Nachtmannová, Oľga, poslankyňa NR SR (2015-01-30):
Ďakujem za slovo. Vážený pán predseda, vážené dámy poslankyne, páni poslanci, II. pilier sa na Slovensku stal realitou v roku 2004 a odvtedy strana SMER – sociálna demokracia upozorňuje na jeho riziká. Opozícia nám pritom vyčítala a doteraz to vyčíta, ideovú zaujatosť voči dôchodkovému starobnému sporeniu. Kritizovali nás za zlé prepočty výnosov z finančných trhov. Dnes sme konfrontovaní s výkonnosťou tohto systému, ktorá vyvoláva otázniky týkajúce sa počtu sporiteľov, ako aj ďalšieho nastavenia jeho parametrov. Len malá časť z milióna 45-tisíc sporiteľov sa pohybuje v bezpečnej zóne, pardon, 450-tisíc sporiteľov, sa pohybuje v bezpečnej zóne vidiny vysokého dôchodku, ako to sľubovala masívna reklama. Okolo milióna sporiteľov túto istotu určite nemá a ak zoberieme do úvahy ešte aj globálnu ekonomickú krízu, ani mať nebude. Pre nich by bolo lepšie z II. piliera po jeho otvorení vystúpiť. Berte to, samozrejme, ako môj názor. Ako som už včera hovorila vo faktickej poznámke, my nikoho do vystúpenia nenútime. Vystúpenie alebo zotrvanie bude výsostným rozhodnutím každého sporiteľa. Aby sme však pri hodnotení prvých dôchodkov z II. piliera neobjavovali dávno objavené, skúsme si urobiť malý exkurz, ako sa táto myšlienka uchytila v iných krajinách. Ako je to s II. pilierom v Česku? Vláda ho tam na jeseň 2014 zrušila s platnosťou od roku 2016. Prečo? Výhrady zhrnula ministerka práce Michaela Marxová. Citujem: „Pravicové vlády nás utvrdzovali v mylnom presvedčení, že na dôchodok sa dá bezpečne sporiť. Pritom neexistuje žiadny bezpečný finančný produkt, ktorým presné sporenie v II. pilieri je. Stačí, aby prišla hospodárska kríza a hodnota peňazí na účtoch sa stratí za niekoľko dní.“ Koniec citátu. Áno, kolegyne a kolegovia, nevýhodnosť dôchodkových fondov vidíme v posledných rokoch aj v Česku. Ich výnosy málokedy prinesú zisk aspoň vo výške inflácie. V II. pilieri sa odvádzajú prostriedky z verejného dôchodkového systému, z ktorého vysal takzvaný II. pilier v roku 2013 až 250 mil. českých korún. Za rok 2014 to má byť 850 miliónov. Tie potom štát musí hľadať inde. K zrušeniu II. piliera pritom pristúpila česká vláda za situácie, keď v II. pilieri majú vyše 80-tisíc sporiteľov a odvádzajú iba 3 percentá. A u nás s naším 1 mil. 450-tisíc sporiteľmi to bolo donedávna až 9 %, a pritom sa stále pravica tvárila, že so štátnym rozpočtom sa nič nedeje. Ako to je v Poľsku? Naši severní susedia v podstate zrušili II. pilier prevodom všetkých peňazí uložených v dlhopisových fondoch pod správu štátu. Dôvody zhrnuli viacerí politici alebo ekonómovia. Podľa vtedajšieho premiéra Donalda Tuska systém II. piliera je postavený na raste verejného dlhu a zároveň je príliš drahý pre sporiteľov. Zmeny v penzijnom systéme by mali znížiť verejný dlh krajiny približne o osem percent HDP. Trinásť dôchodkových spoločností musí do poľskej sociálnej poisťovne presunúť viac ako 160 mld. zlotých, čo je v prepočte 38 mld. eur. Suma zodpovedá úsporám sporiteľov, ktorí majú menej ako desať rokov do dôchodku. V Maďarsku to bolo veľmi podobné. Vláda premiéra Viktora Orbána rozhodla o zrušení II. piliera v závere roka 2010. Budapeštiansky parlament vtedy svojím rozhodnutím previedol peniaze trom miliónom ľudí šetriacim si v II. pilieri. Diera v I. pilieri zaťažovala štátny rozpočet vo výške 1,5 % HDP ročne. A na Slovensku? Ako som už povedala, na Slovensku je v tomto systéme 1 mil. 450-tisíc ľudí. Minimálne pre jeden milión z nich je toto sporenie nevýhodné a nikto týmto ľuďom nevie garantovať, že zo systému dostanú aspoň to, čo doň vložili. Je teda našou povinnosťou na to ľudí upozorniť a dať im šancu teraz, práve teraz, keď sú už známe skutočné výšky prvých dôchodkov a nielen odhady ekonómov. A tu, žiaľbohu, musím podotknúť, že veľakrát tieto odhady ekonómov boli veľmi účelovo fabulované. Teda teraz tu už máme tvrdú realitu. Treba sa znova zamyslieť nad tým, ktorý z dôchodkových zabezpečení je pre ľudí výhodnejší. Keď si všimneme dôvody zrušenia II. piliera v krajinách, ktoré som spomenula, boli to tie isté. Zvyšovanie verejného dlhu vplyvom odtoku peňazí do súkromných správcovských spoločností, slabé kapitálové výnosy, respektíve vývoj na finančných trhoch. Prečo, kladiem si otázku, prečo vznikol tento systém na Slovensku. Osobne si myslím, že tento systém tu bol zavedený najmä preto, aby uspokojil náklady a predstavy ziskov súkromných spoločností. Nebolo to kvôli sporiteľom. Vidina vysokého dôchodku, ktorú im sľubovali viaceré celebrity v masívnych reklamách, sa rozplynula. Pán kolega Švejna tu pred chvíľočkou rozprával, že nikto ľuďom nesľuboval švajčiarske dôchodky. Ak to nebolo pomenované priamo švajčiarske, ale veľmi dobre si pamätám rok 2004, keď zo všetkých médií – či rozhlasu, televízie, v tlačovinách – na nás vyskakovali veľakrát aj herci, ktorí to ozaj nepotrebovali, boli to vážené herecké osobnosti, čo ma vtedy veľmi prekvapilo, že sa dali prepožičať na takúto lacnú kampaň. A, dámy a páni, nehovorme si, keď správcovské spoločnosti do reklamy dali 6 mld. 200-tisíc vtedy slovenských korún, tak asi za tým videli vidinu ozaj veľkého zisku. Nešlo tu, to je moje hlboké presvedčenie, nešlo tu o sporiteľov. Ďakujem pekne za pozornosť.