Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2013-02-08):
Ďakujem, pani predsedajúca. Kolegyne, kolegovia, vyjadrím sa veľmi krátko a stručne. Téma politických strán. Pred voľbami som sa zúčastnil diskusie, ktorú zvolala nezisková organizácia Transparency International, ktorá sa zaoberala aj témou financovania politických strán. A vo všetkých bodoch sme deklarovali vlastne podporu okrem jedného bodu, ktorý sa týkal takzvaného matchingu alebo toho, či budú pomerne rozložené sponzorské prostriedky a koľko ich dokáže daná politická strana pozbierať od prípadných donorov, toľko isto prostriedkov bude štát preplácať v prípade, ak politická strana uspeje v politickom zápase a stane sa parlamentnou stranou. Riešenie tejto otázky má obrovské množstvo riešení. Jedno z nich máme tuná na stole. Jeho ambíciou z opozičných lavíc je pravdepodobne vzbudiť diskusiu a prípadne presvedčiť plénum o správnosti tohto riešenia. A ak teda ho presvedčí predkladateľ, tak by mohlo byť činné v praxi. Po tejto debate mám pocit, že táto cesta nebude asi schodná. Napriek tomu si myslím, že predkladanie akýchkoľvek, neviem, ako sa to volá, či sú to podmienky, ako tu bolo povedané, predkladanie akýchkoľvek zámerov je úplne bazálnou činnosťou každého jedného poslanca, pretože nikto iný v tomto štáte okrem vlády ako kolektívneho orgánu a nás poslancov nemá ani ústavodarnú, ani zákonodarnú moc, o čom sa tiež môžeme baviť, či je to celkom správne a nemalo by sa to rozšíriť. K samotnému návrhu. Moment spružnenia na jednej strane alebo umožnenia toho reálneho politického zápasu aj strán, ktoré začínajú, je mi sympatický. Vec zrušenia možno kampane politických strán, ktoré aj toto plénum parlamentu často používajú ako marketingový nástroj, čiže môžu aj odtiaľto viesť politickú kampaň pre svoje návrhy, je minimálne vhodná na diskusiu. Chcel som sa ešte povenovať, keďže máme dva návrhy, ktoré po sebe idú, predkladateľ predtým bol pán poslanec Lipšic, úplne v podobnom duchu, trošička širšej téme, ktorá sa bytostne dotýka financovania politických strán. A to je náš volebný zákon. V našich pilierových činnostiach, o ktorých sme rozhodli od roku 2010, keď sme do politiky vstúpili ako štyria pôvodní poslanci, boli parametre nášho volebného zákona. Ten predchádzajúci návrh dával pán poslanec Lipšic. (Od roku 2010 bol vo funkcii ministra vnútra.) Gestorsky sa tak zastrešovala zmena volebného systému. Cez vtedajších zástupcov z klubu strany SaS sme posielali niektoré konkrétne pripomienky, ktoré sa mali týkať napríklad preferenčného hlasu. Sme ho dostatočnou mierou spropagovali, lebo je tu asi málo poslancov, možnože som v tom sám, zo 147. miesta. A sú tu ďalší traja, ktorí sú tu ešte z vyšších čísel kandidátok. Týmto sme chceli aj deklarovať spôsob politického boja, že napriek tomu, že si sťažujeme podmienky pri tom šprinte, ktorý treba vykonať vo volebnej kampani, a často sa len tuto sústreďuje činnosť politických strán, a v medziobdobí sa zaoberajú možno aj nie celkom agendou, ktorej ľudia rozumejú, treba prispieť k tomu, aby aj občiansky aktivizmus, aby aj ten moment personálneho zastrešenia, personálneho pôsobenia v politike bol omnoho dôležitejší ako nejaká stranícka štruktúra, stranícka kandidátka, ktorá je zostavená. A preto sme teda navrhovali napríklad zrušenie trojpercentnej povinnosti posunu kandidátov na kandidátke, získania trojpercentnej povinnosti, krúžkov, aby sa vôbec ľudia, ktorí majú byť v parlamente, a ľudia rozhodujú, kto má byť v parlamente, už teda na straníckych kandidátkach mohli posúvať na vyššie miesta kandidátok. Čiže sme navrhovali 0-percentný krúžkový zisk. Ďalej tam boli, nechcem teraz zaťažovať plénum, ďalšie veci. Preto meniť parametre volebného systému už z opozičnej lavice od pána bývalého pána ministra mi príde tak trošku neskoro. Možnože to nestihol. Možnože vláda padla príliš skoro. A jediná zmena, ktorá sa udiala vo volebnom zákone, bola, že ani nenastalo to zjednotenie termínov, ktoré bolo ohlasované, ale, že sa tuším zjednotilo krížikovanie na formu krúžkovania. To bola celá reálna zmena, ktorá sa udiala za bývalej vlády s volebným systémom. Volebný systém u nás. Ten pilierový moment je odstrániť partokratický moment, ktorý vadí mnohým ľuďom na Slovensku v nejakom kompromisnom riešení, kde je obrovské ohlasovanie ambície priamej demokracie viac byť vťahovaný do procesov rozhodovania zákonodarnej, ústavodarnej iniciatívy samotných občanov. Predtým sme tu mali zákon napríklad o miestnych referendách a podobne. Čiže tieto zákony možno s podmienkou nevykonateľnosti alebo vykonateľnosti sa budú tuná dotýkať všeobecnej diskusie. Ale myslím si, že doba nás pravdepodobne pritlačí k tomu, aby aj nástupom technologických riešení bol inštitút priamej demokracie, inštitút zmeny fungovania politických strán, ktoré v medzivolebnom období fungujú inak ako tesne pred voľbami. A toto odstrániť je výzvou na zmenu volebného systému, ktorý by mal byť viacej orientovaný na osoby a na ich osobné príbehy a na možnú reprezentáciu ich názorov aj pri zákonodarnej a ústavodarnej iniciatíve, ktorú toto plénum má. Myslím si, že všetkým nám tu by prospelo takzvané odanonymizovanie tohto fóra, tohto pléna, pretože je tu obrovské množstvo ľudí, o ktorom volič ani netuší, že tu je a pôsobí. A tým pádom sa odtrháva zodpovednosť výkonu poslaneckého mandátu od zdroja moci, od toho voliča. Ste v regiónoch takisto aktívny mnohí z vás. A je veľmi diskutabilné, či sa budeme baviť so študentmi politológie, či naskladajú 150 mien, čo v parlamente vlastne pôsobia. Už ľudia sú, ktorí sa tomu profesijne venujú. A by sme mohli ísť do väčšej hĺbky na diskusiách, ktoré často vedieme, či už so študentmi alebo verejnosťou, napríklad o odbornej profilácii poslancov, kde sú zaradení (vo výboroch), o tom, aké vôbec výbory existujú v Národnej rade. Nula, nikto, toto je celé spôsobené anonymizáciou poslaneckej snemovne a tým, že politické strany nominujú svojich ľudí a záleží potom iba na lídroch politických strán, či majú alebo nemajú dôveru, a všetko ostatné sa potom deje v duchu anonymity alebo až-až do takej miery, že dokáže tu byť poslanec s 900 krúžkami úplne rovnako ako poslanec so 600 000 krúžkami. A potom tu nastáva to reálne, koho reprezentuje, čo to je, sila mandátu a podobne. Všetko toto otvára aj návrh možno predkladateľa preto, aby bola reálna možnosť zvádzať ten politický zápas alebo výmenu argumentov nie v ohnutom prostredí nejakých finančných dotácií, nejakej reprezentácie, ktorá betónuje tú reálnu reprezentáciu. A skutočný pluralitný systém by potreboval z východiska mať aspoň rovnakú štartovaciu pozíciu. A ak by tuná páni poslanci z SaS nezosmiešňovali predkladateľa, tak by v tom videli aj veľký kus toho ohlasovania rovnosti šancí v zápase, ktorý nie je vedený pre politické strany a nie je vedený pre jednotlivých zastupiteľov, lebo je vedený alebo mal by byť vedený v záujme tejto krajiny a ľudí, ktorí by mali viac vedieť rozhodnúť, kto v tom parlamente sedí, a menej by o tom mali rozhodovať politbyrá jednotlivých politických strán. To je všetko. Ďakujem za pozornosť.