V. Sopko, poslanec: (2001-10-03):
Za týmto účelom sme iniciovali výjazdové zasadnutie vlády Slovenskej republiky do Prešovského kraja, požiadali sme o predloženie správy do Národnej rady Slovenskej republiky o doterajšom postupe vlády pri tvorbe a realizácii regionálnej politiky a podobne. Dôvodov na tieto naše aktivity je viac, ale predovšetkým je to nedostatočné plnenie programového vyhlásenia vlády v tejto oblasti, v ktorom sa vláda zaviazala vytvárať a uplatňovať štrukturálne nástroje s cieľom zastaviť a postupne zmierniť veľké sociálno-ekonomické rozdiely medzi jednotlivými vývinmi regiónov Slovenskej republiky. Prečo to spomínam? Spomínam to preto, že zákon o štátnej pomoci bol jedným z konkrétnych krokov vlády na riešenie uvedených problémov. Vznik Úradu štátnej pomoci bol základným predpokladom na principiálnu, zásadovú aj cieľavedomú činnosť pri poskytovaní štátnej pomoci pre hospodársky rozvoj v oblastiach, v ktorých je životná úroveň mimoriadne nízka, v oblastiach, kde je vysoká nezamestnanosť, v oblastiach, kde je nevyhnutné poskytnúť náhradu škôd spôsobených prírodnými katastrofami, ale aj na riešenie iných problémov sociálneho rozmeru. Zákon č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci bol schválený v auguste 1999, účinnosť nadobudol k 1. januáru 2000 a v zmysle ustanovení tohto zákona bol zriadený Úrad pre štátnu pomoc, ktorý naplno rozvinul svoju činnosť v polovici roku 2000, a tým začal pracovať v zmysle požiadaviek Európskej únie. Úrad pre štátnu pomoc vznikol na zelenej lúke a do vienka dostal zákon, ktorý obsahuje úplne novú problematiku štátnej pomoci. Dovolím si povedať, že táto nová problematika je nielen pre verejnosť, ale aj pre mnohé štátne orgány ešte aj dnes nie celkom známa. Za 1,5-ročné obdobie nielenže bol konštituovaný úrad a boli vytvorené podmienky na jeho činnosť, ale boli vykonané aj konkrétne merateľné kroky a dosiahnuté výsledky, ktoré naznačujú, že je to dobrý nástroj pre hospodársky rozvoj. Vznikom Úradu pre štátnu pomoc bol stanovený dobrý inštitucionálny rámec a vytvorený funkčný mechanizmus alebo funkčný systém štátnej pomoci, od ktorého sa očakávalo okamžité plnenie osobitných úloh v operačnom poli neoverenom praxou. Dnes by sme mali schváliť novelu, ktorá súčasnú právnu úpravu ešte zlepší, to je pochopiteľné, aj keď neviem pochopiť, ako sa mohlo stať – a uvádza sa to v dôvodovej správe –, že jedným z dôvodov na novelizáciu je nedostatočná kompatibilita so smernicami Európskej únie. Kto spôsobil tento nedostatok? Je to naozaj chyba predovšetkým predkladateľa legislatívnej predlohy. A to sa nemalo stať. Zriadenie úradu a začatie jeho činnosti bolo komplikované, bolo náročné aj pre kolektív úradu, ale podstatné je, že dnes sú už vytvorené predpoklady na efektívnejšie využitie štátnej pomoci, pretože pri žiadostiach o poskytnutie štátnej pomoci musí žiadateľ podrobne zdôvodniť jej potrebu a vyčísliť dosiahnuté efekty. Povedané inými slovami, pôsobnosťou zákona boli stanovené veľmi jasné a náročnejšie vzťahy medzi príjemcom štátnej pomoci a medzi poskytovateľmi štátnej pomoci. Úrad pre štátnu pomoc vznikol a pôsobí v priestore, ktorý je vykolíkovaný zákonom o štátnej pomoci, a napriek tomu, že sa ešte aj dnes dotvára, zdokonaľuje a dobudováva, je funkčný. Preto neviem pochopiť niektoré úvahy, ktoré odzneli v médiách o jeho zrušení alebo o jeho zlúčení s inými úradmi, aj keď som vo všetkých oblastiach za racionalizáciu. Bol by som veľmi rád a prosím pani ministerku, aby k tomu zaujala stanovisko, či je to jej názor, alebo len predstavy niektorých novinárov. Naopak, vytvorme tomuto úradu tie najlepšie právne podmienky, ako to spomínal pán kolega Mesiarik, aj čo najväčšiu samostatnosť a nezávislosť. Pretože toto je cesta, ktorá môže byť riešením súčasnej kritickej situácie v jednotlivých regiónoch. Rovnako aj ja veľmi rád otvorím túto novelu zákona a som veľmi rád, že môžeme konštatovať s odstupom 1,5 roka, že úrad je funkčný a že mnohým, či už firmám, alebo jednotlivým oblastiam, už pomohol dostať sa z krízy a núdze. Ďakujem pekne.