R. Žiak, poslanec: (2005-01-18):
Najprv na adresu pána podpredsedu vlády, pána ministra Mikloša chcem povedať, že jeho prístup je ozaj ako prístup ekonóma, to mu nevytýkam, ale nech chápe aj to, že sú aj iní ľudia, niektorí. Ja sa skôr cítim ako človek, ktorý sa venoval kultúre, a nie ako ekonóm a expert na ekonomiku. A som rád, že sme iní. Ten jeho prístup bol prístup vlády v tom, že vláda rozhodla, že nie sú finančné prostriedky na dostavbu Slovenského národného divadla. A začala hľadať investora. A postupne, ako bolo práve teraz povedané, sa modifikoval pôvodný zámer. Je otázka, či bol správny. A dnes vidíme, že asi nebol správny, pretože sa modifikoval ďalej a ďalej a už dnes nehovoríme o budove Slovenského národného divadla, ale hovoríme o budove, dnes nehovoríme o tom, na čo bude slúžiť tá budova, či bude pre Slovenské národné divadlo, ale o tom, že si bude prenajímať priestory Slovenské národné divadlo. Takže ten zámer je úplne iný. A pomaly je tu otázka, prečo sa tým zaoberá Národná rada. Takže keď hovoríme o financiách a kultúre, je to veľký problém. Už to tu dnes odznelo, že kultúra je v nevýhode, pretože financie dnes vládnu. Ale takýto prístup asi nebol v minulosti. Keby Gréci takto pristupovali k svojmu, tak asi tie dnešné pamiatky by nestáli, keby ste sa prešli po Slovensku, tak by ste neuvideli asi nič, pretože drevené stavby by sa nezachovali, a z dnešnej doby asi ostanú jedine veľké dominantné budovy bánk, banky tie stavajú krásne budovy, to je pravda. A myslím si, že je to z našich daní. Takže tento prístup je ekonomický, a preto som rád, že môžem hovoriť, že ja som skôr človek, ktorý sa chce venovať tomu iným spôsobom, z pohľadu kultúry. Keď hovoríme, že nemáme peniaze. Viete, mňa uráža táto diskusia, že koľko miliónov od koho dostaneme, že príde zahraničný investor, ktorý nám dofinancuje tento kultúrny stánok, pretože pôvodný účel bol takýto a takýto. Ale stačí sa pozrieť za hranice. Hovorí sa o našom ministrovi financií, že ten je najlepší. Ale neviem, ako to robia napr. naši južní susedia, keď dokážu financovať nielen svoju kultúru štátnu, ale dokonca aj národnú, to znamená, dokážu financovať aj menšiny v zahraničí. Už aj o tomto tu bola dnes reč. My to nerobíme. Prečo? My nedokážeme financovať naše menšiny v zahraničí. A čo je teraz, ako vidieť, pravda, je, že nevieme dofinancovať ani takýto objekt, ako je Slovenské národné divadlo. Takže je tu o čom uvažovať. Ja by som bol veľmi rád, keby toto rozhodnutie nebolo iba rozhodnutie ministra vlády, či už toho alebo toho, alebo vlády. Dostala sa na pretras táto otázka dnes v našom slovenskom národnom parlamente. A ja by som bol veľmi rád, keby všetci poslanci uvažovali tak, že sú reprezentanti našich občanov, nielen politických strán, ktoré apropo nedávno si odsúhlasili zvýšenie finančných príspevkov, uvažovali tak, že treba nám Slovenské národné divadlo pre ďalšie generácie, pretože nás budú hodnotiť generácie nie podľa toho, či tam bol majiteľ ten alebo ten, ale či bude slúžiť tomu účelu, na ktorý tento objekt bol určený. Chcem vás poprosiť o pozornosť v jednej veci. Volali mi z prezidentskej kancelárie. Pred hodinou tam  bol pán prezident na obhliadku budovy a poprosil ma, aby som prezentoval jeho názor, že podporuje dostavbu Slovenského národného divadla a jeho pôvodné určenie, aby slúžilo pre prezentáciu našej kultúry ako stánok, národný stánok Slovenského národného divadla, pretože ináč nás ďalšie generácie odsúdia. Ďakujem. (Potlesk.)