Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2013-06-27):
Ja si vážim, pri tom, že som tento typ otázky očakával, vážim si konštruktívnu atmosféru aj odpoveď na tú tému, lebo naozaj je to polemická záležitosť, lebo je to o správaní v reálnej ekonomike ako takej. Ale proste verte nám, že sme v pravidelnom kontakte. Ja mám tu istú skúsenosť, pán poslanec, ako, ako vy, lebo, lebo obaja sme žili aj v reálnej ekonomike a nevyšli sme z akvária politickej školy nejakej, čo znamená, máme skúsenosť a máme svoje aj videnia sveta. A z tohto pohľadu rešpektujem každý názor, ktorý príde aj z takejto strany, ale musím povedať, že na základe informácií, ktoré mám naozaj reálne z poľa ľudí a firiem, ktorí proste pracujú, a je to rôzne. To treba povedať, že každý sa nachádza v nejakej inej životnej situácii, inak je to v oblasti veľkých firiem, kapitánov priemyslu, ktorí sú našimi loďami, a bol tu konsenzuálny súhlas pred iks rokmi, že sme sa naviazali najjednoduchšou cestou na typ automobilového priemyslu z hľadiska konverzie našej ekonomiky, znalostí, edukácie našej pracovnej sily, na monotematický typ priemyslu, ľahkého strojárenstva, v danom prípade výroby automobilov a všetkého, čo je s automobilmi ako-tak spojené. Čiže tieto strategické rozhodnutia máme za sebou a, samozrejme, negatívne aj pozitívne dopady týchto rozhodnutí, samozrejme, teraz takisto musíme znášať a ťažko by sme sa mohli vyhovárať jeden na druhého, kto za to môže. Proste tak to je. Pravdou ale je, že čo sa vníma asi za najväčší problém slovenskej ekonomiky po celé roky, je nízka úroveň zamestnanosti, ktorú vieme – a tiež si, nebudeme sa sporiť o číslach – a vieme, že ju máme nižšiu ako v Českej republike, oveľa nižšiu ako v Rakúsku, čo je základný problém ináč financovania verejných služieb ako takých, lebo ak máme málo ľudí, ktorí pracujú, legálne pracujú, uvedomme si, máme diery, ktoré sme mali, a tiež sme ich tolerovali, exekutívy také, onaké, modré, všetkých farieb a vytvárali sme ešte sami motiváciu na obchádzanie týchto podmienok. Tak v takom prípade, ak máme zásadný problém nízkej zamestnanosti a veľkej nezamestnanosti, a veľká nezamestnanosť, samozrejme, vytvára veľmi negatívny tlak na to, že nám nerastú mzdy. Problémom tejto našej slabej ekonomiky slovenskej je, že je extrémne závislá od externého prostredia, lebo je proexportná a má malú zložku domácej spotreby. Keď je malá zložka domácej spotreby, nevytvára sa nám sekundárny sektor, to znamená oblasť služieb. To je ďalší problém, oblasť služieb, oblasť rekreovania, kvality života ako takého. Tí ľudia tam nie sú, lebo si ich Slováci nemôžu dovoliť, pretože majú nízke mzdy. A základný problém vášho videnia sveta – a toto už je aj ideologický pohľad, ktorý bol pretavený do ekonomických pravidiel a vzorcov našej ekonomiky – je ten, že máme extrémne malý podiel miezd na hrubom domácom produkte a oveľa väčší ako všetky iné krajiny v Európskej únii podiel kapitálu na tom. Nechcem to ideologizovať, ale toto je proste jeden z princípov slabosti našej domácej ekonomiky. A čo je paradoxné a zaujímavé a nájdete si to aj v hodnoteniach Európskej komisie, že ziskovosť firiem aj po prepade v roku 2009 rástla. Paradoxne rástla viac ako v iných krajinách Európskej únie, ktoré sa možno aj horšie zotavovali, len bez dodatočnej distribúcie do oblasti štátu, daní a bez dodatočnej distribúcie do oblastí miezd, čo by malo ísť primárne. Čo je vidieť na tom, čo sa na jednej strane chválime, ako lákame investorov, že máme vysokú produktivitu práce, za posledných päť rokov nárast o 17 %, čo je výborné pre konkurencieschopnosť, ale čo je veľmi zlé pre domácu spotrebu. Čiže málokedy by minister financií mal hovoriť o tom, že mzdy sú nízke, ale naozaj v našej krajine zaostáva rast miezd za produktivitou práce. A to sme boli spolu pri memorande v roku 2009 – opäť spoločenský konsenzus, keď sme dohodli medzi zamestnávateľmi a odborármi dohodu, že nebudú predbiehať nároky platové, nebudú predbiehať produktivitu práce. Ale medzitým sa tie nožnice tak vzdialili, že platy zaostávajú a tým pádom zaostáva aj domáca spotreba ako taká. Čiže ja len hovorím, že produkcia zisku tu bola, že jeho distribúcia nie je v prospech našej krajiny, ale že naozaj vrecia peňazí putujú mimo našej krajiny aj legálne, aj nelegálne. A z tohto pohľadu to kľúčové, čo je problém, je tvorba pracovných miest a kľúčovou prekážkou je výška odvodov. Nie sadzba, nie samotná sadzba dane z príjmov právnických osôb, ale kľúčovou je výška odvodov, hlavne pre zamestnávanie dlhodobo nezamestnaných a ľudí, ktorí majú úplné základné, základné vzdelanie. Ja si myslím, že toto je oblasť, na ktorej by sme mohli nájsť konsenzus ako horšie, a ťažšie nájsť na to liek ako. Ale vždycky pomenovanie problému je polovica úspechu. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)