Bašistová, Alena, poslankyňa NR SR (2018-06-12):
Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, páni poslanci, pán minister, zástupcovia mimovládnych organizácií, ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, dámy a páni, rada by som môj príspevok do rozpravy dnes začala slovami, ktorými som včera končila výbor pre sociálne veci: „Takto si predstavujem, že má vyzerať sociálny dialóg.“ Skonštatovala som to po odhlasovaní zmien v podobe pozmeňovacieho návrhu k novele predkladaného zákona o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia. Som rada, že sa do návrhu novely, ktorá je dnes v druhom čítaní, dostal aj jeden zo zásadných bodov, ktorý som iniciovala na minulej schôdzi v prvom čítaní. Ide o výrazné kompromisné zvýšenie hodinovej sadzby za osobnú asistenciu z pôvodných štyroch centov na aktuálne jedno euro, čo predstavuje výslednú sumu 3,82 eur za hodinu osobnej asistencie. Hovorím však iba o jednej z kľúčových úprav, ktoré sú nateraz výsledkom ťažkých, no korektných rokovaní zástupcov mimovládnych organizácií, pani komisárky pre osoby so zdravotným postihnutím Zuzany Stavrovskej s niektorými poslancami sociálneho výboru, ministerstvom práce i financií. Veľká vďaka všetkým zúčastneným stranám za konštruktívny prístup a efektívne riešenia. Čo si však pamätám nielen zo stretnutí s mimovládnymi organizáciami z výboru, ale aj s médiami, sú výkazy, evidencia vykonanej činnosti v rámci osobnej asistencie. Tému, ktorá na strane jednej vyvolala pochybovačný úsmev na tvári, na strane druhej akútnu potrebu vec riešiť. Budem o nej ešte hovoriť. Vrátim sa však na začiatok. Do medzirezortného pripomienkového konania k novele zákona sa zapojilo 11 mimovládnych organizácií zastupujúcich ľudí s ťažkým zdravotným postihnutím, pričom celkovo bolo na vláde akceptovaných a do novely zákona zapracovaných 27 pripomienok. Takto sa návrh dostal do parlamentu aj do prvého čítania. Aj po prijatí časti pripomienok mimovládnych organizácií, ktoré boli dosť zásadné, zástupcovia týchto inštitúcií naďalej volali po dialógu s cieľom nájsť vyhovujúce riešenie pre obe strany. Začiatkom mája som iniciovala okrúhly stôl a spolu s mimovládnymi organizáciami, pani komisárkou pre osoby so zdravotným postihnutím i s niektorými kolegami z výboru pre sociálne veci sme hovorili o kľúčových a zásadných bodoch, ktoré ešte bolo nutné do novely zapracovať tak, aby ich bolo možné realizovať v praxi už od 1. júla. Výsledkom stretnutia bolo jasné definovanie požiadaviek spolu s ich odôvodnením zo strany mimovládnych organizácií a na strane druhej – výboru pre sociálne veci – garancia, že sa dostanú v čo najbližšom čase na stôl výboru i ministerstva práce. O týždeň sme sa stretli znova už za účasti predsedu strany SMER – sociálna demokracia, poslancov klubu za SMER – sociálna demokracia zo sociálneho výboru a ministra Jána Richtera, kde boli deklarované ďalšie pozitívne zmeny nad rámec obsahu návrhu v prvom čítaní, ktoré občania s ťažkým zdravotným postihnutím považujú najmä v oblasti osobnej asistencie za nevyhnutné. Akcia bola jasná, reakcia rovnako. Spracovali sme výsledok rozhovorov do pozmeňovacieho návrhu, ktorému sme včera na výbore pre sociálne veci dali jednohlasne naprieč politickým spektrom zelenú a obsahuje tieto úpravy: – zvýšenie sadzby za hodinu osobnej asistencie o jedno euro z pôvodného návrhu 2,82 eur na 3,82 eur; – zvýšenie hranice ochrany príjmu fyzickej osoby s ťažkým zdravotným postihnutím pri príspevku na opatrovanie zo súčasného 1,7-násobku sumy životného minima pre plnoletú fyzickú osobu na dvojnásobok; – zvýšenie príspevku na opatrovanie v prípade opatrovania nezaopatreného dieťaťa, keď rodič v produktívnom veku opatruje svoje ťažko zdravotne postihnuté dieťa zo súčasných 49,80 eur mesačne na 100 eur mesačne; – zrušenie krátenia peňažného príspevku na opatrovanie, ak fyzická osoba s ťažkým zdravotným poistením navštevuje školské zariadenie v rozsahu viac ako 20 hodín týždenne; – úplné zrušenie limitu príjmu pri peňažnom príspevku na osobnú asistenciu, príspevok na osobnú asistenciu sa alikvotne kráti, ak príjem ťažko zdravotne postihnutej, posudzovanej ako jednotlivca presiahol štvornásobok životného minima. Nateraz sme do pozmeňovacieho návrhu zapracovali pripomienky zo strany mimovládnych organizácií, ktorých boľavé miesta pomenovala aplikačná prax, a boli naozaj nevyhnutné. Na spoločných stretnutiach sme potvrdili, že v zapracovaní opodstatnených zmien do legislatívy, ktoré uľahčia život ľuďom s ťažkým zdravotným postihnutím, ich rodinám, budeme pokračovať. Ďalší pozmeňujúci návrh, ktorý dnes predkladám, sa týka jednak výkazov práce v rámci osobnej asistencie, ako aj predĺženia obdobia z pôvodných 60 na 303 dní, počas ktorého sa osoba s ťažkým zdravotným postihnutím môže zdržiavať mimo územia Slovenskej republiky bez toho, aby sa jej poskytovaný príspevok odňal a jeho výplata zastavila v prípade, ak sa takáto osoba zdržiava mimo územia Slovenskej republiky z dôvodu štúdia. Čo sa týka výkazov, zástupcovia organizácií obhajujúcich záujmy osôb s ťažkým zdravotným postihnutím, ktorí sa dňa 2. mája zúčastnili na stretnutí s poslancami výboru pre sociálne veci, predložili spoločné pripomienky k návrhu novely zákona, pričom jedna z nich sa týkala navrhovanej podoby výkazu o odpracovaných hodinách osobnej asistencie s denným vykazovaním od – do, s ktorou nesúhlasili. Keďže ide o spätné vykazovanie činností, nevideli žiaden dôvod na to, aby sa výkaz menil. Užívatelia osobnej asistencie sa cítili týmto návrhom šikanovaní a ponižovaní, neprimerane zasahuje do ich súkromia a spochybňuje už to, o čom bolo jednoznačne rozhodnuté v komplexnom posudku, čo si v konaní o priznaní peňažného príspevku na osobnú asistenciu obhájili, rozsah potrebnej pomoci na kalendárny rok. Rovnako odmietajú byť paušálne obviňovaní zo zneužívania peňažného príspevku na osobnú asistenciu, nakoľko, citujem: „z tohto návrhu to jednoznačne vyplýva, že sa štát domnieva, že je potrebná väčšia kontrola nad vykonaním osobnej asistencie. Ak má úrad pochybnosti o správnom využívaní peňažného príspevku na osobnú asistenciu niektorého užívateľa, má dostatok zákonných možností na to, aby sociálni pracovníci osobne“ konzultovali, pardon, „kontaktovali užívateľa a osobného asistenta a riešili s nimi prípadné nezrovnalosti alebo podozrenia.“ Po vypočutí pripomienok jednak ministerstvo práce, ako aj zástupcovia mimovládnych organizácií či niektorých kolegov poslancov z výboru došlo ku nasledovnému kompromisnému riešeniu, podľa ktorého bude výkaz práce v rámci osobnej asistencie spracovaný mesačne, teda tak, ako je to doteraz. Osoba s ťažkým zdravotným postihnutím a osobný asistent budú však povinní poskytnúť úradu súčinnosť pri kontrole kvality a rozsahu vykonávanej osobnej asistencie najmä: a) poskytnúť informácie o čase a mieste vykonávania osobnej asistencie, b) umožniť výkon kontroly kvality a rozsahu vykonávanej osobnej asistencie v prostredí, v ktorom sa osobná asistencia vykonáva. V rámci druhej časti pozmeňujúceho, pozmeňovacieho návrhu týkajúcej sa témy poskytnutia peňažných príspevkov na kompenzáciu osobám s ťažkým zdravotným postihnutím, ktoré sa zdržujú v zahraničí kvôli štúdiu, navrhujem nasledovné: Podľa súčasne platného a účinného zákona ťažko zdravotne postihnutý občan príde o príspevok, ak by sa mimo Slovenskej republiky zdržiaval viac ako 60 po sebe nasledujúcich dní. V tomto prípade zákon nezohľadňoval dôvod zdržiavania sa v zahraničí. Pre ťažko zdravotne postihnuté osoby, ktoré sa zdržiavajú v zahraničí napríklad z dôvodu Erasmus pobytu alebo štúdia na vysokej škole v zahraničí, čo i len v Českej republike, bolo toto ustanovenie diskriminačné, keďže ich nútilo vybrať si medzi štúdiom alebo pre nich životne nevyhnutým príspevkom na osobnú asistenciu. Teraz pristúpim k prečítaniu znenia pozmeňujúceho návrhu. 1. V čl. 1 bod 33 znie: 33. § 23 sa dopĺňa odsekmi 8 až 10, ktoré znejú: „(8) Zmluva o výkone osobnej asistencie zaniká, ak po vzniku nároku na peňažný príspevok na osobnú asistenciu nebol počas šiestich po sebe nasledujúcich kalendárnych mesiacov predložený výkaz o počte hodín vykonanej osobnej asistencie. (9) Pri výkone osobnej asistencie podľa § 21 ods. 3 písm. a) plní povinnosti podľa odsekov 4, 6 a 7 v mene fyzickej osoby s ťažkým zdravotným postihnutím osobitný príjemca. 10. Osoba s ťažkým zdravotným postihnutím a osobný asistent sú povinní poskytnúť úradu súčinnosť pri kontrole kvality a rozsahu vykonávanej osobnej asistencie, najmä a) poskytnúť informácie o čase a mieste vykonávania osobnej asistencie, b) umožniť výkon kontroly kvality a rozsahu vykonávanej osobnej asistencie v prostredí, v ktorom sa osobná asistencia vykonáva. 2. V čl. I sa za doterajší bod 62 vkladá nový bod 63, ktorý znie: „63. V § 42 ods. l druhá veta znie: Peňažný príspevok na kompenzáciu sa odníme a jeho výplata sa zastaví od prvého dňa kalendárneho mesiaca, ktorý nasleduje po kalendárnom mesiaci, v ktorom uplynula doba, počas ktorej sa fyzická osoba s ťažkým zdravotným postihnutím zdržiava mimo územia Slovenskej republiky dlhšie ako a) 60 po sebe nasledujúcich dní, alebo b) 303 po sebe nasledujúcich dní z dôvodu, že navštevuje školu mimo územia Slovenskej republiky.“ Nasledujúce body sa primerane prečíslujú. 3. V čl. I bode 94 v prílohe č. 16 sa vypúšťa tabuľka a zároveň sa vypúšťa text: „Časový rozsah vykonávania osobnej asistencie počas dňa – uvedie sa časový úsek alebo viaceré časové úseky, počas ktorých bola v rámci jedného dňa vykonávaná osobná asistencia.“ Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte, aby som vás požiadala o podporu môjho pozmeňovacieho návrhu, ktorý vzišiel zo sociálneho dialógu a ktorý nepochybne skvalitní život ľudí s ťažkým zdravotným postihnutím. Ďakujem.