M. Vášáryová, poslankyňa: (2009-12-03):
Takže som si dala tú prácu a urobila som vizualizáciu. Pretože táto jedna veta, ktorú máme pred sebou, vám asi pravdepodobne nič nepovie o tom, čo tam bude stáť a čo občania budú platiť do roku 2037. A o to ide. Možno by bolo dobré povedať niečo o minulosti tohto projektu, pretože toto nie je nový projekt, ktorý štartuje pre mňa úplne prekvapujúco pán poslanec Jarjabek, a nie pán minister kultúry Maďarič, ktorý je gestorom tohto projektu, ktorý ho presadzuje a ktorý vlastne bude robiť aj všetky verejné obstarávania a podobné záležitosti, dokonca aj riadiť stavbu, lepšie povedané, kontrolovať. Tento projekt sa objavil pred letom pred dvoma rokmi. Mal 70 strán a mal niekoľko zaujímavých momentov, napríklad vyvlastnenie majetku verejnoprávnych médií. Potom zavedenie pojmu ekonomické vlastníctvo. To znamená, že verejnoprávne médiá by mali nejaké iné vlastníctvo a súkromník, ktorý to postaví, bude mať do roku 2037 ekonomické vlastníctvo. Ja som sa vtedy prehrýzla 70-stranovým projektom a upozornila som pána ministra, že chce predať nielen celú Mlynskú dolinu s budovou a s lukratívnymi pozemkami, ale aj budovu Slovenského rozhlasu. Upozornila som ho, že v budove Slovenského rozhlasu je dnes, keď sa opravuje Reduta, jediná dobre ozvučená koncertná sála. A spýtala som sa ho, či v tomto novom objekte je projekt novej koncertnej sály. Pretože tento projekt predpokladá 90 tisíc m2 pre obidve médiá, čo je oveľa menej, než majú teraz dohromady (o vyše jednu tretinu menej) dostala som odpoveď, že koncertná sála nebude a nepočíta sa s ňou. A okamžite Deloitte & Touche, ktorí pripravujú tento projekt s pánom bývalým guvernérom Masárom na čele, zmenili projekt s tým, že ministerstvo nebude predávať budovu Slovenského rozhlasu a Slovenský rozhlas by sa rozdelil priamo v Bratislave v Starom meste na dve pracoviská. To znamená, archív rozhlasu, koncertná sála, sídlo orchestra – všetko by zostalo v starej budove, a štúdiá a niektoré redakcie atď. by sa presťahovali do novej budovy. Toto bol jeden z dôsledkov toho, že sme si viacerí kolegovia tu v parlamente všimli tento nezmysel, ktorý bol zapracovaný do projektu. Samozrejme, čítajúc tento projekt sme sa aj dobre zasmiali, pretože tam bolo uvedené, že táto budova je postavená rovno na chrbte Slovenského národného divadla, to treba tiež povedať. Slovenské národné divadlo tým stratí svoje vonkajšie parkovisko a v  novej budove médií nemusia byť ani herecké šatne, ani priestory na uskladnenie scény alebo proste praktikáblov na postavenie scény, pretože hneď vedľa je Slovenské národné divadlo a to má dostatočné priestory. A bola tam uvedená rozkošná veta, že keďže sa v divadle cez deň nepracuje, tak by v tých šatniach hercov Slovenského národného divadla sedeli herci, ktorí budú robiť televízne seriály a večer zase sa v televízii nepracuje a v divadle sa vraj pracuje. Bolo to zvláštne, že pod gesciou ministerstva kultúry niečo takéto môže vzniknúť. Keď som to vo výbore kritizovala, tak pán štátny tajomník Sečík zmenil svoju rétoriku a začal hovoriť, že blízkosť, priam fyzická blízkosť novej televíznej a rozhlasovej budovy s národným divadlom má synergické efekty. Pamätám si tento termín zo začiatku 70. rokov, synergiou sa zakrývalo všetko možné, ale už takáto hlúposť, aby sme takýmto termínom zakrývali... Ešte by som chcela upozorniť, že v tomto projekte, či už v tom prvom alebo v tom druhom, ktorý sa potom zväčšil na 140 strán a obsahoval aj iný spôsob vyrovnávania sa s financiami, pretože 800 miliónov korún (uvádzam v korunách, pretože to bolo pred dvoma rokmi), ktoré sa mali získať za predaj Slovenského rozhlasu, zrazu v projekte neboli, vyparili sa. Takže vôbec sa nerieši otázka archívov. Upozorňujem váženú a ctenú snemovňu a kolegov, ktorí ma počúvajú, že sme za posledné roky investovali 40 miliónov korún, teda len posledný rok, do modernizácie krásneho 2 500 m2 archívu televízie v nízkej budove televízie dole. Tento projekt nerieši otázku archívu, historického archívu, teda klasického archívu Slovenskej televízie, verejnoprávnej televízie. Takže, toto je minulosť projektu. Ako bod č. 3 by som vás chcela upozorniť, že pán poslanec ako poštár tejto jednej vety z ministerstva kultúry za to vlastne nezodpovedá, lebo to nie je jeho myšlienka, ja to uznávam. Ale tento projekt je veľký. A miesto toho, aby pán minister prišiel, predložil štyri legislatívne zmeny, ktoré si vôbec uskutočnenie verejného obstarávania vyžaduje, bude zrejme chodiť s vetičkami, aby sme si neuvedomili, o čom hlasujeme. Tento veľký projekt, ktorý vzniká v Novom centre Bratislavy, najmodernejšom centre Bratislavy, bude bez verejnej debaty. Upozorňujem, je to bez pripomienkového konania, bez pripomienkového konania vládnych úradov. A pán spravodajca povedal, že to je bez finančných nárokov. No, chcem vás upozorniť, že náklady na výstavbu budovy, budem to hovoriť vo veľkých číslach, sú 4 miliardy korún, skoro 2 miliardy technické vybavenie a do roku 2037 by, vážení kolegovia, naši občania mali zaplatiť za túto budovu a za tento plán ministra Maďariča 14 miliárd korún. Ja chápem, že ja tu v roku 2037 nebudem a predpokladám, že dosť veľká väčšina z vás, vrátane vás, pán kolega, ale upozorňujem, že je to mimoriadny záväzok a snáď aspoň niekomu to dôjde, že zdvihne ruku za niečo, čo bude mať na hlave ako maslo do roku 2037. Ministerstvo kultúry vybralo najdrahší projekt. To znamená, výstavbu nového centra v centre Starého mesta, v Novom centre Starého mesta. Najdrahší projekt, pretože Slovenská televízia má vo svojom „šuplíku“, a ja ho tiež mám v „šuplíku“, projekt na dostavbu nízkej budovy Slovenskej televízie za sumu ľahko prekračujúcu miliardu korún, s ktorou by mohla krásne existovať. A Slovenský rozhlas má tiež vypracovaný projekt. Tiež ho mám, kde dostavbou za necelých 400 miliónov korún by rozhlas mohol fungovať a uvoľniť  predimenzované priestory, ktoré vytvárajú problémy pre verejnoprávne médiá. Pán poslanec nám doniesol z ministerstva kultúry túto jednu vetu bez vizualizácie. Takže, kto máte záujem, mám ešte pre vás túto vizualizáciu. Táto koncepcia nemá zatiaľ ani rámcovú dopravnú analýzu. Bývam dosť blízko. Odporúčam vám o piatej sa v tomto priestore pohybovať, krok-sum-krok. Nemá žiadnu hygienickú analýzu, žiadnu hlukovú analýzu a ani, čo si myslím, že je veľmi dôležité, keď sa pozriete na tú vizualizáciu, odhad elektrosmogu, ktorý zasiahne staromešťanov. Pretože, keď navštívite Slovenskú televíziu, uvidíte obrovské antény a tie antény tam musia byť. Konzultovala som to s odborníkmi, antény tam budú. Ako bod 6 by som uviedla k mojej argumentácii stav našej verejnoprávnej televízie a vôbec financovania našich verejnoprávnych médií. Mám tu spočítané čísla a chcela by som vás informovať, že v rokoch 2007 až 2009 Slovenská televízia získala od štátu dotáciu vo výške 386,602 miliónov korún okrem dane, ktorú platia všetci občania a z toho nebola schopná vyčerpať 32,5 milióna. V roku 2007 až 2008 verejnoprávna televízia počas tejto vlády napriek dotáciám vyprodukovala stratu 447,490 milióna korún. Spolu so stratou naplánovanou na rok 2009 po úprave je to strata vo výške 21,14 miliónov eur, to je 637,037 milióna korún. A celková sekera verejnoprávnej televízie za roky 2007 a 2009 bez štátnej dotácie, bez obrovskej štátnej dotácie, už ide cez 1 miliardu korún, to znamená, okolo 34 milión eur. Kto chce, vysvetlím mu, mám to priamo v tabuľkách. Pritom Slovenská televízia v týchto mesiacoch klesla definitívne pod 15 % sledovanosti. Verejnoprávna televízia, ktorú si platia občania, to je neuveriteľné. Je v zúfalom programovom stave a pritom, vážení kolegovia na tejto strane poslaneckej snemovne, vy ste zdvihli ruku a hlasovali ste v audiovizuálnom zákone za otvorenie zákona o Slovenskej televízii, ktorý zobral Slovenskej televízii reklamný trh vo výške 600 mil. korún. Chcem vás na to len upozorniť. Ja som vás vtedy upozorňovala, vy ste za to hlasovali. Teraz, ako bod č. 7 tento projekt má byť PPP projekt, lenže toto nemôže byť celkom PPP projekt, a preto musíme zmeniť zákony. Pretože tu nejde o public private, ale o verejnoprávne médiá. To znamená, bude to treba urobiť inak legislatívne a možno, že pán Jarjabek potom v januári príde s ďalšou vetou. Ďalší bod. Položme si otázku, čo je účelom tohto projektu? Nepochybne, verejnoprávne médiá sú organizované a hospodária v predimenzovaných budovách. Áno, to je určite fakt. Budovy sú v nevyhovujúcom stave. Dávno neboli modernizované, pretože ani  zástrčkový zákon, za ktorý ste zase zdvihli ruku, hoci sme vás varovali, vôbec nevyriešil financovanie verejnoprávnych médií a nevyrieši. Teraz, v týchto dňoch dostala Slovenská televízia a Slovenský rozhlas ďalšie 4 mil. eur ako vykrytie zlej kalkulácie zástrčkového zákona. Takže, povedzme si, prečo takýmto drahým spôsobom s výhľadom do roku 2037 chce ministerstvo kultúry riešiť problém verejnoprávnych médií? A nehnevajte sa, po tom, čo ste schválili zástrčkový zákon a audiovizuálny fond, teda tú časť otvorenia zákona o Slovenskej televízii, som podozrievavá, priznám sa. Sú rôzne fámy, kto sa chce dostať k lukratívnym majetkom Mlynskej doliny, ktorá televízia sa tam má presťahovať, čo bude potom s pozemkom na Kolibe, atď., atď. Dokonca jeden pracovník Deloitte & Touche v rozhovore so mnou mi povedal, že projekt je tak ledabolo spracovaný preto, lebo v konečnom dôsledku v tejto budove bude niečo iné. Neviem, či to je pravda, ale považujem za potrebné vás s tým oboznámiť. Aká je naša úloha – a to je môj posledný bod – v tomto dobrodružstve od roku 2009 do roku 2037? Kývnuť na legislatívu bez toho, aby sme boli oboznámení s celkovým projektom, aby ste videli rozpočet celkového projektu, aby sme tu o ňom mohli diskutovať, aby sme mohli diskutovať s ministrom, pretože predsa nebudeme trápiť otázkami pána poslanca? Bývalo dobrým zvykom, že v amerických baroch je vždy napísané, „Nestrieľajte na barmana, za nič nemôže“, takže ja ani nemienim pána poslanca kritizovať, lebo si myslím, že on za to naozaj nemôže. Prosím, nestrieľajte na pána Jarjabka. A táto vetička, táto vetička má umožniť vlastne obísť veľmi dôležité ustanovenie našej legislatívy, a to je, že na štátnom pozemku sa nesmú postaviť okrem elektriny, vody, plynu atď., žiadne iné stavby. Toto je táto vetička. Potom príde vyvlastnenie majetku verejnoprávnych médií a až potom, pomalinky podľa procesu obstarávania sa dostaneme konečne k tomu, o čo asi pravdepodobne ide. Celková dĺžka projektu je 28 rokov, napísané je to v tomto materiáli, doba výstavby mediálneho komplexu 3 roky a súkromný partner bude prevádzkovať tento komplex, to znamená, nie verejnoprávne médiá, 25 rokov. Ak mi dokážete povedať a zaručíte sa svojím majetkom za to, že o 25 rokov pri tomto technologickom pokroku bude televízia taká, ako je dnes, ja sa s vami stavím o nejakú lukratívnu záležitosť. Stavím sa, naozaj, o 25 rokov. Takže rýchlo, rýchlo poďme s týmto projektom, ktorý zrejme tlačí niekto iný (podľa mojich správ), nebudem sa o tom šíriť, lebo o pár mesiacov sú voľby. A treba, to, čo som už párkrát aj v mojich blogoch napísala, podpísať nevypovedateľné zmluvy. Ja tomu hovorím Duckého zmenky. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)