P. Miššík, poslanec: (2009-02-05):
Prázdny balkón, keby sa tu niečo dialo o niečom inom, tak je ten balkón plný. Keď tu sedí nejaký predseda koaličnej strany, ktorý sa nahnevá, povie vulgárne slovo, sú toho plné noviny, ale hovoriť o tom, čo je podstatné v parlamente, čo je podstatné v parlamentarizme, je to, že rokovací poriadok je zákonom zákonov, ktorý má v tejto snemovni platiť. A tam je doslovne napísané, že opozícia a opozičné strany, kde sme dnes my, zajtra môžete byť vy, majú výsostné právo vládu a výkonnú moc kontrolovať. Majú na to určité mechanizmy, ktoré existujú v ústave, existujú v rokovacom poriadku. Nie je ich veľa, ale existujú. Je strašné a zlé, keď aj tie, ktoré existujú, vládna moc sa snaží určitými obštrukciami a smiešnymi, poviem to úplne otvorene, smiešnymi vecami obmedzovať. My máme právo na to, aby sme robili poslanecké prieskumy, aj s tým máme svoje skúsenosti. My máme právo na to, aby sme interpelovali členov vlády, ale máme na to právo aj klásť otázky a o tomto hovorí návrh pani poslankyne, mojej dobrej kolegyne. Som veľmi rád, že takýto podobný návrh som ja dával pred pol rokom a budeme ho dávať, až kým v tomto parlamente nezomrieme a kým sa nebude plniť. A poviem ešte niekoľko slov. Trošku ma k tomu vyzval môj priateľ Vilo Jasaň, pretože on svojím spôsobom nepolemizuje o tom, že na čo má slúžiť hodina otázok, len polemizoval nad tým, že my máme právo klásť otázky, my ich aj kladieme, len problém je, keď ten človek, ktorý je premiérom, odpovedá na jednu otázku a odpovedá spôsobom, čo je úplne jedno, kto ju položil, odpovedá spôsobom, že hovorí si svoje a hovorí to 15 minút napriek tomu, že tá otázka znie o celkom inom. Toto je problém. Hodina otázok, špeciálne tento zákon alebo návrh novely zákona hovorí o tom, že ustanovenie § 131 ods. 3, ktorých na položené otázky vystupuje pán premiér, by malo byť upravené tak, aby mal možnosť a povinnosť odpovedať na viac otázok. Samozrejme, je to vecou osobnosti premiéra, ten vzíde z regulárnych volieb v tejto krajine, ale myslím si, že by bolo dobré, vzácne a normálne, keby sa snažil v čase, ktorý mu to dovoľuje rokovací poriadok, ale aj z hľadiska rozumu odpovedať stručne na tie otázky, ktoré vie zodpovedať a vybaviť všetko tak, aby boli spokojní či už členovia vládnej koalície, alebo opozície. Teraz sa trošku alebo chvíľočku zastavím aj pri práve, keďže som podpredsedom ústavnoprávneho výboru, kde mám jednu takú nepríjemnú skúsenosť aj s hodinou otázok. V dobrej viere som jedného pekného dňa, bola to streda, položil otázku, na ktorú sa odpovedalo vo štvrtok, položil som ju premiérovi Ficovi a spýtal som sa ho, že prečo nerešpektuje jedno ustanovenie rokovacieho poriadku. Ja ho zacitujem, ak dovolíte. Paragraf 131 ods. 3. „Prvých pätnásť minút je venovaných,“ podotýkam, „otázkam položených predsedovi vlády.“ Odsek 4 hovorí: „Otázky musia byť stručné a musia umožňovať stručnú odpoveď. Poradie otázok sa určuje žrebom zo všetkých podaných otázok. Poslanec, ktorý písomne položil otázku, má právo položiť ešte jednu doplňujúcu otázku ústne. Na otázky, na ktoré opýtaný,“ opakujem, „na otázky“, teda nie kto ich kladie, kto má zodpovedať „na otázky, na ktoré opýtaní na hodine otázok bezprostredne neodpovedali, podajú poslancovi písomnú odpoveď do 30 dní.“ To sa týka aj premiéra. Teraz k poznámke pána predsedu ústavnoprávneho výboru. Áno, myslím si, že je ďalšie ustanovenie v rokovacom poriadku, ktoré umožňuje v prípadoch, ktoré sa týkajú procesu prijímania zákonov a procesu v tomto parlamente, v sporných otázkach umožňujú výklad ustanovení rokovacieho poriadku dať do rúk ústavnoprávnemu výboru. Ale v ústavnoprávnom výbore sa hlasuje politicky. Dnes tam má väčšinu o dvoch členov vládna koalícia. Počet je dvanásť, to znamená, o dvoch má viac vládna koalícia. To znamená, akýkoľvek právny názor a výklad, ktorý prijme ústavnoprávny výbor teraz alebo v minulosti, vždy bude slúžiť tomu, komu by mal a mohol slúžiť. Hovorím to úplne otvorene, lebo je to bežné, ale nie je to dobré a poviem, prečo to nie je dobré. Preto to nie je dobré, lebo ja som prečítal ustanovenie, ktoré ani ústavnoprávny výbor nemôže zmeniť. To je dikcia zákona, kde nie je žiadny rozpor. Premiér predsa na otázky, na ktoré neodpovedal za pätnásť minút, má odpovedať. Má na to štáb ľudí, my máme právo vedieť odpovede na otázky, ktoré kladieme a to, čo tu zaznelo, že prečo my nedávame otázky, prečo sa nezúčastňujeme hodiny otázok, prečo sa nezúčastňujeme prvých pätnástich minút, to je veľmi jednoduché. Pokiaľ nám niekto neodpovie na otázku položenú a hovorí si stále svoje, no tak asi to nemá zmysel klásť ďalšie otázky. Ale vždy sa budeme uchádzať o to, aby parlamentná demokracia existovala, aby aj tí, ktorí si majú vážiť ústavu a rokovací poriadok, to dodržiavali. Mám taký pocit, že často sa tu pozastavujeme nad vecami, ktoré sú malicherné, ale toto je veľmi dôležité, o čom dnes rokujeme. Veľmi dôležité pre túto chvíľu, veľmi dôležité pre budúcnosť Slovenska a hlavne teraz, keď je kríza. Prosím, neberte nám inštitúty, kde môžeme klásť otázky. Aj otázky kladené úprimne môžu napomôcť, že vláda bude postupovať lepšie, kvalitnejšie a pomôže prekonať problémy, v ktorých Slovensko dnes je. Ďakujem vám veľmi pekne. (Potlesk.)