K. Tóthová, poslankyňa: (2001-10-17):
V tom čase poslanci predložili dva legislatívne návrhy. Jeden, ktorý upravoval postih, ak si niekto svoje majetkové práva vymáha bez rozhodnutia súdu, právoplatného, vykonateľného rozhodnutia súdu, teda oblasť fyzických osôb. A druhý návrh, ten, o ktorom dnes budem hovoriť, tú istú problematiku upravoval, ak takúto pomoc realizácii majetkových práv domnelých, alebo aj skutočných, alebo neskutočných, ktoré nie sú potvrdené vykonateľným, právoplatným rozhodnutím súdu, bezpeč-nostná služba pomáha realizovať. V rovine fyzických osôb tento zákon bol prijatý a je účinný už od prvej polovice tohto roka. Znamená to, že ak fyzická osoba postupuje spôsobom, že vymáha majetkové práva alebo z nich vyplývajúce bez právoplatného a vykonateľného rozhodnutia príslušného štátneho orgánu, dopúšťa sa priestupku a podľa priestupkového zákona, to znamená zákona č. 372/1990 Zb. v znení neskorších právnych predpisov, môže dostať pokutu do 10 000 Sk, alebo ten, kto mu napomáha, ak ide o fyzickú osobu, teda občana, môže dostať pokutu do 3 000 Sk. Ak takýto čin je už v našom práve upravený tak, že je kvalifikovaný za protispoločenský čin, majúci charakter priestupku, a je upravená sankcia, je úplne nelogické, aby ak takú istú činnosť za takej istej situácie, za tej istej podmienky, že neexistuje vykonateľné, právoplatné rozhodnutie, vykonáva právnická osoba, aby toto nebolo postihnuté ako spoločensky nebezpečná činnosť a aby nebola zakotvená sankcia. Žiaľ, vládny návrh, ktorý bol predložený, túto otázku tak, ako to bolo deklarované, že sa to stane, nezahrňuje. Napriek tomu, že v Legislatívnej rade zástupca ministerstva vnútra jasne deklaroval, že do zákona túto skutočnosť zahrnie napriek tomu, že Legislatívna rada jasne formulovala stanovisko, že takáto činnosť nemôže byť nepostihnuteľná. Preto vlastne poslanci opätovne, keďže nebol splnený prísľub, ktorý bol daný, opätovne predkladajú príslušný legislatívny návrh. Ja si myslím, že tu nejde o nefunkčný legislatívny návrh, ktorý by riešil situáciu, ktorá v praxi nenastáva a nevzniká. Myslím si, že stačí pripomenúť, že legislatívny návrh v oblasti fyzických osôb, ktorý už prijal parlament, bol vypracovaný poslancami opozície po známej kauze Istrozimmer, keď došlo k tlaku a aj vysťahovávaniu osôb bez súdneho rozhodnutia, ďalej podobne v Brezne v ubytovni Jade sa stal prípad, že v krátkom čase pre budúcnosť nájomné z 1 500 Sk bolo zdvihnuté na 3 000 Sk, a keď nájomníci vyjadrili nespokojnosť, nastúpilo vysťahovanie. Čiže dnes už bez súdneho rozhodnutia, dúfajme, v praxi takéto prípady nenastanú. Lebo bol, ako som spomenula, prijatý zákon, ktorý, ak takto postupujú fyzické osoby, ukladá sankciu. Ostáva otvorená otázka u právnických osôb. V tomto parlamente pán minister Čarnogurský vyhlásil, že ním predložený vládny návrh novelizácie zákona o prevádzkovaní súkromných bezpečnostných služieb a podobných činností v znení neskorších právnych predpisov, t. j. novela zákona č. 379/1997 Z. z., postihuje aj nami spomínaný prípad. Dovoľte mi, aby som jednoznačne povedala, nie je to pravda, je to klam! Ak si preštudujete vládny návrh, tak jasne je sankciou, t. j. odobratím licencie, postihnutá súkromná bezpečnostná služba, ak založí strážnu službu bez príslušného vykonateľného a právoplatného rozhodnutia štátneho orgánu. Ale predsa výkon bezpečnostnej služby je len malý výsek činnosti súkromných bezpečnostných služieb! A práve tá problematika, ktorá je upravená priestupkovým zákonom, kde už fyzická osoba je postihnutá, t. j. realizácia majetkových práv alebo práv z nich vyplývajúcich, napríklad vysťahovanie z bytu, deložácia bez súdneho rozhodnutia, vysťahovanie z ubytovne a podobne, je trestné vo sfére fyzických osôb, preto je v právnom štáte nutné, aby takáto činnosť bola postihnutá sankciou aj v oblasti právnických osôb. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovolávam sa tak ako pri zákone, ktorý upravuje postih, resp. sankciu ako za priestupok u fyzických osôb, judikatúry Najvyššieho súdu Slovenskej republiky, ktorý jasne vo svojej judikatúre vyriekol, že sa nepripúšťa tzv. útočná svojpomoc, to znamená, že niekto si obhajuje svoje domnelé práva, či už majetkové, lebo iné, bez právoplatného a vykonateľného rozhodnutia príslušného orgánu. Judikatúra hovorí, že v takomto prípade sa dopúšťa protiprávneho konania aj on sám. Preto aj konanie bezpečnostných služieb, pokiaľ pri napomáhaní občanom vlastne vykonávajú pomoc pri realizácii takýchto ich krokov bez rozhodnutia súdu, je vlastne protiprávne konanie, ktoré v právnom štáte nemôže byť nepostihnuteľné. Preto vás prosím, aby ste predložený legislatívny návrh dôkladne zvážili a posunuli do druhého čítania. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pani poslankyni za uvedenie návrhu zákona a prosím ju, aby zaujala miesto pre navrho-vateľov. Dávam slovo spravodajcovi, ktorého určil navrhnutý gestorský výbor pre obranu a bezpečnosť, poslancovi Gustávovi Krajčimu. Nech sa páči. G. Krajči, poslanec: Vážený pán predsedajúci, panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi, aby som podľa § 73 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov vystúpil pri prvom čítaní návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 379/1997 Z. z. o prevádzkovaní súkromných bezpečnostných služieb a podobných činností v znení neskorších predpisov (tlač 1141), ako spravodajca určený, navrhnutý gestorským Výborom Národnej rady Slovenskej republiky pre obranu a bezpečnosť. Úvodom vás chcem informovať o skutočnosti, že predmetný vládny návrh bol doručený poslancom Národnej rady Slovenskej republiky dňa 20. augusta 2001, čím boli splnené podmienky určené § 72 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o roko-vacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky, t. j. doručenie návrhu zákona najmenej 15 dní pred schôdzou Národnej rady Slovenskej republiky, na ktorej sa uskutoční jeho prvé čítanie. Predseda Národnej rady Slovenskej republiky posúdil, že návrh zákona spĺňa náležitosti podľa § 70 ods. 1 zákona č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov a podľa legislatívnych pravidiel a zaradil ho na rokovanie 51. schôdze Národnej rady Slovenskej republiky v rámci prvého čítania. Keďže sa program 51. schôdze nenaplnil, došlo k preradeniu tohto návrhu do programu 52. schôdze Národnej rady Slovenskej republiky. Ako spravodajca Národnej rady Slovenskej republiky k tomuto prvému čítaniu si osvojujem stanovisko, že predmetný návrh spĺňa z formálnoprávnej stránky všetky náležitosti návrhu zákona uvedené v § 67 a 68 zákona č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, ako i náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, cieľom novelizácie zákona je vyriešiť postavenie súkromných bezpečnostných služieb pri výkone ich činnosti predovšetkým vtedy, ak osoba, ktorej prevádzkovateľ licencie zabezpečuje ochranu, žiada ochranu pri uskutočňovaní výkonu majetkových práv alebo práv z nich vyplývajúcich, o ktorých sa domnieva, že mu prislúchajú, bude treba, aby si prevádzkovateľ licencie overil, či skutočne práva pri výkone, ktorých sa požaduje ním zabezpečiť ochranu vyplývajúcu z vykonateľného rozhodnutia príslušného orgánu. Predpokladám, že prípadné zmeny a spresnenia návrhu zákona budú predložené v rozprave, najmä v rámci druhého čítania vo výboroch Národnej rady Slovenskej republiky a v rámci druhého a tretieho čítania na schôdzi Národnej rady Slovenskej republiky, čím dôjde k dopracovaniu tohto návrhu zákona. Vzhľadom na oprávnenia, ktoré pre mňa ako pre spravodajcu výboru vyplývajú, odporúčam, aby sa Národná rada Slovenskej republiky v zmysle § 73 ods. 3 písm. c) zákona 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov uzniesla na tom, že po rozprave odporučí návrh skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 379/1997 Z. z. o prevádzkovaní súkromných bezpečnostných služieb a podobných činností v znení neskorších predpisov (tlač 1141), prerokovať v druhom čítaní. Prosím vás, pán predsedajúci, aby ste otvorili všeobecnú rozpravu k tomuto návrhu. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Pro-sím, aby ste zaujali miesto pre spravodajcov. Otváram všeobecnú rozpravu o tomto bode programu. Konšta-tujem, že nikto z poslancov nie je prihlásený písomne. Preto sa pýtam, či sa chce prihlásiť niekto z poslancov ústne k tomuto bodu programu. Konštatujem, že nie. Vyhlasujem všeobecnú rozpravu, pardon, pán poslanec Krajči. Nech sa páči, do rozpravy, áno? Prosím. Ako jediný prihlásený. Končím možnosť prihlásiť sa do rozpravy ústne. G. Krajči, poslanec: Ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. Dovoľte mi, aby som aj v rámci rozpravy povedal niekoľko vecí týkajúcich sa novelizácie zákona o súkromných bezpečnostných službách. Chcel by som povedať len jednu skutočnosť, že keď sme v roku 1997 prijímali tento zákon, jeho cieľom a úlohou bolo zákonným spôsobom riešiť otázku ochrany osôb a majetku, ktorú môžu vykonávať v zmysle zákona súkromné bezpečnostné služby. Vieme, aké problémy vznikali predtým, než tento zákon nebol prijatý, vo vzťahu k tomu, že tieto vtedy civil-nobezpečnostné služby, ktoré vznikli na základe živnostenského zákona, vykonávali činnosti, ktoré zasahovali do práv občanov, a práve preto sme hľadali spôsob, ako to uskutočniť, aby Policajný zbor mal možnosť vykonávať kontrolu nad činnosťou týchto súkromnobezpečnostných služieb. Samozrejme, že život prináša nové skutočnosti a ukázalo sa v priebehu realizácie tohto zákona, že niektoré veci neboli urobené tak dôkladne, aby nemohlo dôjsť k zneužitiu a, žiaľbohu, objavili sa aj prípady, kde došlo k zneužitiu súkromnobezpečnostných služieb na vymáhanie alebo vykonávanie činnosti bez vykonateľného rozhodnutia súdu. Chcem spomenúť jednu z nich, ktorá je nepríjemná aj z toho hľadiska, že do nej boli zapojení vysokí policajní dôstojníci, vymáhanie majetkových práv súkromnobezpečnostnou službou Jáger, za ktorú, samozrejme, dnes ešte nasledujú postihy a predovšetkým aj orgány činné v trestnom konaní sa zaoberajú činnosťou a nasadením tejto súkromnobezpečnostnej služby. Aby sme predišli podobným skutoč-nostiam, bol by som veľmi rád, keby sme tento zákon postúpili do druhého čítania, aby sme mohli v rámci druhého a tretieho čítania zabezpečiť, aby súkromnobezpečnostné služby konali jedine v súlade so zákonom a jedine vtedy, keď majú vykonateľné rozhodnutie príslušného orgánu alebo súdu. V opačnom prípade znovu sa môžeme dožiť skutočnosti, že tieto súkromnobezpečnostné služby budú zneužité aj na politické ciele, ako to bolo v tom prípade, o ktorom som hovoril pred chvíľou. Preto apelujem na vás, panie poslankyne, páni poslanci, aby sme tento zákon postúpili do druhého čítania. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne pánu poslan-covi. Vyhlasujem všeobecnú rozpravu o tomto bode programu za skon-čenú. Pýtam sa, či sa chce k diskusii vyjadriť pani poslankyňa Tóthová ako navrhovateľ. Nech sa páči, máte slovo, pani poslankyňa.