Matovič, Igor, poslanec NR SR (2011-10-11):
Čiže ešte raz hovorím, za takéto riešenie, ak by bolo prijaté a ak by ho tu dnes dal niekto na stôl, a možno ho ešte niekto dá, tak my štyria sme schopní zahlasovať. Lebo od začiatku sme hovorili, v tomto spore nie je iné riešenie ako kompromis, kde obidve strany si možno zahryznú do laby, ale de facto sa dohodnú na jedinom možnom riešení. Ešte raz a po tretíkrát hovorím, za takéto riešenie tu a teraz sme schopní zahlasovať. Čiže poprosím vás, vás, štyri koaličné strany, ak ste zodpovedné, prídete s takýmto kompromisom, my vám za neho zahlasujeme. Bohužiaľ teda, vy, štyri koaličné strany, ktoré ste od ľudí dostali vo voľbách zodpovednosť, Slovensko zodpovedne viesť, ste neurobili zatiaľ a neboli ste ochotné urobiť ten povestný posledný krok k sebe navzájom. Mňa to iba zatiaľ veľmi mrzí. A pevne verím, že do skončenia dnešného predstavenia tento povestný krok k sebe navzájom urobíte. Naozaj som, bol som včera na tej koaličnej rade a videl som, že nie ste ďaleko od seba. Možno tú ješitnosť trošku treba odložiť bokom, možno odložiť treba emócie a s chladnou hlavou sa na ten problém pozrieť a s chladnou hlavou sa dohodnúť. Ale to vyžaduje v prvom rade to, aby ste chceli. Ale je to na vás, či chcieť budete, alebo nie. Výsledok tohto konania, doterajšieho, dnes vidíme. Dnes padne vláda a euroval bude schválený aj s chlpmi bez akéhokoľvek práva veta pre stranu SaS, bez akejkoľvek možnosti ovplyvniť ktorúkoľvek pôžičku, ktorá bude plynúť európskym krajinám, európskym bankám z prvého eurovalu. Je to lepšie riešenie? – pýtam sa možno teraz aj strany SaS. Je toto lepšie riešenie pre vás, ako sa dohodnúť a možno urobiť aj z vašej strany ten krok ku kompromisu? Podľa mňa nie je. Ak vám naozaj úprimne ide o to, aby euroval nemal negatívny dopad na Slovensko, tak podľa mňa musíte urobiť a mali by ste urobiť krok, ktorý k tomuto prispeje, ktorý vám umožní každú jednu pôžičku, alebo nad každou jednou pôžičkou mať kontrolu. Teraz otázka znie, kto teda vlastne položí túto vládu, ak sa nedohodnete? Myslím si, že vinníkov existuje viacero. Prvý je vstup do eurozóny. Jasné, niektorí tí, ktorí ste tu silou-mocou bojovali, aj teraz bojujete za to, ako je dobré byť v tomto spolku úžasných, tak poviete, či tomu Matovičovi „hrabe“. Ja si naozaj myslím, že vstup do eurozóny bol chybou. Keď som pred tromi rokmi písal, napísal článok, ktorého nadpis bol „Euro nás zničí“, dostal som asi, pomerovo poviem, 95 % hanlivých mailov a 5 % pochvalných. Jednoducho ľudia si ťukali na čelo, ako nás môže euro zničiť. Som videl to, že, prirovnal by som to možno k situácii, keď sa pätnásť či šestnásť pacientov stretá pravidelne u lekára, a potom zistia po určitom čase, že vlastne pravidelne tam zabíjajú čas a dohodnú sa navzájom, že sa s lekárom dohodnú, aby im dal jeden spoločný liek. A lekár týmto ľuďom, z ktorých každý má inú chorobu, predpíše penicilín. Síce tí ľudia ušetrili čas, ušetrili tým pádom náklady, ale ten penicilín zaberie niektorým pacientom a pre niektorých bude akurát. Pre niektorých bude silný a pre niektorých bude slabý. Pre tých, pre ktorých nebude akurát, tak tým ľuďom ublíži. Jedným chorobu nevylieči a druhých bude zbytočne ten liek ničiť, lebo jednoducho nie je to adekvátna choroba. Takto obrazne som chcel povedať, čo pre mňa znamená eurozóna. Eurozóna je spolok krajín, z ktorých niektoré, pre niektoré je euro ideálne. Je tam možno päť, šesť, sedem krajín, pre ktoré to euro je, ako sa hovorí, ako riť na šerbeľ. Ale sú tam krajiny, a napríklad dnes to vidíme na tom Grécku, ktoré by potrebovalo veľmi rýchlo a akútne devalvovať svoju vlastnú menu, mať svoju vlastnú menu, ale, bohužiaľ, sú v područí eura, eura sa nezbavia a z toho problému, v ktorom sú, sa tým pádom nedokážu dostať. Vlastná mena dovoľuje každej ekonomike dýchať podľa kondície, v akej sa nachádza. A vidíme to napríklad aj na príklade Poľska, ktoré malo vlastnú menu počas krízy, a dokázalo to. Ten zlotý sa dramaticky oslabil voči euru, možno o 20 %, ale práve toto nadýchnutie, zlotý umožnil tej poľskej ekonomike rásť, lebo dokázala poľská ekonomika exportovať výrazne lacnejšie tovar, ako dokázala dovtedy a v čase krízy práve sa tá mena oslabila a dokázala vlastne takýmto spôsobom s krízou bojovať. A výsledok je taký, že Poľsko bola jediná krajina, ktorej sa štatisticky kríza počas krízy nedotkla a ktorá vlastne, Poľsko, jediná krajina počas krízy rástla. Čiže ako prvého vinníka dnešnej situácie ja považujem už ten samotný vstup do eurozóny do pochybného spolku, ktorý nie je schopný dodržiavať svoje vlastné pravidlá. Eurozóny, ktorá sa prezentuje ako spolok úžasných, hoci v skutočnosti je to len spolok nahnitých a zhnitých. Ako druhého vinníka súčasnej situácie považujem nenažranosť a nedostatok dostatku našich partnerov v eurozóne. Vstupovali sme medzi poslednými do eurozóny, ale vyžadujú od nás presne rovnaký podiel na ich hriechu, aký oni znášajú. A to si myslím, že nie je fér. Ak sme, neboli sme to my, ktorí sme boli v eurozóne vtedy, kedy Grécko falšovalo štatistiky. Bolo to Nemecko, Francúzsko a iné krajiny, ktoré mali strážiť, aby sa pravidlá dodržiavali a nemali žiadnej krajine dovoliť, aby sa pravidlá falšovali. A preto si myslíme, že zodpovedné sú tieto iné krajiny a mali by znášať omnoho väčší podiel na tejto zodpovednosti a nemali by sa s nami deliť v duchu fifty-fifty a zobrať do úvahy iba nejakú silu našej ekonomiky. Nie, malo by sa brať aj obdobie, počas ktorého my sme mali možnosť prihliadať na to, či krajiny dodržiavajú, alebo nedodržiavajú pravidlá. A prečo by to tak nemalo byť? Tak voči tomu si myslím, že neexistuje žiadny relevantný argument. Ako tretieho vinníka situácie, v ktorej sa nachádzame, vidím neschopnosť a nedostatok odvahy vlády Roberta Fica hájiť národnoštátne záujmy Slovenskej republiky v eurozóne. Myslím tým neschopnosť a nedostatok odvahy vlády Roberta Fica vydupať pre Slovensko férové podmienky našej účasti v eurovale, presne v duchu, ako som hovoril predtým. V duchu, podľa toho, koľko sme sa podieľali na hriechu, tak taký podiel na eurovale sme mali znášať. Bohužiaľ, Robert Fico toto nie je schopný spraviť. On dokáže rečniť a búchať po stole tuná doma, ale keď príde do Európy, tam iba dá opätky k sebe a poslúcha a nesnaží sa nájsť dobré riešenie pre Slovensko a hájiť záujmy Slovenskej republiky. To vidíme aj na tom, že súčasný minister financií bol schopný, ak chcel výrazne znížiť náš, alebo teda zmeniť distribučný kľúč v prospech Slovenska, čiže výrazne znížiť náš podiel v eurovale 2. Ale s týmto, ak by prišiel Robert Fico a jeho vláda už pri eurovale 1, sme dnes zďaleka nemuseli mať taký problém, ako máme. Len vtedy Robert Fico mlčal a dnes máme, bohužiaľ, problém. Čiže euroval je de facto dieťa Roberta Fica, je de facto mína, ktorú nám tu Robert Fico zanechal, a, bohužiaľ, my sme na ňu stúpili a túto koalíciu tento euroval a táto mína položí. Ako štvrtého vinníka alebo ďalšieho v poradí súčasnej situácie vidím nedostatok úcty voči názorom svojich koaličných partnerov. Podľa mňa nie je prejavom úcty, ak SDKÚ ponúkne po týždňoch vyjednávania menej ako na začiatku. Nie je prejavom úcty, ak SaS pošle svojich koaličných partnerov sa dohodnúť s Ficom. Summa summarum, kto je za súčasnú situáciu zodpovedný a kto položí túto vládu? Tak myslím si, že je to jeden, jediný ujo – „ujo testosterón“. Zdravý rozum zostal ta-tam a nadbytok testosterónu viedol kroky štyroch koaličných strán, aby nás priviedli do záhuby, do záhuby našej koalície. Bohužiaľ. Záverom pár slov ku štyrom koaličným stranám. Veľmi rád by som hlasoval za kompromisný návrh, ktorý som teda spomínal, ktorý som aj včera na koaličnej rade ponúkol do pľacu a od ktorého podľa mňa nás delil, alebo vás delil, naozaj iba ten pomyslený krok. Nie je to však možné, lebo ste žiadny kompromis neboli schopní prijať. Nezodpovedne ste premrhali povinnosť byť zodpovední. Ľuďom na Slovensku ste tým dokázali jediné: nie ste hodní ďalej vládnuť. Bohužiaľ. A verte mi, že sa mi to veľmi ťažko hovorí, že to musím povedať práve vám. Keď by som mal zodpovedať na otázku, ako budú hlasovať štyria obyčajní, tak budú hlasovať tak, ako hovorí ústava. Čiže budú hlasovať podľa svojho svedomia a presvedčenia a tak, že nebudú podliehať žiadnym príkazom. A preto sme si povedali, že pre nás štyroch je omnoho dôležitejšia sloboda ako nejaká proklamovaná teatrálna jednota. Preto Martin Fecko sa rozhodol po vyhlásení strany SMER, že euroval nepodporí a iba zdvihne kvórum, že sa zúčastní hlasovania, lebo to považuje iba za hlasovanie vlastne de facto o dôvere pani premiérke, a my traja sme to vyhodnotili tak, že nedokážeme hlasovať jedným stlačením tlačidla o dvoch veciach, na ktoré máme diametrálne iný názor. Preto sa takého hlasovania ani nezúčastníme. Obávam sa, že vaša neschopnosť prijať medzi sebou kompromis vás bude, vás, štyri koaličné strany, ešte veľmi, veľmi mrzieť. Ale možno nie. Možno sme tu len naivní herci v poslednom dejstve drámy, ktorej scenár niekto z vás vopred napísal.