Richter, Ján, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2013-11-27):
Ďakujem pekne, pán predseda. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, pokúsim sa v záverečnom vystúpení zaujať stanovisko, najmä k jednotlivým návrhom a pripomienkam, ktoré zazneli v rozprave. Chcem zároveň oceniť a poďakovať, že tá rozprava bola dosť vecná a konkrétna, k meritu veci, k návrhu zákona a v konečnej miere aj, aj jednotlivé návrhy a pripomienky smerujú, smerujú za tento, za týmto účelom. Preto budem v maximálnej miere konkrétny a budem reagovať na konkrétne pripomienky. Chcem len zvýrazniť jednu vec, že vládny návrh zákona kladie dôraz na účelné využívanie finančných prostriedkov určených na prídavok na dieťa a príplatok k tomuto prídavku na dieťa v súvislosti s riadnou starostlivosťou oprávnenej osoby o výchovu a výživu nezaopatreného dieťaťa. Toto je najdôležitejšia skutočnosť. To znamená, že nie je naším záujmom trestať, ale naším záujmom – aj prostredníctvom tohto zákona a noviel – je vychovávať a prevenciu robiť. Myslím si, že toto je dôležité zvýrazniť pri hlavnej myšlienke a filozofii zákona ako takej. Teraz ku konkrétnym pripomienkam. Pán Kaník, otázka odňatia prídavku na dieťa, ak je oprávnená osoba opakovane..., nedbá na riadne plnenie povinnej školskej dochádzky dieťaťa. Nie je prítomný pán Kaník, hovoril som s ním osobne a myslím si, že si dobre pamätáte, že pri prvom čítaní som jasne zdôvodnil, že v pôvodnom návrhu novely zákona sme mali túto otázku zakotvenú a priamo súvisela s tzv. školským poriadkom. Aj na základe môjho osobitného stretnutia s ministrom školstva sme nakoniec sa dohodli na tom, že túto časť vypustíme z jednoduchého dôvodu. Školský poriadok nie je univerzálna právna norma, prostredníctvom ktorej by sa dali veci riešiť a zovšeobecňovať, pretože školský poriadok sa tvorí na konkrétnej škole podľa konkrétnych potrieb, možností školy, nehovoriac o rozdieloch, ktoré sú medzi školami cirkevnými, súkromnými a štátnymi. To znamená, že toto bol hlavný dôvod, prečo sme z toho, z toho jednoducho opustili, z tohto zámeru. Ja som presvedčený o tom, že to bolo dobré, že sme to opustili, pretože ten výklad a možnože aj samotná realizačná prax by bola veľmi zložitá, a dovolím si povedať, že veľakrát neobjektívna, lebo školský poriadok jednej školy a druhej školy by sa diametrálne od seba líšili a tým aj prístup, rozhodnutia a závery by boli, dovolím si povedať, v maximálnej miere neobjektívne. Toľko k tomu návrhu. To znamená, že nič nového pre nás, len, len chcem povedať jednu vec vzhľadom na to, čo pán poslanec pomenoval, nikdy v minulosti sa doteraz neodnímali prídavky na deti. Opakujem, nikdy v minulosti. My v súvislosti s tým, čo navrhujeme tu, v podstate po prvýkrát pripúšťame tú možnosť, ale tá sa týka iných vecí. Takže toľko k návrhu pána poslanca, pána poslanca Kaníka. K pánovi poslancovi Mihálovi v podstate dve veci. Prvá vec, ktorá sa týka tých potvrdení, a druhá vec, ktorá sa týka tej doložky. No, pán poslanec, asi toľko, viete, ako beží a prebieha cyklus medzirezortného pripomienkového konania. Vychádzajúc z toho, že v medzirezortnom pripomienkovom konaní ministerstvo financií neuplatnilo žiadnu pripomienku ani zásadnú, ani obyčajnú, vyplýva, že sa stotožnili s dopadmi, ktoré z tohto vyplývajú, a akceptujú ich. On totiž, ten zákon a jeho aplikácia má svoje plusy, mínusy, ktoré môžu sa v praxi a realizácii uplatniť. To znamená, že pre mňa je z toho jednoznačný záver, keď akceptujú a prijali, sú si vedomí veškerých dopadov, ktoré z toho vyplývajú aj z hľadiska finančných, ktoré sa týkajú vyplácania prídavkov a samozrejmá vec, že aj toho bonusu. Čo sa týka k pánovi Brockovi, treba povedať k viacerým, k viacerým poslancom a to je otázka, ktorá, pokiaľ mám informáciu, zaznievala už aj na samotnom výbore, no, zavedenie povinnosti rodičov oznámiť úradu po dovŕšení troch rokov veku dieťaťa, ako bude zabezpečená starostlivosť o toto dieťa, návrh vypustí túto otázku. V žiadnom prípade nedoporučujeme. Poviem prečo. Ako k tomu prišlo? Tento návrh zákona bol predmetom prerokovávania aj výboru pre ochranu detí a mládeže. Výbor, ktorý pôsobí pri rade, výbor, ktorý je zložený na 50 % zo zástupcov štátu a na 50 % zo zástupcov mimovládnych organizácií, resp. prevádzkovateľov viacerých činností, ktoré súvisia so sociálnoprávnou ochranou detí. Bol to návrh práve tej časti mimovládnych organizácií, to znamená ľudí z reálnej praxe, ktorí sa dennodenne stretávajú s viacerými nešťastiami detí, veľakrát aj týraním a ďalšími otázkami a tie navrhli do obdobia, pokiaľ nebude predložená a schválená novela zákona o sociálnoprávnej ochrane detí, ktorú pripravujeme a v priebehu budúceho kalendárneho roka by mala byť predmetom rokovania ctenej snemovne, je potrebné dočasne nejakým spôsobom riešiť túto otázku. Opakujem ešte raz, výbor zaviazal ministerstvo, aby hľadal a navrhol riešenie. To je výsledok, ktorý sme ponúkli. Pri prvom čítaní som jasne zvýraznil, že som pripravený ústretovosti akéhokoľvek riešenia, iného, lepšieho, ktorý bude ponúknutý, ale jasne som zvýraznil, že pri zachovaní cieľa. A vy vlastne navrhujete úplné vypustenie, to znamená, cieľ nezachovávame, my ho vlastne vypúšťame. Treba si uvedomiť jednu vec, že, ja som presvedčený o tom, že môžu byť možnože niektoré práveže tie rizikové sociálne rodiny, ktoré toto oznámenie nezašlú, ale to bude práve okruh rodín, ktorý bude riešiť v tomto prípade sociálnoprávna kuratela ako možné rizikové. To znamená, z veľkého množstva tisícov ľudí alebo rodín sa ten rozsah zníži na ďaleko menší okruh, ktorý bude možné už potom obísť, skontrolovať aj z pozície, z pozície konkrétnych pracovníkov, pracovníkov úradov práce, prípadne sociálnoprávnej kurately. No, a teraz, trošku ma prekvapila tá vaša rétorika, pán poslanec Mihál, pretože človek, ktorý sedel na ministerstve práce, predsa by mal len trošku vedieť viacej vážiť možnože vyjadrenia. Nemusel tento problém byť. Vy ste v roku 2011 prepustil z úradov práce 1 600 ľudí. Z toho bolo 240 pracovníkov, ktorí pôsobili v sociálnej politike vrátane pracovníkov sociálnoprávnej ochrany detí. Ak by ste toto nebol urobil, my nemusíme tento spôsob dneska takto riešiť. Bol by dostatočný počet ľudí, ktorí mohli tento záujem obhospodáriť ako taký. Mne iné nič neostáva, ja tých ľudí opätovne prijímam naspäť. Prečo? No jednoducho veškeré kontroly, medzinárodná, Medzinárodný menový fond, Svetová banka, OECD poukazujú na to, že dnes máme na úrade práce na jedného pracovníka, ktorý sprostredkováva zamestnanie, až 900 nezamestnaných. To znamená, robí základnú štatistiku. Ale oveľa horší stav je hlavne v tej sociálnej oblasti, ktorá sa týka sociálnoprávnej ochrany, ochrany detí ako takej, takže dovolil som si túto poznámku, lebo mal som dojem, že tá rétorika celkom nezodpovedala skutočnosti ako takej, pretože to nie je buzerácia, to je záujem dospieť k nejakým, k nejakým konkrétnym číslam a potom sa venovať vyslovene tým rizikovým, ktoré to oznámenie nezaslali, som presvedčený, že v takomto prípade ako dočasné riešenie, opakujem ešte raz, ako dočasné riešenie to naplní, naplní ten základný cieľ. Pán poslanec Štefanec, nevidím ho tu, len my neotvárame zákon o sociálnom poistení štyristošesťdesiatjednotku. Opakujem ešte raz, v tejto novele neotvárame tento zákon. To znamená, to, čo ste vy ponúkli, je nad rámec novely tohto zákona, pretože prostredníctvom tohto zákona by sme otvorili úplne iný zákon, ktorý by sa týkal podľa vás návrhu zmeny definície zamestnanca na účely sociálneho poistenia a v podstate ste vo viacerých veciach aj, aj ako vyjadril vo svojom vystúpení, že klopete na otvorené dvere. Nebudem hovoriť o odborných a legislatívnych dôvodoch, prečo nie je možné tento návrh prijať, ale poviem, poviem zopár veľmi konkrétnych, by som povedal, pragmatických. Rezort práce, sociálnych vecí a rodiny uzatvoril s radou študentov vysokých a stredných škôl dohodu, na základe ktorej sa pravidelne stretávame, komunikujeme. Vždy, keď ide legislatíva, ktorá sa dotýka študentov ako takých, máme záujem a treba povedať, že to je akceptované z jednej, aj z druhej strany, sa pobaviť, poradiť a možno aj akceptovať konkrétne pripomienky partnerov k legislatívnej norme, ktorá sa týka tejto kategórie mladých ľudí. Tak tomu je aj teraz. Pri poslednom stretnutí sme mali za cieľ vyhodnotiť doterajšiu aplikačnú prax zmeny zákona, ktorej sa týka, odvodovej povinnosti, dohodárov, v tomto prípade študentov. Ja veľmi rád som konštatoval, že až 67-tisíc študentov vysokých škôl pôsobí a pracuje, pracuje na dohody, to znamená, využíva tento mechanizmus. Samotní vysokoškoláci urobili hlbokú analýzu dôvodov na základe veľmi zaujímavej vzorky, kde sa študenti vyjadrovali, prečo, za akým účelom využívajú tento prostriedok. Boli tie odpovede veľmi zaujímavé a treba povedať, že istým spôsobom prínosné aj pre mňa, lebo drvivá väčšina povedala jasne, máme záujem pomôcť rodičom, aby nás nemuseli toľko vykrývať, ale boli aj takí, chceme si vylepšiť istým spôsobom svoj šatník a ďalšie náležitosti. To znamená, ale každopádne ja vítam, som rád a v maximálnej miere podporujem aktivity študentov, ktoré sa týkajú, ich záujem o prácu na dohodu. Prišli zároveň s návrhom, aby bol zvýšený ten limit na odpracovanie na výšku životného minima, čo sa približne podobá tomu návrhu 200 eur, dneska je to 198 a niečo, od Nového roku, samozrejmá vec, že tá čiastka bude vyššia. Záver a dohoda bola taká, že po prvé nechám preskúmať, zanalyzovať, do akej miery v tej aplikačnej praxi sa napríklad našli aj takí, ktorí porušujú isté možnosti, ktoré tento, tento zákon prijíma, pretože viete, že tam je postačujúce čestné prehlásenie, ktoré môže byť aj zneužité. Zároveň som povedal, že prehodnotíme túto otázku aj s ministerstvom financií a začiatkom budúceho roka v mesiaci januári sa opätovne vrátime za rokovací stôl a urobíme konkrétne rozhodnutie, ktoré sa týka ďalšieho postupu. Ja len môžem povedať, že ja osobne som pripravený podporiť tento návrh vysokoškolákov, ale to nie je otázka len prístupu ministra práce, sociálnych vecí a rodiny. Vzhľadom na dopady je to širší okruh záujmu. Minimálne musím pre takýto zámer získať podporu aj od ministra financií. Takže tu je v podstate odpoveď na tento návrh. Nerád by som riešil problematiku, ktorá sa netýka vecne zákona, a opakujem ešte raz, nie je a neotvárame zákon o sociálnom poistení v tomto zákone, ale by som to riešil štandardne s tým, že po dohode a rokovaní s Radou vysokých škôl a rozhodnutí prídeme, prídeme ku konkrétnemu legislatívnemu postupu, ktorý by prípadne zohľadnil požiadavku týchto, týchto vysokoškolákov. Úplne na záver chcem ešte raz pekne poďakovať za vecný obsah diskusie. Som presvedčený, že návrh, ktorý predkladáme, pomôže viacerým ľuďom a najmä zabezpečí efektívne využívanie finančných prostriedkov, pretože cieľom tohto zákona nie trestať chudobných za to, že sú chudobnými, ale skôr naopak, vychovávať a z hľadiska prevencie dospieť k tomu, aby tie finančné prostriedky boli efektívne využívané. Ďakujem pekne.