide o súdne rozhodnutia, pretože podľa zákona o súdoch „súdy sprístupňujú verejnosti na základe žiadosti podľa zákona o slobodnom prístupe k informáciám všetky súdne rozhodnutia vrátane neprávoplatných rozhodnutí a rozhodnutí, ktoré nie sú rozhodnutiami vo veci samej“. To je súčasné znenie, pričom ministerstvo navrhuje doplniť obmedzenie, že sprístupňuje „okrem súhlasu s poskytnutím údajov, ktoré sú predmetom telekomunikačného tajomstva podľa osobitného predpisu, súhlasu na použitie informačno-technických prostriedkov a príkazu podľa Trestného poriadku“. Už teda v prvom čítaní som poukázal, že nepovažujem za odôvodnené takéto široké obmedzenie a paušálne obmedzenie všetkých typov rozhodnutí bez ohľadu na to, aký je ich konkrétny charakter. Už súčasná právna úprava umožňuje, umožňuje obmedziť prístup k informáciám za určitých vymedzených podmienok. Za tou vetou, ktorú som čítal, totiž nasleduje druhá veta: „Súdy pritom robia opatrenia na ochranu práv a právom chránených záujmov.“ Čiže súdy nie sú povinné zverejniť všetky takéto informácie, ale sú povinné zvažovať, či ich sprístupnením neohrozia práva iných osôb, alebo právom chránené záujmy napríklad štátu. Čiže predmetom sporu nie je to, že či je možné obmedziť prístup k informáciám, alebo nie je možné vôbec obmedziť prístup k informáciám. Myslím, že je zhoda, že existujú prípady, keď je možné obmedziť prístup k informáciám. Ten spor sa vedie o to, či to obmedzenie máme vymedziť paušálne tým, že zadefinujeme typ rozhodnutia súdu, ktorý sa vôbec nebude sprístupňovať, alebo sa to má vždy individuálne posudzovať, či existujú nejaké iné záujmy alebo práva, alebo právom chránené záujmy, ktoré by mohli byť ohrozené sprístupnením informácie o konkrétnom rozhodnutí súdu. Rovnako je možné oprieť sa, oprieť sa aj o zákon o slobodnom prístupe k informáciám, ktorý ako jedno z obmedzení prístupu k informáciám uvádza, že ak sa tá informácia týka rozhodovacej činnosti súdu, a teda výnimka je, že „ak ich sprístupnenie neohrozuje práva alebo právom chránené záujmy“, čiže veľmi podobná formulácia. Na rokovaní ústavnoprávneho výboru sa teda aj v reflexii tejto diskusie prijal pozmeňujúci návrh, ktorý hovorí o tom, že súhlasí, resp. tie rozhodnutia súdov sa sprístupnia osobe, ktorej sa súhlas týka, ak tým nebude ohrozené alebo zmarené plnenie úloh štátu. Čiže ten problém nadmerného obmedzenia prístupu, prístupu k informáciám sa rieši vo vzťahu k dotknutým osobám, teda k tým, ktorých sa to rozhodnutie týka. Nerieši sa však všeobecne vo vzťahu ku kontrole, k verejnej kontrole rozhodnutí súdov, ktorú robia napríklad novinári, najmä investigatívni novinári, alebo rôzne watchdogové organizácie. Ja si uvedomujem, že táto téma nie je čiernobiela, je teda na diskusiu, kde má byť a ako má byť nastavená tá hranica, ale som presvedčený, že je dôvod v niektorých prípadoch obmedziť, ale nie paušálne zakázať všetkým okrem dotknutých osôb prístup k tomuto typu súdnych rozhodnutí. A preto by som rád so súhlasom pätnástich poslancov predložil dva pozmeňujúce návrhy, ktoré sa pokúšajú odstrániť tie výhrady, ktoré som si dovolil k tomuto návrhu zákona prezentovať. Jeden rieši práve sprístupnenie, možnosť sprístupnenia informácií iným osobám ako dotknutým osobám. To je návrh č. 1, kde sa navrhuje, aby výnimka sprístupňovania súhlasov súdu navrhovaná vo vládnom návrhu zákona bola časovo obmedzená na obdobie dvoch rokov od ich vydania. Tam sme chceli nejako poriešiť, aby nešlo o živé prípady, kde je nejaký legitímny záujem na tom, aby takéto informácie a rozhodnutia neboli sprístupňované, ale teda aby bola možná aspoň spätná kontrola takýchto rozhodnutí. Vzhľadom na to, ako som už povedal, že spoločná správa navrhuje doplniť výnimku znesprístupňovania spočívajúcu v možnosti sprístupniť súhlas dotknutej osobe, čím sa podľa nášho názoru rieši iba ochrana záujmov dotknutých osôb, nie ochrana verejného záujmu na kontrole rozhodovacej činnosti súdov. Ten prvý pozmeňujúci návrh teda predpokladá, že by obmedzenie prístupu k vymedzenému typu súdnych rozhodnutí bolo obmedzené len na dva roky, a teda by sa nedotklo živých prípadov, ale potom, potom aby bolo možné takéto rozhodnutia sprístupniť aj tretím osobám, teda nielen dotknutým osobám. Druhý pozmeňujúci návrh sa týka prechodných ustanovení. Teda ak boli podané žiadosti o sprístupnenie informácií pred nadobudnutím účinnosti tohto zákona, ktorý predpokladám, že vládna koalícia schváli tak, aby konania začaté pred nadobudnutím účinnosti, to znamená, že kde bola žiadosť podaná pred začatím účinnosti, boli dokončené podľa doterajšej právnej úpravy, a teda aby sa na ne vzťahoval doteraz platný režim zákona, nie to obmedzenie, ktoré sa touto novelou zavádza. Na záver by som prečítal text pozmeňujúcich návrhov. 	Návrh č. 1. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Ondreja Dostála k návrhu zákona, ktorým sa dopĺňa zákon č. 757/2004 Z. z. o súdoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (tlač 954). V čl. I sa doterajšie znenie označuje ako bod 1 a dopĺňa sa bodom 2, ktorý znie: „2. V § 82a ods. 5 sa za prvú vetu vkladá nová druhá veta, ktorá znie: „Inej osobe sa súhlas podľa predchádzajúcej vety sprístupní najskôr po uplynutí dvoch rokov od vydania súhlasu.“.“ Tento bod nadobúda účinnosť dňom vyhlásenia. Návrh č. 2, takisto pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Ondreja Dostála k návrhu zákona, ktorým sa dopĺňa zákon č. 757/2004 Z. z. o súdoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (tlač 954). V čl. I sa doterajšie znenie označuje ako bod 1 a dopĺňa sa bodom 2, ktorý znie: „2. Za § 101cd sa vkladá § 101ce, ktorý vrátane nadpisu znie: „101ce Prechodné ustanovenie Konania o sprístupnení informácií začaté podľa § 82 ods. 5 účinného v čase, keď právna úprava neumožňovala nesprístupniť súhlas s poskytnutím údajov, ktoré sú predmetom telekomunikačného tajomstva podľa osobitného predpisu, súhlas na použitie informačno-technických prostriedkov a príkaz podľa Trestného poriadku sa dokončia podľa právnej úpravy účinnej v čase, keď boli začaté.“.“ Tento bod nadobúda účinnosť dňom vyhlásenia. Ďakujem za pozornosť.