Přidal, Alojz, poslanec NR SR (2014-02-04):
Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážené dámy a páni, milé kolegyne a kolegovia, strana SMER sa deklaruje ako sociálna demokracia, a preto by som od poslancov SMER-u očakával, keď už nie sú sociálni, že budú aspoň solidárni, solidárni s ľudom tejto krajiny. S tým ľudom, ktorému predseda vlády Robert Fico sľúbil istoty. Sľúbil im istoty bez práce, blahobyt bez roboty. My v KDH sme mali také iné posolstvo, posolstvo o tom, že tí ľudia, ktorí chcú pracovať, treba im dať prácu. A že im vieme zabezpečiť prácu a že to začína prácou. Výsledky volieb ale ukázali, že ľudia uverili Robertovi Ficovi. Robert Fico, ten je tak krok popredu od vás, ostatní kolegovia a kolegyne zo SMER-u, a on dobre vie, že voličov podviedol. A začína si uvedomovať, že ľudia, občania tejto krajiny si začínajú uvedomovať, že sľúbené istoty nebudú, no a preto chce utiecť do prezidentského paláca. Len preto aby, alebo aj preto, aby o dva roky nemusel skladať účty. Tie účty bude skladať s veľkou pravdepodobnosťou, aj keď sa to nemusí stať, niekto druhý, a Robert Fico si umyje ruky a povie: keď som bol ja premiér, všetko bolo v poriadku. Najväčším problémom vlády Roberta Fica, a vládnete tu šesť rokov z posledných ôsmich, je nezamestnanosť. S touto nezamestnanosťou neviete nič robiť. Na Slovensku je dnes 400 tisíc nezamestnaných ľudí. Nezamestnanosť je hrozivá, vyššia ako 14 %, a to si ešte pomáhate kamuflovaním štatistík. Aj keby sme nepoznali tieto čísla, jednoducho ten život je taký, že iste aj za vami, ja už som to tu hovoril, páni kolegovia a kolegyne zo SMER-u, každý týždeň, dva, tak jak za mnou príde nejaký človek a jednoducho chce, aby ste mu nejak pomohli s prácou, lebo u nich v práci optimalizujú, budú prepúšťať alebo jednoducho, že nemôže si nájsť prácu. No a keď som toto hovoril, aj to som tu už hovoril, jednému kolegovi zo SMER-u, tak on mi hovorí: „No čo, ty sa máš dobre, ty sa máš aspoň na čo vyhovoriť, ja mám taký dvojstranový zoznam a ja sa nemám na čo vyhovoriť.“ Naozaj nemal sa na čo vyhovoriť, pretože šesť rokov z posledných ôsmich tu vládne Fico, táto družina, a to, že je taká nezamestnanosť, je jednoducho dané stavom podnikateľského prostredia, ktoré vyplýva zo znenia Zákonníka práce. Siahol na istoty živnostníkom namiesto toho, aby im dal. Ste zodpovední za výšku daní i daň zo straty. A to nehovorím o cene elektrickej energie, ktorú stanovuje politicky závislý Úrad pre reguláciu sieťových odvetví pod vedením pána Jozefa Holjenčíka. A tá regulácia je jednoducho nastavená tak, že ceny energie pre podnikateľov, ktorí by mohli vytvárať pracovné miesta, sú jedny z najväčších v Európe. Aj naše domácnosti platia za energie najviac v Únii. Náklady na elektrinu, plyn, teplo či pohonné látky tvoria viac než 16 % z výdavkov našich domácností. Na porovnanie s Českom, dávajú ľudia na energie tam len približne 10 % všetkých výdavkov. A to nie sú vymyslené čísla, to vyplýva z analýzy Európskej komisie. Jednoducho nezamestnanosť, o tom hovoria aj prezidentskí kandidáti, je problém č. 1. Čo robíte s nezamestnanosťou vy? Jediné, čo viete robiť, je, viete si u tých veľkých oligarchov kupovať zamestnanosť, ale nie vytváranie nových pracovných miest, ale jednoducho aspoň status quo, udržanie pracovných miest. No a ten posledný prípad a taký najvypuklejší bol vývoj Steel Corporation v Košiciach, kde bolo v ohrození, v prípade teda odchodu Američanov, ohrozených šesťtisíc ľudí. Vyriešili ste to cez memorandum, cez zákon o obnoviteľných zdrojov, no a darovali ste týmto Američanom 15 mil. euro ročne na 15 rokov, 225 miliónov, alebo po starom 6,75 mld. slovenských korún, a tak ste za jedno pracovné miesto, za jeho udržateľnosť, alebo, zaplatili 1,1 mil. korún. Takýchto príkladov tu mám uvedených ešte viac, ale nebudem v tomto pokračovať. Vážené kolegyne a kolegovia zo SMER-u, keď už neviete so zamestnanosťou nič robiť, buďte aspoň solidárni s touto armádou nezamestnaných tak, že každý z vás bude vykonávať len jednu funkciou. Táto naša novela, ktorá tu zavádza tento princíp, je naozaj o skutočnom spolucítení, o skutočnej spolupatričnosti, solidarite s nezamestnanými i s tými zamestnanými, ktorí zarábajú 300, 350, 400 eur mesačne, a takých z celkového počtu zamestnaných je okolo 10 percent. Vážené kolegyne a kolegovia, i keď tento zákon nás poslancov KDH je oficiálne prerokovaný v pléne Národnej rady prvýkrát v prvom čítaní, všetci o tejto našej iniciatíve už viete, pretože o tejto problematike sa tu v pléne už diskutovalo, a to dokonca dvakrát, raz keď sme preberali štátny rozpočet a raz keď vláda predkladala novelu tohto predmetného zákona v súvislosti s piatym či šiestym zmrazovaním platov ústavných činiteľov a poslancov. Mimochodom, ja som nevedel, či sa mám smiať alebo plakať, keď predseda strany, ktorá by chcela byť nová a väčšinová, zvolal tlačovku a vyčítal Ficovi a vláde, že mu ukradli zmrazovanie, to zmrazovanie, ktoré tu bolo predtým päťkrát. To zmrazovanie, ktoré je do značnej miery populisticko-pokrytecké divadielko. Chcel by som aj občanom povedať, že jednoducho iná miera solidarity je tých poslancov, ktorí majú peniaze len za výkon verejnej funkcie, a tých poslancov, ktorí okrem toho podnikajú a zarobia si za rok napríklad 80 000 eur. Hlasovanie o zmrazovaní platov ústavných činiteľov bolo 3. decembra a prebehlo presne tak, ako som predtým v rozprave hovoril, že prebehne. Úplne bez problémov to zmrazovanie podporili tí štyridsiati poslanci SMER-u, ktorí majú takzvaný ešte iný príjem a zarábajú si ešte ako starostovia, primátori, viceprimátori, župani, vicežupani, regionálni poslanci, rôzni riaditelia, zamestnanci samosprávnych krajov. Podporili ho aj obidvaja vládni splnomocnenci. Ten, čo za svoju činnosť plat neberie, asi so zaťatými zubami, a ten druhý, čo plat zaňho berie, za ten výkon funkcie vládneho splnomocnenca, asi bez problémov. No ale aspoň to si cením na ňom, že sem príde na to hlasovanie každý deň, keď treba. Bohužiaľ, tento zákon podporila aj polovica poslancov SMER-u, ktorí vykonávali výlučne funkciu poslanca Národnej rady, pretože to bol vládny návrh, aj keď viem, že vo svedomí s ním nesúhlasili. Podporila ho i jedna zaujímavá skupina poslancov, poslancov-podnikateľov. No ale k tomu sa ešte dostanem. Už 3. 12. pán kolega Brocka predložil ako pozmeňujúci návrh de facto tento náš zákon a získal 57 hlasov, 57 hlasov tých poslancov, ktorí chcú byť i takto solidárni s armádou nezamestnaných, s ktorou Ficova vláda za dva roky nespravila nič, ktorým sľúbila, ale nedala žiadne istoty. Vážené kolegyne a kolegovia, pravdupovediac, ja ale nemám najmenšiu pochybnosť, opakujem, nemám najmenšiu pochybnosť, že tento náš zákon bude v Národnej rade Slovenskej republiky schválený. Som o tom na 100 % presvedčený. A to preto, že tento zákon je o skutočnej spravodlivosti a o skutočnej solidarite volených zástupcov občanov s občanmi našej vlasti. Tento zákon čaká rovnaký osud ako zákon o poslaneckej imunite. Jeho schválenie je len otázkou času. Áno, možno to nebude dnes, možno nie o pol roka, ale dávam vám, milí kolegovia zo SMER-u, rok, najviac dva. Príde čas, kým pochopíte, a keď to nepochopíte vy, tak pochopí to Robert Fico, že nepodporenie tohto zákona SMER-u škodí. A ja verím, že i médiá vyvinú na vás tlak, oprávnený tlak a dostanete rozkaz podporiť takýto istý zákon, ktorý bude samozrejme predložený ako návrh vás, poslancov SMER-u alebo vlády, pretože pochopíte, že občania si to želajú aj si to budú želať. Páni a dámy, je len otázkou času, že v tejto sále bude odsúhlasený i návrh jeden mandát stačí. Tak ako k tomu prišli vo Francúzsku, prídeme k tomu aj my. Naši občania chápu a tí, ktorí nechápu, pochopia, že je to úplne jasné, že keď niekto chce vykonávať dobre poslanecký mandát, nemôže sedieť na dvoch, troch ďalších stoličkách. Jednoducho je to jasné jak facka, že sa nedá sedieť na dvoch stoličkách, ktoré sú na seba, od seba kilometre vzdialené. Raz takýto poslanec musí prepadnúť, musí padnúť na zadok medzi tieto dve stoličky. A som si istý, že to i vášmu bývalému banskobystrickému županovi napomohlo k jeho nezvoleniu byť županom opäť, pretože súčasne bol županom a poslancom v Bruseli či v Štrasburgu. Vážené dámy a páni, tento náš návrh nie je ešte návrhom o jednom mandáte, ale i to príde. Pretože jeden mandát je a bude trvale agendou KDH. Tento náš návrh je o tom, že jeden plat stačí. Jeden plat poslancovi Národnej rady Slovenskej republiky stačí. Áno, panie kolegyne a páni kolegovia, ktorí si myslíte, že ste naozaj nenahraditeľní a nikto na celom svete alebo teda nikto na Slovensku by tak dobre nevykonával tú druhú či tretiu funkciu, ktorú máte, páni kolegovia a kolegyne zo SMER-u, tento zákon vám v tom nebráni. Môžte mať tri či štyri funkcie. Je to len o tom, aby ste poberali len jeden plat, plat poslanca Národnej rady. Páni a dámy, už som hovoril o tom, že o tomto našom návrhu zákona sa v tejto sále rokovalo a vlastne i hlasovalo. Chcem vám, milé kolegyne a kolegovia, povedať, že tá dikcia toho nášho návrhu predmetného zákona je naozaj prísna. Až taká prísna, že keby tento návrh prešiel v tom znení, ako sme ho podali, tak poslancovi Národnej rady, ktorý je v pracovnom alebo obdobnom pracovnom vzťahu, by nepatrila mzda napríklad podľa Zákonníka práce alebo zákona o právnom postavení a platových pomeroch starostov obcí. Tento zákon je naozaj prísny, a ak by prešiel v tejto dikcii, tak by bol na poslancov z hľadiska príjmu skoro tak prísny, ako je Ústava Slovenskej republiky z toho hľadiska príjmu a výkonu iných funkcií prísna na prezidenta Slovenskej republiky, ktorý v súlade s čl. 103 ústavy ods. 5 nesmie vykonávať inú platenú funkciu, povolanie alebo podnikateľskú činnosť, nesmie by členom orgánu právnickej osoby, ktorá vykonáva podnikateľskú činnosť. Hovorím, že skoro tak prísny, avšak nie tak prísny, lebo poslanci, aspoň niektorí, môžu ešte podnikať. Ak by tento náš zákon prešiel v tom znení, ako je navrhnutý, bol by z hľadiska zárobkovej pracovnej činnosti na poslancov Národnej rady prísnejší, ako je ústava prísna na predsedu, členov vlády, členov Ústavného súdu a sudcov, ktorým čl. 109 ods. 2, čl. 137 ods. 2 a čl. 145a dovoľujú zárobkové vykonávanie vedeckej, pedagogickej, literárnej alebo umeleckej činnosti. Faktom však stále zostáva, že predseda vlády a člen vlády nemôže podnikať na rozdiel od poslancov Národnej rady. Preto chcem sľúbiť dve veci. Po prvé, ak tento zákon podporia do druhého čítania i poslanci, ktorí majú v súčasnosti i iný príjem zo zárobkovej, vedeckej, pedagogickej, literárnej alebo umeleckej činnosti a prídu v druhom čítaní s pozmeňujúcim návrhom, ktorý im to bude umožňovať i naďalej, takýto pozmeňujúci návrh my predkladatelia nemáme problém akceptovať. Naozaj pre spoločnosť je prínosom, že poslanci ako Lucia Žitňanská, Miroslav Beblavý, Rudo Chmel, Mojmír Mamojka, ale i Boris Susko, učia na univerzitách či vysokých školách. Je tiež pravda, že odchodom z pedagogického procesu niektorých iných poslancov – pedagógov by úroveň slovenského vysokého školstva išla skôr hore. Ale týchto radšej menovať nebudem. A nevadí mi tiež, keď si niekde v opere alebo na koncerte za pár eur zaspieva Dušan Jarjabek, lebo spievanie, to mu ešte ide. Dámy a páni, jednoducho chcem sľúbiť, že táto naša skupina poslancov za KDH v dohľadnom, krátkom čase, bez ohľadu, či táto naša novela prejde alebo nie, teraz prejde alebo nie, lebo v budúcnosti som si istý, že prejde, navrhne novelu ústavného zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov, ktorou zrušíme výnimku podnikania pre poslancov i všetkých ostatných verejných funkcionárov, ktoré je v súčasnosti ešte podľa čl. 5 ods. 2 tohto ústavného zákona dovolené. Táto výnimka, o tom som presvedčený, bola šitá na mieru pre podnikanie poslancov advokátov. Žiadne iné podnikanie ako výkon advokátskej služby som v priznaniach verejných funkcionárov za rok 2012 nenašiel. Možno som teda nehľadal dosť dôkladne, podrobne, mohol som prehliadnuť, ale našiel som tam hlavne podnikanie, ktoré bolo priznané v advokátskej službe. My teda navrhneme inými slovami nezlučiteľnosť výkonu poslaneckého mandátu s podnikaním. Nech je to pre poslancov tak, ako to ústava stanovuje u prezidenta a členov vlády. Okrem poslancov Národnej rady Slovenskej republiky, ktorí sú zároveň starostami, primátormi, viceprimátormi, vicežupanmi, riaditeľmi, zamestnancami samosprávnych krajov, sú tu poslanci – advokáti, ktorí pri výkone funkcie poslaneckého mandátu podnikajú. Ale jednoducho sú tu i takí poslanci advokáti, a to aj z radov SMER-u i z radov opozície, ktorí jednoducho nepodnikajú v oblasti advokácie. No a týmto naším budúcim návrhom sa odstráni čo i len tieň podozrenia, že niektoré subjekty si advokátov, aby ich zastupovali v právnych sporoch, advokátov – poslancov vyberajú i z dôvodu, nehovorím len z dôvodu, ale i z dôvodu, že sú poslancami vládnej koalície, respektíve vládnej strany, teda v súčasnosti SMER-u. Možno i z dôvodu, že veria v to, že raz v budúcnosti i z opozičných poslancov môžu byť ministri, štátni tajomníci a možno z niektorého i prezident. Chceme týmto vylúčiť možnosť, opakujem, možnosť korumpovania poslancov – advokátov svojimi klientmi. Na Slovensku je dosť iných kvalitných advokátov, advokátov – neposlancov. Pre zaujímavosť uvediem takzvané iné príjmy poslancov, ktoré môžte nájsť i vy, občania, na stránke Národnej rady v oznámeniach verejných funkcionárov za rok 2012. Zatiaľ čo príjem poslanca z výkonu verejnej funkcii bol okolo 25 tis. euro, iné príjmy poslancov advokátov boli od 30 000 po 126 000 euro za rok 2012. V sume iných príjmov, bohužiaľ, neviem odlíšiť príjmy za advokátsku činnosť od zárobkovej činnosti v pedagogickej, vedeckej, literárnej či umeleckej oblasti, proti ktorej v zásade nič nemám. No a rekordérom zarábajúcim poslancom je poslanec zo SMER-u JUDr. Róbert Madej, advokát, ktorého príjmy za rok 2012 boli 25 000 euro z výkonu verejnej funkcie a 126 000 euro príjmy iné. V korunách teda zarobil v roku 2012 4,5 mil. slovenských korún. Nemalé iné príjmy, skoro 80 000 euro, teda skoro 2,5 mil. korún mal aj poslanec Daniel Lipšic. Zatiaľ čo príjmy Doc. JUDr. Ivana Gašparoviča, CSc. boli 97 000 euro, Doc. JUDr. Roberta Fica, CSc., premiéra, 40 000 euro z výkonu verejnej funkcie, iné príjmy nula, JUDr. Ivety Macejkovej 41 000 euro z výkonu verejnej funkcie a 2 400 euro príjmy iné. Príjmy poslanca Madeja, predsedu ústavnoprávneho výboru, boli za rok 2012 o 50 000 eur väčšie ako príjmy prezidenta republiky a o 110 000 eur väčšie ako príjmy premiéra a predsedníčky Ústavného súdu. Jednoducho, tento poslanec bol schopný za rok 2012 zarobiť skoro štyrikrát viac ako premiér Robert Fico alebo predsedníčka Ústavného súdu. Opakujem, je to i preto, že Ústava Slovenskej republiky prezidentovi, predsedovi a členom vlády a členom Ústavného súdu podnikať nedovoľuje. Sme presvedčení, že poslanec si musí vybrať, či chce podnikať alebo vykonávať mandát poslanca. Páni a dámy, sme presvedčení, že poslancovi Národnej rady Slovenskej republiky stačí jedna práca, stačí jeden príjem, stačí jeden mandát. Ďakujem za pozornosť.