J. Šimko, poslanec: (2008-11-26):
Aj v predchádzajúcich rokoch som sa vyjadroval k rozpočtu práve ministerstva obrany a snažil som sa vystupovať vecne, konkrétne, sústrediť sa predovšetkým na problémy z pohľadu zásad rozpočtovania a z pohľadu vládou schválenej metodiky pre plánovanie, programovanie a rozpočtovanie. V súvislosti s predloženým rozpočtom musím hneď na začiatku konštatovať, že ministerstvo obrany ani vláda ako celok nemôže pri takto realizovanom systéme plánovania, programovania a rozpočtovania v podmienkach ministerstva obrany naplniť ciele uvedené pre výstavbu ozbrojených síl, ktoré boli odsúhlasené aj v Národnej rade Slovenskej republiky a budem citovať. „Do roku 2010 zaviesť profesionálne, efektívne, ale dostupné ozbrojené sily organizované, vyzbrojené, vycvičené v súlade s vojenskou stratégiou Slovenskej republiky, modernizované tak, aby boli interoperabilné s vojenskými organizáciami NATO.“ Už sme sa neraz zmieňovali, že model ozbrojených síl 2010 bol postavený na predpoklade vyčleňovania 2 % z HDP pre rozpočet ministerstva obrany. Prax ukázala, že sa túto úroveň nikdy nepodarilo dosiahnuť. Ak je však podľa dokumentov ministerstva obrany limitom dostupnosti ozbrojených síl suma 1,89 % HDP, ako uvádza model 2010, potom je asi logický záver, že pri vyčlenenej sume 1,6 % HDP v roku 2008 a 1,4 % v roku 2009 sa stávajú ozbrojené sily podľa tohto modelu nedostupné. Plánované rozpočty potvrdzujú trend poklesu podielu rozpočtovaných prostriedkov na obranu k HDP. Keďže, ako som spomínal, že tento pokles sa priblížil k hodnote 1,4 % HDP, je paradoxom, že požiadavky na obranu sú z pohľadu nákladov na profesionálne ozbrojené sily, plnenie úloh v NATO, EÚ, OSN, OBSE, budovanie nových spôsobilostí a budovanie expedičných ozbrojených síl extrémne vysoké. Teda trend potreby finančných zdrojov a trend výšky prideľovaných prostriedkov v ministerstve obrany sú protichodné. Myslím si, že treba objektívne hľadať aj rezervy na ministerstve obrany, skvalitňovať prácu, znižovať výdavky aj systémovými opatreniami. Doteraz nie je vyriešený systém sankcií za nedodržiavanie plnenia schválených programov pre jednotlivých správcov programov. Tento stav potom umožňuje, že sa priority ministerstva obrany menia veľmi často a možno povedať, že niekedy aj chaoticky. Utajenie určitej časti rozpočtu tiež prispieva k nižšej kvalite parlamentnej aj občianskej kontroly využívania peňazí daňových poplatníkov. A ako som spomínal, v Národnej rade sa dnes len členovia výboru pre obranu a bezpečnosť môžu oboznamovať s podrobnejším dokumentom, ktorý uvádza komplexnejší pohľad na programy ministerstva obrany. Zdá sa mi, že sa mení aj štruktúra programov z roka na rok. Tento fakt znižuje tiež kvalitu parlamentnej kontroly rozpočtovaných a programovaných finančných zdrojov. Ako názorný príklad som uvádzal aj v minulosti prípad zavádzania systému MOKYS  – mobilný komunikačný systém. V roku 2007 bol program MOKYS uvedený pod číslom 09502. Plánované prostriedky na tento program boli rádovo miliardy korún. V rokoch 2008 a 2009 sa o programe MOKYS už nič v neutajenom dokumente nedozviete. Pri takomto navrhovanom rozpočte treba si začať to rozmieňať aj na drobné. Už bolo aj avizované, že ozbrojené sily prejdú zmenou a zrušia sa minimálne dve veliteľstvá – spojovacie a logistiky. Hľadajú sa rezervy pri civilných zamestnancoch. K prvému februáru skončí viac ako 1 440 civilistov, čo je 25 % celkového rozpočtu a šetrenie neskončí iba pri zamestnancoch, plánujú sa zrušiť vojenské podniky a výskumné technické ústavy. Existuje päť vojenských ústavov, tri ústavy. Dnes vieme, že o podnikoch nie je rozhodnuté, ale ústav zostane iba jeden. Pred armádou alebo ozbrojenými silami stoja veľké investície. Do konca roku by sa malo rozhodnúť, aké a za koľko peňazí nakúpia vojaci dopravné lietadlá. Ďalším problémom je pozemná technika. Podľa dokumentov rezortu obrany v roku 2010 bude až 90 % pozemnej techniky po lehote životnosti. Ako jediná krajina z V4 sme neboli schopní nakúpiť za posledné roky žiadnu novú techniku. Samozrejme, že drvivú väčšinu peňazí v rezorte zhltnú platy a základná prevádzka. Tento rok iba 18 % z 30-miliardového rozpočtu, teda cca jednej miliardy eur išlo na rozvoj obrany a ministerstvo tvrdí, že ideálne by bolo dávať na rozvoj a modernizáciu až 30 %, čo je skoro teda o 3 až 4 miliardy viac. Pred niekoľkými dňami ste niektorí koaliční poslanci navštívili Afganistan. Mohli ste sa presvedčiť, že Slováci, ktorí sú v Kandaháre a hľadajú míny v topánkach, čo sa po pár týždňoch rozpadávajú, ich obleky sa po vypratí zbehnú aj o pár čísel a nepriestrelné vesty vážia o niekoľko kilogramov viac ako americké či britské. Vážené dámy, vážení páni, pri mojom štúdiu navrhovaného rozpočtu ma trošku z myšlienok vytrhlo tvrdenie predsedu vlády, ktorý po svojej návšteve na ministerstve obrany k problémom rozpočtu ministerstva obrany na rok 2009 povedal, že vláda nemá dnes peniaze na to, aby mohla okamžite a jednorazovo vydať nejakú veľkú sumu na nákup dopravných lietadiel. Tu sa treba pozastaviť a konštatovať, že nejaká snaha o skvalitnenie systému plánovania, programovania a rozpočtovania v podmienkach ministerstva obrany musí byť márna, ak sa dnes nechápe, k čomu je systém plánovania, programovania a rozpočtovania, ktorý sa ministerstvo obrany myslím, že učí používať už osem rokov, vláda päť rokov. Dovolím si konštatovať, že tento rozpočet kapitoly ministerstva obrany považujem za najhorší za posledné roky. Je paradoxom, že v období svetovej finančnej krízy, a tým aj možného vzniku rôznych konfliktov vo svete sa dostáva ministerstvo obrany na okraj záujmu. Preto aj na základe tohto konštatovania a podhodnotenia návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2009 až 2011 v rezorte ministerstva obrany bude moje rozhodnutie také, že tento zákon roka nebudem môcť podporiť. Ďakujem. (Potlesk.)