Poliačik, Martin, poslanec NR SR (2014-05-27):
Ďakujem. Poprosím technikov, keby mohli prepnúť obrazovku. (Inštalovanie notebooku kvôli prezentácii na obrazovkách v rokovacej sále.) Okej. Úplne na začiatok musím ešte pomôcť kolegovi Petrovi Osuskému. Dávam procedurálny návrh na vyňatie bodu 28 spoločnej správy na samostatné hlasovanie, čo on nestihol spraviť vo svojom príhovore. A teraz sa idem venovať tomu, o čom som rozprával posledného trištvrte roka. Musím povedať v prvom rade, že voči stranám legitímne zvoleným do tohto parlamentu, ktoré ale nemajú zastúpenie v podobe poslaneckého klubu, to bolo trošku nedôstojné, to rokovanie posledného trištvrte roka. Ja som sa vlastne na tú pracovnú skupinu vždycky dostal len vtedy, keď som bol náhodou v parlamente a niekto mi povedal, že v ten deň zasadá. Ale napriek tomu som neustále otravoval s jednou konkrétnou vecou, a to sú volebné paradoxy alebo nezmysly, ktoré sú súčasťou nášho volebného systému a ktoré spôsobujú to, že podľa môjho názoru je tento volebný systém neústavný a má množstvo chýb, ktoré potrebujeme napraviť. Keď sa pozriete na tú tabuľku, ktorú teraz máme na monitore (prezentácia na obrazovkách v rokovacej sále), tak tam vidíte rozloženie hlasov a mandátov v jedných eurovoľbách. HZDS svojho času tam malo 74 241 hlasov, SMER 264-tisíc, SDKÚ 140-tisíc, SMK 93-tisíc, SNS 45-tisíc, KDH 89-tisíc. A stačí si odobrať SMER-u 14-tisíc hlasov a len vďaka tomu, že 14-tisíc voličov SMER-u vtedy ostalo doma, zrazu SDKÚ má tri mandáty a KDH má iba jeden. To znamená, že 14-tisíc voličov SMER-u, ktorí prišli v tých eurovoľbách voliť SMER a chceli pomôcť SMER-u, SMER-u nepomohli nijak, SMER mal stále päť mandátov, ale týchto 14-tisíc voličov rozhodlo o tom, že KDH získa o jeden mandát menej a SDKÚ získa o jeden mandát viac. Ďalší paradox. Namodelujme si takýto výsledok volieb (prezentácia na obrazovkách v rokovacej sále): SMER má 880-tisíc a niečo hlasov, 62 mandátov, SDKÚ 390-tisíc, 28 mandátov, SaS-ka 307-tisíc, 22, KDH 215-tisíc. Toto sú vlastne výsledky také, ako boli v roku 2010. A teraz si skúsime SMER-u odobrať mínus 400 hlasov, SaS-ke odoberieme 1 000, KDH odoberieme 6-tisíc, MOST-u 4-tisíc, SNS 4-tisíc a SDKÚ ako jedinej strane pridáme stovku, stovka hlasov by tam bola navyše. A keď sa pozrieme, čo by to spôsobilo podľa súčasného systému s počtom mandátov, tak jediné SDKÚ by o mandát prišlo. Takže napriek tomu, že by 100 ľudí volilo viacej, o 100 ľudí by bolo viacej voličov SDKÚ a všetky ostatné strany by prišlo voliť menej ľudí, tak podľa súčasného systému, ktorý nezmyselne prepočítava vlastne zvyšky po prerozdelení v tom druhom skrutíniu, tak mandátov by SDKÚ malo iba 27, kdežto podľa tých pôvodných malo 28. Takže ešte raz, môže sa nám stať vo voľbách, že keď všetky strany okrem jednej príde voliť menej ľudí a tú jednu príde voliť o 100 ľudí viacej, tak tá jedna tým o mandát príde a tým pádom vlastne ľudia, ktorí volili tú stranu, tak jej uškodili. Tých 100 keby tam neprišlo, tak by to bolo, tak by to bolo lepšie. Opačný príklad. Máme opäť rozloženie volieb tak, ako boli v roku 2010, a teraz, naopak, všetkým stranám pridáme nejaký počet hlasov (prezentácia na obrazovkách v rokovacej sále), SMER-u 9 900, SDKÚ 500, SaS-ke 11 700, KDH 2 250 a SNS-ke 5 000 a MOST-u jedinému uberieme 500 hlasov. A vo výsledku MOST jediný bude mať o mandát viac, bude mať zo štrnástich pätnásť a ostatné ostanú na tom tak, ako sú, len SDKÚ, aj keď by malo o 500 hlasov viac, tak by o jeden mandát prišlo. Toto spôsobuje súčasný volebný systém, tzv. volebné paradoxy. Ja tomu hovorím volebné nezmysly. Ďalší paradox je, že niektoré strany, ak by sa volilo menej poslancov, dajme tomu nie 150, ale volilo by sa iba 148, by na tom, že sa volí menej, získali mandát. Toto sú výsledky, výsledky volieb (prezentácia na obrazovkách v rokovacej sále), neviem z ktorého roku, je tam ešte HZDS, SDKÚ, SMER, SMK, KDH, ANO a KSS, takže to už bolo dávno. Keď sa prerozdeľuje 150 mandátov, tak KSS má 11 mandátov a v druhom počítaní cez zostatky nedostalo žiadny, ale ak by sa prerozdeľovalo iba 148 mandátov, tak KSS by zrazu malo o jeden mandát viac. A tie strany, ktoré ho predtým získali pri prerozdeľovaní cez zostatky, by o jeden mandát viac nedostali, ten by prišiel ku KSS. No a posledný môj najobľúbenejší príklad. Predstavte si, že máme zrátaných 99,99 všetkých okrskov a všetkých voličov vo voľbách a zostáva nám jeden jediný posledný okrsok. A do tohto jedného jediného posledného okrsku príde jeden jediný volič a zahlasuje za stranu A, ktorú máme v tabuľke na mieste v prvom riadku (prezentácia na obrazovkách v rokovacej sále). Kým v tom sčítaní bez tohto jedného voliča by táto strana mala 76 mandátov, tak tento jediný volič, posledný volič vo voľbách započítaný, ktorý volil stranu A, by spôsobil, že by ju o jeden mandát obral. To znamená, že priamo jeden jediný volič jediným jedným hlasom zoberie jeden mandát strane, za ktorú hlasoval vo voľbách. A konkrétne v tomto prípade spôsobí pat v parlamente, lebo ten jeden mandát bol presne ten 76., ktorý by tej strane zabezpečil väčšinu. Ja popravde veľmi ťažko verím tomu, že vyše 10 rokov, alebo koľko to je, žijeme s takto nezmyselným volebným, volebným systémom, že žijeme so systémom, v ktorom buď človek nevedomky volí úplne inú stranu, než chcel. Keď sa pozrieme napríklad na výsledky eurovolieb, ktoré práve prebehli, tak keby 20-tisíc voličov SMER-u ostalo doma, že by vôbec nešli voliť, tak KDH by malo tri mandáty a SDKÚ by malo iba jeden. Tým, že 20-tisíc voličov SMER-u prišlo voliť, pomohlo SDKÚ k druhému mandátu a KDH jeden mandát zobralo. To znamená, že 20-tisíc voličov SMER-u rozhodlo o tom, či tam pôjdu kádeháci, alebo tam pôjde niekto z SDKÚ. Nerozhodli o tom samotní voliči SDKÚ a KDH. Ono v podstate za tých 5 rokov, za tých 5 rokov sa to vymenilo, lebo pred piatimi rokmi v eurovoľbách sa stal presný opak. Keby vtedy 50-tisíc voličov SMER-u ostalo doma, tak by mali zase SDKÚ o mandát viac a KDH by mali o jeden menej, ale stále platí, že tu voliči SMER-u rozhodujú o tom, ako si pravica medzi sebou rozdelí mandáty, čo je nezmysel, čo tak nesmie byť. A tento systém, ktorý na Slovensku máme, v Nemecku bol daný na Ústavný súd a Ústavný súd rozhodol, že nie je možné, nie je možné, aby v systéme bol vôbec teoreticky možný moment, keď človek vlastným hlasom uškodí strane, ktorú volí, čo som dokázal na tom príklade, ktorý som dával pred chvíľou, alebo svojím hlasom pomôže inej strane, ktorú voliť nechcel, čo je dokázateľné na výsledkoch z týchto eurovolieb, aj z tých eurovolieb predtým. A aby sa toto viacej nedialo, tak podávame s Radom Procházkom pozmeňovací návrh, ktorým tieto volebné paradoxy chceme odstrániť z tohto systému a zaviesť systém, v ktorom vždy iba hlasy, ktoré dám konkrétnej strane, budú rozhodovať o tom, koľko mandátov získa. Keď niekto bude voliť SaS-ku, tak rozhodne iba o jej počte mandátov, nebudú o jej počte mandátov rozhodovať ani voliči SMER-u, ani KDH, ani kohokoľvek iného. Takže pozmeňujúci návrh poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Martina Poliačika a Radoslava Procházku k vládnemu návrhu zákona o podmienkach výkonu volebného práva a o zmene Občianskeho súdneho poriadku. 1. bod. § 65 vrátane nadpisu znie: „§ 65 Prideľovanie mandátov (1) Celkový počet platných hlasov, ktorý získala politická strana alebo koalícia postupujúca do ďalšieho sčítania, sa postupne vydelí číslami 0,5, 1,5, 2,5 a ďalej vždy číslom o 1 väčším. Vypočíta sa toľko podielov, koľko kandidátov je uvedených na hlasovacom lístku. (2) Všetky podiely vypočítané podľa odseku 1 sa zoradia zostupne do zoznamu podľa veľkosti od 1 do 150, v prípade rovnosti dvoch a viacerých podielov je pre poradie rozhodujúci celkový počet hlasov pre politickú stranu alebo koalíciu. Ak je aj celkový počet hlasov rovnaký, rozhoduje žreb. Zároveň s veľkosťou podielu sa uvedie i označenie politickej strany alebo koalície, ktorá dosiahla tento podiel. (3) Za každý podiel uvedený v zozname podľa odseku 2 sa politickej strane alebo koalícii pridelí jeden mandát. (4) V rámci jednotlivých politických strán alebo koalícií kandidáti dostanú mandáty pridelené strane v poradí, v akom sú uvedení na hlasovacom lístku. Ak však voliči, ktorí odovzdali platný hlas pre túto politickú stranu alebo koalíciu, využili právo prednostného hlasu, dostane najskôr mandát ten z kandidátov, ktorý získal aspoň 3 % prednostných hlasov z celkového počtu platných hlasov odovzdaných pre politickú stranu alebo koalíciu. Ak politickej strane alebo koalícii je pridelených viac mandátov a viac kandidátov splnilo podmienku podľa predchádzajúcej vety, mandáty dostanú kandidáti postupne v poradí podľa najväčšieho počtu získaných prednostných hlasov. Ak je rovnosť prednostných hlasov, je rozhodujúce poradie na hlasovacom lístku. (5) Kandidáti, ktorí nedostali mandát, sa stávajú náhradníkmi.“ To isté platí v bode 2 pre európske voľby, takže to prečítam ešte raz, tam to bude „§ 92 Pridelenie mandátov (1) Celkový počet platných hlasov, ktorý získala politická strana alebo koalícia postupujúca do ďalšieho sčítania podľa § 97 ods. 2, sa postupne vydelí číslami 0,5, 1,5, 2,5 a ďalej vždy číslom o 1 väčším. Vypočíta sa toľko podielov, koľko kandidátov je uvedených na hlasovacom lístku. (2) Všetky podiely vypočítané podľa odseku 1 sa zoradia zostupne do zoznamu podľa veľkosti od 1 do čísla označujúceho počet poslancov Európskeho parlamentu, ktorí sa majú voliť do Európskeho parlamentu na území Slovenskej republiky uvedeného vo vyhlásení predsedu Národnej rady Slovenskej republiky podľa § 90 ods. 1. V prípade rovnosti dvoch a viacerých podielov je pre poradie rozhodujúci celkový počet hlasov pre politickú stranu alebo koalíciu. Ak je aj celkový počet hlasov rovnaký, rozhodne žreb. Zároveň s veľkosťou podielu sa uvedie i označenie politickej strany alebo koalície, ktorá dosiahla tento podiel. (3) Za každý podiel nachádzajúci sa v zozname podľa odseku 2 sa politickej strane alebo koalícii pridelí jeden mandát. (4) V rámci jednotlivých politických strán alebo koalícií kandidáti dostanú mandáty pridelené strane v poradí, v akom sú uvedení na hlasovacom lístku. Ak však voliči, ktorí odovzdali platný hlas pre túto politickú stranu alebo koalíciu, využili právo prednostného hlasu, dostane najskôr mandát ten z kandidátov, ktorý získal aspoň 10 % prednostných hlasov z celkového počtu platných hlasov odovzdaných pre politickú stranu alebo koalíciu. Ak politickej strane alebo koalícii je pridelených viac mandátov a viac kandidátov splnilo podmienku podľa predchádzajúcej vety, mandáty dostanú kandidáti postupne v poradí podľa najvyššieho počtu získaných prednostných hlasov. Ak je rovnosť prednostných hlasov, je rozhodujúce poradie na hlasovacom lístku. (5) Kandidáti, ktorí nedostali mandát, sa stávajú náhradníkmi.“ Tuto upozorňujem na jednu zmenu oproti verzii, ktorú máte rozdanú, v odseku 4 to má byť „10 %“ kvórum a nie „3 %“, tak ako je to uvedené, prosím, opravte si to, tam je rozdiel vo voľbách do Národnej rady oproti voľbám do Európskeho parlamentu, nieže by som za zníženie toho kvóra nebol, ale nemalo by byť predmetom tohto pozmeňujúceho návrhu. Odôvodnenie: Slovenská metóda prideľovania mandátov ponúka priestor na existenciu volebných paradoxov, ktoré popierajú základné argumenty, prečo by sa volič mal zúčastniť volieb. Demokratický volebný systém musí byť založený na predpoklade, že so zvyšujúcim sa počtom voličov podporujúcich vo voľbách určitú politickú stranu sa priamo zvyšujú aj jej šance na úspech. Slovenská metóda umožňuje, aby za určitých okolností hlasy voličov ublížili strane, za ktorú hlasuje. Slovenská metóda ponúka priestor, aby voliči svojou účasťou vo voľbách nepriamo podporili stranu, ktorú nechcú voliť, t. j. v Slovenskej republike hlas voliča môže pomôcť obľúbenej strane, ale rovnako jej môže uškodiť, resp. pomôcť nepreferovanej strane. V Slovenskej republike využívaná metóda prepočítavania hlasov na mandáty za určitých okolností odmeňuje volebný neúspech a trestá volebný úspech. V tejto súvislosti je potrebné spomenúť rozhodnutie Federálneho ústavného súdu Nemecka z 3. 7. 2008, ktorý rozhodol, že mechanizmus prideľovania mandátov vo voľbách v Bundestagu je protiústavný. A toto je presne ten, ktorý máme my dnes, ten, ktorý mali Nemci pred rokom 2008, nakoľko môže dôjsť k efektu negatívnej váhy hlasu, čo znamená vlastne, že hlas pre konkrétnu stranu viacej strane uškodí, než by jej pomohol. Analogická situácia je v súčasnosti možno aj na Slovensku. Vládny návrh ponecháva doterajší spôsob prideľovania mandátov, ktorý nesie podobné znaky protiústavnosti spochybňujúce rovnosť hlasovania vo voľbách, a teda je volebný kódex napadnuteľný na Ústavnom súde Slovenskej republiky. V prípade prijatia Websterovej metódy, ktorá je popísaná v tom pozmeňováku, ktorý som predniesol, sa vylúči možnosť, že hlasovaním za preferovanú stranu volič podporí nepreferovanú stranu, resp. že dôjde k situácii, že volič poškodí strane tým, že ju bol voliť. Zmenou metódy prepočítavania hlasov na mandáty sa teda nastolí situácia, pri ktorej bude za akýchkoľvek okolností platiť, že je pre politickú stranu vždy lepšie, ak získa vo voľbách viac hlasov. Websterova metóda sa využíva v súčasnosti v Nemecku, je neutrálna k politickým stranám, pri porovnaní výsledkov prepočtov pôvodnej slovenskej metódy a Websterovej metódy vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky a Európskeho parlamentu sa ukazuje, že obidve metódy ponúkajú rovnaké výsledky, čo znamená, že pri zmene súčasnej slovenskej metódy na Websterovu by zastúpenie jednotlivých politických strán v národnej strane a v Európskom parlamente ostalo nezmenené, až na výsledok posledných eurovolieb, tam si myslím, nie som si úplne istý, ale tam je možné, že by jeden mandát navyše získala strana SMER na úkor SDKÚ. Pozrime sa tiež, čo umožňuje... Neviem, prečo technici vypli ešte tú prezentáciu, ale ocenil by som, keby sa vrátila naspäť. Ďakujem. A pozrime sa ešte, čo umožňuje súčasný volebný systém, čo sa týka počtu hlasov potrebných na jeden mandát. (Prezentácia na obrazovkách v rokovacej sále.) Toto sú počty hlasov potrebných na jeden mandát v posledných eurovoľbách. SDKÚ na jeden mandát potrebovala 21 734 hlasov, MOST cez 32-tisíc a Obyčajní ľudia až cez 41 829 hlasov. To znamená, že na zisk jedného mandátu potrebovali Obyčajní ľudia takmer dvojnásobok počtu hlasov oproti SDKÚ. A len samotný Richard Sulík mal viacej preferenčných hlasov než tie, ktoré potrebovali SDKÚ na zisk jedného mandátu. (Reakcia z pléna.) Ja nevravím, že tie voľby dopadli zle, ja som s nimi spokojný, len hovorím, že ten systém je znútra chorý. Nemôžme mať na Slovensku systém, kde volením jednej strany tú stranu poškodím. Nemôžme mať na Slovensku systém, kde volením konkrétnej strany A pomôžem strane B. A určite nemôžme mať na Slovensku systém, kde volič dopredu nevie, čo ten jeho hlas spôsobí. A taký systém tu dnes, dámy a páni, máme. Ja som pripravený o detailoch sa s vami rozprávať hodiny a hodiny, tých príkladov je veľa, veľmi rád komukoľvek ukážem prepočty, ako by vlastne výsledky volieb vyzerali podľa toho návrhu, ktorý tu s Radom Procházkom teraz predkladáme. Ide mi o jedno, aby volebný systém na Slovensku bol spravodlivý a ústavný. A podľa všetkých indícií, ktoré som práve teraz povedal, prezentoval a ktoré dlhodobo prezentuje pán Dančišin z Prešovskej univerzity na svojom blogu a máte si možnosť ich tam prečítať do detailov, podľa tých dôvodov, podľa všetkých týchto paradoxov a konkrétnych príkladov je náš volebný systém chorý a je potrebné ho zmeniť. Musím tiež povedať, že na jeho zmenu existujú v podstate viaceré možnosti. Jednu som prezentoval v tomto pozmeňováku, mal som pripravený ešte druhý pozmeňovák, na ktorý sa mi ale nepodarilo získať dostatok podpisov, a to z toho dôvodu, že kým tá Websterova metóda, ktorú som predložil v pozmeňováku, je podľa mňa najbližšie k dokonalému systému, dokonalý systém neexistuje, ale tá Websterova je najbližšie k dokonalému systému hlavne kvôli tomu, že je jednoduchá, čistá a nezvýhodňuje ani veľké strany, ani malé strany. Keby niekto chcel, tak aj s ňou sa dá hrať. Tým, že tam sa začína vlastne deliť 0,5, tak tam sme v strede medzi tým, čo sú veľké strany, malé strany, rozhodí sa im presne polovica tých mandátov na jednu stranu, na druhú. Keby sme začínali dajme tomu pri 0,3 a potom delili 1,3, 2,3 a tak ďalej, zvýhodníme malé strany, otázka je politická, či chceme, keby sme začínali pri 0,7, 0,8 alebo dajme tomu pri 1 a potom ideme o jedno číslo väčšie, zvýhodníme zase veľké strany a tiež je otázka, či to chceme. Ja som naschvál do toho pozmeňováku dal 0,5, aby sa začínalo pri nej, aby to bol neutrálny systém, ktorý nezvýhodní ani malé strany, ani veľké strany, ktorý jednoducho zabezpečí, že hlas voličov spôsobí zmenu mandátov len u tej strany, ktorú volili, a u nikoho iného. Nie som veľmi spokojný s tým, že je tu toľko ľudí, koľko tu je, myslím si, že to je veľmi dôležitá téma, nie som veľmi spokojný s tým, že pán minister tu nie je, ale ospravedlnil sa pred tým, ako som začal rozprávať, ja to beriem, že niečo potrebuje vybaviť a koniec koncov hovoril som s ním o tom niekoľkokrát. Budem rád, keď sa k tomuto pozmeňováku vyjadrí vo svojej záverečnej reči, o znení obidvoch tých pozmeňujúcich návrhov, ktoré som mal pripravené, som hovoril aj so zástupcami ministerstva vnútra, keď bude potrebné, veľmi rád dodám všetky prepočty všetkých volieb, ktoré sa na Slovensku konali, podľa dnešného systému, aj podľa obidvoch tých pozmeňovákov, ktoré mám v ruke. Ak plénum rozhodne o tom, že skôr schválime ten druhý, ktorý je preferujúci väčšie strany, budem to považovať stále za lepší stav, ako máme dnes, je lepšie mať ústavný a spravodlivý systém, ktorý preferuje veľké strany, než neústavný a nespravodlivý systém, ktorý to rozhadzuje ledabolo, ako to zrovna príde. Ale ja osobne by som uvítal, keby sme rovnako ako Nemci prešli na tú Websterovu metódu, ktorá je jednoduchá, krásna, čistá, jednoducho vysvetliteľná, je veľmi ľahko komunikovateľná, je spravodlivá, neutrála a vyvážená. A je najbližšie k ideálnemu systému, čo sa týka spravodlivého prerozdeľovania hlasov voličov vo voľbách. V súčasnosti sa Websterova metóda používa v Nemecku, v upravenej podobe pod názvom Huntingtonova sa používa pre rozdeľovanie poslaneckých kresiel v USA v Kongrese pre jednotlivé štáty. Nie je nová, je otestovaná a som presvedčený o tom, že by znamenala významné, významné zlepšenie volebného systému na Slovensku. Mrzí ma, že musím túto zmenu pretláčať cez druhé čítanie formou pozmeňováku aj spolu s kolegom Procházkom, bol by som oveľa radšej, keby bola súčasťou prierezovej dohody naprieč celým politickým spektrom. Je pre mňa naozaj nepochopiteľné, že tá zmena nenastala skôr. V prípade, že tento pozmeňovák neprejde, som pripravený opätovne rokovať so všetkými zástupcami politických strán na Slovensku, aj s ministerstvom vnútra o možnostiach, ako ešte do konania ďalších parlamentných volieb zmeniť volebný systém, a v prípade, že neuspejem, začnem zbierať tridsať podpisov na podanie na Ústavný súd a som presvedčený o tom, som presvedčený o tom, že toto podanie na Ústavnom súde bude úspešné. Tie čísla sa jednoducho nedajú ošáliť, nech bol do toho Ústavného súdu zvolený ktokoľvek. Nemôžme žiť v systéme, kde hlasom pre konkrétnu stranu tej strane zoberiem mandát, to je absolútny nonsens. Škoda, že tu neni pán Lipšic, ten sa chcel so mnou staviť, že to nie je možné, tak ten príklad by ho presvedčil, že to možné je, ale nestavili sme sa, takže neprehral. Možno nabudúce, ak využijem šancu, tak vyhrám niečo. Ďakujem vám za pozornosť a veľmi vás prosím o podporu tohto pozmeňováku. (Reakcia spravodajcu.) Áno. Počkať. Peter, dvadsaťosmička z ktorého zákona? (Reakcia z pléna.) 660, áno. Ďakujem pekne za pozornosť a prosím o podporu tohto pozmeňujúceho návrhu. Pekný deň.