P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-03-16):
J. Hrdlička, poslanec: Vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi, aby som využil to, že ministerstvo spravodlivosti predkladá novelu zákona č. 105 o odškodnení príslušníkov československých zahraničných alebo spojeneckých armád ako aj domáceho odboja a využil to v tom zmysle, aby sme sa pokúsili nejakým spôsobom  spoločne urobiť isté zmeny, ktoré budú spravodlivejšie k prístupu voči odškodneným osobám. Preto predkladám doplňujúci návrh, ktorý v § 3, ktorý znie: v § 3 zmeniť znenie ods. 2 takto: Ods. 2: „Nárok treba uplatniť vo forme písomnej žiadosti na príslušnom orgáne podľa § 5 ods. 1 najneskôr do 31. decembra 2005, inak nárok na príspevok zaniká.“ Ďalej v § 4 zmeniť znenie ods. 5 takto: Ods. 5: „Oprávneným osobám uvedeným v § 2 ods. 2 patrí polovica príspevku, na ktorý by mal nárok druhý z manželov.“ V § 4 za odsek 5 vložiť nový ods. 6, ktorý znie: Ods. 6: „Ak manžel v boji padol, patrí druhému z manželov príspevok v sume 80 000 korún.“ V § 5 zmeniť znenie ods. 5 takto: „Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky posúdi predloženú žiadosť a ak je opodstatnená, prizná odškodnenie do šiestich mesiacov od určenia žiadosti. Písomné stanovisko doručí žiadateľovi do vlastných rúk.“ V § 5 zmeniť znenie ods. 7 takto: „Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky vyplatí jednorazový finančný príspevok oprávneným osobám podľa § 2 ods. 1 a 2, ktoré si podali žiadosť do 31. marca 2004, najneskôr do 31. decembra 2005. Ostatným v lehote podľa § 5 ods. 5.“ V § 6 za ods. 4 vložiť ods. 5, ktorý znie: „O odstránení tvrdosti zákona rozhoduje minister spravodlivosti Slovenskej republiky z vlastného podnetu alebo podnetu žiadateľa do 3 mesiacov od doručenia rozhodnutia žiadateľovi.“ V § 6a vypustiť ods. 2 a v § 6b, paragraf 6b vypustiť. Odôvodnenie. Vážené dámy a páni, ukazuje sa, že niektoré ustanovenia zákona č. 105/2002 sú príliš prísne pri určení termínov, dokedy mali byť písomné žiadosti na príslušnom orgáne uplatnené. Najprv to bolo do 30. júna 2003, neskôr do 31. marca 2004, potom nárok na príspevok zanikol. Závažným faktorom, ktorý je potrebné vziať do úvahy, je to, že občania, ktorí by mohli patriť medzi oprávnené osoby, „sú už vo vysokom veku“, niektorí chorí, i s fyzickými i psychickými následkami z ťažkých podmienok, v ktorých bojovali, a z psychickej záťaže, v ktorej pod dojmami z vojnových útrap žili. Nie všetci sa včas dozvedeli o vydaní zákona, o jeho existencii. Nie všetci si v dostatočnej miere uvedomili obmedzenie doby, dokedy musia písomne uplatniť svoju žiadosť. Bolo pre nich zložité zabezpečiť si aj všetky požadované doklady, ktoré mali predložiť so žiadosťou. V niektorých prípadoch sú to osamelí ľudia a nemajú ani príbuzných, ktorí by im boli v danej veci nápomocní.  Z uvedeného hľadiska by bolo ľudské a správne vyjsť v ústrety tým príslušníkom odboja, ktorí z rôznych dôvodov nestihli podať žiadosť o poskytnutie jednorazového príspevku, a predĺžiť termín ohraničujúci uplatnenie uvedeného nároku. Tiež je potrebné stanoviť 6 mesiacov od doručenia žiadosti do priznania odškodného, pretože doterajšia prax ukazuje, že niektorí žiadatelia sa ho už ani nemusia dožiť. Rozdelením odseku 5 v § 4 prestane dochádzať k nesprávnemu spájaniu hľadiska časového a hľadiska ujmy pri posudzovaní nároku osôb uvedených v § 2 ods. 2 . Vážené dámy a páni, v týchto dňoch si celé Slovensko bude pripomínať 60. výročie oslobodenia našej vlasti a myslím si, že naozaj máme aj my a sme si, myslím, povinní a máme poslednú šancu týchto účastníkov odboja odškodniť. Preto mi dovoľte naozaj vás požiadať o podporu tohto doplňujúceho návrhu, požiadať samotného pán ministra spravodlivosti i požiadať vás a požiadať vás o to, aby ste to nebrali ako doplňujúci návrh nejakej opozičnej strany, ale naozaj aby sme sa pokúsili  k tomuto nájsť vecný prístup. Ja vám za podporu, ktorú určite prejavíte k tomuto návrhu, veľmi pekne ďakujem.