P. Miššík, poslanec: (2003-12-09):
Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Ondriaš. K. Ondriaš, poslanec: Pán poslanec, zapamätám si to a na budúce to porovnám so Severnou Kóreou a s Kubou. Chcel by som sa vás opýtať, prečo nespomínate komunistickú Čínu, ktorá za 25 rokov má priemerný rast hrubého domáceho produktu 8 %, Spojené štáty ho majú 2,3 % a krajiny Európskej únie ho majú 2 %. Tak nabudúce pôjdem do tej Severnej Kórei a potom vám donesiem výsledky. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pani poslankyňa Brestenská, nech sa páči, po nej vystúpi v rozprave pán poslanec Murgaš. B. Brestenská, poslankyňa: Ďakujem. Vážená pani predsedajúca, vážené dámy a páni, ja by som sa chcela vyjadriť vlastne k školstvu, k vede a vlastne k informatizácii. To je moja parketa, ktorej, si myslím, rozumiem. A chcem sa v nej naozaj vždy zdokonaľovať. Takže v rámci rozpočtu, ktorý teraz preberáme, budeme hovoriť aj o Infoveku. Ja by som si dovolila vám ukázať, čo doniesol projekt Infovek Slovensku a prečo ho máme naozaj podporovať aj teraz. A veľmi si vážim Národnú radu, že od vzniku projektu Infovek až dodnes vždy bola ona iniciatívna a podporila projekt Infovek. Začínali sme v roku 1999 s 20 mil., do roku 2003 máme 320 mil., čo je celkove 891 mil., čiže blížime sa k miliarde už preinvestovaných financií. Dovolím si ukázať tie benefity, ktoré z toho tu boli. Čo teda dáva projekt Infovek Slovensku? Štartuje proces informatizácie Slovenska a v školstve je to dôležitá práve oblasť. Ja si myslím, práve od školstva bude sa odvíjať celá informatizácia spoločnosti. Pripravuje kritickú masu učiteľov na nové kompetencie práce s informačnými technológiami, práve učitelia sú tí, ktorí mnohokrát majú rešpekt alebo dešpekt pred tou technikou, ale sú práve tí, ktorí otvoria možnosti mladej generácie, ak budú túto techniku vedieť ovládať, a tá mladá generácia bude hovoriť o tom, ako bude žiť v budúcnosti slovenský štát, jeho kvalita a ekonomika. Vytvára nový model digitalizovaného obsahu vzdelávania. Dneska viete, že už skončila doba nalievania hotových informácií do hláv, dneska je doba, keď má sa človek učiť zručnostiam ovládať informácie a tvorivo pracovať. Tieto technológie dávajú tieto možnosti. Ony nevytlačili z procesu učiteľa ani študent nebude teraz strojom ovládaný, ale práve ten stroj znásobuje možnosti ľudského potenciálu a umožňuje konkurencieschopnosť študentov na európskom trhu práce. Projekt Infovek jednoznačne získal dobré meno nielen doma, ale aj v zahraničí, kde vystupuje na mnohých fórach, či výskumných, či v rámci Piateho rámcového programu a tak ďalej. Má, myslím, dobré výsledky, aj pán premiér rád, aj pán minister školstva informuje na medzinárodných fórach o výsledkoch projektu Infovek. A jednoznačne hovoríme o tom, že projekt Infovek práve štartuje zmenu tradičnej školy na modernú školu tretieho tisícročia. Budem hovoriť aj v tej druhej časti ešte, o čom to je. Merateľné prínosy projektu Infovek. Od roku 1999, teda za 4 roky, máme na Slovensku 10 000 kusov počítačov, nakúpili sme 116 000 aj niečo kusov multimediálnych CD-ROM-ov do vzdelávania. Vyškolených bolo 16  600 učiteľov z celého počtu 80 000 učiteľov základných, stredných škôl. Získali sa návrhy na medzinárodné projekty v rámci Piateho rámcového programu projektov ako napr. Compact, Draft, získali sme 18 mil. Sk práve z európskych fondov, sponzorské prostriedky. Čiže aj tie veľké firmy pochopili, že po prvých rokoch možno nedôvery v projekt Infovek ten projekt naozaj dáva možnosti nových odberateľov, nových ľudí, ktorí týmito technológiami práve budú ovládať tú ekonomiku a riadiť náš štát aj kvalitu štátu. A tieto veľké firmy začali investovať do projektu Infovek. Čo mení projekt Infovek na Slovensku? No mení osvetu, to znamená, že ide digitalizovať, pomáha aj digitalizácii spoločnosti, lebo otvárame školy tak, aby tam mohol každý prísť a naučiť sa tieto technológie ovládať. Meníme kompetencie učiteľa. A dôležité je, aby sme implementovali to do tejto novej formy vzdelávania aj do curricula vzdelávacieho, čo zatiaľ ešte len je v začiatočnom štádiu. Poďte sa pozrieť na mapy, ako vypadal ten projekt Infovek v roku 1999. Bolo 79 bodiek, to sme začali tými 20 mil., 79 škôl, pôvodne sa hlásilo 189 v prvom roku a mohli sme 79 uspokojiť. Druhý rok už bolo 229 škôl pripojených, hlásilo sa 493 a len 150 sme mohli z balíka, ktorý bol získaný pre projekt Infovek, pripojiť. V roku 2000 sme mali už 500 škôl, bolo prihlásených 943, uspokojili sme len 170. V roku 2002 mali sme 855 škôl už pripojených, prihlásených bolo 705 a uspokojili sme 302, v roku 2003 už tých bodiek máme fajn, už sa tešíme z toho, máme 1 250, to je tento rok, a to tvorí už 40 % všetkých škôl z 3 200 škôl na Slovensku, toho roku sa hlásilo 638 a uspokojili sme 149 a náhradníkov máme 138. To sú obrovské benefity, myslím si, projektu Infovek a vidíme, že záujem škôl je stále veľký, preto si veľmi vážim, že v tomto rozpočte je to zase. A chcem vás pekne poprosiť všetkých, aby sme podporili projekt Infovek, ako je navrhnuté tu aj navýšenie, lebo toto je naozaj benefit, aby tých bodiek bolo veľa, aby každý mal prístup k tomu vzdelávaniu. Na tomto grafe len také rozdelenie škôl. Máme základné, stredné, všetky typy škôl, všetky druhy škôl, čo sa týka aj národnostných alebo cirkevných, neštátnych. Tu nerobíme rozdiel, všetky kraje rovnomerne dostávajú. Jedna vec je železo, ako hovoríme tomu hardvéru, ktorý prichádza na školy, druhá vec je obsah. V roku 1999 sme si povedali, projekt Infovek staval na 3 pilieroch naraz, to znamená techniku hardvérovú a infraštruktúru pripojenú na internet, obsah a vzdelávanie učiteľov, a prijali sme 4. pilier, Digitálne štúrovstvo, to znamená zvýšiť informatizáciu aj spoločnosti. V roku 1999 sme začali so 6 programami vzdelávania, to znamená, do predmetov základných a stredných škôl sme mali 6 prvých obsahov digitálnych. V roku 2003 máme všetky  všeobecnovzdelávacie predmety. Čiže existuje server vzdelávací, kde sú nádherné obsahy, o chvíľu vám niektoré prezentujem, a dneska už hovoríme o odborných predmetoch, čiže o odborných predmetoch špecifických. Webovské stránky predmetov. Pozrite sa, trochu sa tak potešte, jednotlivé predmety už ich dneska obsahujú. Na nich učitelia aj študenti nájdu prekrásny obsah, konkrétne zákony, dobré informácie, výborné webovské linky do sveta, to je veľký benefit projektu Infovek, kde je radosť učiť sa, tak ako kedysi Komenský povedal, že učenie je hrou. Práve Infovek otvára digitálne vzdelávanie aj učenie hrou. Čiže študenti sa dostávajú k informáciám, ktoré bežne v knižke neožijú, ale tu ožijú. Čiže dostávajú nové informácie, veľmi aktuálne a tak ďalej a tak ďalej. A máme ich v telesnej výchove, v hudobnej a v podobných ďalších predmetoch. Čiže všetky všeobecnovzdelávacie predmety dneska už majú svoj digitálny obsah na serveri edukačnom. Len ako príklad si treba uvedomiť, v roku 1999 sme mali 6 predmetov a prístupov 4 000 mesačne, dnes máme predmetov 22 a máme prístupov mesačne 350 000, to je veľmi významné číslo. To znamená, tento server patrí medzi špičkovo navštevované servery  na svete, by sme mohli povedať, v Európe určite. To znamená, to je denne 11 600 prístupov, to je pre nás benefit, ktorý odovzdáva Infovek Slovensku, ale aj medzinárodne. Dneska mnohé tie stránky už sú aj angličtine, francúzštine, v nemčine. Tie deti si uvedomujú, že potrebujú komunikovať aj smerom navonok. Máme nádherné medzinárodné projekty, ktoré deti získali vďaka projektu Infovek, vďaka týmto technológiám. Toto chcem ako podčiarknuť veľmi dôležitý fakt. Vzdelávanie učiteľov. Práve roky 2002 a 2003 sú rozhodujúcimi pri prelome toho počtu učiteľov, tie prvé 2 roky sme len tak postupne získavali tých učiteľov, dneska máme prihlásených učiteľov 1 000 na Letnú školu, kde je kapacita 120. Čiže naozaj dneska už učitelia sa toho domáhajú. Prvý rok, to musím povedať ako takú milú udalosť, išli tam za trest učitelia, áno, keď sme hodnotili, že riaditelia ich poslali za trest, tých, čo museli tam ísť, dneska je bitka o to, dostať sa tam, dneska ideme robiť 3 také školy na Slovensku už, v Bratislave, Bystrici a Košiciach. Ako to vypadá budúci rok. Rozpočet navrhuje aj s navýšením 422,4 mil. Sk na projekt Infovek, je to o 100 mil. nárast oproti minulému roku, to je veľmi dobrá vizitka, veľmi si to vážim a naozaj prosím ešte raz, aby ste podporili to navýšenie. Čo to donesie? Veľmi by sme chceli budúci rok povedať, že máme 3 200 škôl pripojených na internet. Čiže budúci rok by malo byť 100-percentné pripojenie všetkých škôl naň. Ďalších 50 škôl do projektu Infovek by získalo kompletne hardvér, aj s edukačným obsahom, ďalších 20 000 učiteľov by sme budúci rok chceli vyškoliť za tieto peniaze na Slovensku. A by sme chceli realizovať výskumné projekty, rozbehnutie výskumu aplikácie týchto technológií do všeobecnovzdelávacích predmetov. To bude veľká výzva zmeny obsahu vzdelávania na základných, stredných aj vysokých školách, zmeny prípravy budúcich učiteľov na vysokých školách, toto bude benefit za tie peniaze, ktoré sú navrhnuté v rozpočte na budúci rok. Čo je teda Infovek? Infovek rovná sa, dovolím si povedať, prínosu pre žiaka, učiteľa, rodiča, lokálne komenium a pre celú spoločnosť. O tom je Infovek. A myslím a verím, že aj pre tých, čo sú tu neprítomní v sále aj čo sú vonku a počúvajú, tieto argumenty boli na to pádne, aby som presvedčila vás o tom, že skutočne o tom to bude, či moderná škola, brána vedenia a brána poznania bude pre každú triedu, bude pre každú školu, bude pre každú lavicu a bude pre každého aj pre jeho celoživotné vzdelávanie. O tom bude naša slovenská spoločnosť aj benefit pri vstupe do Európskej únie. To bola prvá časť, ktorú som si dovolila vám povedať. A ešte veľmi stručne. Už aj moji predrečníci tu hovorili o vzdelávaní a o vede. Argumentovali rôznym spôsobom. Argumentovali hlavne tým, že niet dosť peňazí na školstvo a vedu. S tým ja plne súhlasím, lebo ja robím celý život vo vede a v školstve a myslím si, že to je úžasné šťastie a ja to beriem ako svoje šťastie a dneska stojím tu v parlamente a môžem ovplyvňovať to, aby v tom školstve a vede bola kvalita a bolo aj navýšenie peňazí, a ovplyvňovať to naozaj kladne a o to vás všetkých chcem tiež veľmi pekne poprosiť. Ale chcem tu zdôrazniť aj inú dimenziu, ktorá tu nezaznieva veľmi často. A veľmi analyticky ju treba tiež povedať. Mottom Európskej únie je, že bez vzdelania a základného výskumu neexistuje rozvoj ekonomiky v spoločnosti. Dneska je naozaj strategickým priemyslom poznanie, do ktorého naozaj treba investovať. Samozrejme, hovorí sa o tom, že sú trendy, ktoré naznačujú, že vzdelávanie je nevyhnutnosťou pre jedinca. A ten jedinec bude vtedy spokojný a šťastný, ak bude úspešný, svoje vzdelanie predá v tej svojej práci. V programovom vyhlásení vlády je presne deklarované, že sa pripája k týmto celosvetovým trendom, významu vzdelávania pre pokrok a rozvoj spoločnosti. Formuluje sa, všade vo svete sa hovorí o tom, že spoločnosť je založená na poznaní. Dneska nie sila svalov alebo sila toho výkonu strojov len rozhoduje len o tej ekonomike, ale aj sila ducha a stále viac a viac. Ako to vypadá teda s financovaním. Kolegovia už spomínali čísla. Ja ich možno len zopakujem alebo vidíte to na displeji. Na školstvo Európska únia 6,2 % dáva z HDP. Na Slovensku je to 3,8 %, som sa pýtala pána podpredsedu, mi upresnil to číslo, ktoré teraz je. Na vysoké školstvo dáva z HDP Európska únia 1,3 %, v našom štáte je to 0,73 %. Na vedu Európska únia dáva z HDP 1,9 %, v našom štáte je to zatiaľ 0,34 %. Nie sú to uspokojivé čísla zatiaľ. V grafoch vidíme napr., že na vysokých školách ako predbiehajú od roku 1990 investície do vzdelávania. Keď sa porovnávame s Českom, s Maďarskom, s Poľskom sme na konci v investíciách zatiaľ do vysokého školstva. Tieto skutočnosti, samozrejme, ovplyvňujú vstup Slovenska do Európskej únie. A dovolím si teraz povedať tú druhú časť, čo tu nebolo vypovedaná. To sú fakty, to sú čísla, ktoré tu konštatoval každý. A každý zatiaľ konštatoval,. že je toho málo a treba do toho naliať. Takže ako zabezpečiť, aby škola a veda rýchlo reagovala na potreby ekonomiky, ako financovať školstvo, vedu, aby ekonomický potenciál krajiny sa rozvíjal. To sú dve otázky, na ktoré by sme možno si mohli tak rýchlo dať stručnú predstavu a odpoveď. Najvýznamnejším prínosom vzdelávania z hľadiska ekonomiky je príprava ľudí pre trh práce, to znamená, či je naše školstvo dneska pripravené na trh práce produkovať pripravených ľudí. To znamená, keď tam dneska nalejeme, nech povieme, keby dneska sme mali taký čarovný prútik, pán podpredseda vlády by ho mal a povedal, že dáme do toho školstva všetky peniaze, ktoré chcú, či budú to dobre investované peniaze, či budú to efektívne zúžitkované peniaze. Ja si dovolím povedať, že nie. A naozaj dokážem to aj nejakými argumentmi, či tá kritika na nedostatok peňazí nestačí. Otázka je, aká je štruktúra a kvalita školstva na Slovensku. Máme stále konkurencieschopnú kvalitu vzdelávania? Ako sa uplatňujú absolventi slovenských škôl na slovenskom trhu teraz a v budúcnosti ako sa uplatnia aj na európskom trhu? Aká je štruktúra a kvalita vedy a výskumu na Slovensku? O tom moji predrečníci nehovorili, hovorili o nedostatku financií, o tom prvom bode. Dovolím si povedať, už nie rok, ale viac rokov sa venujem tejto kvalite vzdelávania a mňa osobne veľmi oslovuje nielen tá finančná stránka zmeny, ale hlavne obsahová stránka zmeny vedy a vzdelávania. Hovorí sa o tzv. zmene kvality vzdelávania smerom do samospráv, a teda všetkých stupňov vzdelávania, samozrejme, na vysokých školách je to iným spôsobom riadené. Ako škola sa má dneska zmeniť. Škola by sa mala dneska zmeniť, že vlastne máme aj nejakého odberateľa a dopyt mám po vzdelávaní. Kto dáva požiadavky škole? No štát, zriaďovateľ, rodič, žiak, miestna komunita a pedagogický zbor. My stále vidíme, že len pýtame od štátu peniaze, že štát hlavne financuje školstvo. My hovoríme dneska o viaczdrojovom financovaní. Čiže musíme hľadať mechanizmy a legislatívne spôsoby, ako umožniť to viaczdrojové financovanie. Dneska to začína už fungovať. Hovoríme o druhej časti, Európska únia veľmi zdôrazňuje totálne kvality manažmentov vzdelávania aj výskumu. Zmena, to znamená dohodu medzi zriaďovateľom školy a zákazníkom o tom, čo je pre nich kvalita, čo to znamená slovo kvalita, čo považujú za kvalitu, ako sa zabezpečí, akými prostriedkami sa bude hodnotiť. My hovoríme o tom, aby sme dali peniaze, ale nehovoríme o tom, ako sa tie peniaze budú míňať a aké sú výstupy z tých peňazí, o tom zatiaľ málo hovoríme v školstve. Úlohou komplexného riadenia kvality je dostať školu do pohybu, dosiahnuť, aby permanentne sa z vlastnej iniciatívy tu skvalitnila spolupráca. To je otázka zmeny štruktúry systému siete škôl, v súčasnosti prebieha zmena rozdelenia siete škôl, aby sa zefektívnila sieť škôl, čo je veľmi podstatný prvý bod. A druhý bod, ktorý nás čaká, je zmena tej kvality. To znamená sami učitelia a žiaci, rodičia, lokálna komunita, tým, že išli kompetencie smerom nadol, musia sa biť o kvalitu svojej školy, o to, aby tá ich škola bola najlepšia v regióne. Nemôžeme stále hovoriť o tom, že máme vyše 700 členov málotriedok a všetky ich uživíme. Neuživíme ich a radšej ich dajme do spádových škôl, ktoré budú naozaj zabezpečovať túto totálnu kvalitu manažmentu. Urobme tak deťom radosť, tak im vytvorme podmienky požadovať tú kvalitu, aby som vedela, keď tam dám peniaze, či pôjdu na žiaka, na záujmovú činnosť, či sa nám podarí budúce roky dať na žiaka naozaj čo najnižšie tie financie a budú transparentne potom čerpané. A ja ako žiak a rodič sa budem pýtať, čo dostanem za tieto peniaze, ktoré dáva štát, ktoré dávajú ďalšie zdroje a tak ďalej, o tom má byť kvalita. A myslím si a hlboko som presvedčená, vždy som tak robila a tak sa mi to vyplatilo, keď som tak v živote robila, že kľúčom k úspechu je kvalitný výkon, ktorý je súčinom schopností a motivácie, to znamená, že nestačí len naliať peniaze, treba motivovať určite, ale treba sa aj rozprávať o tom, akých schopných máme ľudí na postoch. Žiaľ, musím povedať, že mnohí unikajú nám schopní učitelia na základných a stredných školách aj vysokých. Ale to je tá otázka tej motivácie a dania šance tým zefektívnením štúdia a kvality štúdia. A tu si myslím, na vysokých školách je nový zákon prijatý, ktorý dáva šancu vysokým školám vytvoriť konkurenčné prostredie. My dneska hovoríme o tom, že je veľa vysokých škôl. Ja súhlasím s tým, že je veľa vysokých škôl na počet obyvateľov, ale nehovoríme, aké sú kvalitné tie vysoké školy. A ja si myslím, že naozaj ten trhový mechanizmus a nový zákon dáva možnosť vytriediť kvalitné vysoké školy alebo urobiť distribúciu, kto akú kvalitu bude ponúkať. A tam bude potom, myslím, aj záujem, kde budú kvalitné špičkové školy, tam prilákame ako študentov, tak výborných učiteľov. No a otázka znie, kedy je vhodné začať so zmenou kvality školstva a vedy. Dneska naozaj už sme v období v tom, že nemôžeme sa my pýšiť tým, že kedysi naše školstvo bolo špičkové. Žiaľ, musím povedať, že my sme špičkoví len v tých encyklopedických vedomostiach. Dneska naše školstvo aby bolo špičkové, musí začať aj okamžite realizovať zmenu ako financovania, tak kvality vzdelávania a potom môžeme žiadať aj navýšenie prostriedkov. Ďakujem vám pekne za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Faktické poznámky majú dvaja páni poslanci. Uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami. Pán poslanec Fajnor. K. Fajnor, poslanec: Veľmi pekne ďakujem za slovo. Chcel by som podporiť pani kolegyňu. Veľmi si vážim, v tej prvej časti čo povedala ohľadne Infoveku, ale k tej druhej časti, pokiaľ sa týka motivácie, dovolím si povedať takúto vec. Viete ja to beriem tak normálne z histórie. Mal som možnosť študovať v Poľskej ľudovej republike vtedy na Vysokej škole námornej. A bolo to tak krásne, že som mal možnosť stať sa aj veliteľom námornej lode pod česko-slovenskou vlajkou. Čo sa však stalo dneska? Aká je motivácia, keď Slovnaft nám už nepatrí a najlepší študent chemicko-technologickej fakulty určite nebude prezidentom Slovnaftu? A mohol by som hovoriť takto ďalej. Čiže ono to súvisí komplexne. Takže bol by som rád, aby tú motiváciu sme nebrali, že skončí niekto s červeným diplomom vysokú školu a môže ísť robiť oper von na Západ. To nie je cesta a táto cesta je cestou do pekla. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Hanzel, nech sa páči. B. Hanzel, poslanec: Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Ja chcem len povedať, že slová pani kolegyne Brestenskej boli veľmi rozumné, múdre a logické a plne sa stotožňujem s jej slovami. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pani poslankyňa Brestenská chce reagovať. B. Brestenská, poslankyňa: Ďakujem veľmi pekne za uznanlivé slová, ale aj za pripomienku. Viete ja si myslím, že tá motivácia je v tom, že keď vy vidíte, že má zmysel na sebe robiť a že má zmysel naozaj byť dobrý a ešte lepší a najlepší, vtedy naozaj tá kvalita sa mení. Ale ak vidíte priemernosť a podpriemernosť, vtedy nehovorme o kvalite.  Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: V rozprave ďalej vystúpi pán poslanec Murgaš, po ňom pán poslanec Ďaďo. M. Murgaš, poslanec: Dámy a páni, kvalitu štátneho rozpočtu výrazne determinujú právne normy prijímané vládou, parlamentom a inými orgánmi verejnej moci. K mnohým z týchto noriem sa strana Smer už vyjadrovala vrátane daňovej reformy, reformy verejnej správy, reformy sociálneho systému. Ako ekonóm môžem konštatovať, že navrhovaný štátny rozpočet nemožno hodnotiť len negatívne. Má v sebe inkorporované aj pozitíva, sleduje niektoré naliehavé úlohy a napĺňa určité predstavy. Zároveň však abstrahuje od iných dôležitých cieľov a nenapĺňa ich. Ak porovnám rozpočet na rok 2004 s tohoročným rozpočtom, vidím v ňom niekoľko pozitívnych posunov. Očakávania vývoja makroekonomických ukazovateľov hospodárstva sú reálnejšie, objavuje sa snaha o programové rozpočtovanie, plánuje sa spustenie štátnej pokladnice a Agentúry pre riadenie štátneho dlhu. Kladne hodnotím aj prechod na systém vykazovania v metodike ESA 95 a snahu o znižovanie deficitu verejných financií. Ako poslanec Národnej rady Slovenskej republiky však musím konštatovať, že spomenuté pozitíva sú zatienené mnohými negatívami. Medzi najväčšie z nich radím tieto: riziko spojené s bezhlavou razantnosťou daňovej reformy, nedofinancovanie sociálnej oblasti, nedofinancovanie odvetví verejného sektora, nedofinancovanie odvetvia pôdohospodárstva, podfinancovanie rezortu životného prostredia a nízku úroveň finančného pokrytia kompetencií prenesených v rámci decentralizácie verejnej moci. Už v polovici tohto roku boli koaličnou časťou parlamentu zmenené daňové sadzby. Bezhlavá razantnosť daňovej reformy, keď sa dramaticky menia prakticky všetky daňové sadzby, predstavuje veľké riziko nenaplnenia rozpočtových príjmov. Značným rizikom je nedofinancovanie sociálnej oblasti. Tu sa prejaví výrazný reálny pokles príjmov dôchodcov, ktorí sú pre vládnu koalíciu ľahko zvládnuteľnou obeťou, lebo už nemajú silu brániť sa. Aj budúci rok bude pokračovať ich ožobračovanie, pričom cenová deregulácia a zmena nepriamych daní útočia práve na tie položky, ktoré predstavujú podstatnú časť spotrebného koša dôchodcov, a teda sú základom ich živobytia. Neúnosným rizikom je nedofinancovanie odvetví verejného sektora. V rezorte školstva bude pokračovať dlhodobý pokles reálnych príjmov. Verbálne je školstvo prioritou vládnej koalície obsiahnutou vo vládnom programe, naozaj len verbálne, lebo rozpočtová realita nekorešponduje s predvolebnými sľubmi koaličných strán ani s programovým vyhlásením vlády. Vláda síce v rozpočte na rok 2004 priznáva rezortu školstva nominálne navýšenie bežného transferu na úrovni 10,7 %, vzhľadom na štruktúru spotrebného koša v školstve to však znamená reálny pokles. Okrem toho návrh štátneho rozpočtu nerieši nadmernú chronickú zadlženosť školských zariadení, ktoré sa tak na budúci rok dostanú do existenčných problémov. Pokles reálnych platov v školstve spôsobí ďalšie znižovanie kvality poskytovaných vzdelávacích služieb, keď sa bude prehlbovať problém prilákať do škôl takých učiteľov, akých by tieto školy potrebovali. Navyše v školstve vznikne špecializovaná štátna správa, ktorá bude predstavovať ďalšieho požierača zdrojov, ktoré by mohli byť ďaleko efektívnejšie využité bezprostredne pri poskytovaní služieb vzdelávania. Pokiaľ ide o vysoké školstvo, v programovom vyhlásení súčasnej vlády sa uvádza: „Vláda si uvedomuje zásadnú úlohu vysokého školstva pre zabezpečenie trvalo udržateľného rozvoja spoločnosti.“ Predstavitelia slovenských vysokých škôl aj široká akademická verejnosť vníma nadobudnutie účinnosti nového zákona o vysokých školách ako začiatok reformy vysokých škôl, ktorej cieľom je rozšírenie prístupu občanov Slovenskej republiky k vysokoškolskému vzdelávaniu a zachovanie konkurencieschopnosti slovenského vysokého školstva v súvislosti s očakávaným vstupom do Európskej únie. Vláda deklarovala: „V rámci transformačného procesu sa sústredí na účinné riešenie problému dlhodobo nedostatočného financovania vysokého školstva.“ Vláda tým potvrdila kontinuitu zámeru postupného zvyšovania prostriedkov s cieľom dosiahnuť úroveň financovania vysokého školstva porovnateľnú vo vyjadrení podielom z hrubého domáceho produktu s krajinami Európskej únie. Najnovšie úplné analýzy ukazujú, že v roku 2000 krajiny OECD vkladali do vysokoškolského vzdelávania v priemere 1,3 % hrubého domáceho produktu, z toho 1 % išlo z verejných zdrojov. Doterajšie vlády prisľúbili vysokým školám postupne zvyšovať ich rozpočet o 0,1 % hrubého domáceho produktu. Pre reformu a rozvoj vysokoškolského vzdelávania je varujúca skutočnosť, že podľa vládneho návrhu dosiahne rozpočet vysokých škôl v roku 2004 iba úroveň 0,73 % hrubého domáceho produktu. Návrh rozpočtu nemožno vnímať ako naplnenie deklarovaných cieľov. Z tendencií vývoja financovania navrhovaného rozpočtu vysokých škôl na rok 2004 nemožno očakávať ani dosiahnutie úrovne financovania krajín V-4, s ktorými nás spájajú rovnaké aj východiská, úroveň hospodárstva a ambície budúceho postavenia v rámci Európskej únie. Len na ilustráciu poviem. Česká republika už v roku 2000 vynakladala na vysoké školy 0,9 % hrubého domáceho produktu. Maďarská republika už v roku 2000 vynakladala z hrubého domáceho produktu na vysoké školy 1,1 %. Poľská republika už v roku 1999 vyčleňovala 1,16 % z hrubého domáceho produktu na vysoké školy. A Slovenská republika v roku 2004 programuje iba 0,73 % z hrubého domáceho produktu na vysoké školy. Slovenské vysoké školy dlhodobo napriek nepriaznivej situácii vo financovaní zvyšujú svoje výkony. Neustále zvyšovanie počtu študentov vysokých škôl pri úrovni financovania pod úrovňou krajín Európskej únie môže ovplyvniť a s vysokou pravdepodobnosťou aj ovplyvní negatívne kvalitu vzdelávania a budúce postavenie slovenského vysokého školstva vo formujúcom sa európskom priestore vysokoškolského vzdelávania a európskom výskumnom priestore, čomu nasvedčuje i skutočnosť, že na vysokých školách v Českej republike v súčasnosti študuje už viac ako 7 000 mladých ľudí zo Slovenskej republiky. Vládny návrh rozpočtu na rok 2004 predpokladá navýšenie rozpočtu vysokých škôl o 1,079 mld. Sk. V tomto navýšení sú však zarátané aj prostriedky na univerzitné a fakultné nemocnice vo výške 550 mil. Sk, ktoré reálne predstavujú transfer do rezortu zdravotníctva, preto reálne navýšenie rozpočtu vysokých škôl po zrátaní prostriedkov, ktoré vysoké školy ušetria v dôsledku zníženia odvodov v roku 2004, predstavuje iba 661 mil. Sk, t. j. 0,05 % hrubého domáceho produktu. V tejto sume je zarátaná aj čiastka 450 mil. Sk, ktorá bola poskytnutá vysokým školám ako úprava rozpočtu v roku 2003 z dôvodu úprav platov zamestnancov v uplynulom roku. Rozdiel medzi reálnym navýšením rozpočtu vysokých škôl a deklarovaným navýšením vo výške 0,1 % hrubého domáceho produktu, t. j. 1 293 mil. Sk, predstavuje teda v debete 632 mil. Sk. Slovenská akademická obec, ale aj odborná verejnosť v týchto dňoch začína diskutovať o návrhu na zavedenie školného na vysokých školách a na zmenu systému sociálnej podpory študentov vysokých škôl, ktorý pripravilo ministerstvo školstva v spolupráci s ministerstvom financií a ministerstvom práce, sociálnych vecí a rodiny. Schválenie rozpočtu vysokých škôl v navrhovanej výške by bolo v rozpore s vyjadrením predstaviteľov uvedených ministerstiev, ktorí prehlásili, že účelom zavedenia školného nie je nahradiť financovanie vysokého školstva zo strany štátu. Predstavitelia vysokých škôl a akademickej obce Slovenskej republiky uvedomujúc si reálne možnosti štátneho rozpočtu preto žiadajú a žiadajú oprávnene, aby poslanci Národnej rady Slovenskej republiky pri prerokúvaní a schvaľovaní vládneho návrhu štátneho rozpočtu na rok 2004 podporili oprávnené požiadavky vysokých škôl a Národná rada Slovenskej republiky prijala uznesenie, ktorým sa zvýši rozpočet kapitoly ministerstva školstva účelovo pre vysoké školy o 390 mil. Sk v kategórii 640 bežné transfery. Odvetvie zdravotníctva je v podobnej situácii ako školstvo. Tu si dovolím uviesť len dve skutočnosti. Po prvé, bremeno dlhov v potenciálnej výške 26,6 mld. Sk sa snaží vláda sanovať hlavne z privatizačných príjmov, vláda však nedokázala zastaviť zadlžovanie odvetvia zdravotníctva, čo znamená, že aj na budúci rok bude zadlžovanie v sektore zdravotníctva pokračovať. Po druhé, navýšenie nominálnych platieb štátu na zdravotné poistenie o 2 mld. Sk, t. j. o 12,5 %, je nedostatočné predovšetkým na proponovaný nárast cien spôsobený hlavne zvýšením príslušnej sadzby DPH zo 14 % na 19 %. Pôdohospodárstvo je rezort, ktorý je dlhodobo súčasnou i predchádzajúcou vládnou koalíciou potláčaný. Tento jav je markantný najmä v poľnohospodárstve. Národná rada Slovenskej republiky požiadala uznesením č. 273 z 25. apríla 2003 vládu Slovenskej republiky, aby v rozpočtoch Slovenskej republiky na rok 2004 až 2006 dodržala objem doplatku priamych platieb pre poľnohospodárov Slovenskej republiky vo výške 55 %, 60 % a 65 % úrovne všetkých členských krajín Európskej únie. V predkladanom návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2004 sa však hovorí o objeme doplatku iba vo výške 50 %. Miera dotovania priamych platieb v rozpočte na rok 2004 pritom predurčí ich výšku aj na roky 2005 a 2006, keďže ju bude možné zvýšiť medziročne len o 5 %. Zvýšenie o 5 % je zakotvené v prístupovej zmluve a bude hradené z prostriedkov Európskej únie. Nazdávame sa, že úroveň 50 % priamych platieb preto ohrozuje konkurencieschopnosť poľnohospodárov nielen voči terajším členským štátom Európskej únie, ale najmä voči krajinám V-4. Doplatok priamych platieb na úroveň 55 % v roku 2004 majú už istý poľnohospodári v Maďarsku a v Poľsku. Len na ilustráciu spomeniem, v Slovinsku budú priame platby na úrovni 85 %, teda o 10 % vyššie ako v tomto roku. Vládou schválený rozpočet na rok 2004 je pre ministerstvo životného prostredia likvidačný, pretože nedovoľuje plne realizovať ani základný výkon zákonom stanovených kompetencií, napr. v oblasti správy a budovania siete chránených území, vodného hospodárstva či protipovodňovej ochrany. Vládou schválený rozpočet zhruba o 800 mil. korún nižší, ako navrhoval rezort ministerstva životného prostredia, sa negatívne prejaví aj v zastavení či obmedzení viacerých ekologických programov. Aby som bol konkrétny, napr. na rozbehnutý program likvidácie starých environmentálnych záťaží nie je vo vládnom návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2004 vyčlenená ani 1 koruna. Pritom neriešenie problému starých záťaží môže Slovenskej republike spôsobiť vážne problémy pri vstupe a po vstupe do Európskej únie. Vláda Slovenskej republiky podľa analýz nezávislých expertov dlhodobo nedostatočne vyčleňuje finančné prostriedky na ochranu prírody a rozpočtovú kapitolu ministerstva životného prostredia. Percentuálny podiel kapitoly ministerstva životného prostredia sa v sledovanom období rokov 1993 až 2001 najprv znížil a neskôr stagnoval, pričom rozsah kompetencií a s tým súvisiacich výdavkov v rámci kapitoly sa každý rok výrazne rozširoval. Predpokladaný návrh štátneho rozpočtu je založený na predpoklade zníženia výdavkov na štátnu správu a na značnom nepriamom financovaní samospráv. Prechod kompetencií na vyššie územné celky, mestá a obce však nie je sprevádzaný presunom finančných prostriedkov na ne samotné. Preto tieto subjekty nebudú schopné dostatočne plniť svoje funkcie v školstve, cestnom hospodárstve, zabezpečení ochrany majetku a osôb a tak ďalej. Vyššie územné celky, mestá a obce tak zostanú aj na budúci rok vazalom ministerstva financií a ústrednej vlády. Navýšenie nominálnych daňových príjmov obcí zo 17,1 mld. v roku 2003 na 17,7 mld. Sk v roku 2004 znamená reálny pokles. Celkový vzťah štátneho rozpočtu k rozpočtom obcí a vyšších územných celkov je 18,8 mld. Sk, z čoho je veľká časť venovaná hlavnému mestu Slovenskej republiky. Na riešenie väčšiny problémov na strane výdavkov alebo príjmov sú potrebné zdroje financovania, ktoré by bolo vhodné zabezpečiť týmito opatreniami, po prvé, efektívnym tlakom na vymáhanie daňových nedoplatkov a nedoplatkov voči verejným fondom, po druhé, skutočným, a nie hraným bojom proti daňovým únikom, po tretie, vyšším tlakom na odstránenie čiernej práce, po štvrté, zvýšením výkonnosti a kvality verejnej správy, po piate, urýchleným riešením pohľadávok konsolidačnej agentúry a tak ďalej. Toto sa však nedeje. Dámy a páni, dovolím si na záver povedať, že mám o zostavení štátneho rozpočtu na budúci rok odlišnú predstavu. Vládou predložený rozpočet obsahuje podľa môjho názoru množstvo rizík a neodráža skutočné potreby väčšiny občanov Slovenskej republiky. Z týchto dôvodov nemôžem podporiť prijatie vládneho návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2004. Ďakujem vám za vašu pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: V rozprave ďalej vystúpi pán poslanec Ďaďo, po ňom pán poslanec Jasovský. V. Ďaďo, poslanec: Vážená pani podpredsedníčka, kolegyne, kolegovia, vážený pán minister, každý z nás, myslím si, dobre vie, v akých podmienkach hospodárskej a sociálnej situácie sa nachádzame, aká je odozva u občanov Slovenskej republiky, čo sa týka parlamentu a vlády Slovenskej republiky. Rovnako dobre nám je známe, že príprava rozpočtu na rok 2004 sa konala v situácii blížiaceho sa vstupu Slovenskej republiky do superštátu, s čím sú spojené i naše výdavky na odvody do rozpočtu Európskej únie, ale predovšetkým, dlho očakávaná pomoc Európskej únie vo forme dotácií, ktorá by mala prispieť k vyššej prosperite nášho národného hospodárstva. Pred nami je dnes hotový návrh rozpočtu na rok 2004 s očakávaním vlády Slovenskej republiky, tak ako to konštatoval premiér a očakáva iste i prítomný pán podpredseda a minister, že parlament predložený návrh schváli. Nebudem polemizovať o tom, či ho schváli alebo nie, pretože sa domnievam, že už dávno je rozhodnuté. Aký je teda podľa môjho názoru uvedený návrh štátneho rozpočtu. Je poznačený procesmi, ktoré sa udiali v tomto roku, ktoré si vláda vytýčila ako cieľ pre nasledujúci rok. Je to dokončovanie decentralizácie a právomocí štátu prechodom na samosprávne orgány, daňová a dôchodková reforma a celý rad ďalších pripravovaných legislatívnych opatrení. Ako sa teda dívať na realitu predloženého zámeru v porovnaní s očakávaním a skutočnosťou? Myslím si, že niet príliš dôvodu na prílišný optimizmus. Na rozdiel od novinárov, ktorí si myslia, a tak to nedávno konštatovali pri potulkách po chodbe Národnej rady, že poslanec Národnej rady pracuje len vtedy, keď je prítomný v rokovacej sále a v budove Národnej rady, konštatujem, že moje skúsenosti z praxe, a tie skúsenosti hovoria, stretnutia s občanmi, s voličmi, s prednostami okresných úradov, s primátormi a starostami obcí hovoria niečo iné. A ja ich tu dnes budem tlmočiť z pohľadu toho, aký štátny rozpočet je a ako reaguje na tieto podmienky. Starostovia obcí a primátori miest sú nespokojní s podmienkami prenesenia právomocí v oblasti potrieb pre školstvo, zdravotníctvo, stavebné úrady, kde pri nedostatku finančných prostriedkov hrozí zatvorenie týchto zariadení. Obce pri súčasnom členení cestnej dane nebudú mať na to, aby financie využívali na nevyhnutné opravy ciest. Môže sa veľmi rýchlo vyskytnúť situácia ohrozenia dopravy do obcí, ak čo i len majitelia pozemkov budú požadovať finančnú náhradu za pozemky, po ktorých vedú komunikácie. Na Slovensku máme aj mesto, ktoré má v Národnej rade Slovenskej republiky 4 poslancov, momentálne tu je jeden z nich. To mesto sa volá Martin. Podľa zákona Národnej rady č. 241/1994 Z. z. je to centrum národnej kultúry Slovákov žijúcich v Slovenskej republike a v zahraničí. Všade v kultúrnom svete sa hovorí, že toto ocenenie nemá ostať len na papieri, ale má sa premietnuť i do ostatných uznesení a návrhov vlády, teda i do štátneho rozpočtu. Bolo by to aspoň cťou a povinnosťou, keby sa o tom niekde hovorilo. Charakteristika je však trošku iná. Podpora chápania tomuto zákonu je veľmi slabá, a preto dnes podávam pozmeňujúci návrh na zaradenie novej položky do prílohy č. 4 štátneho rozpočtu a to je navýšenie dotácií pre mesto Martin ako centrum národnej kultúry v hodnote 50 mil. Sk. Prečo? To zdôvodnenie je úplne jednoduché. Konštatuje to zákon č. 241/1994 Z. z., ktorý si môže každý z nás poslancov pozrieť, kde sa konštatuje, že ako centrum národnej kultúry Slovákov žijúcich v Slovenskej republike aj v zahraničí je sídlom celoslovenských kultúrnych ustanovizní a vzťahujú sa naň osobitné, poznamenávam ešte raz, osobitné predpisy o rozpočtových pravidlách Slovenskej republiky. Národná rada Slovenskej republiky a vláda Slovenskej republiky všestranne pomáhajú mestu plniť jeho poslanie a funkcie tohto zákona. Mesto Martin bolo z tohto dôvodu dodnes nedocenené a ostáva nedocenené, žiaľ, aj v tomto štátnom rozpočte. Odkiaľ vziať prostriedky je takisto v návrhu môjho pozmeňujúceho návrhu. Je tu situácia riešená tým, aby došlo k navýšeniu v § 1 ods. 5 celkovej sumy o tých 50 mil. korún. Nech sa páči, pán navrhovateľ, spravodajca, odovzdávam pozmeňujúci návrh. Ďalším problémom, na ktorý sa chcem sústrediť v diskusii, je to, že obce sú veľmi rozhorčené stratou príjmov z fyzických osôb a z právnických osôb, z predaja alkoholických a tabakových výrobkov. Rozpočet sa síce snaží konštatovať navýšenie finančných prostriedkov o 1 mld., čo jest teda pravda, ale zároveň nepočíta s tým, že 700 mil. sa zobralo z tých daní, ktoré boli z predaja tabakových výrobkov a ostatných záležitostí. Čiže v tejto súvislosti nie je možné danú vec brať ako vec, s ktorou by mali obce byť i v budúcnosti spokojné, a ja by som mal ako poslanec podporiť návrh štátneho rozpočtu. Nie je docenené postavenie potreby poľnohospodárov k dotáciám, čím sa nebezpečne ohrozuje konkurencieschopnosť poľnohospodárskych podnikov. A vzďaľujeme sa tým i rovnocennosti tohto odvetvia v porovnaní s krajinami Európskej únie. Poľnohospodárstvo má skutočne významné postavenie a za jediné racionálne riešenie pokladám požiadavku, aby nie 52,5-percentná, ako bol kompromis posledný, ale 55-percentná požiadavka poľnohospodárov bola plne rešpektovaná v štátnom rozpočte na rok 2004, a to už i z toho dôvodu, že miera dorovnania priamych platieb v roku 2004 predurčí aj ich výšku v rokoch 2005 a 2006. A ak tomu tak nebude, tak musíme počítať so skutočnosťou, že slovenskí poľnohospodári majú za sebou jeden z najťažších rokov a budú mať aj najťažšie roky v krátkej budúcnosti. Smeruje potom táto situácia k veľkému problému zabezpečenia výživy. Ja viem, že výživa sa dá zabezpečiť aj zvonku, ale podceňujeme tým domácu produkciu. Návrh štátneho rozpočtu nedáva predpoklad rozvoja bytovej výstavby, čo je nielen ohrozením prirodzenej reprodukcie obyvateľstva a degradácia mladej generácie pri jej nemožnosti založiť si svoj súkromný život, ale i nedostatočný postoj k stavebníctvu, čo má dopad nielen na sociálnu oblasť, ale aj zamestnanosť, zníženie stavebnej prémie obmedzením nástroja štátu v oblasti rozvoja bytovej politiky a v žiadnom prípade nie naopak. Vyčlenené finančné prostriedky pre kapitolu Doprava považujem za výsmech deklarovaným predstavám o prílive zahraničného kapitálu do Slovenskej republiky. Uvedomme si, že ak budeme pokračovať v slimačom tempe nastolenom vo výstavbe diaľnic po roku 1998, tak do Slovenskej republiky ešte dlho okrem západného Slovenska nikto z významných investorov nepríde, 11 mld. z predpokladanej doprivatizácie má ísť na ministerstvo financií, teda na spotrebu, čo je spolu s drahou výstavbou cesty II. triedy so stavebnými parametrami diaľnice nesystémové, vieme, o akú cestu ide. A ak k tomu pridáme takmer 50 % nevyhovujúcich ciest II. triedy na východnom Slovensku a celkove 1 tretinu takých istých ciest a takisto nevyhovujúcich na území Slovenskej republiky, tak obraz o biede dopravného systému a o jeho riešení v budúcom štátnom rozpočte a v budúcich rokoch je nezvratný. Ministerstvo hospodárstva vyvíja úsilie pre ďalšie investície na rozvoj hospodárstva Slovenskej republiky i cez budovanie priemyselných parkov. Štátny rozpočet sa k tejto situácii stavia macošsky. Dôkazom je to, že je skutočne smiešnych 300 mil. korún, ktoré nakoniec predsa len do tohto odvetvia prišli a ktorých pridelení sa viac diskutovalo, ako konalo. A dovolím si tvrdiť, že to je veľmi, veľmi málo. Návrh štátneho rozpočtu nedáva potrebné miesto vede a technike, čo nás zaraďuje na pokraj vyspelosti celej Európskej únie tým, že sme neohrozene na prvom mieste obráteného poradia všetkých 25 krajín, ktoré budú od budúceho roku členmi Európskej únie. Dámy a páni, kapitola Životné prostredie a ochrana prírody je tak podhodnotená, že by kľudne mohla obstáť na prvých priečkach rebríčka starostlivosti o životné prostredie v niektorej zo zaostalých krajín. Pri týchto slovách sa plne opieram o stanoviská expertov pre životné prostredie, akými sú ekológovia, environmentalisti a niektoré mimovládne organizácie. Krátenie potrieb ministerstva životného prostredia bude znamenať výrazné ohrozenie plnenia základných kompetencií tohto rezortu a môže mať dopad v ohrození i životov občanov pri realizovaní nevyhnutných potrieb protipovodňovej ochrany a vieme, ako to v posledných rokoch s povodňami bolo. Tento trend je o to nebezpečnejší, že vláda Slovenskej republiky sa dlhodobo macošsky stavia v rozpočte voči potrebám ochrany životného prostredia, o čom svedčí to, že za 10 rokov, t. j. od roku 1993, poklesol podiel kapitoly ministerstva životného prostredia z 0,85 % na súčasných 0,53 %. Pri súčasnej miere inflácie 8,1 % a nízkej priemernej mzde, vysokej nezamestnanosti, biednych dôchodkoch je predpoklad nárastu cien plynu, energie, stočného a vodného o značné percentá, cez 30 % a do 30 %, dôkazom reštrikcie reforiem, ktoré by mala táto vláda vykonávať ako reformy, ktoré sú v prospech obyvateľstva. Zastavím sa trošku dlhšie pri ministerstve školstva. Malo by to byť odvetvie, ktoré vytvára podmienky pre vedomostný rast mladej generácie, pre úspešné napredovanie všetkých odvetví hospodárstva našej krajiny. Postoj k tomuto rezortu je však vzhľadom na danú skutočnosť veľmi zlý, spočívajúci v nasledujúcich nedostatkoch. Finančné problémy v zabezpečení vykurovania a platení energií, nevyhnutných opráv, dobudovania rozostavaných stavieb a potrebných telocviční sú nám veľmi dobre známe. Rozpočet ďalej potvrdzuje nedocenené postavenie učiteľa v spoločnosti vzhľadom na jeho kvalifikáciu a význam povolania, je to snáď ozaj degradácia tohto povolania. Nedostatočné ocenenie je i ostatných pracovníkov školstva. Zabezpečené nie je ani dostačujúce množstvo nevyhnutných učebníc pre žiakov, konštatujem, ak ministerstvo školstva je schopné zabezpečiť z rozpočtu len 63 % učebníc základného školstva, je to skutočne hanba. A pritom chceme ísť do sveta a je to správny krok, ale ak nemajú žiaci 4. a 5. ročníka učebnice jazyka anglického a pre 3 žiakov je 1 učebnica, nehnevajte sa, to nie je krok k tomu, aby sme išli dopredu, to je krok dozadu a to je krok, kde je povinné, aby aj vláda, aj Národná rada sa vedela s ním vedela vysporiadať. Štúdium na vysokých školách je v poslednom období aj mojou zásluhou veľmi zaujímavou témou samostatných študentov, rektorov, ministerstva a médií. Nedostatok financií sa totiž prejavil ako fenomén pre nezákonné postoje platenia externého štúdia na jednotlivých fakultách. Pri tejto príležitosti i v súvislosti s návrhom rozpočtu vyjadrujem plnú podporu ministrovi školstva za jeho zásadný a nekompromisný postoj voči fakultám, ktorý sa prejavil pri tom, že fakulty za externé štúdium vyberali peniaze. Ak niekto konštatuje, že sú to dary, tak, prosím vás pekne, to sú rozprávky. To potom by sme chceli uveriť tomu, že študent príde sám niekde na fakultu a povie: „Nech sa vám páči, ja vám darujem 20 000 alebo 40 000 korún, aby som mohol študovať.“ Veď to je skôr korupcia, nie diskusia o tom, že to je takýmto spôsobom. To by som ja potom mohol prísť kľudne a povedať, že som zobral od pracovníka ministra hospodárstva dar, a nie úplatok, ak by som postupoval týmto spôsobom. Tento systém si jasne žiada zásadné systémové zmeny pre ďalšie obdobie. Vážený pán minister a vláda Slovenskej republiky ako celok, uvedomujete si, kam školstvom táto krajina kráča? Uvedomujete si skutočnosť, že pokiaľ v roku 1992 bol podiel HDP na rezorte školstva 5,9 %, koľko to je dnes? Pred chvíľou o tom hovoril pán Murgaš. A uvedomujete si, že tento podiel je v krajinách Európskej únie 6 %? Kde kráčame? Kam to ideme so školstvom? Niet teda svojvôle, nie z toho, že nie sme za to, aby mladý človek išiel a rástol, ale jednoducho je tu záujem o starostlivosť vzdelania, úroveň a kvalitu vzdelania, ktorá je nedocenená, a preto tie návrhy, ktoré sa budú dotýkať i z koalície i z opozície navýšenia kapitoly ministerstva školstva, v plnej miere podporím a budem za každý jeden z nich hlasovať. Dámy a páni, svoje vystúpenie skončím opäť jedným pozmeňujúcim návrhom a najskôr snáď budem k tomu niečo konštatovať. Tak ako väčšina z vás aj ja som Slovák, nielen občan Slovenskej republiky. Som hrdý na svoj národ a vážim si históriu našej krajiny. História je totiž to, čo sa nedá zmeniť, len prekrútiť, deformovať či zámerne nezáujmom jednotlivých občanov znehodnotiť. Tieto slová som uviedol preto, že, či sa vám to zdá alebo nie, ostanú pre históriu ako slová vyslovené v pravý čas, v pravej chvíli, pri štátnom rozpočte, ktorý v prípade schválenia v predloženom návrhu môže degradovať pre Slovensko historicky významnú inštitúciu. Niektorí už prichádzate na to, o koho ide. Áno, je to matka svojbytnosti slovenského národa, Matica slovenská, oslavujúca budúci rok 140. výročie svojho vzniku a zároveň trasúca sa možnosťou zrútenia svojej existencie. Táto verejnoprávna ustanovizeň je už viac rokov z hľadiska prístupu štátu k nej v pozícii žobráka či trestanca miesto pozície uctievaného kráľa našej slovenskej histórie, miesto uctievania histórie slovenského národa. Pre ilustráciu uvádzam niektoré údaje. Ak ako východiskový rok vezmeme rok 1999 s indexom 100, tak dnešný stav je index 23,5 pri zamestnanosti a pri podmienkach vkladu finančných investícií do tejto inštitúcie, čo samo osebe hovorí, kam kráčame. Matica slovenská v roku 1999 mala 314 pracovníkov, tohto roku to je 116 a pre budúci rok počíta pri takomto rozpočte so 60 pracovníkmi. Prosím, je toto spôsob riešenia a uctievania si inštitúcie, ktorá stojí za zrodom a za existenciou a hrdosťou slovenského národa? Chceme, pán podpredseda vlády, napriek tomu mať takýto postoj k Matici slovenskej, že si nezaslúži v štátnom rozpočte samostatnú kolónku Matica slovenská s jej rozpočtom? Ja konštatujem pozmeňujúcim návrhom i to, čo by sme asi mali pre danú vec spraviť. Je tu rezerva predsedu vlády 50 mil. korún, ktorú doporučujem znížiť o 10 mil. korún. Ja by som bol rád, keby ste vy súhlasili s tým, že ju znížite o 10 mil. Sk a tých 10 mil. Sk sa prevedie na časť Matica slovenská, na samostatnú položku. Navrhujem ďalej v prílohe č. 7 Úradu vlády z presunu celkovej sumy ministerstva kultúry, ktorá je na národnostnú kultúru, sumu 80 mil. Sk znížiť o 7,3 mil. Sk a sumu 7,3 mil. Sk dať opäť na položku Matica slovenská. To je, prosím, môj pozmeňujúci návrh, ktorým konštatujem, že tento problém je možné riešiť. Kolegyne a kolegovia poslanci, uvedomujete si túto situáciu, čo sa deje s našou národnou ustanovizňou, uvedomujete si, že táto historická ustanovizeň sa zaslúžila nielen o svojbytnosť, ešte raz vám to pripomínam, ale aj o vznik Slovenskej národnej rady, histórie kedysi, ale aj o vznik tejto dnešnej Národnej rady Slovenskej republiky. Ak áno, nemôžete dopustiť jej likvidáciu, nemôžete dopustiť to, aby rozpočet bez schválenia prostriedkov pre Maticu slovenskú bol schválený. Ja vám doporučujem, pán podpredseda vlády, aby ste si napísali veľkým písmom číslo 10. A to číslo 10 bude znamenať nepodporenie rozpočtu z klubu poslancov KSS. Ďakujem. (Potlesk.)