Maďarič, Marek, minister kultúry SR (2012-09-19):
Ďakujem za slovo pán podpredseda. Dovoľte mi dámy, páni, pár poznámok, možno reakcií na rozpravu, najmä tú dnešnú, keďže včera som už reagoval. Pani poslankyňa Vášáryová hovorila o tom, že tento zákon na výber úhrad bol zle pripravený, a charakterizovala to na príklade živnostníkov. To znamená, že bol zle pripravený v tom zmysle, že niektoré skupiny sú oslobodené alebo čiastočne oslobodené. Neviem, či by ste si trúfli, pani poslankyňa, dať potom aj pozmeňujúci návrh a opraviť tento zákon v tom zmysle, že mali by dôchodcovia platiť plnú výšku úhrady, živnostníci už od toho vlastne, keď zamestnávajú jednu osobu, čiže samých seba, prípadne, že by bol zavedený poplatok aj zdravotne ťažko postihnutým. Hovorím to preto, lebo keď sa tak veľmi ľahko povie, že tento zákon je zlý, ja by som odporúčal si spomenúť, aký bol predtým zákon o koncesionárskych poplatkoch. Veď si spomeňme, lebo vy ste časť svojho vystúpenia práve venovali nejakým spomienkam na minulosť, aký bol ten zákon zlý v zmysle výšky neplatičov obrovského percenta, veď to sa už blížilo skoro k päťdesiatim percentám. A v tomto zmysle si myslím, že tento zákon bol určitým krokom k zlepšeniu. Minimálne pri výbere. A je faktom, že ten odhad, najmä potom v závislosti od rozhodnutia oslobodiť veľké skupiny obyvateľstva od úplnej platby, alebo čiastočnej, nenaplnil aj mnou očakávané predstavy, ale súčasne ten výber je vyšší, ako bol z toho pôvodného zákona. A potom budem reagovať na správnu asi, ja sa stotožňujem s výzvou pána poslanca Viskupiča, treba hovoriť a rozdebatovať spôsob valorizácie tohto spôsobu financovania verejnoprávnych médií. Som toho zástancom. A poviem otvorene, musí byť na to vhodná situácia aj v zmysle tom, čo naznačila pani poslankyňa Vášáryová, musia verejnoprávne médiá preukázať voči obyvateľstvu to, že si zaslúžia tú podporu. Ja si túto dilemu uvedomujem a mrzí ma, že aj pri tej podpore, ktorú dostávali verejnoprávne médiá pri mojom prvom pôsobení, nevyužili túto podporu. Nevyužili. A mohli ju využiť. O to je to ťažšie a som veľmi vďačný aj za postoj pani poslankyne Vášáryovej aj pána Viskupiča, že podporujú verejnoprávne médiá. A že v tomto existuje zhoda. To je naozaj kľúčové, akokoľvek budeme kritizovať pôsobenie jednotlivých manažmentov a tie výstupy, som rád, že tu existuje zhoda v tom, že ak dobre verejnoprávne médiá fungujú, sú veľkou baštou, doslova to poviem, aj demokracie. To je, myslím si, inde odskúšaný jav a snáď sa k tomu aj postupne dopracujeme, že budeme môcť aj používať tento prospech verejnoprávnych médií vo väčšej miere, ako je to dnes, hoci si myslím, že by sme ich nemali úplne tak zatracovať a že úplne také nadávanie na tie verejnoprávne médiá dnes nie je, ako to možno bolo pred nejakými pätnástimi rokmi. A mnoho je tam naozaj programov, ktoré inde nemôže verejnosť vidieť. Pani, vtedy generálna riaditeľka rozhlasu, Zemková nerokovala o zmluve so štátom pol roka. Ona ju istý dlhý čas odmietala. A potom veľmi rýchlo, keď, povedal by som, si zrátala určité veci, veľmi rýchlo tú zmluvu uzavrela. Čiže nechcem sa k tomu vracať. Aj možno k nejakým jej motívom, prečo najprv vystúpila proti zmluve. A myslím si, keď došlo na praktickú stránku veci, veľmi rýchlo pochopila, že to nie je o žiadnom diktáte ministerstva, že jednoducho sú to ďalšie legitímne peniaze pre verejnoprávne médiá, čo nie je neobvyklé aj v iných štátoch, že jednoducho financovanie verejnoprávnych médií sa skladá aj z takých zdrojov, že čiastočne idú z poplatkov a čiastočne aj z dotácií štátu v režime napríklad zmluvy so štátom. Ďakujem pekne, myslím si, že to je všetko, na čo som chcel v tomto záverečnom vystúpení reagovať.