Kišš, Štefan, poslanec NR SR (2023-12-15):
Ďakujem pekne. Vážený pán minister, pán predsedajúci, kolegyne, kolegovia, začnem kvízovou otázkou. Viete, čo majú spoločné Policajný zbor, inšpekcia Policajného zboru, Úrad pre reguláciu sieťových odvetví, Slovenská informačná služba, Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, štatistický úrad, Súdna rada, Úrad špeciálnej prokuratúry a od pondelka aj protimonopolný úrad? Všetko sú to slovenské štátne inštitúcie, nezávislé, ktoré sa vláda rozhodla uniesť. Ja som tento legislatívny balíček nazval lex únos štátu. Účelovou zmenou zákona, samozrejme, v skrátenom legislatívnom konaní ako ináč, teda bez diskusie s verejnosťou vláda rozvracia nezávislé inštitúcie. A tento rozvrat je veľmi expresný, chladnokrvný a extrémne cynický. A v tomto prípade tomu ale rozumiem v tom, že je racionálny. Znamená veľmi také to agresívne ale uchopenie moci, ale v skutočnosti tým bude škodiť nám občanom. Druhá kvízová otázka. Viete, čo majú spoločné úspešné krajiny? Povedzte si svoju obľúbenú, kam radi cestujete alebo, alebo chodíte na dovolenku, prípadne služobné cesty. Teraz skoro všetky úspešné krajiny sú buď v Európskej únii, alebo OECD, neviem, či už povieme Francúzsko, Nemecko, škandinávske krajiny, Holandsko, Veľká Británia, USA, Kanada, ale aj Austrália, Nový Zéland, Južná Kórea, Japonsko a podobne. Všetky tieto krajiny nemajú spoločné výšku daní alebo počasie, ale majú spoločné to, že v nich fungujú verejné inštitúcie. Mnohé z nich nezávislé, jednoducho predstavujú nejakou váhou pre fungovanie inštitúcií, fungovanie krajiny, prípadne poskytujú také zrkadlo rôznym nápadom, dobrým aj tým negatívny, ktoré sa môžu často v politike udiať aj v civilizovaných krajinách. A tie inštitúcie, ktoré som tuná na začiatku menoval, ktoré sme na Slovensku budovali desaťročia, chce vláda SMER-u ovládnuť za pár týždňov. A takto nehanebne novelou kompetenčného zákona v skrátenom konaní a bez diskusie. Ja by som to nenazval ináč ako demontáž demokracie, preto nemôžeme ostať ticho a budeme pokračovať v tejto diskusii a aj v protestoch, ktoré, ktoré sme organizovali uplynulé dni. A naďalej budeme bojovať za právny štát na Slovensku tu v Národnej rade, aj v uliciach a všetkými dostupnými prostriedkami. V tej samotnej konsolidácii je toľko problémov, že ani neviem, kde začať. Niektorými sa už zaoberali moji predrečníci a predrečníčky, tak skúsim k niekoľkým bodom, pokúsim sa neopakovať, aby sme si povedali nové témy. Napríklad Úrad pre reguláciu sieťových odvetví, staronový pán predseda Holjenčík musel odstúpiť po tom, čo odporúčal vodárenským firmám, ktoré mal z titulu svojej funkcie regulovať a kontrolovať, ako môžu čo najviac zarobiť na regulácii, ktorú vydáva ÚRSO. Ergo na ľuďoch, pretože tie peniaze, resp. tá regulácia sa niekde takto odraziť musí. A ja nemám nič osobné proti pánovi Holjenčíkovi, ja som sa s ním stretol, keď bol predsedom ÚRSO v minulosti, a keď sa prevalila táto kauza, ja som mu neprial nič zlé. Myslel som si, že ide do zaslúženého dôchodku a prial som mu, nech si ho užije. Ale dnes sa vrátil a pre mňa je to jeden z viacerých symbolov, ďalším výsmechom do tváre občanov zo strany vládnej koalície SMER-u a jeho koaličných partnerov. Človek, ktorý musel odstúpiť pre takéto neúmerné a aj antisociálne zdražovanie a ktorý bol pánom Andrejom Dankom vtedy označený za cynika a bezcharakterného človeka, sa dnes vrátil do svojej, do svojej funkcie. A takisto pre mňa je to taký symbol toho, akým spôsobom vláda SMER-u pristupuje, pristupuje k moci v tomto svojom už štvrtom volebnom období. Jednoducho akékoľvek okolky už opadli, bez škrupúľ sa obracajú na praktiky, ktoré sme na Slovensku ešte nemali, alebo ak mali, tak hlboko v deväťdesiatych rokoch. Druhá inštitúcia – Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou. V programovom vyhlásení vlády sa píše, ako poukázal môj kolega Oskar Dvořák včera tesne pred polnocou, že ambíciou vlády je odpolitizovanie rezortu zdravotníctva. Tak by som povedal, že to, čo sa tuná deje, je presný opak. Samozrejme, tá základná myšlienka, ktorou sa vôbec dohľad nad zdravotnou starostlivosťou odpolitizoval vtedy ako súčasť tzv. Zajacovej reformy, mala úplne racio. Jednoducho niektoré činnosti, ktoré, ktoré by mali byť posudzované úplne legitímne, nezávisle, nemajú žiadny vplyv s politikou, má robiť nezávislý úrad. Áno, keď v nemocnici dôjde k pochybeniu alebo, alebo je nejaké dôvodné podozrenie na nejaké nekalé praktiky v zdravotníctve, tak nezávislý úrad ich, ich posudzuje a vyšetruje a podobne, to má robiť nezávislý úrad. Dnes, alebo teda touto legislatívou sa vláda pokúša aj tento úrad dostať do svojho područia. Aj súčasná pani predsedníčka Bláhová poukázala na to, že v minulosti sa takéto riešenia, alebo teda malo takéto riešenie veľmi negatívne dôsledky na zdroje verejného zdravotného poistenia a priniesli profit konkrétne finančnej skupine Penta, o tom sa tuná už v predchádzajúcich vystúpeniach rozprávalo. A takto sa zvalia ďalšie bariéry pre nekalé praktiky zo strany finančných skupín. Ďalšia inštitúcia – Protimonopolný úrad. Všetci si veľmi dobre pamätáme na živú predvolebnú kampaň. Jednou z tém boli ceny potravín. Vláda nám mimochodom, teda dnes vládne strany nám sľúbili, že sa budú znižovať, čo je jedna z ďalších mimochodom logických slučiek v ekonomike. Ceny sa nikdy neznižujú, môžu sa pomalšie zvyšovať, ak sa znižujú, volá sa to deflácia, vtedy to znamená, že máme krízu iného typu ako vysoká inflácia, ale tiež je to kríza a tiež zasahuje peňaženky občanov, ale o tom som nechcel teraz hovoriť. Pri téme potravín sa viaceré vládne strany, pamätám si určite SNS, myslím, že aj, aj ostatné, SMER a HLAS, teda okrem toho, že idú znížiť ceny potravín, tak, samozrejme, si vybrali takého veľmi ľahkého nepriateľa, potravinové reťazce, a že vraj tu máme kartel v potravinových reťazcoch. Tak mňa prvé, čo napadlo, že tak nech nám povie protimonopolný úrad, že či máme kartel alebo nie. Samozrejme v naratíve vládnych strán sa nič také neobjavilo, ale protimonopolný úrad má toto vo svojej gescii. Má posúdiť, či na nejakom trhu existuje, funguje konkurencia, ako má fungovať. To znamená, otázka, či máme kartel v potravinových reťazcoch, na to nám má odpovedať protimonopolný úrad a nie, nie politici na tlačovkách na základe svojich dojmov alebo na základe toho, že sa im to práve hodí do predvolebnej kampane. A ja neviem, ja neviem, či máme, nevidel som takéto zistenie, aspoň nie v nejakom siahodlhom reporte, ale, ale na to máme inštitúcie, ktoré sa majú takýmito vecami zaoberať. A čo je možno ešte výživnejšie, tak konkrétne protimonopolný úrad už v minulosti poukazoval napríklad na možné kartely v IT biznise, aj o prepojení na pána Brhela, alebo firmy blízke Brhelovi a Malatinskému dostali od úradu pokutu sedem miliónov eur a zákaz účasti na verejných zákazkách. Protimonopolný úrad o krokoch informuje aj Európsku komisiu, tak, tak je nastavená platná európska legislatíva. Čiže teoreticky sa môže stať, že budeme mať problém s Bruselom, ak, ak takéto praktiky dovolíme. To všetko robí protimonopolný úrad a, alebo teda mal by robiť, a ak sa dostane do politického područia, tak bude robiť to, čo bude chcieť vláda SMER-u, alebo nebude robiť to, čo bude chcieť, aby nerobila. Ďalšia inštitúcia – ministerstvo športu. Teda to je už trochu iná téma, je to ústredný, teda má to byť ústredný orgán štátnej správy, ale, ale ten, keď sme si prečítali prvý nadpis alebo teda to, o čom hovorí aj tá celá dokumentácia tlači, o ktorej tuná rokujeme, tak to vlastne má byť akože o ministerstve športu. Schválne som začal od tých iných inštitúciách, pretože samotné ministerstvo športu je ešte možno menší problém, ktorý, ktorý máme v tomto marazme tejto parlamentnej tlače. Nemôžem sa ubrániť dojmu, že samotné ministerstvo je len politická trafika pre pána Andreja Danka, pretože tak si rozdelili toho medveďa pri rokovaní o koalícii a vyšlo to tak, že teda zišlo by sa ešte jedno ministerstvo. Predtým, ako sa vrátim ešte už konkrétnejšie k ministerstvu, tak ešte taký krátky exkurz o tom, ako, ako budujeme efektívny a fungujúci štát na základe takého jednoduchého symbolu. Táto vláda je minimálne tretia v poradí, hlbšie do histórie som pri tejto svojej, nazvime to, ľahkej analýze pri príprave tohto prejavu ešte nešiel, ale minimálne tretia v poradí, ktorá zakladá nové ministerstvo. V roku 2016 tretia vláda SMER-u založila takzvané ÚPVII, úrad podpredsedu vlády pre, ako to bolo, investície a informatizáciu, ďakujem. A mal to byť, mal to byť úrad, teda bol vyrobený pre vtedy digitálneho lídra pána Pellegriniho, aj taká bola dohoda, že bude mať, že to bude taký maličký úrad, bude mať dvadsať ľudí, spoločný back office s ministerstvom financií, fajn, dobre, potrebujeme posilniť IT, dáme tomu takúto symboliku a posilnime takto agendu. Dnes má medzitým premenované MIRRI asi tisíc zamestnancov, časť z nich sa realokovala, treba povedať pre korektnosť, a celá agenda eurofondov, rádovo niekde okolo tristo ľudí, prešla, prešla na toto ministerstvo, ale väčšina z tých ďalších ľudí je nárast počtu úradníkov. A samozrejme, môžme sa baviť o legitímnosti, keď chceme lepšie manažovať IT-čko, možno tam potrebujeme pár ľudí, alebo na, neviem, podporu investícií, alebo čohokoľvek. Ale rovnako platí otázka aj, kde nám nejakí ľudia ubudli a to už, to už sa komunikuje, aj realizuje ťažšie. Prišla vláda OĽANO a spol., nezrušila žiadne ministerstvo, teda okrem premenovania ÚPVII na MIRRI a založila úrad podpredsedu, pomôžete mi, pána Holého, už neviem ani presne, ako sa volal, ale vznikol ďalší ústredný orgán, na ktorého čele bol člen vlády, ktorý zase zamestnal pár ľudí, a teraz som si nestihol dohľadať, koľko má dnes, ale zase sa bavíme rádovo o stovkách ľudí. No a dnes zakladáme, alebo teda ešte raz, opravím sa, vláda sa pokúša založiť ministerstvo športu a cestovného ruchu, podľa oficiálnej dokumentácie sa nám sľubuje, že to bude zadarmo, podľa mediálnych vyjadrení ani náhodou, tak ja by som sa chcel spýtať, aký je teda rozpočtový vplyv založenia alebo a fungovania tohto nového ministerstva. Pretože nie v tlači, ktorú máme, ktorú máme v tuto v rozprave, ale z mediálnych vyjadrení a z diskusií na výbore som sa dozvedel, že jednak budeme dávať na šport a cestovný ruch 100 mil. navyše na politiky a nejaké dotácie, granty, jednoducho rozvoj športu a cestovného ruchu. Dobre. Okrem toho som sa dočítal, že sa presunú ľudia z dnešných ministerstiev školstva a, tuším, že dopravy, kde je dnes cestovný ruch ako formálne zaradený ako agenda, sa presunú na nové ministerstvo, ale pribudnú nejakí ďalší. V doložke som sa nič také nedočítal. A len napríklad som sa dozvedel na, alebo teda počul som na finančnom výbore, kde bol predkladateľ pán minister Susko, že podpora športu bude mať, bude mať pozitívne vplyvy na, na HDP vďaka tomu, že budeme podporovať nejakú, nejakú aktivitu a tak ďalej. No a ja som, ja som takéto argumenty počul v princípe o každom sektore, vo svojej predchádzajúcej práci som sa, som sa venoval doložkám vplyvov a vôbec vplyvom rôznych investícií a politík na, na, na rozpočet, na ľudí, na firmy a je to taký klasický argument, že keď dáme niekde peniaze, tak to podporí HDP, to iste to, to sedí, len tie peniaze môžme dať aj niekde inde a ešte na produktívnejšiu aktivitu, tak o tomto sa dá, sa dá diskutovať. No ale v každom prípade takáto rozprava neni, aby sme teraz rozoberali vplyvy podpory športu a cestovného ruchu, ale mali by sme mať o tom podklady. A ja teda by som rád vyzval predkladateľa, teda v tomto prípade ministra spravodlivosti, a mohlo by to zaujímať aj pána ministra financií, aby nám predložili tú analýzu vplyvu na verejné financie, na ľudí, na firmy, v konečnom dôsledku na ekonomiku. Aby sme vedeli, koľko tento nápad vlastne bude prinášať, teda tých deklarovaných pozitívnych benefitov. A k tým nákladom, ktoré teda sme sa zatiaľ nedočítali, ale, ale z mediálnych vyjadrení počúvame, že pravdepodobne teda že budú mať, tak mám pre pána ministra takú pomôcku, že keď sme si prerátali, koľko stojí jeden zamestnanec na tovaroch a službách, tak je to približne 40-tisíc eur ročne, si vynásobte počtom ľudí, ktorí nám do trojčlenky dosadia potom niekedy kompetentní. Alebo samotná prevádzka budov, hej, keďže ľudia potrebujú niekde, niekde sídliť, potrebujú nejakú výbavu, približne 2,5-tisíc ročne na zamestnanca. Tak asi tam niekde budú, budú tie rozpočtové vplyvy toho, čo nám chystá vláda SMER-u. No a aby som to uzavrel, kvalitné verejné inštitúcie sú, samozrejme, kľúčové, ako som povedal na začiatku, preto aby, aby akákoľvek, alebo teda aby krajina prosperovala za, za akejkoľvek vlády, a to, čo robí vláda v napríklad v tejto legislatíve a v ďalších, ktoré majú byť tiež na programe pléna Národnej rady, robí, robí vláda v podstate úplný opak. To, čo by mala robiť a máme o tom my v Progresívnom Slovensku veľmi, veľmi jasný názor, je niečo úplne, niečo úplne iné. Naopak, posilňovať nezávislosť úradov, nie politické dosadzovanie, ale transparentné výberové konania aj na úrovni, teda, samozrejme, na úrovni vedenia týchto inštitúcií, ktoré som spomínal, ale napríklad aj na úrovni okresných úradov, kde vláda opäť po nástupe do funkcie už väčšinu, väčšinu z nich vymenila veď bez, bez akéhokoľvek procesu alebo diskusie. Alebo všetkým týmto inštitúciám, aj štátnym podnikom navrhnúť normálne merateľné výsledkové ukazovatele, ktoré sú jednak vodítkom pre tých manažérov, pre tých zamestnancov, ale aj pre verejnosť, aby sa, aby sa mohli odpočtovať, či robia, či si robia svoju prácu a či si ju robia dobre a podľa toho napríklad potom možno aj financovať ich fungovanie alebo teda ich výsledky kľudne aj odmenami, ak sú, ak sú pritom, ak sú vo svojom fungovaní úspešní, ale musíme vidieť, že sú a od tohto sme vzdialení na stovky kilometrov. Alebo napríklad aj, aj personálne audity a znížiť počty tam, kde je prebytok, a naopak posilniť tam, kde, kde tieto kapacity potrebujeme. Vláda tvrdí, že je to v športe a v cestovnom ruchu, určite sa nájdu aj iné oblasti. No a takýmto spôsobom manažovať verejné financie a inštitúcie. Čas mi uplynul. Ďakujem pekne. (Potlesk.)