J. Halecký, poslanec: (2009-03-11):
Ale aby som sa venoval tejto problematike. Chcem povedať, že novela tohto zákona o sociálnom poistení je nielen protikrízová. Protikrízová je v tej časti, kde sa hovorí o znížení, v dôsledku tejto novely, odvodov vo fonde solidarity. Tam, ako som už v úvodnej vete povedal, ten prínos pre živnostníkov je výraznejší. A v tej prvej časti, ktorej sa vždycky nejako dotýkame a ktorú hodnotíme ako nesprávne načasovanú, alebo vzhľadom na skrátené legislatívne konanie, teda odpojenie odvodov od minimálnej mzdy, skôr považujem ako za reformný krok alebo krok, ktorý je uspokojením požiadaviek živnostníkov a ostatných samostatne poistených osôb. A to z toho dôvodu, že táto požiadavka živnostníkov je už na stole tri roky a myslím si, že bola aj za predchádzajúcej vlády dlhšie obdobie a nebolo možné alebo nebolo síl ju nejako zrealizovať. Z tohto dôvodu aj krízové obdobie, pokiaľ chcem byť trošku ironický, môžem považovať aj za určité obdobie, kedy tie reformy alebo tie opatrenia skôr sa prijímajú ako lepšia nejaká objektívna atmosféra, keď sa hovorí o subjektivite a objektivite procesov. Takže to z tohto dôvodu ten prínos tejto novely zákona je hlavne v tej druhej časti mimo tohto odpojenia. Chcem sa vyjadriť k princípu odpojenia odvodov zdravotných a sociálnych od minimálnej mzdy, je to požiadavka, ktorá, ako som už spomínal, bola avizovaná v predchádzajúcom období, jej riešenie bolo možné v niekoľkých variantoch. Dokonca je možné u živnostníkov uvažovať o napojení odvodov od obratu. Od tohto momentu sa upustilo, pretože by to bolo dosť nepredvídateľné u živnostníkov, a takisto sa zrejme upustilo, keďže novela je o priemernej mzde, je aj upustenie od životného minima. Myslím si, že k tomu sa ešte vyjadrí aj pani ministerka. Ale ja sa nazdávam, že napojiť odvody na životné minimum nie je možné, pretože je to možné iba od veličiny, ktorá je príjmom živnostníka. Takže z tohto pohľadu aj všetky návrhy opozičné, či už z dielne SDKÚ, alebo z KDH, boli principiálne na tomto jednom fenoméne tak chybné, že nie je možné o nich uvažovať a ich prijať. Čo sa týka minimálnej mzdy, hovoril tu aj predseda výboru pán Novotný, že keď to prepočítal, že vychádza, že tých 44,2 % z priemernej mzdy je skoro životné minimum alebo že je to, vlastne nie je to žiadna reforma, lebo nie je to žiadne protikrízové opatrenie. Chcem len podotknúť, že aj cieľom nebolo nejako výrazne narušiť aj štátny rozpočet, ale aj príjmy v zdravotníctve, dajme tomu ako som už spomínal, ale bolo v princípe za úlohu to, aby v priebehu ďalšieho obdobia ten nárast odvodov pre živnostníkov bol pomalší, v nižšom rozsahu, čiže aby to bolo niečo, čo im pomôže. A aj tak, keď možno to považovať, tých 44,2 % z priemernej mzdy ako skoro neutrálne opatrenie, myslím si, že princíp tohto zákona je ten, čo chceli živnostníci, súhlasili s ním aj na výbore a bez nejakých pripomienok, myslím, že ho akceptoval aj zástupca opozície ako pozitívny krok. Takže to z tohto dôvodu považujem za správne aj vhodné. Chcem však pripomenúť, že riešenie tejto otázky je ešte možné aj v ďalšom období podľa vývoja ekonomickej situácie aj tak, že tých 44,2 % z priemernej mzdy sa môže znížiť. Môže sa znížiť na 40 %, 35 % atď., ale musia byť na to ekonomické predpoklady, ale hlavne musí byť na to postavená výkonnosť ekonomiky, potom je možné uvažovať o tomto čísle, ktoré je správne nastavené, aj v inom a väčšom rozsahu. Toto, čo spomínal aj predseda výboru pán Novotný o vplyve na zdravotníctvo, tiež chcem pripomenúť, že aj väzba zdravotných a sociálnych odvodov je možná tiež na iné číslo, čo sa týka priemernej mzdy. Dokonca môže byť vyššia alebo nižšia v závislosti od toho, koľko financií chceme mať v rezorte a aký vplyv chceme, aby to malo v ekonomike. Iný dosah tento fenomén má na živnostníkov a iný na príslušné inštitúcie a na zamestnancov. U zamestnancov to znamená absolútne inú záležitosť ako u živnostníkov. Preto nejako to porovnávať práve v rezorte zdravotníctva nie je veľmi správne. Toto odpojenie od minimálnej mzdy a napojenie na priemernú mzdu bolo myslené hlavne na živnostníkov, ako im pomôcť do budúcnosti. Avšak chcem sa vyjadriť k fondu solidarity, pretože toto bol hlavný kameň tohto zákona, ktorý bol protikrízový, pretože zníženie príspevku do fondu solidarity zo 4,75 na 2 % je to výrazné zníženie a pomôže hneď v nasledujúcom období o štvrť miliardy a v ďalšom roku o trištvrte miliardy, to znamená, je to suma, ktorá keď sa rozpočíta aj skoro na tú masu 400- alebo 500-tisíc živnostníkov a samostatne činných osôb, je to výrazné. A aj keď musíme vždy pozerať na tú štátnu kasu, aby sme ju príliš neoslabili, pretože výdavky aj v krízovom období je dosť ťažké znižovať. Videli sme a počuli sme, že premiér hovoril, že sociálne istoty a hodnotu aj finančnú chceme zachovať u nášho obyvateľstva. A je nám jasné, že zdravotníci už teraz plačú, že majú málo financií nielen na platy, ale aj na prevádzku zdravotníckych odvodov. Takže posudzovať tento zákon je potrebné aj z tohto pohľadu. Takže celkove si myslím, že zákon je správne načasovaný, má správne určené priority, len je potrebné ho bližšie pochopiť a myslím si, že je prínosom aj v tejto dobe a hlavne je prínosom pre širokú skupinu ľudí v strednej vrstve, ktorých si veľmi nevšímala predchádzajúca vláda, aj keď sa pokladala za vládu, ktorá reprezentuje hlavne strednú vrstvu. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)