T. Lebocký, poslanec: (2007-12-11):
V marci roku 1997 nadobudol účinnosť zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 64/1997 Z. z. o užívaní pozemkov zriadených v záhradkových osadách a vyporiadaní vlastníctva k nim v znení neskorších predpisov. Filozofiou pôvodného zákona bolo a, myslím si, naďalej aj zostalo, pretože do tej filozofie zákona sa nezasahovalo, to znamená, aj naďalej, že zakotvuje vznik priameho nájomného vzťahu medzi vlastníkom a záhradkárom, určuje výšku nájomného a ustanovuje podmienky zániku tohto nájomného vzťahu. Zákon zároveň vytvára procesný rámec na vyporiadanie vlastníctva k pozemkom formou pozemkových úprav, a to pre prípad, že vlastník a záhradkár sa nedohodnú na vyporiadaní formou kúpnej zmluvy. Prijatím tohto zákona sa však ustanovili iba pravidlá na riešenie problematiky vyporiadania vlastníctva k pozemkom v zriadených záhradkových osadách, ktoré boli zriadené, a to je veľmi dôležité, Slovenským zväzom záhradkárov, a podotýkam, len Slovenským zväzom záhradkárov v náväznosti na predtým prijatý zákon Federálneho zhromaždenia č. 229/1991 Zb. o úprave vlastníckych vzťahov k pôde a inému poľnohospodárskemu majetku. Vážené kolegyne, kolegovia, chcem podotknúť, že v Slovenskej republike je cirka 100 000 záhradkárov, ktorých záhradkové osady vznikali nielen ako záhradkové osady, osady teda v pravom slova zmysle zriadené Slovenským zväzom záhradkárov, ale aj ako záhradkové osady zriadené Slovenským zväzom drobnochovateľov, neskôr chovateľov. Do roku 2007 z celkového počtu 987 záhradkových osád v rámci Slovenskej republiky má Slovenský zväz záhradkárov hlásenia z 511 osád, pričom z nich bolo ku dnešnému dňu vyporiadaných 188 osád, čo predstavuje len 36,8 %. To jasne poukazuje na fakt, že v minulosti prijaté právne úpravy je potrebné ešte doladiť, je potrebné ich zefektívniť. A zároveň treba stanoviť konečný dátum na vyporiadanie právnych a vlastníckych vzťahov v záhradkových osadách na Slovensku podľa týchto právnych predpisov, aby tento proces, môžeme povedať, netrval večnosť, aby nezaťažoval a nepredražoval štátnu správu. Samozrejme, štátnou správou mám  tu na mysli pozemkové úrady, Slovenský pozemkový fond, ale v konečnom dôsledku aj súdy a súdne orgány. Sami určite máte informácie a možno aj osobné skúsenosti, ako to v praxi prebieha. Na tomto mieste je potrebné zdôrazniť skutočnosť, že takmer všetky záhradkové osady vznikali na devastovaných, málo bonitných a neúrodných a hlavne extrémne svahovitých plochách podľa zákona č. 123/1975 Zb. o užívaní pôdy a iného poľnohospodárskeho majetku na zabezpečenie výroby a že vyporiadané záhradkové osady sú ku dnešnému dňu predovšetkým tie, to je tých 36,8 %, teda predovšetkým tie, ktoré boli na plochách urbariátov, resp. Slovenského pozemkového fondu, príp. nejakých pasienkových spoločenstiev, cirkevných plochách a podobne. Tam, kde sú na plochách, kde je rozdrobená vlastnícka držba, sa vysporiadanie nedarí vinou rôznych obštrukcií vlastníkov, resp. ich nevôle sa dohodnúť, k čomu prispievali často podľa našich informácií úmyselné administratívne prieťahy a obštrukcie a často i zavádzanie záhradkárov zo strany úradníkov pozemkových úradov. Príčina tohto stavu je predovšetkým v tom, že zákon nejasne definoval niektoré ustanovenia, ktoré naša novela odstraňuje. Bolo veľmi múdre, že už základný zákon o pôde a reštitúciách pôdy č. 229/1991 Zb. ustanovil, že pôda v záhradkových osadách sa pôvodným vlastníkom nevydáva a nevracia, ale záhradkár je povinný ich pôvodnému vlastníkovi prostredníctvom štátu dať finančnú náhradu alebo náhradnú pôdu, pretože záhradkár sa stal užívateľom pôdy v konečnom dôsledku legálne, záhradkár do pôdy investoval rodinné financie, čo asi ťažko by sme mohli spochybniť, a v neposlednom rade si vytvoril v záhradke spolu s rodinnými príslušníkmi, teda nechcem byť veľmi citový, ale musím povedať, možno aj ten citový vzťah. Takže nebolo možné jednu krivdu vlastne vysporiadať krivdou druhou v prípade teda nejakého radikálnejšieho riešenia. No i napriek tomu mnohí vlastníci sa naďalej nechcú skultúrnenej pôdy vzdať a chcú za záhradkový pozemok neprimerané kúpne ceny i napriek tomu, že oni sa vlastne sami na zvýšení produkčného potenciálu týchto pozemkov nijakým spôsobom nepodieľali a predtým v mnohých prípadoch pozemok pre nich nemal vlastne ani žiadnu hodnotu. Je potrebné poukázať aj na tú skutočnosť, že okrem záhradkárov má aj samospráva veľký úžitok zo záhradkárskych osád. Treba si otvorene povedať, že záhradkári kultivujú okolie miest a obcí, ešte stále to na Slovensku pretrváva a zrejme ešte nejakú tú generáciu pretrvávať to bude. Platia poctivo daň z pôdy a daň z rekreačného objektu. A treba si otvorene povedať, že je tá daň z rekreačného objektu z pôdy, ktorá je pravidelne alebo môže byť a spravidla aj je až päťnásobne vyššia za meter štvorcový ako napr. daň z rodinného domu. Preto nemôžeme zdôrazňovať len vlastnícke práva vlastníkov, ale treba brať do úvahy i povinnosti vlastníkov. A tie vlastne nikto nepresadzuje. Republikový výbor Slovenského zväzu záhradkárov pod vedením prof. Hričovského jasne deklaroval, že záhradkové osady zriadené Slovenským zväzom chovateľov sú zriadenými osadami v zmysle zákona č. 64/1997 Z. z. o užívaní pozemkov zriadených v záhradkových osadách a vyporiadaní vlastníctva k nim v znení neskorších predpisov. Preto nesmieme zabudnúť na tento typ záhradkových osád a záhradkárov chovateľov, pretože pokiaľ sa v priebehu vyporiadania zmenia podmienky pri právnom výklade, hoci všetky osady sa riadili a naďalej riadia štatútom Slovenského zväzu záhradkárov a splnili všetky podmienky, v tomto prípade ide najmä o zmluvný termín uzavretia zmluvy pred rokom 1991, je to diskriminujúce a retroaktívne. A z tohto dôvodu je nutné doplnenie § 2 zákona o tieto osady. Vážené kolegyne, kolegovia, tak ako to uviedol môj kolega Bačík v úvodnom slove pri predkladaní tejto novely, my sme si vedomí citlivosti jeho vzťahu k Ústave Slovenskej republiky. Venovali sme pozornosť i vzťahu nami menených a dopĺňaných ustanovení tohto zákona k Ústave Slovenskej republiky, pričom si dovolíme tvrdiť, že všetky ustanovenia predloženého návrhu sú v súlade s ústavou. Potvrdil to v minulosti samotný Ústavný súd Slovenskej republiky vo svojom náleze zo dňa 30. mája 2001 publikovanom v Zbierke zákonov pod č. 224/2001 Z. z. V tomto náleze Ústavný súd rozhodol, že jedine § 17 ods. 3 zákona č. 64/1997 Z. z. o užívaní pozemkov zriadených v záhradkových osadách a vyporiadaní vlastníctva k nim nie je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, konkrétne s jej článkami 12, 13 a 20. Sme teda toho názoru, že predložený návrh nevytvára principiálne nový a bezprostredný zásah do vlastníckych práv, nakoľko v súčasnosti platná právna úprava obsiahnutá v § 29 zákona č. 330/1991 Zb. o pozemkových úpravách, usporiadaní pozemkového vlastníctva, obvodných pozemkových úradoch pozemkovom fonde a pozemkových spoločenstvách uvádza, že tieto pozemky prechádzajú do vlastníctva užívateľov za náhradu, pričom doterajším vlastníkom týchto pozemkov vzniká nárok na vyrovnanie, čo je, myslím, korektné riešenie. Dovoľujem si preto tvrdiť, že nami predložený návrh rešpektuje, konkretizuje a lepšie vykonáva doterajšie zákonné ustanovenia, nakoľko pri tomto type záhradkových osád boli doteraz nejasnosti ohľadom ich vyporiadania. Vážené kolegyne a kolegovia tým, ktorí počúvali, ďakujem pekne za pozornosť a ako jeden z navrhovateľov tejto novely si vás dovolím požiadať o jeho podporu. Pán predsedajúci, skončil som. Ďakujem.