Lipšic, Daniel, poslanec NR SR (2015-07-02):
Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predseda, vážený pán minister, milé kolegyne, vážení kolegovia, o schránkových firmách už bolo rozprávané veľa. Ten bod zlomu nastal koncom minulého roku, kedy prepukla kauza piešťanského cétečka. Odvtedy vlastne každý mesiac vypláva na povrch nová kauza. Je až fascinujúce ako každý rezort tejto vlády, za ktorým je konkrétna finančná skupina, jedna alebo druhá alebo tretia, má svoje schránkové firmy rôzne. Niektorý rezort ich má na Bahamách, iný na Antilách, iný na Cypre, iný na Novom Zélande. Všetko väčšinou, teda tie schránky sú v jednej budove, v jednej kancelárii a, samozrejme, že patria jednému oligarchovi, ktorý má toho svojho ministra v tej vláde. Ako, ako to, ako ste ten zlepenec oligarchov dopracovali k dokonalosti, je tak čitateľné na schránkových firmách, pretože predpokladám, že ministerstvo hospodárstva nemá nič spoločné s Holandskými Antilami a ministerstvo dopravy s Cyprom a ministerstvo zdravotníctva s Novým Zélandom, ale zaujímavé je, že všetky tie biznisy a kšefty smerujú do tých istých schránkových firiem, za ktorými sú tí istí ľudia. Je to tak (reakcia na hlas v sále), nie o spravodlivosti, zdravotníctva, spravodlivosť nemá žiadne významné zákazky, myslím, ktoré by bolo možno pre oligarchov zaujímavé, chvalabohu. No a takže nechcem opakovať, čo som už z tohto miesta hovoril niekoľkokrát, ale chcem povedať jedno. A, samozrejme, že tá situácia dnešná znamená drancovanie krajiny, úplné proste, v priamom prenose každý mesiac drancovanie krajiny. A predpokladám, že tých nášľapných mín máte ešte toľko v zásobe, že neviete, aká kedy vybuchne, že aký ďalší škandál s nejakou ďalšou schránkovou firmou v septembri, októbri, novembri vypláva na povrch. A z toho možno aj taká istá nervozita vaša vyplýva, lebo tie nášľapné míny sú tak, tak zradné, že môžu kedykoľvek vlastne vybuchnúť. A to, čo, tie škandály, ktoré tu boli aj spomínané mojimi kolegami, o ktorých parlament v minulosti rokoval, ubezpečujem vás, to je len vrchol ľadovca, 10 %, ak vôbec, toho, čo sa pod tou vodou reálne deje. Ale chcem povedať jednu, jednu vec, pretože všetci vieme v tejto sále, či vystupujeme vehementne alebo menej vehementne, či dávame pozmeňovacie návrhy, alebo nedávame, že vládna väčšina si schváli návrh v tom znení, v akom bol predložený a v tom znení, v akom väčšina schválila pozmeňovacie návrhy v spoločnej správe. Nič viac a nič menej. A teraz moja zásadná otázka je, a už som to spomínal vo faktických pripomienkach: tu bola šanca, tu bola chvíľa, kedy bolo možné prijať účinný protischránkový zákon. A to bolo v decembri minulého roku. A poviem vám iný príbeh spred troch rokov, kedy tento parlament zrušil poslaneckú imunitu. Zrušil ju v čase, kedy prepukla kauza Gorila, boli verejné protesty a áno, politické strany sa obávali verejného tlaku. Vtedy v tomto parlamente prešlo zrušenie poslaneckej imunity a, čudujte sa svete, jednohlasne, jednohlasne. Všetci boli za. Tí istí poslanci, ktorí dlhé roky hlasovali proti zrušeniu poslaneckej imunity, tí istí poslanci opakovane a opakovane, zrazu hlasovali za. Čo sa stalo? Nezmenilo sa, nejaké ústavnoprávne argumenty, bol proste verejný tlak. Keby v tom čase, niekto povedal – no, zrušenie imunity, to je komplikované, schváľme uznesenie naprieč politickým spektrom, že vytvoríme komisiu, a tá po voľbách v marci 2012 navrhne, čo s tým – tak všetci vieme, že by nikdy poslanecká imunita zrušená nebola. A to isté sa stalo v tomto parlamente v decembri minulého roku. Úplne to isté. Bolo zrejmé, že je parlament pod tlakom, najmä vládna väčšina, ľudia boli v uliciach, boli veľké protesty. Jedna z prvých požiadaviek, ak nie prvá, bola, prijatie účinného protischránkového zákona. Mali sme tri týždne do Vianoc a sme mohli rokovať deň a noc a prijať taký účinný zákon. Ja som dával pozmeňovacie návrhy, aj kolegovia ich dávali, dokonca viaceré z nich, ja som mal prvú reakciu, lebo som hovoril, dohodnime sa, sú dobré, poďme do toho. Len potom prišiel politický pokyn, nie, nemôžme schvaľovať pozmeňovacie návrhy, a dohoda s časťou opozície, nechajme to na budúci rok, nechajme ten tlak vypustiť. A preto mi je trošku ľúto, a ja verím, že je to ponaučenie pre mojich niektorých kolegov z opozície, ktorí to uznesenie vtedy schvaľovali a navrhovali, že ak bol zámer prijať protischránkový zákon účinný, tak to, čo sa vtedy udialo za ich veľmi aktívnej asistencie, tento zámer poškodilo. Proste úplne, úplne priamočiaro. A dnes sa obracať na plénum úplne v dobrom slova zmysle, v dobrom slova zmysle, že musíme prijať účinný zákon, máme tu pozmeňovacie návrhy, mi príde trochu farizejské. Ako keď odsúdený za vraždu navrhuje, že aby súd vzal do úvahy poľahčujúcu okolnosť, keď zavraždil svojich rodičov, že teraz je sirota. To je blbosť, to naozaj nie je moc principiálne. A ja verím, že kolegovia z opozície, či to urobili dobromyseľne alebo menej dobromyseľne, sa z tohto poučili. A hovorím menej dobromyseľne preto, veľmi otvorene, že aj v tom čase niektorí kolegovia z opozície hovorili, že to proste nebudeme podľa ulice sa my tuná riadiť. A, fúha, ja som si myslel, že ide o vecné riešenie, že chceme účinný protischránkový zákon, nielen ako heslo do volieb, alebo že niečo nové proste, aby v kampani sme vedeli využiť, ale že to reálne chceme. A tú jedinú možnosť, kedy to bolo možné urobiť, sme proste prepásli a sme ju prepásli trestuhodne. A sme ju prepásli preto, že časť z našich kolegov kolaborovala so SMER-om. Ja chápem, že SMER mal záujem vtedy tú paru vypustiť. Ale kvôli čomu sme mu išli akože v ústrety do náručia? My vám navrhneme, ako to urobíme, dáme uznesenie a odložíme to na budúci rok. A preto by som chcel požiadať kolegov, kolegov z opozície, ktorí vtedy s týmito návrhmi prišli, všetci vedia, kto s tým prišiel, že aby nabudúce veľmi zvažovali svoje kroky. A ak ich nezvážia, aby buď potom priznali chybu, alebo nevystupovali ako najväčší zástancovia protischránkových firiem, keď v zásade v tom čase zamedzili, v ten jediný okamih, kedy to bolo možné, zamedzili prijatiu účinného zákona. Už sme ho dávno mohli mať, už sme ho mohli mať polrok, polrok. Všetci to vieme. Už sa mohlo mnohým kšeftom, za koľko zabrániť? Za miliardu eur? Za 500 miliónov eur? Vieme veľmi dobre, že dnes o sedemnástej neprejde žiaden opozičný návrh, vieme to. Tak, tak by som aspoň možno očakával od niektorých kolegov prejav určitej, neviem, ako to nazvať, takého nejakého zváženia, že to, čo sa udialo v decembri, proste bola fatálna chyba. Nie kvôli kolaborácii so SMER-om, ale kvôli tomu, že Slovensko kvôli tejto chybe nebude mať viac ako rok, do budúcich parlamentných volieb účinný protischránkový zákon. Kvôli tomu, čo tu zbehlo v decembri minulého roku. Kvôli ničomu inému. Hovorme si to veľmi otvorene, lebo, lebo inak naše vystupovanie vyznieva skôr účelovo, politicky a podľa mojej mienky aj farizejsky. Ďakujem, pán predseda.