Kolíková Mária, poslankyňa NR SR (2024-09-20):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci, ale to presne súvisí, pretože k tej zmene došlo na základe návrhu ministra spravodlivosti, ktorý doniesol pod pazuchou 6. decembra. To je rok 2023. Dvetisícdvadsaťtri. A presne ja, keď som sa prihlásila sem do rozpravy, tak môžem poukázať na veci, ktoré sa mali udiať, a očakávala by som zo strany prokuratúry aj generálneho prokurátora aj to, že by o tom mohla byť nejaká zmienka v správe, ale nie je. Ja hovorím presne k tomu, čo sa proste udialo 6. decembra, čo schválila vláda a ako sa k tomu postavil generálny prokurátor a čomu čelíme dodnes. Veď predsa nebudeme sa baviť len o číslach, ktoré sú v správe, ktoré jednoducho majú širší kontext. Predsa tá správa je o tom, čo robila prokuratúra za minulý rok a má to dôsledky k dnešku. A ja presne o tom hovorím. Že to, že sa neozval generálny prokurátor, ktorý mohol vlastne v nejakej miere aj zhatiť takýto rýchly priebeh udalostí, ktorý tu nastal a ktorý kritizuje nakoniec Európska komisia a aj z toho dôvodu nám môžu byť pozastavené eurofondy. Však tomu všetkému čelíme, však to viete veľmi dobre. To sú vážne dôsledky. Vážne dôsledky! A jedna z tých námietok je aj to, že nerozumie, prečo tie veci tým špeciálnym prokurátorom odobraté boli. Nie je uspokojená tým, že len tie veci, ktoré ostali pred súdom. A nerozumie tomu, prečo sa to stalo. A rovnako sa pýta, a s tým vlastne súvisí aj podľa mňa nečinnosť zo strany generálneho prokurátora, ako je možné, že tie, vlastne teraz tá pôsobnosť, ktorá prešla na krajské prokuratúry, tak ju budú vykonávať prokurátori, ktorí na to neboli nijak pripravení. A to nehovorí o ich neodbornosti, ale že tam tá príprava nebola. Nám pán generálny prokurátor povedal, že tu bola nejaká videokonferencia, ale videokonferencia predsa jedna nemôže nahradiť špecializáciu. To akože ak si takto predstavujeme špecializáciu, tak ja už mám asi nový námet potom na reformu súdov, stačia nám videokonferencie. Zopár videokonferencií a vybavené. Tak takto sa to, samozrejme, nedá, nedá predsa zľahčovať, takže ja tu mám naozaj vážnu námietku ku generálnemu prokurátorovi, že jednoducho mal sa ozvať a bol ticho. A je to veľmi vážne, tým dôsledkom čelíme. A je to nepochopiteľné. Žiadny zrozumiteľný dôvod, prečo došlo k prerozdeleniu tých vecí, nemáme. K § 363. Ešte kým k nemu prejdem, ja by som sa ešte chvíľku zastavila k tomu, kde som vás, ja som čakala, že sa ozvete, pán generálny prokurátor, prinajmenšom aj k tomu trestu prepadnutia majetku. Však takto vôbec nemá zmysel. Tam som tiež čakala. Ja som vždy videla legislatívu a ľudí na legislatíve na Generálnej prokuratúre, ktorí veľmi dôsledne, veľmi dôsledne sa vyjadrovali k všetkému, čo súviselo s novou trestnou politikou. A tu, akože to ma tiež prekvapilo. Rovnako ma prekvapilo, že zmena, ktorá súvisela so spolupracujúcimi obvinenými v Trestnom poriadku, ktorá takto, ako je nastavená, tak sa veľmi ťažko bude uplatňovať v praxi, že rovnako tam som nič nepočula zo strany Generálnej prokuratúry. Ticho. A považujem to za veľmi vážne, lebo to sú vážne zmeny nakoniec v tom trestnom procese. A môžme sa o tom baviť, možno niečo sa vám páči, niečo nepáči, ale vždy ste v tom vedeli byť veľmi dôsledný, ale teraz zrazu ticho. Teraz zrazu len, len som pripravený, tak to zaznelo aj na výbore, že ste urobili všetko pre to, aby ste proste vyhoveli zákonodarnej moci tak, ako to urobila, že aby ste to teda, samozrejme, všetko mohli zimplementovať. Ale že ste sa neozvali, že je to problém, to považujem za kardinálne zlyhanie vás ako osoby a vôbec Generálnej prokuratúry vôbec. A to, že to vysiela veľmi zlý signál aj do radov prokurátorov, to musíte vedieť, veď nakoniec rada prokuratúry sa k tomu jasne ozvala. K tomu § 363 a k stati, ktorá je aj nakoniec, ktorou začína, alebo veľká časť správy sa venuje tomu aj porovnávaniu prokuratúr naprieč Európskou úniou, v akej miere je spojená s exekutívou, v akej nie, a s tým to trošku súvisí. Ja sa domnievam, že tu sa vytvára nejaká mantra ohľadom nezávislosti generálneho prokurátora, a to je obrovský omyl. To je obrovský omyl. Tá mantra, ktorá tu musí byť, je nezávislosť pro-ku-rá-to-ra ra-do-vé-ho, ktorý má dostať vec bez toho, aby k tomu bola akákoľvek pochybnosť, že k tomu viedli akékoľvek zaujaté kroky. Zato ja sa domnievam s ohľadom na všetko, že je namieste sa baviť o náhodnom prideľovaní vecí a potom by sa do toho nemalo zasahovať. Mali by sme to na ňom nechať, na tom prokurátorovi. A iba naozaj výnimočne do toho zasiahnuť, ale určite nie je namieste, aby generálny prokurátor od stola zasahoval do vecí, ktoré vlastne ani nemá šancu, nemá šancu si vypočuť tých ľudí, proste od stola rozhodne a rozhodne o veciach, do ktorých zasiahne kľúčovo, zastaví trestné stíhanie a zruší obvinenia. To je priestor, ktorý by nemal mať. Som o tom presvedčená. Paragraf 363 nie je potrebný v našej právnej úprave a osobitne s ohľadom na to, ako sa využíva. Lebo tá mantra je kľúčová pre nezávislosť prokurátora, ale nie generálneho prokurátora. A osobitne vy ste ukázali, že vôbec nezávislý nie ste. Teraz ešte k dvom témam. V jednej téme nie je, najprv sa vyjadrím k tej téme, ktorá je v správe, aby ste sa k nej na koniec, na záver vyjadrili, a to súviselo aj s našou debatou, ktorú sme mali na výbore, a tá súvisela s tou oblasťou netrestnou, ktorej sa venuje prokuratúra. A tu chcem v prvom rade povedať, že prokuratúra tu zohráva významnú dnes rolu. Zohráva. A ja aj rozumiem, že ste sa na to osobitne zamerali. Zohráva a ja ju nijak nespochybňujem. A je možné, že to tak ešte chvíľu bude. Ale pravdou je, že správne súdnictvo, ktoré bolo zrealizované na Slovensku, je obrovská reforma. Je to obrovská reforma. Znamenalo to aj nové finančné náklady, pretože to sú noví sudcovia, ktorí sa venujú len správnemu súdnictvu, sú to tri nové správne súdy, zriadený Najvyšší správny súd. Je tu obrovská, úplne nová špecializácia a úplne nový personálny substrát, čo sa týka sudcov aj vlastne celého personálneho obsadenia tímu sudcov. Jednoducho toto je vlastne úplne nové vojsko, keď to tak mám povedať, sudcovské, ktoré si myslím, že kardinálne zmení postoj Slovenska k správnemu súdnictvu. A teraz myslím v tom, že verím tomu, že zásadne sa zmenia aj krivky, ktoré súvisia s prieťahmi v konaní, ktoré doteraz boli v rámci správneho súdnictva. Ja očakávam, že tie krivky sa zásadne zmenia v prospech rýchlosti konania, že to sa ukáže. Ja aj mám v jednotlivých prípadoch, sa mi ľudia ozývajú, priamo účastníci, a sú naozaj, dostávam len pozitívne správy o tom, aké sú to zásadné zmeny, čo prinieslo správne súdnictvo. S ohľadom aj na požiadavku, ktorá vlastne, takže na jednej strane rozumiem dnes tej roli, ale hovorím, že správne súdnictvo nám tu ukazuje úplne nový trend, ktorý tu bude na Slovensku, že to správne súdnictvo bude vedieť, ja sa domnievam, je veľmi pravdepodobné, že v krátkej dobe pokryť aj to, čo dnes vykrýva prokuratúra. Domnievam sa, že toto je len otázka času. A je namieste zamyslieť sa, akú rolu naozaj tá prokuratúra má mať, či tá netrestná oblasť je nakoniec tou oblasťou, ktorú by si mala ponechať, alebo či, naopak, by sa nemala sústrediť len na tú trestnú oblasť a na reformu v rámci celej vlastne prokuratúry, jednak špecializácie prokurátorov. Viem, že v tom sa určite zhodneme s pánom generálnym prokurátorom, že je dobré posilniť ten tím prokurátora o asistentov prokurátorov, ale to znamená ďalšie finančné náklady. Osobitne je tu debata teraz o výsluhových dôchodkoch. V čase, kedy sa majú konsolidovať verejné financie. Ja predpokladám, že aj to je asi dôvod, prečo sa presunul tento bod na ďalšiu schôdzu, lebo asi v rámci schôdze, kde sa diskutuje aj bude diskutovať o konsolidácii verejných financií pravdepodobne, aj sa vôbec diskutuje ako témou, tak asi nie je namieste teraz otvárať tie výsluhové dôchodky prokurátorov, ale je legitímna tá debata, ja tomu rozumiem. A je takisto legitímna pre sudcov. Ale to znamená dva až tri milióny, ktoré si pýta prokuratúra, tak rátajme prinajmenšom toľko aj pre súdnictvo. Tak to už máme okolo šesť miliónov. A k tomu výsluhový dôchodok pre pána generálneho prokurátora, niektorí to nazývajú doživotná renta. Potom to znamená výsluhový dôchodok pre predsedu Najvyššieho správneho súdu, pre predsedu Najvyššieho súdu, asi aj pre predsedu, asi aj pre predsedníčku alebo predsedu Súdnej rady, že tam sa zrazu dostávame, že je legitímne potom, samozrejme, požadovať takéto zabezpečenia aj pre ostatné takéto inštitúcie a tie pozície, ktoré sú tomu nápodobné. Nakoniec Súdna rada, rovnako ako generálny, Generálna prokuratúra, je v ústave. Takže ja si myslím, že ak si to bude nárokovať generálny prokurátor, predsedníčka Súdnej rady, ja si myslím, že sa veľmi rýchlo ozve. A teraz, nič v zlom, ale považujem to za absolútne legitímne, naozaj za legitímne, že keď je tu takáto požiadavka a sú tu takéto nároky, tak potom aj tu môžme očakávať, že budú. Takže na to aj upozorňujem koalíciu, nech si to dobre rozmyslí, ktorou cestou sa vyberie. A súčasne chcem povedať, a treba to povedať, že či už prokurátori, alebo sudcovia už dnes majú, samozrejme, príplatky k dôchodkom aj osobitné odchodné. To znamená, jedná sa vlastne o to, že keď ten prokurátor odíde skôr, ako má nárok na dôchodok alebo predčasný dôchodok, tak ide o to, aby tu mal ešte nejaký výsluhový dôchodok a za to, čo urobil v rámci tej pozície toho postavenia ako prokurátora, tak mal proste dôchodok tak, ako ho majú policajti. Ja sa domnievam, že na to nemáme. Úprimne to hovorím. Že je to úplne legitímna debata, či sú to prokurátori, alebo sudcovia, a úplne legitímne je o tom sa rozprávať, samozrejme, aj o pozícii generálneho prokurátora a predsedoch najvyšších súdnych inštitúcií a podobne, ale že si myslím, že skutočne na to proste Slovensko momentálne nemá, keď sa pozeráme, ako ťažko ideme konsolidovať verejné financie. Ale o to viac, keď je tu takáto úvaha, tak musí zvážiť prokuratúra, že niekde sa musí stenšiť. Ja som na to poukázala aj na výbore, že proste ten štát sa nedá iba nafukovať. Tak keď chce prokuratúra mať aj výsluhové dôchodky, musí niekde v tej inštitúcii na to nájsť. Tak môže napríklad tým, že sa stenší, že už tú netrestnú oblasť opomenie. Tak ja iba dávam návod aj pre koalíciu, že toto je možno cesta, že proste my musíme nad tým takto rozmýšľať. Musíme. Aj sa vám to nepáči, pán generálny prokurátor, ale jednoducho aj vy musíte nad tým takto rozmýšľať. Ja si dovolím iba uzavrieť tento môj vstup tým, že som presvedčená, či je to prokurátor, alebo sudca, špecializácia je absolútna nevyhnutnosť, ak chceme mať kvalitný výkon týchto povolaní. Absolútna nevyhnutnosť. A to, čo sa vykonalo na prokuratúre, popiera túto potrebu, absolútne ju popiera. A v trestnom konaní je dôležité urobiť, robiť úkony včas, lebo tí páchatelia nás vedia veľmi rýchlo dobehnúť. O to skôr je dôležité, aby ten prokurátor v tej svojej oblasti bol jednoducho odborník. A toto jednoducho bude výčitka, ktorú si budete musieť niesť, pán generálny prokurátor, že toto ste nechali, aby sa s tou špeciálnou prokuratúrou stalo, a neurobili ste nič dostatočné pre to, aby ste špecializáciu na prokuratúre zachovali. Ja som zatiaľ nič také nevidela, ani ste nič také neuviedli, aby to bolo zrejmé. A rovnako nie je zrejmé, ako ste sa postarali o to, aby aj špeciálni prokurátori, ktorí čestne a svedomito robili svoju prácu, aby vnímali, že za nimi stojíte. To som ani raz od vás nepočula a zo žiadneho vášho konania som to nevidela. A preto vám to zazlievam, lebo som vás vždy vnímala v minulosti ako človeka, ktorému záleží na boji proti korupcii. A musíte veľmi dobre vnímať, že takéto kroky poškodzujú Slovensko, pretože ho poškodzujú nielen v tom, že bola zrušená špeciálna prokuratúra a teraz sa k tomu množia aj rušenie špecializovaných inštitúcií v rámci polície a podobne. Ale to, čo v ľuďoch zanecháva, je, že venovali svoj profesijný život nejakej oblasti a nejakému boju a štát ich opľul. A vy ste sa na tom podieľali, pán generálny prokurátor! Je mi ľúto, že to musím povedať, ale podieľali ste sa na tom. Ďakujem pekne. (Potlesk.)