Majerský, František, poslanec NR SR (2023-11-15):
Pekný dobrý deň prajem. Vážený pán predsedajúci, vážení páni ministri, vážené kolegyne, vážení kolegovia, som rád, že kolega Stachura vyviedol alebo rozviedol takú dobrú diskusiu o zdravotníctve, lebo je naozaj kľúčová a aj dneska na zdravotníckom výbore sme videli, že vieme nájsť spoločnú cestu vo veľa veciach a vieme sa o tom rozprávať. A to si myslím, že to bude asi prvýkrát taký zdravotnícky výbor, kde sa vieme rozprávať odborne a kultivovane, lebo tak si myslím, že tak by to malo v politike vyzerať. Ja som človek z urgentnej medicíny, človek, ktorý sa vie rozhodovať rýchlo, človek, ktorý sa vie rozhodovať pod stresom. Som človek, ktorý vie si priznať chybu, a som človek, ktorý naozaj hľadá iba v tomto zdravotníctve riešenia. Ja nič iné v tomto zdravotníctve nehľadám, nemám žiadny iný záujem. Takže poďme k faktom. Preto ma prekvapilo, že to programové vyhlásenie vlády je naozaj podľa mňa veľmi vážny, kľúčový dokument. Je to veľmi vážny a kľúčový dokument a ukazuje nám, akým smerom sa bude slovenské zdravotníctvo uberať, nielen ono, ale aj iné oblasti, ktoré sa dotýkajú každého jedného občana v našej krajine, a je kľúčové, ako budú spracované. Preto ma veľmi milo pre... nemilo prekvapilo, ako rýchlo bolo spracované programové vyhlásenie vlády, a myslím si, že bolo, je napísané bez konkrétnych cieľov. A mne to naozaj chýba, lebo sú to veci, ktoré naozaj potrebujeme, aby sme mali. My potrebujeme vedieť, že kedy sa bude robiť to, kedy sa bude robiť hentamto a kedy chceme spustiť to. Ja chápem, ja to vo svojom príspevku aj budem hovoriť, že prečo to už dneska sa nepoužíva, lebo v predchádzajúcich programových vyhláseniach to tam bolo, jednoducho sa to nesplnilo. Na to nesmieme zabúdať, že kopec vecí, ktoré dnes riešime, už mali byť dávno-dávno spravené, priatelia. Už dávno sme mali mať DRG, už dávno sme mali mať aj kopec iných vecí, ktoré jednoducho dnes v zdravotníctve chýbajú. Je to možno aj tým, že niektoré, poviem, strany, ktoré ak nie sú v parlamente, nemali, čo sa týka programu zdravotníctva, skoro nič. Ja sa budem baviť len o zdravotníctve dnes a jednoducho chýbala, tie veci, ktoré jednoducho mali by byť. My sme mali v programe KDH 188 konkrétnych riešení, ktoré sme mohli dnes dať, priniesť do Národnej rady a priniesť ich pre slovenských občanov a slovenských pacientov, lebo toto by malo byť podľa mňa pre všetkých nás, ktorí tu sme, kľúčová vec, aby sme pomohli na konci dňa tým pacientom. To, čo hovoril kolega Stachura, je, to zažíva každý jeden zdravotník. Dnes každý jeden lekár, každá jedna sestra alebo každý jeden človek, ktorý v zdravotníctve sa pohybuje, že mu denne volajú ľudia, že nevedia vybaviť to alebo nevedia vybaviť hentamto. Treba si povedať jednu základnú vec, že toto tu, čo sa tu dnes budeme baviť, je kľúčová téma. Zdravotníctvo by mala byť premiérska téma a mala by byť téma ministra financií. Ja som preto naozaj sklamaný, že v programovom vyhlásení vlády nevidíme žiadnu sumu, koľko ideme dať do zdravotníctva. My to dnes nevieme, že koľko ideme dať do zdravotníctva. Všetci, ktorí v zdravotníctve pôsobíme, hovoríme, že v zdravotníctve chýbajú peniaze. A my to dnes nevieme povedať, že koľko im tam ideme dať, lebo to, čo sa financovalo v minulom roku, to nebude stačiť. To nebude stačiť ani na základ. Naozaj tie peniaze zdravotníctvo potrebuje a potrebuje ich súrne, akútne, lebo my si už nemôžeme dovoliť ďalšie roky, že tu budeme len tak pretláčať pred seba ten kameň, ktorý naše zdravotníctvo tlačí pred sebou, je obrovský. Je obrovský. A naozaj každý, kto tu z nás sedí, mal dotyk so slovenským zdravotníctvom. Netvárme sa, že nie. Keď nie osobne, tak naši blízki, naši rodinní príslušníci, naše deti, naši rodičia. A všetci chceme mať slovenské zdravotníctvo pre našich rodičov, pre naše deti to najlepšie, aké máme, tak sa, prosím vás, preto snažme sa to robiť, snažme pre to všetko robiť, aby to tak naozaj bolo. Mňa prekvapilo, všetci ste zachytili, aj noví poslanci, aj starí, že veľkou témou od marca tohto roku boli ambulantné pohotovosti. Nemáte ani jednu zmienku v programovom vyhlásení vlády, vôbec nič. Mala tu byť mimoriadna schôdza pred týmto, nestalo sa nič. Dnes pani ministerka vyrokovala, ale tento problém sa jednoducho tlačí pred sebou. Nám jednoducho tí ambulantní lekári chýbajú. A vy ambulantného detského lekára neviete nájsť zajtra ani dnes a bude to trvať niekoľko rokov, kým tých lekárov vychováme. Jednoducho tento problém sa zanedbáva. Ja sa do minulosti preto nerád vraciam ani sa vracať nechcem, chcem, aby sme na to nezabudli, keď tu budeme riešiť veci v parlamente o zákonoch, ktoré sú kľúčové. Kľúčové preto, aby sme slovenské zdravotníctvo posunuli ďalej. Potešilo ma, že ministerstvo zdravotníctva chce riešiť personálnu stabilizáciu v zdravotníctve. Hovoríme to takisto roky. Chýbajú nám lekári, chýbajú nám sestry, chýbajú nám záchranári. Ja sa pýtam, kto sa bude starať o slovenských pacientov, keď našich zdravotníkov vyháňame do Česka? My ich naozaj vyháňame. Nielen finančným ohodnotením, lebo to už dnes nie je taká téma, lepšie finančné ohodnotenie, ale vyháňame ich pracovnými podmienkami, ktoré tu dnes jednoducho nemajú. Jednoducho nemajú. Keď si vezmete, že mladý lekár má ísť pracovať do slovenskej nemocnice, tak nepôjde. Pôjde pracovať do Česka. Nemá tam žiadnu jazykovú bariéru, dajú mu podmienky, dajú mu príspevok na bývanie a tie všetky iné veci, ktoré jednoducho by mal mať. A tu to nemá. Tak radšej pôjde do Česka. Odsťahuje tam celú rodinu a nám odchádzajú mozgy do Českej republiky a do iných krajín Európskej únie. A to sa jednoducho musí zastaviť. Ja sa chcem opýtať, veď, nemáme tu, samozrejme, pani ministerku zdravotníctva, ale, ani ministra školstva, ale máme my vôbec dáta, koľko lekárov nám skončí ročne a koľko ich skončí v slovenských nemocniciach? Máme tieto dáta niekde? Lebo ja som ich doteraz nikde nezachytil. A to sú veci, ktoré naozaj my potrebujeme vedieť, lebo ak naozaj máme, lebo sa hovorí v programovom vyhlásení vlády, že chceme navyšovať počet lekárov v slovenských univerzitách. Ale ak zistíme naozaj, že ten počet, ktorý naozaj nám končí a 80 % nám odchádza mimo Slovenska, tak problém nie je v tom, že my máme navýšiť počet lekárov, ale problém je ten, že aby tí lekári ostávali u nás na Slovensku v zdravotníctve. Aby nikam neodchádzali, aby tu jednoducho boli. Veď my sme ich tu vychovali na Slovensku, tu nech pracujú, tu im vytvorme podmienky. Tu ich potrebujeme. Potrebujeme takisto kvalitné zdravotné sestry. Tu ich potrebujeme na Slovensku. Nie v Českej republike, nie v Rakúsku, nie v Nemecku. Tu ich potrebujeme. My všetci, čo sme tu, ich potrebujeme a budeme ich potrebovať. Potrebujeme kvalitných zdravotníckych záchranárov. Ja budem hovoriť aj za našu komunitu. Nám odchádzajú záchranári ročne do Českej republiky a do Anglicka. Nechcú tu ostávať. Prečo? Ja sa pýtam prečo. Lebo tu nemáme dobré podmienky pre nich. Vyháňame ich z tohto systému. Toto sa jednoducho musí zastaviť a to hovorím zase, nechcem sa vracať, že to bolo, že to je chyba predchádzajúcich vlád, lebo to už jednoducho čiaru musíme naštartovať od dnes novú. Je nová štartovacia čiara, tie chyby, ktoré sa stali, jednoducho my, čo sme tu dnes, už to jednoducho zmeniť nevieme. Ale musíme sa pozerať do budúcnosti. Všetci. Jednu vec kľúčovú, ktorú som takisto chcel pospomenúť, je v programovom vyhlásení vlády, budem teraz citovať, je, „zadefinujeme výšku celkových zdrojov vrátane úhrady za poistencov štátu na základe kvalitných a kvantitatívnych očakávaní, vychádzajúc predovšetkým z dopytu po zdravotnej starostlivosti, plánovaných reforiem, dlhu nemocníc a kapitálových potrieb“. Vrátane úhrady za poistencov štátu. A to je takisto kľúčová vec, ktorá jednoducho... my, pani ministerka, teraz sa jej zastanem, aj keď tu nie je, ona musí mať podporu ministra financií a takisto premiéra. Lebo bez toho to ona nespraví. Naozaj ona to nespraví. Bez finančných tokov, ktoré pôjdu do zdravotníctva, to jednoducho nebudeme vedieť spraviť. Naozaj sa nad tým, všetci kompetentní, treba jednoducho zamyslieť, že to zdravotníctvo sa už nedá ďalej odkladať ďalej. Naozaj, ono už, ono už je podľa mňa v klinickej smrti, ako sa hovorí. My ho teraz momentálne oživujeme, ak ho neoživíme do pár mesiacov alebo do roka, ono jednoducho zomrie, lebo tuná to nám spadne celé. Každý deň to vidieť v slovenskom zdravotníctve. Preto vás prosím, naozaj sa tomu začnime poctivo všetci venovať, tí, ktorí sa tomu chceme venovať. Veľmi oceňujem, že v programovom vyhlásení vlády sa pani ministerka venuje aj téme záchrannej zdravotnej služby, na ktorú je naozaj naviazaný aj plán obnovy, a poviem, kvôli čomu to je taká kľúčová téma. Každému, ja som zažil 11 ministrov zdravotníctva za svoje pôsobenie, som hovoril to isté a budem to hovoriť aj pani ministerke to isté. Vy dnes, všetci, čo sme tu, si jednoducho nevieme vybrať, keď sa nám niečo stane, že ktorý záchranár príde a za ako skoro nám príde záchranná zdravotná služba. Nikto z vás si to nevie vybrať. Vy si dnes viete vybrať len to, že ku akému lekárovi pôjdete obvodnému a kto vás bude operovať. Ale záchrannú službu si nikto z vás nevie vybrať. Nikto, kto tu je. Jednoducho vy zavoláte a neviete, za koľko vám tá pomoc príde, ako skoro a ako bude vybavené to auto a kto v ňom bude sedieť. Preto reforma urgentnej zdravotnej starostlivosti je kľúčová preto, aby sme boli naozaj včas pri pacientovi. S najkvalitnejším materiálom, aký dnes máme, aby sme takýmto spôsobom mohli zachrániť čo najviac ľudí. Lebo chceme naozaj, aby sme pomáhali, zachraňovali, lebo nám naozaj ročne umiera, ako to povedal pán Stachura, stovky ľudí na neodvratné úmrtia, ktorí jednoducho nemuseli zomrieť. Jednoducho oni, tí ľudia, nemuseli zomrieť a zomreli len kvôli tomu, že nám nefunguje systém, ktorý by mal fungovať, lebo je platený z verejného zdravotného poistenia všetkých nás, čo sme tu. Poslednou témou, ktorou sa dotknem zdravotníctva, je elektronizácia. My sme tu všetci, niektorí aj pamätníci zažili, že bude skoro DRG, eHealth a všetky veci, ktoré tam mali byť. Naliali sme do toho milióny euro a nič nám jednoducho nefunguje. EHealth, o eHealthe sa hovorí už skoro 17 rokov. A nie je vybudovaný, nefunguje. Na tom všetkom sa jednoducho, na to všetko sa musíme pozrieť čo najskôr. Ja nezávidím, poviem rovno, pani ministerke zdravotníctva, čo všetko ju čaká, ale ako povedal kolega Stachura a myslím, že aj kolegovia, ktorí tu dnes nie sú zo zdravotníckeho výboru, že budeme robiť všetko pre to, aby sa zdravotníctvo posunulo dopredu. Návrhmi a konkrétnymi riešeniami, lebo každý z nás, čo tu sedí za zdravotnícky výbor, tých riešení má. A chceme ich jednoducho posunúť vám, lebo na konci dňa má byť spokojný pacient, pacient tejto krajiny, chorý človek, ktorý potrebuje mať kvalitné zdravotné, starostlivosť, starostlivosť. Ďakujem. Ak môžem využiť, som rád, že tu je minister dopravy. Pán minister, dobrý deň. Ja pevne verím, že po štyroch rokoch, ktoré vás čakajú, sa naozaj podarí diaľnica z Košíc, pardon, z Bratislavy do Košíc. Je taká známa pesnička, že od Tatier k Dunaju, z Košíc do Popradu už diaľnicu nepotrebujeme, ale potrebujeme ju z Bratislavy do Popradu a verím, že vám to vyjde. Takisto treba urobiť čo najskôr obchvat Ružomberka, ktorý je tranzitnou dopravou pre celé Slovensko a v tomto vám veľmi držím palce. Kolegovia, ďakujem za pozornosť a nezabudnite naozaj, čo som chcel na začiatku povedať a zopakujem to ešte raz. Zdravotníctvo potrebuje naozaj všetkých poslancov. Buďme zodpovední a naozaj robme riešenia také, ktoré budú naozaj prinášať benefit pre pacienta. Ďakujem pekne. (Potlesk.)