Gaborčáková, Soňa, poslankyňa NR SR (2016-06-17):
Dobré ráno alebo dobý deň, podľa toho, ako sme vstali všetci. Ja možno by som na záver zhrnula vlastne zákon, ktorý predkladáme. Ja som človek, ktorý vlastne, čo mu dajú pod ruky, tak jednoducho podpíše alebo s tým automaticky súhlasí. A preto som vlastne sa pozrela trošku podrobnejšie na tento zákon, keďže tento návrh novely bol už podaný ako pozmeňujúci návrh pri veľkej novele zákona o sociálnom poistení, ktorá išla 17. decembra 2013. Vtedy bol vlastne prísľub, že túto, ako aj mnohé iné skupiny, budú riešiť v zákone o sociálnom poistení ako balík viacerých opráv. Neskôr sa tento zákon predkladal ešte 22. mája 2015 a 25. novembra 2015. Rozmýšľala som nad tým, ako teda možno z mojej strany motivovať ľudí, lebo keď to prvýkrát neprešlo, tak je veľká pravdepodobnosť, že to ani asi snáď neprejde. Tak som rozmýšľala, kde nájsť vlastne možno podklady preto, že teda je to naozaj dobrý zákon. Teda hľadala som. Naozaj ide o dôchodcov, ktorí, ktorým štát jednoducho umožnil hlavne medzi rokmi 2001 a 2003 pracovať popri starobnom dôchodku. Samozrejme, keď pracovali, museli odvádzať aj odvody do Sociálnej poisťovne, avšak nikdy sa im to nepremietlo. Naozaj tam vzniká diskriminácia, ktorú túto ľudia vnímali ako niečo s veľkou krivdou, a ja si myslím, že majú pravdu. Predstavme si, že chceme niečo nakúpiť. Nakúpime ten tovar na faktúru a jednoducho očakávame, že ten tovar príde domov, lebo sme tu faktúru vyplatili. Lenže zavolajú nám z tej predajne, že jednoducho ten tovar teda nám nedodajú, lebo už sa nevyrába, ale peniaze nám nevrátia, lebo tovar sa už nevyrába a oni za to nemôžu, že sa nevyrába. Ako by sme sa cítili? Naozaj je to, je to veľmi ťažké. A ja si myslím, že je tu množstvo šikovných ľudí, ktorí sa zaoberajú sociálnym poistením, ako je pán Mihál, ale aj pán Švejna, ale aj pán Burian. Naozaj sú tu ľudia, keby dali hlavy dohromady, aby sme naozaj tú diskrimináciu tých dôchodcov, ktorí za to nemôžu, že im dovolili jednoducho pracovať popri starobnom dôchodku, odstránili a možno by sme naštartovali takú novú éru komunikácie s verejnosťou pri tých všetkých turbulenciách, ktoré sa tu dejú v politike, a ľudia naozaj strácajú nádej, že sa niečo zmení. Ak by sme sa naozaj pozreli na týchto dôchodcov tak spoločne a dali hlavy dohromady všetci odborníci, verím, že by sme im pomohli. Sme tu ľudia z východného, stredného aj západného Slovenska. A ja som sa pozerala aj na to, že či to teda je len nejaká taká politická agenda tých dôchodcov, ktorých chceme presadiť, a lebo naozaj tí ľudia sa cítia diskriminovaní, cítia sa smutní z toho, že štát k nim takto pristupuje. A preto som hľadala nejaké také spojivko s tým, aby aj ja sama som seba presvedčila, že jednoducho nie je to len nejaká politická agenda, ale je to naozaj doslova kričanie tých ľudí za spravodlivosťou. Dospela som vlastne k takým sporom Krajského súdu v Bratislave, lebo máme zástupcov naozaj západného Slovenska, Krajského súdu v Banskej Bystrici aj Krajského súdu v Košiciach, kde sa sťažovatelia teda súdili so Sociálnou poisťovňou práve vo veci nášho zákona. Ja by som možno pre Západoslovákov povedala, že je tu prípad pána, ktorý v roku 1994 po dovŕšení veku zákonného odchodu do dôchodku odišiel teda do dôchodku, pričom neprestal pracovať. Do dôchodku odišiel z rodinných dôvodov. V tom čase pri štyroch deťoch, keď už manželka bola na dôchodku, zabezpečoval ešte dve deti, ktoré študovali na vysokej škole. Ako živnostník mal nepravidelné zmluvy a úhrady faktúr. Na začiatku roka bol pravidelne tri až štyri mesiace bez príjmu, no napriek tomu vždy platil všetky zákonné odvody. Tento človek na odvodoch do Sociálnej poisťovni odviedol v jednotlivých obdobiach spolu 171 318 slovenských korún, lebo si myslel, že sa mu to vráti v jeho dôchodku. Nestalo sa. Ďalší prípad. Navrhovateľ síce splnil podmienky nároku na vyplácanie starobného dôchodku pred 1. januárom 2004, po vzniku na starobný dôchodok bol nepretržite zamestnaný k 31. decembru 2013 a poberal starobný dôchodok. Uvedenú dobu nie je možné hodnotiť ako dobu zamestnania pre zvýšenie starobného dôchodku vzhľadom na zákon. Zase tento človek odviedol spolu 150 569 slovenských korún Sociálnej poisťovni, zase v domnienke, že sa mu to raz v jeho dôchodku vráti. Ďalší navrhovateľ opäť platil teda v Banskej Bystrici, pracoval, aby teda trošku pomohol tej svojej rodine. Poberal starobný dôchodok, aj pracoval ako samostatne zárobkovo činná osoba a platil aj odvody do Sociálnej poisťovne. No navrhovateľ však poberal v tom uvedenom období starobný dôchodok, a preto sa aj jeho odvody nebudú započítavať do jeho dôchodku. Máme tu stredné, východné aj západné Slovensko. Ľudia sú smutní, znechutení, apatickí na Slovensku, že jednoducho ľudia, ktorí nepracujú, solidárne dostávajú nejaký príjem zo strany štátu, a na druhej strane ľudia, ktorí poctivo odvádzajú dane, tým, že sa prijme nejaký zákon, ktorý prijímame my, lebo nikto iný ho nemôže prijímať, jednoducho sa stávajú obeťami možno našich nedobrých zákonov, nedokonalých, lebo niekedy si človek neuvedomí, že naozaj môže vzniknúť nejaká skrivodlivosť. A preto je naozaj potrebné, aby sme sa takých vecí... Sú to ľudia, ktorí teda naozaj majú už pomerne vysoký vek a žijú s tými krivdami. Hovoria, že pre tento štát naozaj odrobili pomerne dosť. A ja tiež som mala podnet od teda predsedu Jednoty dôchodcov jednej miestnej organizácie, ktorý naozaj tiež mi napísal, že doporučuje „riešiť starodôchodcov, lebo môj starobný dôchodok je 457,90, ale podľa zákona 461/2003 by bol 589,73, čo je viac o 131,83. Som toho názoru, že sa čaká, keď nás, starodôchodcov, bude len ako šafranu, alebo pozomierame s nízkymi dôchodkami. Dovoľujem si uviesť, že som vzdelaný človek. Som ekonóm a viem posúdiť, čo je diskriminácia. Lebo na mne sa to aplikuje, čo úradníci ministerstva nevedia a ani nemôžu doposiaľ pochopiť“. Ja som sa rozprávala aj s kolegyňami z iných politických strán a ja som nemala pocit, že tie ženy by nechceli podporiť tento zákon. Skôr bola otázka, že naozaj akým spôsobom. Ak naozaj týchto troch ľudí, ktorí, si myslím, že sa vyznajú do sociálneho poistenia, by sme združili a dali dokopy, ja verím, že by sme týmto ľuďom pomohli. Takže naozaj chcem vás poprosiť o podporu tohto nášho predkladaného zákona. Pokiaľ nie, aby si naozaj koalícia privlastnila možno vyrovnanie skrivodlivostí, ktoré naozaj nastali pre tých seniorov, ktorí už dneska dožívajú, nevedia, či rok, či dva, či tri. Ale čakajú, že ešte vždy existujú ľudia, ktorí majú srdce a ktorí im pomôžu. Takže prajem pekný deň a verím, že dáme hlavy dohromady. Ďakujem. (Potlesk.)