Gy. Bárdos, poslanec: (2008-02-06):
Pri tvorbe rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky sme rozdelili proces prijímania zákonov na tri časti, na tri čítania, pričom sme sa dohodli, že počas prvého čítania návrhov zákonov nebudeme rozoberať jednotlivé paragrafy a odseky právnych noriem. Posúdime len ich súlad s ústavou, respektíve základnú filozofiu predložených noriem a porovnáme ich s inými podobnými zákonmi a medzinárodnými záväzkami Slovenskej republiky, na základe čoho potom rozhodneme o ďalšom osude návrhu, a teda, či ich postúpime do druhého čítania, alebo vrátime navrhovateľovi. Tento, pre nás všetkých známy fakt som pripomenul len preto, lebo vo svojom vystúpení som nútený aspoň spomenúť niektoré paragrafy predloženého vládneho návrhu zákona o periodickej tlači a agentúrnom spravodajstve, aby som mohol ozrejmiť, prečo je pre mňa a pre klub poslancov Strany maďarskej koalície neprijateľný zámer zákona, a teda celý návrh ako taký, to znamená, že v tejto podobe. Sme si pritom vedomí všetci poslanci nášho klubu, že Slovensko potrebuje nový, moderný a jednotný tlačový zákon, lebo terajšia vyše 40-ročná právna úprava aj napriek mnohým novelám nevyhovuje dobe, v ktorej žijeme, a ani postaveniu Slovenska ako plnohodnotného člena Európskej únie. Žiaľ, vážené kolegyne, vážení kolegovia, vládna predloha zákona o periodickej tlači a agentúrnom spravodajstve nesplnila naše očakávania v mnohých bodoch a po analýze niektorých paragrafov sme dospeli k záveru, že dokument nie je v súlade s medzinárodnými záväzkami Slovenskej republiky, čo sa týka ochrany a rozvoja slobody prejavu a slova, a teda slobody tlače. Ôsmy paragraf zákona, ktorý zavádza právo odpovede pre dotknuté fyzické a právnické osoby, jednoznačne zasahuje do autonómneho postavenia vydavateľstiev, a keďže toto právo prisudzuje fyzickým a právnickým osobám aj v prípade pravdivých informácií a správ, je to hrubý zásah do slobody prejavu jednotlivých novinárov. Je pritom neprípustné, že do slobodnej činnosti a profilácie jednotlivých denníkov a týždenníkov, teda slobody redakčnej práce zákon zasahuje aj tým, že právo odpovede prisudzuje dotknutým fyzickým a právnickým osobám aj v tom prípade, ak informácie o nich zverejnili noviny na základe vyjadrení a postojov orgánu verejnej moci a ním zriadených rozpočtových a príspevkových organizácií, čo jednoznačne vyplýva z § 5 predloženého zákona. Dámy a páni, je to priamo arogantné obmedzenie slobody tlače, keďže zodpovednosť za uverejnené mocenské postoje prenecháva na jednotlivé redakcie a agentúry. Obdobne za neprípustnú reguláciu slobody prejavu považujeme § 12 návrhu zákona, ktorý v nadväznosti na § 6 návrhu zákona dáva neobmedzenú možnosť štátnym úradníkom udeliť pokuty, podotýkam, bez súdneho konania, za uverejnené články, keď výklad takých zákonom nevysvetlených pojmov, ako zľahčovanie krutého konania odseku 1 písm. a) alebo ospravedlňovanie požitia omamných látok písm. b) prenecháva na ministerských zamestnancov, čo v konečnom dôsledku a v krajnom prípade môže slúžiť aj ako cenzúra tlače predstaviteľmi konkrétneho štátneho úradu. To znamená, že namiesto toho, aby to robili tí, ktorí nie sú v exekutíve, to chcú robiť tí, ktorí sú členmi exekutívy a čo je neprípustné. Uvedomujúc si teda, že v prvom čítaní máme posudzovať filozofiu zákona a jeho prijateľnosť, navrhujem na základe uvedených paragrafov a ich prepojenia vrátiť návrh zákona predkladateľovi a prepracovať ho tak, aby nový tlačový zákon zabezpečil rozvoj slobody názoru a slova v Slovenskej republike, aby zákon nijakým spôsobom neobmedzoval slobodu tlače, aby právna norma bola v súlade s medzinárodnými záväzkami Slovenska k uvedenej problematike. Preto podľa rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky dávam procedurálny návrh podľa § 73 ods. 3 písm. a), aby Národná rada sa uzniesla na tom, že vráti návrh zákona jeho navrhovateľovi na dopracovanie. Poprosím, pán spravodajca, aby sa o tom hlasovalo ako o procedurálnom návrhu podľa nášho platného rokovacieho poriadku. Dámy a páni, veľa sa tu už povedalo o tomto návrhu a každý vie, že teraz neprerokúvame obyčajný návrh zákona. Je to škandalózny návrh, pán minister. Je to škandalózny návrh v roku 2008, ktorý prerokováva Národná rada, a vlastne vy spochybňujete, alebo chcete zmeniť výsledky tých snažení a toho, čo sa udialo v roku 1989. A preto to nemôže byť otázkou koalície alebo opozície, je to otázkou nás všetkých a jednoducho tu takáto falošná solidarita, akú prejavil pán kolega Rafaj, že keď niečo kritizoval, tak trikrát sa ospravedlnil, to jednoducho tu neobstojí. Veď teraz ide o to, či prijmeme takú právnu normu, ktorá bude v súlade s našimi záväzkami a či táto právna norma bude v intenciách tých zmien, ktoré sa udiali po roku 1989? Pán minister, po tom, ako minister vnútra a ministerstvo vnútra pripravilo škandalózny návrh k mimovládnym organizáciám, je to zákon o spolkoch, a som rád, že aspoň sa začali rokovania, aj my ako Strana maďarskej koalície sme sa vyjadrili veľmi jednoznačne na túto tému. Veď aj tento návrh zákona patrí do kategórie, kde idete proti základným hodnotám a proti tým zmenám a proti výsledkom, ktoré sa udiali po roku 1989. A jednoducho to nie je maličkosť. To nie je maličkosť. A, pán minister, váš návrh je taký, ktorý škodí záujmom Slovenska. Veď si prečítajte tie názory, prečítajte si názory odborníkov. Teraz vynechajme to, že či to je opozičný, alebo koaličný, či je to politik, ale jednoducho vyjadrujú sa odborníci a títo odborníci, keď dobre vieme čítať a myslím, že vieme pochopiť, čo hovoria, všetci hovoria to, že to nie je v poriadku. Pán minister, dokonca aj podpredseda Európskych socialistov hovoril, že je rád a dokonca budem ho teraz citovať: „Pán premiér cíti veľkú zodpovednosť. Je viazaný prijatím tlačového zákona v súlade s európskymi princípmi a štandardmi. Je to dobrá správa.“ To znamená, že tá predloha, pán minister, ktorú ste dostali do Národnej rady, absolútne nie je v poriadku. Je škandalózna, a preto sme navrhli to, aby ste to stiahli naspäť. Preto som dal návrh, keď sme rokovali o tom, že aký bude program rokovania Národnej rady, som dal návrh na vyradenie tohto bodu preto, keď je tu politická vôľa, keď pán premiér to myslí vážne, a dúfam, že to myslí vážne. A myslia to vážne všetci, ktorí sa vyjadrili na túto tému, tak mali by ste zobrať tento materiál naspäť, prepracovať ten materiál, aby sa nestal ten materiál bojom opozičným alebo koaličným a dajte už takú predlohu do Národnej rady, ktorá je v poriadku, ktorá nebude škandalózna a ktorá bude prijateľná nie pre opozíciu, nie pre koalíciu, ale pre odborníkov. Samozrejme, že tieto zmeny je možné urobiť, a preto dávam tento návrh, a tým pádom Národná rada sa môže rozhodnúť. Ja som si veľmi pozorne prečítal názory kolegov z koalície, ktorí sa viackrát  vyjadrili, jedna strana vládnej koalície sa vyjadrila, že podporí návrh na prepracovanie tohto  návrhu zákona. Je tu možnosť. Pán minister, tento škandalózny návrh urobil problém a robí nám problém nie iba na Slovensku. Veď sa ozývajú renomovaní ľudia, a teraz mi dovoľte prečítať niekoľko citátov, tak ako pán kolega Rafaj to robil, čo hovorí napríklad profesor žurnalistiky z Kolumbijskej univerzity. „Dať vláde právo rozhodovať, čo je správne, a tým udeľovať pokuty alebo iné sankcie, nie je schodná cesta. Ako sa vlády menia, ich predstavy, čo je správne, sa tiež menia, ale škody napáchané pokutami sú nezvratné.“ To znamená, že táto vláda je tu, táto vláda tu nebude, alebo nemusí tu byť, ale jednoducho tento zákon tu bude a môžete a môžeme alebo tí, ktorí budú hlasovať za takýto návrh, môže zlikvidovať jednotlivé redakcie, jednotlivé vydavateľstvá a jednoducho, kde je autonómnosť novinára, redakcie, vydavateľstva? Veď to sú veľmi závažné veci, o ktorých hovoríme. Alebo ďalší predstaviteľ OBSE. „Terajší návrh obsahuje paragrafy, ktoré by vážne obmedzili redakčnú autonómiu a išli by tak proti medzinárodným záväzkom Slovenska pri ochrane slobody médií.“ To nehovorí opozičný politik. Takisto právna zástupkyňa Financial Times. „Právo na odpoveď na jednej strane ponúka pomerne lacné prostriedky, ako napraviť krivdy spáchané na niečej povesti. No na druhej môže vytvoriť neospravedlniteľné zasahovanie do princípu redakčnej nezávislosti.“ Predseda Európskej federácie novinárov, ešte raz, predseda Európskej federácie novinárov, viete, že náš novinársky zväz sa ako zachoval, až potom dúfam, že je tam viac takých ľudí, ktorí vedeli posúdiť, že to, čo povedala šéfka, to nie je v poriadku a už sa snažia korigovať ich postoj, lebo boli veľmi smiešni, ako reagovali všetci okrem zväzu, ktorý je u nás na Slovensku, kde je iba určitá časť novinárov. Prosím? Môžete pokojne reagovať. Veď Národná rada je o tom, aby sme debatovali a myslím, že to je veľmi vážna téma a taká právna norma, ktorá sa týka nás všetkých. A to sa netýka iba tých, ktorí sú teraz momentálne v koalícii. Dovoľte mi citovať predsedu Európskej federácie  novinárov. „Sme svedkami prípadov, v ktorých sa využívajú financie na umlčanie médií a zdá sa, že toto je ďalší taký príklad.“ Konkrétne o tomto návrhu hovorí, že je to ďalší takýto príklad. „Musíte mať systém, kde môže byť previerka pred nezávislým orgánom, a nie rozhodnutie ministerstva.“ Zástupca Freedom House. „Vyzývame vládu Slovenska, aby stiahla návrh zákona a úzko spolupracovala s medzinárodnými odborníkmi na novej verzii, ktorá by bola v súlade so základnými demokratickými zásadami slobody, prejavu a názoru.“ To znamená, pán minister, že súčasná predloha nie je v súlade a nehovorí to opozičný poslanec. Nelegitímny orgán? Môžete nálepkovať, pán kolega, pán spravodajca, hociktorý, ale v poriadku, ale veď to je v poriadku. Môžete nálepkovať. Orgány, medzinárodné inštitúcie, predstaviteľov týchto organizácií, ale, pán kolega, nevidíte v tom nejaký problém, že všetci okrem vás koaličných poslancov vidia túto právnu normu úplne inak. Väčšina, väčšina, väčšina, väčšina a nehovoria to iba na Slovensku. Samozrejme, sú názory aj také, aj onaké. Ale nie je to také úplne jednoznačné, ako vy hovoríte. Veď pán minister, keď dostal pripomienky od OBSE, veľmi arogantným spôsobom reagoval namiesto toho, aby si sadol k tomu, aby vlastne povedal nie, takýmto spôsobom sa nerokuje. A teraz, keď každý  upriamil pozornosť na to, aké sú tu problémy a čo treba, aké zmeny treba urobiť, veď aj ja som nič iné neurobil, a robí to celý poslanecký klub, že treba urobiť zmenu. Veď jednoducho to, čo je v § 6  ods. 1 písm. c), jednoducho to tam nemôže byť. Sú veci, ktoré tam absolútne nemajú čo hľadať, a sú formulácie, ktoré treba preformulovať, precizovať, lebo sú vágne, ale sú tam také veci, ktoré tam jednoducho nemajú čo hľadať.  A o tom hovoria títo predstavitelia, ktorých som ja citoval. Je to § 6 ods. 1 písm. a) a b) treba urobiť zmenu a zvážiť to, akým spôsobom. Veď kolega Galbavý o tom hovoril. Ja nebudem teraz to isté robiť čo on, lebo veľmi precízne povedal, kde treba tieto zmeny urobiť. Ja iba chcem upriamiť pozornosť, že je to § 6 ods. 1 písm. a) a b), je to § 6 ods. 1 písm. c), tam jednoducho to céčko nemôže tak zostať. Nemôže tak zostať, lebo to céčko znie, ktoré už bolo citované viackrát, vy ste urobili, pán minister, áno, máte pravdu, že aj v tom zákone, ktorý je platný, tieto veci  tam sú. Áno, s tým súhlasím, že ten zákon, ktorý je platný, nie je dobrý. Ale keď to nie je dobré, vyhoďme to odtiaľ, dajme to von odtiaľ spolu. Ale to, že vy ste tam napísali, že informácie, ktorými sa propaguje násilie alebo sa podnecuje nenávisť na základe a tak ďalej a dali ste tam politického alebo iného zmýšľania. Do tlačového zákona v roku 2008, pán minister, dať to, že politického alebo iného zmýšľania a bude o tom rozhodovať ministerstvo, exekutíva? Je to normálne. A vy, keď my sa ozývame, hovoríme, že treba urobiť nápravu, tak vy sa usmievate a hovoríte, je to náš návrh, je to v poriadku. Ale jednoducho, nie je to v poriadku. A my to hovoríme legitímnym spôsobom tu v Národnej rade, a preto sme dali aj návrh vtedy, keď sa začalo rokovanie, aj teraz dávam návrh, a keď chceme to urobiť a chceme prijať, a som povedal, že áno, chceme prijať taký zákon, ktorý je moderný, taký, ktorý je pre všetkých prijateľný a nie je likvidačný. Ale prijatím takéhoto zákona je tam možnosť zlikvidovať celé redakcie, celé vydavateľstvá. Samozrejme, že ja teraz hovorím, že je taká možnosť, to je krajná možnosť, ale nedá sa to vylúčiť. Keď to bude v zákone takýmto spôsobom napísané, je taká možnosť a o takej možnosti budú rozhodovať úradníci alebo tí, ktorí sú členovia exekutívy. My hovoríme áno, keď chceme niečo také, nech to robia súdy. Nech to robia tí, ktorí nie sú zainteresovaní v tom procese. Áno, máte pravdu, ale, pani kolegyňa, dokedy budú čakať, veľmi legitímna otázka z vašej strany. Ale s tlačovým zákonom to takto nevyriešime. A keď áno, tak to musíme  dať na súdy alebo nech potom nezávislý orgán rozhodne. Ale v žiadnom prípade člen exekutívy alebo ministerstvo. Necítite, že jednoducho nie je tu všetko v poriadku? Že treba urobiť tie zmeny? A preto sme my navrhovali, že urobiť tie zmeny takým spôsobom, aby sa tento návrh zákona nestal politickým bojiskom tu v Národnej rade, lebo teraz, keby sme to vrátili naspäť, pán minister má možnosť urobiť také zmeny, ktoré môžu urobiť štandardný návrh zákona a potom tu v Národnej rade môžeme urobiť ďalšie korekcie, ale tie korekcie nemusia byť takého charakteru, aké musíme urobiť teraz. A vy hovoríte, že vy nám neveríte? Veď prečo máme, aký dôvod máme vám veriť, že táto úprava tu bude v Národnej rade?  Preto by bolo ideálne zobrať to naspäť, nech to urobia tú predlohu tak, ktorá už je v poriadku, aj tie hlavné nebezpečenstvá alebo tie body, ktoré sú  veľmi problematické, a pokojne to môžem nazvať sú škandalózne, aby tam už neboli a potom tu v Národnej rade poďme hovoriť o tom, že keď máte lepšiu formuláciu, pani kolegyňa, tak hovorme o tom a prijmime takúto formuláciu. Ale urobiť návrh tlačového zákona takýmto spôsobom a potom, keď budú reagovať na to, alebo keď reagujú na to, tak arogantne ich odmietnuť alebo jednoducho znevážiť, alebo hovoriť, alebo takú odpoveď dať na to, pán minister, ako ste vy dali, nie je to v poriadku.  Minister kultúry by sa mal zachovať iným spôsobom a, samozrejme, vnímame aj to, že je to citlivá záležitosť aj pre člena vlády, aj pre politickú stranu. Pre politickú stranu, ktorá je dominantná. Ale nemôže to byť otázka jednej strany alebo dominantnej strany, ani koalície, ani opozície. Tlačový zákon sa neprijíma pre určitú skupinu ľudí. A potom je tu ešte veľké zavádzanie. Stále hovoríte o tom, že tento zákon je potrebný preto, lebo občania potrebujú zmenu. Občania nemôžu žiadnym spôsobom docieliť to, že keď sa nepravdivé údaje dostanú do novín, že nemajú právo na opravu. My hovoríme to, že to nie je v poriadku a nie je to tak. To sa týka hlavne politikov, a preto sa každý obáva, pán minister, áno, aj doterajší zákon, ktorý je v platnosti, nie je v poriadku. Ale nikto sa neobával, že niečo také môže byť. Ale  potom, keď pán premiér alebo viacerí členovia vlády sa takto vyjadrujú na adresu médií, na adresu vydavateľstiev, tak, samozrejme, každý sa obáva, že áno, keď tam takéto možnosti sú, tak môže to byť zneužité. A o to ide. Nehovoríme o tom, čo je demokratické, samozrejme, keď vy to prijmete, demokratické to môže byť, ale nie je to správne, nie je to v poriadku. Právo na opravu a právo na odpoveď nemôže zostať v takej formulácii, ako je v tomto návrhu zákona. My nehovoríme, že to tam netreba. My hovoríme, že treba  urobiť precíznu formuláciu. Nikto z radov opozície nepovedal, že právo na opravu a právo na odpoveď nemá  byť v tomto návrhu zákona. Ale nie tak, že to môže byť zneužité. A, samozrejme, nie je to jednoduché prijať takýto zákon. Samozrejme, a to je kritika do našich radov a určite mi to pripomeniete viacerí, že ste boli skoro osem rokov a neprijali ste návrh zákona, teda tlačový zákon ste neprijali. Áno, bola to naša chyba, že sme sa nevedeli dohodnúť na tom a neurobili sme to. To je chyba. Ja si to priznávam a som o tom presvedčený, že aj viacerí hovoria, že mali by sme to prijať. Ale aj takýto  zákon, ktorý nie je v poriadku, aj keď bol, nikto, nikto nehovoril o tom, že pán minister Chmel alebo pán minister nebohý Tóth, alebo hociktorý, že by toto zneužíval, lebo nikomu ani nenapadlo, že to môže niekto zneužívať, že sú tam také formulácie a také finančné pokuty, ktoré môžu zlikvidovať redakciu alebo vydavateľstvo. Vy ste tam urobili také zmeny, ktoré sú jednoducho neprípustné a neprijateľné. A preto hovoríme, urobme taký návrh, ktorý bude prijateľný nie pre opozíciu. Ešte raz zdôrazňujem, keď to bude prijateľný návrh pre odborníkov, pre renomovaných odborníkov z OBSE z medzinárodných organizácií, tak my, aj keď budeme mať možnože niektoré problémy s niektorou formuláciou, to nemôže byť problém. Viete, že tlačový zákon robí veľký problém na Slovensku, a nie iba na Slovenku. Prečo, pán minister, neumožníte také zmeny, ktoré by boli nápomocné tomu, aby sme mohli ísť ďalej?  Viete, že tlačový zákon, čo všetko blokuje, akým spôsobom to blokuje. Prečo tá samoľúbosť, že v žiadnom prípade nechcete pristúpiť na to, aby sa to zobralo naspäť, aby sa to prepracovalo. Veď áno, máme problémy s tým, že táto oprava bude v Národnej rade, veď kto to urobí, táto väčšina, ktorá jednoducho neprijíma návrhy, ktoré podávame? Veď sú zmietnuté zo stola a jediný spôsob, veď, no áno, ani jeden návrh, pán kolega, sa neprijal. Teda ani jeden návrh opozičného poslanca sa neprijal. Ale ja hovorím o tom, že sa neprijal návrh. Ja som tu bol v tejto Národnej rade, kde sa prijímali návrhy aj opozičných poslancov. Prijímali, potom počas tých ôsmich rokov, čo sme tu boli, sa ani raz nestalo, a to súvisí aj s týmto zákonom, že do mediálnych rád dopredu môžem vyhlásiť výsledok, že kto sa tam dostane. Vždy tam boli aj nominanti opozície a vždy bola dohoda s predstaviteľmi opozície, že áno, aj oni tam budú mať, a preto tam je taká zostava, lebo tam sú aj tí, ktorí boli v opozícii, v koalícii. Na túto tému sa môžeme baviť, ale jednoducho fakty nepustia. Fakty nepustia. Návrh zákona nebol prijatý, základné materiály sa prerokujú tak, rozpočet napríklad, že koalícia je úplne mimo hry. Ani raz, ani raz sa nestalo, že pri takomto závažnom bode, ktorý bol prerokovaný v Národnej rade, sa prijal návrh opozície. Niektoré pozmeňujúce návrhy sa prijali, a veď každý vie, ale ja hovorím o tom, že závažné pozmeňujúce návrhy takého charakteru, ktoré neboli marginálneho charakteru, sa neprijali a ešte raz, pán kolega, ani jeden návrh zákona sa neprijal. A tým pádom sme pritom, že vy tu valcujete všetko a chcete od nás, aby sme boli pokojní, veď to sa opraví v druhom čítaní. A kto dá tú garanciu, kto dá tú garanciu, že to bude tak opravené. A preto dávame tento návrh, a keď Národná rada o tom rozhodne, tak vláda môže pripraviť taký návrh, ktorý môže prísť do Národnej rady, kde už nebudeme musieť robiť také korekcie, závažné korekcie, o ktorých tu teraz hovoríme. Ale verím tomu, pán kolega, verím tomu. To nie je korektné, keď sa usmievate, keď kolega dáva návrh a keď kritizuje tento návrh. Ešte raz hovorím. Tá kritika nie je zo strany opozície. To, čo som citoval, tie citácie sú od renomovaných odborníkov, a nie od predstaviteľov opozície. Dokonca som hovoril, že pán Hannes Swoboda, podpredseda európskych socialistov sa  vyjadril a že je rád, že to bude v tých intenciách, o ktorých hovoril aj on. To znamená, že aj vaši hovoria, že to nie je okej. Nie je to v poriadku. Ale vy stále hovoríte a každý, ktorý sa vyjadril, vy ani nepripustíte to, že tam treba urobiť korekcie. Ale veď o tom je Národná rada, že tie zmeny treba urobiť. Áno, ale keď sa to vráti naspäť do Národnej rady, už tieto veci tam nebudú, ktoré sú ostro kritizované, ktoré sú neprijateľné. Na záver mi dovoľte povedať, pán minister, to, že veľmi ďaleko ste zašli. Veľmi ďaleko ste zašli aj s návrhom zákona z dielne ministerstva vnútra o spolkoch, aj s návrhom, s tlačovým zákonom. To sú základné hodnoty, ktoré boli prijaté po roku 1989. A som o tom presvedčený, že keď nie Národná rada, tak celá spoločnosť vám neumožní urobiť také zmeny, ktoré môžu likvidovať novinárov, vydavateľstvo alebo redakciu. Urobme to spolu, my sme nápomocní, aby sme takýto návrh prijali, ale treba k tomu  pristupovať korektne a nie tak arogantne, ako pán minister reagoval na predstaviteľa OBSE. Takže treba zmeniť štýl, treba zmeniť rétoriku, treba normálnym spôsobom rokovať aj s opozíciou, aj s predstaviteľmi medzinárodných inštitúcií, a potom je možné prijať zákon v Národnej rade, ktorý nebudeme môcť nazvať škandalóznym. Žiaľ, toto musím nazvať škandalóznym návrhom, a preto dávam procedurálny návrh, aby sa Národná rada uzniesla na tom, že ho dáme naspäť na prepracovanie vláde Slovenskej republiky. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk).