M. Gibalová, poslankyňa: (2008-03-26):
Vážený pán predsedajúci, vážené poslankyne a poslanci, v roku 1997, keď parlament rokoval o vládnom návrhu zákona č. 64 o užívaní pozemkov v zriadených záhradkových osadách a vysporiadaní vlastníctva k nim malo Kresťanskodemokratické hnutie vážne výhrady k jeho obsahu. Poslanci za KDH podrobili kritike najmä zvýhodnenie záhradkárov a potlačenie práv vlastníkov pozemkov pod zámienkou verejného záujmu, pričom niektoré ustanovenia zákona považovali za protiústavné. Ako je známe, Ústavný súd vyhovel v roku 2001 podaniu poslancov Národnej rady a generálneho prokurátora v jednom z bodov podania tým, že konštatoval jeho protiústavnosť a zrušil ustanovenie § 17 ods. 3 zákona, ktorý popieral význam ústavnej ochrany vlastníctva k pozemkom. Stanovisko Ústavného súdu k ostatným bodom podania ma neuspokojuje, ale rešpektujem ho. Jedenásť uplynulých rokov dostatočne jasne potvrdilo oprávnenosť výhrad poslancov za KDH k zákonu č. 64. K tomuto názoru som dospela po vyhodnotení výsledkov poslaneckých prieskumov, ktoré som uskutočnila v závere rokov 2006 a 2007 na krajských pozemkových úradoch o stave procesu vyporiadania vlastníctva k pozemkom v konaní podľa zákona č. 64, teda o tom, ako sa zákon uplatňuje v praxi. Chcem aj týmto spôsobom poďakovať prednostom krajských pozemkových úradov, že mi v takom šibeničnom termíne poskytli požadované objektívne informácie. Dovoľte, aby som vás zoznámila s výsledkami prieskumu, z ktorých vyplynú závery a odôvodnenie stanoviska k predloženému návrhu novely zákona. Suchá štatistika po vypracovaní informácií poskytnutých krajskými pozemkovými úradmi hovorí, že počet žiadostí o vyporiadanie celkovo je 697. Počet zamietnutých žiadostí je 48, čo je 6,9 %. Počet konaní ukončených vyporiadaním je 292, čo je 41,9 %. Celkový počet ukončených konaní vrátane zamietnutých je 340, čo je 48,8 %. Celkový počet rozpracovaných prípadov je 357, čo je 51,2 %. Pritom priemerná dĺžka konania ukončeného vyporiadaním v roku 2007 je takmer päť rokov, priemerná dĺžka konania doteraz neukončených prípadov takmer šesť rokov. Domnievam sa, vážené kolegyne a kolegovia, že konštatovanie, podľa ktorého po jedenástich rokoch od prijatia zákona je vyporiadanie vlastníctva k pozemkom v zriadených  záhradkových osadách ukončené približne v polovici prípadov, nie je dôvodom na oslavy, práve naopak, je známkou problematickosti zákona. Pri spracovaní podkladov získaných poslaneckým prieskumom položila som si niekoľko otázok. Aká je dynamika celkového procesu vyporiadania vlastníctva k pozemkom? Aká je dynamika vybavovania jednotlivých prípadov? Aká je perspektíva zmysluplného uplatňovania zákona v nasledujúcich rokoch? Ako prebieha vyporiadanie podľa zákona č. 64 v jednotlivých regiónoch Slovenska? Čo je príčinou problémov spojených s uplatňovaním zákona č. 64 a do akej miery sa zistené nedostatky odstránia schválením predloženého návrhu novely zákona? Aká je teda dynamika celkového procesu vyporiadania vlastníctva k pozemkom? Je samozrejmé, že žiadosti, ako vidieť na grafe, oprávnených subjektov o vyporiadanie vlastníctva k pozemkom neboli podané naraz, ale postupne v priebehu nasledujúcich rokov. Najväčší počet žiadostí dostali obvodné pozemkové úrady v roku 1998 až 2000. Po roku 2002 došlo k podstatnému úbytku podaní, v roku 2007 ich bolo 24, čo je približne 3,5 %. Teraz sa natíska otázka, koľko vody ešte pretečie Dunajom, kým administratívny proces vybavovania všetkých žiadostí nahromadených na pozemkových úradoch dospeje do konca, teda do štádia § 16 zákona, teda do zápisu vlastníckeho práva k pozemkom v zriadenej záhradkovej osade. Čiastočnú odpoveď na to nám dá nasledujúci obrázok. Je na ňom modrou čiarou znázornené, koľko prípadov v jednotlivých rokoch bolo ukončených vyporiadaním alebo zamietnutím podania. Modrá krivka je zaujímavá tým, že v roku 2002 bol zaznamenaný najvyšší počet ukončených prípadov a odvtedy čísla klesajú. Dokonca v rokoch 2004 a 2005 bol počet vybavených prípadov nižší ako počet podaných žiadostí o vyporiadanie. Modrá krivka je však podstatne nižšia ako hnedá, čo svedčí o tom, že v systéme dochádza k nahromadeniu nevybavených žiadostí. Zvýšenie počtu ukončených prípadov v roku 2006 a 2007 nie je spôsobené obratom k lepšiemu, ale tým, že v roku 2003 bol prijatý zákon č. 503 o navrátení vlastníctva k pozemkom, ktorým sa obnovila možnosť uplatniť si reštitučný zákon na pôdu. V dôsledku tohto zákona Slovenský pozemkový fond pozastavil na prechodné obdobie určovanie náhradných pozemkov pre účely zákona č. 64 dovtedy, kým sa nevyriešia nároky reštituentov, čo sa odrazilo v poklese priebehu modrej krivky v nasledujúcich dvoch rokoch. Išlo o to, aby Slovenský pozemkový fond nepridelil ako náhradný taký pozemok, na ktorý si uplatňuje nárok reštituent. Toto je tiež dôvod, prečo prechodne stúpol počet vybavených žiadostí o vyporiadanie roku 2007. Keďže zákon č. 503 o navrátení vlastníctva k pozemkom po roku 2003 dokázateľne ovplyvnil priebeh vyporiadania podľa zákona č. 64, považujem za správne spriemerovať počet ukončených prípadov za posledné štyri roky, čo je na grafe znázornené čiarkovanou čiarou, ktorú môžete teraz vidieť. A definitívne ju vidíte v nasledujúcom grafe. Z priebehu hnedej a modrej krivky vyplýva, že ak zákon bude platiť v tejto nezmenenej podobe aj v budúcnosti, potrvá ďalších najmenej desať rokov, možno až pätnásť rokov, kým pozemkové úrady ukončia vybavenie podaných žiadostí, pretože na úradoch a súdoch sa k 31. decembru 2007 nachádza celkove 360 nevybavených prípadov. Samozrejme to platí iba za predpokladu, že sa v blízkej budúcnosti ukončí možnosť podávania nových žiadostí o vyporiadanie. Toľko k dynamike celkového procesu vyporiadania. Aká je dynamika vybavovania jednotlivých prípadov ukáže nasledujúci graf. Takmer nepotrebuje komentár. Je dôkazom toho, že priemerná dĺžka konania ukončených prípadov sa každý nasledujúci rok zvyšuje. Ak priemerná dĺžka konania prípadov ukončených v roku 2002 bola cca tri roky, potom priemerná dĺžka konania prípadov ukončených v roku 2007 bola približne päť rokov a v nasledujúcich rokoch bude rásť, či sa nám to páči, alebo nie. Priemerný vek ostatných približne 360 doteraz nevybavených prípadov ku koncu roka 2007 je cca šesť rokov. Jestvuje množstvo prípadov podaných v roku 1998 až 2000, ktoré sú beznádejne zablokované a nehýbu sa z miesta. To sú alarmujúce fakty, ktoré sú dôkazom nefunkčnosti jestvujúcej podoby zákona č. 64. Aká je teda perspektíva zmysluplného uplatňovania zákona v nasledujúcich rokoch? V predchádzajúcich dvoch odpovediach na otázky som konštatovala, že priemerná dĺžka konania sa v nasledujúcich rokoch bude predlžovať a že jestvuje množstvo bradatých, nevybavených prípadov, ktoré majú šancu dospieť ku koncu, iba ak umrú záhradkári alebo vlastníci. Keďže teraz platný zákon preukazuje svoju nefunkčnosť v plnej nahote, je potrebná jeho rekonštrukcia, ktorou sa zo záhradkárov a vlastníkov stanú rovnocenní partneri. Výsledky spracovania podkladov získaných poslaneckým prieskumom však naznačujú, že rýchlosť procesu vyporiadania je ovplyvnená lokalitou a môže byť poznačená aj subjektívnym prístupom obvodných pozemkových úradov. Dôkazom toho je nasledujúci graf. Aby sa vylúčili náhodné štatistické fluktuácie, vybrala som zo všetkých obvodných pozemkových úradov tie, ktoré majú v agende 12 a viac žiadostí o vyporiadanie. Ako vidieť na grafe, najväčší počet prípadov riešia obvodné pozemkové úrady v Bratislave, Prešove a v Košiciach. Aký počet prípadov zo všetkých podaných žiadostí o vyporiadanie tieto úrady vyriešili? Nato nám dáva odpoveď ďalší graf. Pripomínam, že pozadie pozemkových úradov na osi x sa v ďalšom grafe meniť nebude. Žlté stĺpce na grafe predstavujú počet prípadov, ktoré každý z obvodných pozemkových úradov doviedol do konca buď zamietnutím žiadosti, alebo vyporiadaním formou finančnej náhrady vlastníkom, alebo pridelením náhradných pozemkov vlastníkov. Tento graf je zaujímavý tým, že sú zrejmé rozdiely medzi jednotlivými pozemkovými úradmi. Zatiaľ čo niektoré z nich agendu už takmer zlikvidovali, iné sú iba na ich začiatku. Omnoho väčšiu vypovedajúcu hodnotu má nasledujúci graf, na ktorom sú údaje z predchádzajúceho grafu pretransformované a vyjadrené ako účinnosť alebo efektívnosť jednotlivých obvodných pozemkových úradov. Žlté stĺpce predstavujú percentuálny podiel vybavených prípadov, fialové podiel nevybavených prípadov. A tu mám pochybnosti, ako správne interpretovať tieto výsledky. Na jednej strane dokázateľne jestvujú obvodné pozemkové úrady, ktoré vyriešili viac ako 80 % agendy vyplývajúce zo zákona č. 64, a na opačnej strane sú úrady ako napríklad Prešov, Žilina, Trnava, Poprad, ktoré po jedenástich rokoch vyriešili menej ako 20 % prípadov. Je to neuveriteľné, ale je to tak. Nemôžem sa ubrániť dojmu, že poradie efektívnosti pozemkových úradov je ovplyvnené nielen objektívnymi, ale aj subjektívnymi faktormi, preto sa radšej zdržím akýchkoľvek ďalších úvah na túto tému. Hľadaním príčin tohto stavu by sa mali zaoberať tí, ktorým to prináleží. Samozrejme, že jestvujú aj rozdiely medzi jednotlivými krajmi, ako je to zrejme z ďalšieho grafu. Podľa neho viac ako 60 % prípadov je ukončených v krajoch Košice a Banská Bystrica, čo po jedenástich rokoch uplatňovania zákona č. 64 nepovažujem za nejaký veľký úspech. Na úrovni 30 % je kraj Trnava. Týmto som zodpovedala aj štvrtú otázku, ako sa zákon č. 64 uplatňuje v jednotlivých regiónoch Slovenska. Piata otázka znie. Čo je príčinou problémov spojených s uplatňovaním zákona? Vychádzam takmer výlučne z informácií od pracovníkov obvodných a krajských pozemkových úradov, ktoré považujem za relatívne nestrannú stranu v konflikte medzi záhradkármi a vlastníkmi pozemkov. Pokúsim sa vymenovať hlavné zdroje problémov bez ich bližšieho rozboru a citovania zdrojov. Vyporiadanie pozemkov podľa platného zákona je problematické najmä, pretože konanie má povahu sporu medzi vlastníkmi a užívateľmi. Keďže zákon dáva užívateľom možnosť získať pozemky za úradné ceny, ktoré sú značne podhodnotené vzhľadom na trhové ceny, užívatelia nemajú záujem o dohodu s vlastníkmi. Dokonca je paradoxné, že ak ide o lukratívne pozemky, vlastníkom ktorých je štát, aj Slovenský pozemkový fond sa správa ako zodpovedný vlastník a bráni sa odpredať pozemky. Po b. Základným kameňom úrazu je stanovená výška ocenenia pozemkov v záhradkových osadách, ktorá je veľmi nízka a nezohľadňuje skutočnú cenu pozemku. Cena ustanovená zákonom je pri pozemkoch nachádzajúcich sa v intravilánoch obcí rozprávkovo nízka a vlastníci sa cítia byť právom ukrivdení. Pri reálne určených cenách by sa mnohé konania vôbec nezačali, pretože by sa dohodli vlastníci so záhradkármi. Ďalší problém je ten, že zákon nerozlišuje medzi pozemkami, ktoré sú časťou intravilánu a extravilánu. Ďalej zákon de facto vyvlastňuje pozemky vlastníkov. Ďalej. V konaní podľa tohto zákona sa vydáva desať prvostupňových, štyri druhostupňové rozhodnutia a tri možné preskúmania súdnou formou žaloby. V samotnom konaní je potrebné dodržiavať lehoty podľa zákona č. 71 o správnom konaní, lehoty na doručovanie, konania o námietkach a vyjadrenia účastníkov konania podaných riadnym a mimoriadnym opravným prostriedkom. Iba lehoty na opravný prostriedok jednotlivých rozhodnutí trvajú súhrne sedem mesiacov, a preto aj pri bleskovom tempe bez akýchkoľvek odvolaní sa vyporiadanie nedá urobiť skôr ako za jeden a pol roka. Výsledky prieskumu ukázali, že prax je omnoho horšia ako tento realistický variant. Ďalším problém je to, že správne konanie sa predlžuje v dôsledku množstva súdnych konaní od určovacích práv až po práva spojené s legálnosťou záhradkovej osady a v dôsledku konania o opravných prostriedkoch na krajských súdoch a Najvyššom súde Slovenskej republiky. Ďalším problémom je, že konanie pozemkového úradu sa predlžuje aj preto, že súdy rozhodujú o otázkach, o ktorých úrad ešte nerozhodol. Mám možnosť zblízka sledovať prípad, v ktorom sa takýmto spôsobom dosiahlo prerušenie konania. V priebehu dvadsať mesiacov sa uskutočnilo jediné súdne pojednávanie a ostatné boli zmarené pre neúčasť žalujúcej strany. Ďalej problémy vznikajú novozriaďovanými záložnými právami vlastníkov na pozemky v záhradkárskych osadách. A v konečnom dôsledku problémom je aj zdĺhavé určovanie primeraných náhradných pozemkov zo strany Slovenského pozemkového fondu. Fond opakovane navrhuje neprimerané pozemky, často okrajové pri cestách, odľahlé pozemky, s ktorými vlastníci nesúhlasia. Opäť pripomínam, že chorobopis vyporiadania vlastníctva k pozemkom v záhradkových osadách, ktorý som teraz uviedla, nepochádza od vlastníkom ani od užívateľov, ale od pracovníkov pozemkových úradov. Títo ľudia by iste radi tvárili čas v práci zmysluplnou činnosťou, a nie vykonávaním na hlavu postaveného právneho predpisu. Vážené poslankyne a poslanci, v úvode som položila šesť otázok, na ktoré som sa snažila dať odpoveď vo svojom vystúpení. Posledná šiesta otázka znela, do akej miery sa zistené nedostatky spojené s uplatňovaním zákona č. 64 odstránia schválením predloženého návrhu novely. Môžem zodpovedne vyhlásiť, že návrh novely zákona predložený ako parlamentná tlač 495 nerieši žiadny z kľúčových problémov uvádzaných v mojom vystúpení. Obsahuje rozumný návrh na zavedenie prekluzívnej lehoty na podanie návrhov do konca tohto roka, čo je jeho jediné pozitívum. Predložený návrh novely je účelový, pretože rieši prípad jedinej jednej záhradkovej osady na Slovensku uvedenej v informáciách získaných v rámci poslaneckého prieskumu, kde sa uvádza ako záhradkárska osada Pod Dubňom Budatín a nachádza sa v pôsobnosti Obvodného pozemkového úradu v Žiline. Musím tu konštatovať, že dôvodová správa k novele zákona je v tomto smere zavádzajúca. Prijatím predloženého návrhu novely zákona sa umožní iba to, aby k doterajším 695 subjektom, ktoré si uplatnili nárok na vyporiadanie, pribudol 696. oprávnený subjekt a aby po niekoľkých rokoch zdĺhavého konania, ak všetko dobre dopadne, zlepšil bilanciu vyporiadaných záhradkových osád dohromady o 0,14 %. Predkladaný návrh absolútne nerieši zostávajúcich 51,1 % prípadov neukončených v konaní, za ktorými treba vidieť desaťtisíce zúčastnených osôb. Takýto prístup v prípade schválenia návrhu novely považujem za prejav  neúcty a ignorancie slovenského parlamentu voči ostatným desiatkam tisícok ľudí, ktorí sú zákonom č. 64 dotknutí a dlhé roky sa bezmocne usilujú o to, aby sa ich kalvária s vyporiadaním záhradkárskych osád ukončila. Vážené poslankyne a poslanci, vzhľadom na závažnosť výsledkov poslaneckého prieskumu o stave procesu vyporiadania vlastníctva k pozemkom v zriadených záhradkových osadách v poňatí podľa zákona č. 64, s ktorými som vás zoznámila, podávam procedurálny návrh podľa § 83 ods. 1 rokovacieho poriadku nepokračovať v konaní o predloženej novele zákona. Predstavené výsledky poslaneckého prieskumu sa opierajú o súbor informácií, ktoré som získala z obvodných a krajských pozemkových úradov. Pripúšťam, že interpretácia získaných informácií môže byť do istej miery ovplyvnená neúplnosťou informácií. Pozemkové úrady spracúvajú a zasielajú na ministerstvo každý štvrťrok podrobné hlásenia, v ktorých odpovedajú na 26 štylizovaných otázok súvisiacich s konaním podľa zákona č. 64. Ministerstvo pôdohospodárstva Slovenskej republiky má teda detailné a vyčerpávajúce informácie, preto zároveň podávam návrh prijať uznesenie Národnej rady Slovenskej republiky, ktorým Národná rada Slovenskej republiky žiada Ministerstvo pôdohospodárstva Slovenskej republiky, aby vypracovalo a predložilo na najbližšie rokovanie Národnej rady správu o stave konaní podľa zákona č. 64 o užívaní pozemkov v zriadených záhradkových osadách a vyporiadaní k nim. Prosím, pán spravodajca, aby ste dali pri hlasovaní hlasovať o mojich dvoch prednesených návrhoch. Ak chcete, vážené kolegyne a kolegovia, získať naozaj objektívny pohľad na danú problematiku, prosím vás o podporu pre moje návrhy. V prípade, ak sa tak nestane, dovoľte, aby som predložila pozmeňujúci návrh k návrhu poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Branislava Bačíka a Tibora Lebockého na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 64 o užívaní pozemkov v zriadených záhradkových osadách a vyporiadaní vlastníctva k nim. Môj pozmeňujúci návrh je skôr legislatívnotechnický, pretože v existujúcom, teda v platnom znení zákona č. 64 sa uvádza pod čiarou odkaz na vyhlášku Ministerstva pôdohospodárstva  Slovenskej republiky, ktorá bola zrušená, a preto dopĺňam v mojom pozmeňujúcom návrhu v bode 1. Za bod 1 sa vkladá nový bod 2, ktorý znie: „Poznámka pod čiarou k odkazu 9 znie: „Vyhláška Ministerstva pôdohospodárstva Slovenskej republiky č. 38/2005 Z. z. o určení hodnoty pozemkov a porastov na nich na účely pozemkových úprav. Vyhláška Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky č. 492/2004 o stanovení všeobecnej hodnoty majetku.“.“ Odôvodnenie: V terajšom znení zákona je odkaz na vyhlášku ministerstva financií č. 465/1991 o cenách stavieb, pozemkov, trvalých porastov, úhradách za zriadenie práva osobného užívania pozemkov a náhradách za dočasné užívanie pozemkov v znení neskorších predpisov, ktorá bola zrušená § 24a zákona č. 520/2003, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 18/1996 o cenách v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení zákon č. 491/2001 o organizovaní trhu s vybranými poľnohospodárskymi výrobkami. Za jej ekvivalent je možné považovať vyhlášku Ministerstva pôdohospodárstva Slovenskej republiky č. 38 o určení hodnoty pozemkov a porastov na nich na účely pozemkových úprav a vyhlášku Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky č. 492/2004 Z. z. o stanovení všeobecnej hodnoty majetku. Predkladatelia novely zákona č. 64 zrejme nedopatrením si nevšimli tento drobný nedostatok. Ďakujem pekne. Skončila som, pán predsedajúci.