V. Novotný, poslanec: (2010-02-02):
Chcem povedať, že som celkom milo potešený, že po dlhšom čase máme možnosť aj na tejto, aj na nasledujúcej zrejme schôdzi rokovať o štyroch vládnych návrhoch zákona z dielne ministerstva zdravotníctva, ktoré prešli riadnym pripomienkovým konaním. A riešia mnohé aj pálčivé oblasti fungovania slovenského zdravotníctva a systému zdravotníctva. A musím konštatovať, že prinášajú mnoho odborných, a nie politických riešení, o ktorých sa teda dá aj v odbornej rovine pokojne diskutovať. A nemusíme teda o nich diskutovať len v politickej rovine, na čo sme si, žiaľ, už v poslednom období v rezorte zdravotníctva zvykli. Možno budem mať aj niekoľko otvorených otázok, ktoré určite pánovi ministrovi položím aj pred druhým čítaním vo výbore pre zdravotníctvo. Ale keď na ne bude odpovedať príp. vo svojom záverečnom slove alebo v rámci rozpravy, tak by ma to potešilo. Chcem sa pozastaviť pri niektorých momentoch. Predovšetkým chcem konštatovať, že rozdelenie fakultných nemocníc, ktoré v súčasnosti na Slovensku máme a ktoré sa takto volajú, na dve skupiny, teda na univerzitné nemocnice a fakultné nemocnice, považujem principiálne za správne. Po tomto riešení už dlho volala odborná prax. Treba konštatovať, že keď na Slovensku vznikali rôzne fakulty ošetrovateľstva a zdravotnícke fakulty, každá má trošku iný názov, takže to veľmi zjednoduším, fakulty ošetrovateľstva a fakulty verejného zdravotníctva alebo zdravotnícke fakulty, tak logicky pre zdravotníkov, ktorí sa tu pripravovali na svoju budúcu prax, získavali vysokoškolské vzdelanie, či už ako bakalári, magistri alebo doktorandi, bolo potrebné zabezpečiť v rámci všeobecných a špecializovaných nemocníc aj praktickú výučbu, praktickú prípravu. To sa realizovali na základe zmluvy medzi danou vysokou školou a všeobecnou alebo špecializovanou nemocnicou. A logicky takáto nemocnica sa stala v tejto chvíli fakultnou nemocnicou. A tak máme na Slovensku veľké množstvo fakultných nemocníc, kde sa pripravujú zdravotníci na svoju prax, na život, kde získavajú praktické poznatky, ktoré sú potrebné na to, aby nakoniec získali vysokoškolský diplom a vysokoškolské vzdelanie. Ale faktom je,  že sa nám trošku zotrela hranica medzi tými fakultnými nemocnicami, ktoré tu historicky existovali, v Košiciach, v Martine a v Bratislave, a ktoré robili pregraduálne a neskôr už potom aj postgraduálne štúdium pre lekárov, a medzi ostatnými fakultnými nemocnicami, kde sa, povedzme, lekári nepripravujú. Takže toto rozdelenie považujem za logické a správne. Na druhej strane chcem možno upriamiť pozornosť pána ministra alebo sa ho aj opýtať na to, ako si predstavuje ďalšie rozdelenie, čo sa týka ekonomických súvislostí, lebo to, že premaľujeme názov, je síce správne, ale to ešte nie je to rozhodujúce, o čom by sme mali hovoriť, pretože vieme, že praktická príprava a výučba medikov, ale aj zdravotníkov stojí tieto nemocnice nemalé prostriedky. Tento problém sa snažila riešiť už predchádzajúca  vláda, kde sa našli prostriedky na ministerstve školstva, ktoré prostredníctvom jednotlivých vysokých škôl a univerzít plynuli následne do fakultných nemocníc, čo bol akýsi príspevok či už lekárskej fakulty alebo fakulty zdravotníctva a ošetrovateľstva pre danú všeobecnú alebo špecializovanú nemocnicu na výučbu poslucháčov vysokej školy. Viem, že postupne tento zdroj peňazí vysychá, týchto peňazí je stále menej. A preto by som chcel poprosiť pána ministra zdravotníctva, aby naozaj venoval pozornosť tejto skutočnosti a bol aktívny vo vzťahu k ministerstvu školstva, pretože som o tom presvedčený, že nie je najšťastnejšie, ak či už otvorene alebo skryte financujeme prípravu medikov alebo zdravotníkov z prostriedkov verejného zdravotného poistenia, a to tak, že proste fakultným a univerzitným nemocniciam platíme viacej, lebo jeden z dôvodov je, že tam prebieha aj výučba. Ja viem, že vyriešiť tento problém, keďže obidvaja s pánom ministrom sme pôsobili vo fakultnej nemocnici, vieme, nie je vôbec jednoduché. Len chcel som a považoval som za potrebné v rozprave upozorniť aj na tento problém, pretože naozaj v tom sa musíme zhodnúť, že zdroje verejného zdravotného poistenia majú slúžiť na zdravotnú starostlivosť, a nie na kompenzovanie zvýšených nákladov, povedzme, spojených s výučbou medikov alebo iných zdravotníkov. Druhá vec, ku ktorej sa chcem vyjadriť, je skutočnosť, že zubní technici sa dostávajú do trochu iného režimu, než na aký sme boli zvyknutí. Zatiaľ k tomu veľká diskusia nevznikla v odbornej verejnosti, len v rámci pripomienkového konania, samozrejme. Ale očakávam, že táto diskusia tu chvíľu bude rezonovať. Osobne ale znovu musím povedať, že filozofiu, aby zubní technici išli z voľnej živnosti do regulovaného povolania, teda aby boli v takom istom režime ako fyzioterapeut, lekár špecialista alebo zdravotná sestra, teda aby na výkonné povolania sa vyžadovala aj licencia, aj povolenie považujem za správnu. Na druhej strane si ale treba uvedomiť aj množstvo problémov a určitých kontroverzií, ktoré môžu následne vzniknúť predovšetkým medzi zubnými lekármi a zubnými technikmi. Nie som odborníkom na túto oblasť, takže ak bude potrebné v druhom čítaní niečo upravovať, samozrejme, aj na výbore pre zdravotníctvo na to priestor bude. Ďalšia oblasť pri ktorej by som sa rád pozastavil, je už úplne na konci. Je to článok V novely zákona, v ktorom sa otvára zákon o zdravotnej starostlivosti. A tam bod 1 § 2 sa dopĺňa odsekom 28, ktorý znie: „Ošetrovateľská starostlivosť sa môže poskytovať aj v zariadeniach sociálnych služieb podľa osobitného predpisu.“ Nielenže sa môže ona poskytovať, ona sa aj poskytuje. Čiže len legalizujeme a zapisujeme do zákona, čo všetci vieme a o čom všetci hovoríme, že v sociálnych zariadeniach, žiaľ, aj sociálni pracovníci mnohokrát poskytujú zdravotnú starostlivosť a že takýmto spôsobom to do určitej miery legalizujeme, je správny krok. Na druhej strane ale treba hneď povedať B. A chcem na to možno upozorniť pána ministra alebo ho o to poprosiť, že je to síce krok správnym smerom, ale je to jednostranný akt, preto že by som nesmierne bol potešený, keby pani ministerka Tomanová konštatovala, že aj v zdravotníckych zariadeniach poskytujeme dlhodobo chorým, ležiacim pacientom, ošetrovateľskú, resp. opatrovateľskú, sociálnu opatrovateľskú starostlivosť, na ktorú by malo ministerstvo práce a sociálnych vecí prostredníctvom či už Sociálnej poisťovne alebo úradov práce sociálnych vecí a rodiny hľadať finančné prostriedky, lebo, buďme úprimní, v liečebni dlhodobo chorých, na geriatrii, v hospici sa poskytuje dlhodobá starostlivosť o chorých, ale aj sociálne odkázaných pacientov a v tej chvíli už aj klientov. Čiže jednostranný akt zo strany ministra zdravotníctva vítam a považujem ho správny krok, ale očakával by som, aby bol pre zmenu aktívny vo vzťahu k ministerstvu práce a sociálnych vecí, lebo rovnako aktívny krok treba vyžadovať aj od ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Treba ešte k tomu povedať aj toľko, že zachytil som určité obavy, predovšetkým u ústavných poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti, či náhodou týmto krokom sa nedostaneme postupne do situácie, že zdravotné poisťovne budú uzatvárať zmluvy aj so sociálnymi zariadeniami, čím by sme vlastne získali „ďalších poskytovateľov zdravotnej starostlivosti“, čo pri uzavretom hospodárení a uzavretom objeme finančných peňazí, s ktorými každý rok hospodárime, môže byť do určitej miery nebezpečné. Nechcem, aby som bol teraz zle rozumený. Ja nechcem tvrdiť, aby tá sociálna sestra alebo tá opatrovateľka, ktorá má aj zdravotnícke vzdelanie a v zariadení opatrovateľskej starostlivosti poskytuje aj zdravotnú starostlivosť, nedostala zaplatené za svoju prácu alebo aby bola platená slabšie, ako je to v zdravotníckom zariadení. To vôbec nechcem tvrdiť, ja len hovorím, že tento krok musí byť obojstranný a že Slovensko naozaj potrebuje jeden moderný zákon o dlhodobej starostlivosti, pri ktorom sa budeme vedieť dohodnúť na tom, čo má pri takomto pacientovi alebo klientovi, keď sa na to pozeráme zo strany rezortu sociálnych vecí, ktorý je odkázaný na zdravotnú sociálnu starostlivosť, platiť jeden rezort a platiť druhý rezort. (Vystúpenie prerušené predsedajúcim schôdze.)