Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR (2015-11-27):
Vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi vyjadriť sa v krátkosti k zákonu, ktorý predkladáme v tejto sieni už druhýkrát. Prvýkrát sme ho predkladali naozaj symbolicky k výročiu, k 25. výročiu Nežnej revolúcie, čo považujeme stále aj dnes za medzník, ktorý mal zabezpečiť prechod od totalitného režimu k demokracii. Vieme, že sčasti sa to podarilo, a vieme, že máme čo naprávať. Jednou z tých vecí, ktorú treba naprávať a mali by sme naprávať, nemali by sme sa k tomu stavať chrbtom, je aj práve možno väčšia vážnosť k ľuďom, ktorí sa jednak o zmenu režimu zaslúžili, a jednak boli režimom – a toto chcem podčiarknuť – perzekvovaní, utláčaní, postihlo to ich rodiny, ich blízkych, zhoršilo to ich partnerské vzťahy, poškodilo to ich zdravie a celý ďalší nasledujúci život. Škody, ktoré napáchal komunizmus, sa nedajú finančne vyčísliť. Neexistuje ani suma, ktorá by ľuďom, ktorí sa angažovali v komunistickom odboji, dokázala vrátiť ich sny, nespravodlivosť, utrpenie, krivdu, ktorú komunisti na nich a ich najbližších spáchali. Náš zámer, ktorý predstavila kolegyňa Janka Šípošová, ani zďaleka nenahrádza hodnotu ľudského života, ktorý bol počas rokov komunizmu utláčaný. Je mi len ľúto, že dnes dokážeme odškodňovať aj verejných činiteľov za to, že boli urazení na cti, za to, že urážali svoje obete, a toto sa mi zdá možno naozaj v nesúlade s tým, že nedokážeme, za 25 rokov sme nedokázali odškodniť, aspoň morálne odškodniť ľudí, ktorí boli utláčaní minulým režimom. Európa nebude zjednotená, kým nebude schopná nazerať na svoju históriu jednotne, neuzná nacizmus, stalinizmus a komunistické režimy za spoločné dedičstvo a nerozprúdi otvorenú a dôkladnú diskusiu o ich zločinoch. Komunisti sa dopustili v našej krajine zločinov proti ľudskosti a odškodnenie obetí a potrestanie vinníkov bolo v našej krajine veľmi neuspokojujúce. Nemôžeme žiť v krajine, resp. v priestore, kde žijú obete, ktorým sa nedostalo zadosťučinenie, a kde žijú komunistickí zločinci, ktorí si užívajú prostriedky získané skutočne odsúdeniahodným spôsobom. Navyše je nemorálne a vo vyspelej krajine neprijateľné, aby mali prisluhovači režimu a páchatelia zločinov vyššie alebo rovnaké benefity a dôchodky ako ich obete. Komunistická ideológia a komunizmus sa ako taký prieči Európskemu dohovoru ľudských práv, Charte základných práv Európskej únie, ako aj všetkým všeobecne uznávaným ľudskoprávnym dokumentom. Aj tento návrh je spôsob, ako sa vysporiadať s minulosťou, ako prekonať hlboké rozpory, uctiť si pamiatku obetí, odsúdiť vinníkov a položiť základy k zmiereniu vychádzajúcemu z pravdy a pripomínaní minulosti. Slovenská republika podpísala 23. augusta v roku 2011 Varšavskú deklaráciu, kde ako signatár slávnostne vyhlásila, že zločiny totalitného režimu v Európe budú uznané a potrestané, že bude podporovať obete totalitných režimov a potrestá vinníkov. K tomu sa zaviazala Slovenská republika. Týmto návrhom zákona sa k tejto deklarácii hlásime a žiadame, aby bolo spravodlivosti učinené zadosť. 17. januára v roku 2012 v Prahe podpísali zástupcovia sedemnástich združení Platformy európskej pamäte a svedomia deklaráciu, v ktorej žiadajú, aby zákonodarné orgány štátov a orgány Európskej únie prijali zákony na potrestanie komunistických zločincov a zrušili všetky benefity, ktoré títo ľudia majú. Vieme, že už máme správne príklady okolo seba, v okolitých krajinách. Vieme, akým spôsobom sa vyrovnali s bývalým režimom v Nemecku, v Maďarsku, dokonca aj v Poľsku. Z týchto noriem, ktoré fungujú a ktoré naozaj uzreli svetlo sveta v okolitých krajinách, naposledy teda v Poľsku, sme sa inšpirovali aj pri príprave tohto zákona. Ako dôležité potrebujem uviesť, keď sme pred rokom predkladali tento návrh zákona, pán minister vnútra nám vtedy povedal, že neprijmú túto našu novelu, pretože majú pripravenú svoju, lepšiu, kvalitnejšiu, ktorá zahrňuje neviem čo všetko, ale mala byť lepšia. Ale vidíme, že po roku sme sa nedočkali žiadnej. Preto opäť dávame na stôl naše riešenie, ktoré je naozaj dostatočne prediskutované so všetkými úradmi, ktoré majú čo dočinenia s touto tematikou. Musím povedať, že nemôžeme však len zostať pri odškodnení alebo krátení dôchodkov. Našou ambíciou nebolo v žiadnom prípade len trestať, ale bolo odškodniť obete minulého režimu nielen finančne, ale aj morálne. Ale netreba naozaj zostávať len pri tomto. Treba ísť ďalej. Potrebujeme hovoriť o zločinoch komunizmu, potrebujeme naše deti v školách učiť, že to, čo sa dialo počas štyridsiatich rokov komunistického režimu, sa nikdy viac nesmie opakovať a takéto hrôzy sa už nesmú dopustiť. Mladí ľudia, ktorí sa narodili do slobodnej spoločnosti ako hrdí občania, používajú výsadu ľudských práv, nikdy nesmú zabudnúť, že kedysi na tomto území, v krajine, ktorú máme radi a ktorá je našou domovinou, sa odohrala jedna z najväčších tragédií v našich dejinách, ktorá zničila životy mnohých ľuďom, mnohým generáciám a v našej historickej pamäti vyryla krvavú brázdu. Pred časom, práve v dňoch, kedy sme si spomínali na 17. novembra, pripomienka tejto udalosti, som sa zúčastnila spolu aj s ostatnými, aj s Jankou Šípošovou na Devíne pri Bráne slobody veľmi peknej pietnej udalosti. Tejto udalosti sa však naozaj zúčastnili najmä staršia generácia, stredná a staršia generácia, tak by som to povedala. Z tej staršej generácie najmä tí, ktorí sú živo spojení s minulým režimom práve v podobe prenasledovania, a je mi veľmi ľúto, že táto skupina ľudí sa z roka na rok zmenšuje, jednoducho títo ľudia umierajú. Živí pamätníci umierajú. Zákon, ako je nastavený, sa týka zhruba 1 200 až 1 400 živých účastníkov protikomunistického odboja alebo ľudí, ktorí sú spätí s nejakým spôsobom s bývalým režimom. Celkový dosah, ktorých by sa zákon dotkol, je možno niečo cez tritisíc alebo okolo štyritisíc osôb, do toho zarátavame aj vdovy po týchto ľuďoch, ktorí zomreli, pretože si myslíme, že aj im režim zasiahol do života. Odškodnenie, ktoré navrhujeme, nie je žiadnym nárokom v štátnom rozpočte, pretože vychádzame z toho, že odškodnenie bude, bude vychádzať, alebo to hlavné, z čoho vychádza, je odoberanie nadbytočných benefitov, naschvál som povedala nadbytočných, pretože sú to naozaj nadbytočné a nezaslúžené benefity u ľudí, ktorí prisluhovali minulému režimu a práve spôsobovali najväčšiu krivdu ľuďom, ktorí boli súdení a odsudzovaní. Takže pôjde o jednorazové vykrytie, odškodnenie ľudí, ktorí boli ukrivdení na režime, ale v podstate do ďalšieho obdobia táto zmena prináša do štátneho rozpočtu plus. O to vôbec nejde, hovorím stále, že je dôležité opäť morálne odškodniť tých, ktorí boli ukrivdení minulým režimom, preto vás aj žiadam a prosím o podporu tohto zákona. Ďakujem pekne.