Uhliarik, Ivan, poslanec NR SR (2014-07-01):
Vážená pani predsedajúca, páni poslanci, pani poslankyne, dovoľte mi uviesť návrh zákona, ktorý rieši takú pálčivú otázku posledných rokov, nielen posledných možno roku, dvoch, ale posledných šiestich rokov od roku 2009 a týka sa vývozu liekov do zahraničia. Slovensko, podobne ako aj iné krajiny z Európskej únie, ktoré sa snažia tlačiť cenu liekov čím nižšie, majú s týmto problém. Majú problém s tzv. reexportom liekov, to znamená s vývozom liekov do zahraničia. Deje sa to napriek tomu, že v minulom roku prijatím návrhu zákona alebo teda novely zákona musí distribučná firma informovať Štátny ústav pre kontrolu liečiv, to, že chce vyviezť liek, a tento ústav môže a aj zakazuje tento vývoz. Deje sa to napriek tomu, pretože nie je to prikázané, je to viac-menej formou oznámenia a odhaduje sa, že v minulom roku len za prvých deväť mesiacov bolo vyvezených zo Slovenska do zahraničia liekov asi za 34 miliónov eur, čo predstavuje asi pol milióna balení. Tieto opatrenia, ktoré pripravujú alebo ktoré jednotlivé európske krajiny, ktoré majú lacnejšie lieky, zavádzajú, sa ukazujú ako nedostatočné. Nehovorím o tom, že trh je všemocný, ale vždycky sa nájdu nejaké skulinky, ktoré neetické firmy nejakým spôsobom obchádzajú. Reexport liekov je daň za to, že sa roky snažíme držať jedny z najlacnejších liekov, cien liekov v Európskej únii. Bez ohľadu na to, či v roku 2009, keď to trošku sledujete, to bol až, to bol priemer šiestich najlacnejších cien, bez ohľadu na to, či za vlády Ivety Radičovej to bola druhá najnižšia cena, alebo teraz za poslednej vlády Roberta Fica priemer troch najlacnejších cien. Jednoducho tie ceny sú lacné a keďže platí v Európskej únii voľný pohyb tovaru a služieb, samozrejme, firmy to využívajú na to, že kúpia v lacnejšej krajine – v tomto prípade na Slovensku – lieky a vyvezú ju, vyvezú ich do krajín, kde sa tieto lieky predajú oveľa drahšie. S týmto problémom sa nestretáva len Slovensko, s týmto problémom sa stretáva napríklad Rumunsko, Grécko alebo Cyprus, čiže všetky krajiny, ktoré tieto lieky sa snažia držať na nižších úrovniach. Čo sa týka zákona alebo vlastného reexportu, práve preto, že platí voľný pohyb tovaru a služieb, reexport liekov nie je možné zakázať zákonom. Ale každá krajina má právo prijať také opatrenia, aby zabezpečila dostupnosť liekov pre svojich pacientov. Funguje tento reexport zjednodušene tak, možno pre tých, ktorí, ktorí nie sú zdravotníci, že ak distribučná firma nakúpi lieky, ktoré sú určené slovenským pacientom, vyvezie ich do určitej krajiny, veľmi často do Nemecka, do škandinávskych krajín, do Veľkej Británie, čiže tam, kde tieto lieky majú vyššiu cenu, môže na tom veľmi dobre zarobiť. Napríklad, keď kúpi liek na epilepsiu, tzv. Lyrica, pre náš trh a vyvezie ho do Veľkej Británie, na jednom jedinom balení tohoto lieku zarobí distribučná firma 30 eur. Predstavte si, že predá alebo takto nakúpi sto balení, je to hneď 3 000 eur. Je to naozaj, alebo deje sa to naozaj u tých drahších liekov, ale je zlé alebo je veľmi smutné, že práve tieto drahšie lieky nemajú náhradu na slovenskom trhu, nemajú ešte lacnejšie generické alternatívy a potom, samozrejme, tieto lieky chýbajú pre slovenských pacientov a chýbajú v lekárňach. Problém je ten, že distribučné firmy často nakupujú lieky nielen od výrobcu, ale aj od vlastných lekární. Tým, že toto sa deje nielen u nás, ale napríklad aj v Českej republike, minulý rok Česká republika prijala návrh zákona, ktorý zakazuje predaj lieku z lekárne do distribučnej firmy. Preto predkladám aj ja novelu zákona, ktorá je podobná, aká, aká je v platnosti v Českej republike, ktorou sa mení a dopĺňa zákon 362/2011 o liekoch a zdravotníckych pomôckach. Tento zákon výrazne pomôže obmedziť reexport liekov. Cieľom tejto novely je predísť nedostatku zásob lieku, liekov v slovenských lekárňach z dôvodu ich predaja do iných krajín. Číslo, ktoré som povedal, 34 miliónov eur a 500-tisíc balení za prvých 9 mesiacov minulého roka, ktoré sa oficiálne vyviezli, nemusí byť konečné a Transparency International odhaduje, že toto číslo je mnohonásobne vyššie. Najväčšie problémy sú s liekmi na psychiatrické ochorenia, lieky na zrážanie krvi a onkologické lieky. Problém je, že povolenie na distribúciu firiem má asi, povolenie na distribúciu má asi sto firiem, kdežto do lekární dodáva lieky asi desať z nich. Čiže jedna desatina. Ostatné sa zrejme venujú reexportu. Novela zákona 362, ktorá vstúpila do platnosti 29. decembra 2012, ukladá sprostredkovateľom oznamovaciu povinnosť, ako som povedal na začiatku, o zámere vykonávať sprostredkovanie nákupu alebo predaja, ale napriek tomu sa pomerne často stáva, že Štátny ústav kontroly liečiv buď reaguje neskoro, alebo neskôr, keď už daný liek nie je dostupný, zakáže vývoz tohoto lieku. Problém je, že v tom medziobdobí, pretože Štátny ústav pre kontrolu liečiv má takisto zákonom stanovené lehoty, problém je, že v tomto medziobdobí k tomuto vývozu dochádza. Návrh novely zákona, ktorý predkladám, teda upravuje povinnosť pre držiteľov povolenia na distribúciu odoberať lieky iba od buď iného distribútora, alebo od výrobcu. Zakazuje sa teda, alebo zakazujem teda, alebo navrhujem zakázať nákup lieku z lekárne distribútorom. Takisto novela zákona určuje povinnosť osobám, ktoré sú oprávnené vydávať humánne lieky alebo sprostredkovať ich nákup a predaj, viesť dokumentáciu o každej dodávke lieku, ktorá umožní sledovanie celej cesty lieku, čo vlastne sa deje od výrobcu cez distribútora až po lekárne. Rovnako určuje povinnosť prevádzkovateľovi lekárne, ktorý je zároveň držiteľom povolenia na distribúciu, pri kupovaní lieku oznámiť distribútorovi, či liek kupuje ako prevádzkovateľ lekárne alebo ako distribútor. To znamená, či je tam potenciálny, potenciálna nejaká hrozba jeho vývozu. Tento návrh pomôže zvýšiť zásoby liekov na Slovensku a zároveň rozširuje úpravu zákona ministerstvom zdravotníctva, ktorá ustanovuje oznámenie predaja liekov Štátnemu ústavu pre kontrolu liečiv. Navrhovaná právna úprava je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, s medzinárodnými zmluvami a inými dokumentami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Návrh zákona nemá žiaden vplyv na výdavky verejných financií. Verím, že v prípade zdravia ide nám všetkým o spoločnú vec. Z tlače viete, alebo v tlači sa opakovane aj na kongresoch Slovenskej lekárnickej komory ozývajú hlasy oficiálne, že takýto zákon je potrebný alebo takáto zmena v zákone je potrebná. Ozývajú sa lekárnici, ozývajú sa v podstate aj tí čestní distribútori, ktorí tieto praktiky nerobia. Samozrejme, sa ozývajú aj pacienti, pretože pre nich práve tieto lieky sú na Slovensku určené. Myslím si, že lieky potrebujú pacienti, ktorí sú voličmi aj SMER-u, ako aj opozície. Podporou tejto novely všetci pomôžeme našim pacientom, občanom Slovenskej republiky. Ďakujem pekne za podporu.