Ondruš, Branislav, poslanec NR SR (2010-12-03):
Áno, pán predsedajúci, ďakujem pekne za slovo. Vážené kolegyne a kolegovia, skôr než sa vyjadrím k samotnému návrhu štátneho rozpočtu, dovoľte mi ešte pár slov aj k rozprave, ktorá k tomuto bodu prebieha a ktorej sme tu svedkami hoci aj v takomto počte. Chcel by som povedať, že my sme sa v klube strany SMER – sociálna demokracia pripravovali na túto rozpravu veľmi zodpovedne a pevne verím, že vás o tomto presviedča aj fakt, koľko poslancov sa za náš poslanecký klub prihlásilo do tejto rozpravy. Naším kľúčovým, nazvime to, momentom alebo meradlom, alebo kritériom, podľa ktorého sme hodnotili návrh štátneho rozpočtu a z ktorého sme vychádzali pri vypracovávaní aj konkrétnych pozmeňujúcich návrhov, pritom bolo, aby sme nezasiahli do predpokladaného schodku štátneho rozpočtu a aby sme teda aj my týmto spôsobom prispeli ku konsolidácii verejných financií. Myslím si, že nielen ten počet ľudí, ktorí tu vystúpili a ešte vystúpia z hľadiska mojich kolegov z poslaneckého klubu, ale myslím si, že aj ten obsah tých vystúpení, v ktorých sme sa usilovali popri tých pozmeňujúcich návrhoch vystupovať vecne a predkladať konkrétne, vecné argumenty a výhrady k štátnemu rozpočtu, svedčia o tom, že náš prístup je maximálne seriózny a maximálne zodpovedný. V tejto súvislosti mi dovoľte len krátko vysvetliť, že ak pán poslanec Kažimír, ktorý je zároveň podpredsedom strany, vystúpil bez konkrétneho pozmeňovacieho návrhu, čo mu vyčítal, myslím, pán poslanec Matej, tak chcem len povedať, že berte to, prosím, ako pochopiteľné z toho dôvodu, že nakoľko išlo o podpredsedu strany, tak jeho vystúpenie malo za cieľ prezentovať akési zásadné politické stanovisko našej strany k tomuto vystúpeniu. A myslím, že aj pán poslanec Počiatek vystupoval bez konkrétnych pozmeňujúcich návrhov, opäť ale – ak ste si všimli – vystupoval v mene klubu, čiže opäť išlo o zásadné politické stanovisko k štátnemu rozpočtu ako takému, čiže k štátnemu rozpočtu ako k zákonu pre budúci rok. Ostatní moji kolegovia poslanci, ktorí sa prihlásili písomne do rozpravy k návrhu štátneho rozpočtu, vystúpili, resp. po mne ešte vystúpia dvaja, vystúpia s konkrétnymi pozmeňujúcimi návrhmi a chcú takýmto spôsobom prispieť k vylepšeniu a zdokonaleniu, k zvýšeniu kvality návrhu štátneho rozpočtu. A týmto istým pravidlom, týmto istým kritériom sa budem riadiť aj ja pri svojom vystúpení, takže aj ja som pripravený podať konkrétny pozmeňujúci návrh, ktorý som nechal administratívne už rozmnožiť a rozdať ešte včera. Návrh štátneho rozpočtu na budúci rok, pokiaľ ide o môj osobný postoj, musím povedať, že je plne v rámci mojich očakávaní, ktoré som k nemu mal. Keby som predstaviteľom dnešných strán vládnej koalície pred voľbami veril, že nebudú zvyšovať dane, že nebudú zaťažovať ľudí, že nebudú znižovať ich životnú úroveň a, naopak, že sa budú v prípade vytvorenia pravicovej vládnej koalície na Slovensku prijímať opatrenia na zvyšovanie zamestnanosti, samozrejme, nekandidoval by som za SMER. Ale mne bolo už vtedy úplne jasné, že pravicové politické strany verejnosti klamú a zákony, ktoré na tejto schôdzi schvaľujeme, napokon vrátane tohto návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2011 je toho jasným dôkazom, a ja pevne verím, že už teraz, nie až v budúcnosti, sa verejnosti otvárajú oči, aby zistila, ako táto vláda pristupuje napríklad k otázke konsolidácie verejných financií. Vidieť to aj na tom, že hoci ste ako pravicoví predstavitelia a v tej chvíli už v podstate očakávaní vládni predstavitelia po voľbách sľúbili, že budete konsolidovať verejné financie cestou tzv. výdavkovo-príjmového mixu v pomere 2 : 1 z hľadiska šetrenia na strane vládnej spotreby, teda že šetrenie na vládnej spotrebe bude tvoriť dve tretiny a daňové, alebo teda zvyšovanie príjmov v podobe daní budú tvoriť jednu tretinu celkových nákladov na konsolidáciu verejných financií, dnes je úplne zrejmé na základe schválených zákonov na tejto schôdzi, ako aj na základe prerokovávaného návrhu štátneho rozpočtu na rok 2011, že tento pomer sa v skutočnosti obracia na 8 : 2, ale v neprospech ľudí, v neprospech občanov. Vo všeobecnosti možno skonštatovať, že aj návrh štátneho rozpočtu prináša spomalenie rastu, prináša zníženie životnej úrovne obyvateľstva, prináša nepodstatné šetrenie na spotrebe vlády, a konkrétne toto konštatovanie budem dokazovať na konkrétnych položkách v rámci rozpočtovej kapitoly Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, a tak celú konsolidáciu verejných financií alebo takmer celú konsolidáciu verejných financií v skutočnosti zaplatia občania. Okrem toho rozpočet na rok 2011 obsahuje aj viaceré riziká a musím aj povedať, že opäť aj z hľadiska rozpočtovej kapitoly rezortu práce, sociálnych vecí a rodiny, ale aj vo všeobecnosti možno konštatovať, že plán na druhý a tretí rok tohto volebného obdobia je v podstate iba tak načmáraný, aby sa z neho zdalo, že je možné dostať sa na hranicu schodku 3 % z hrubého domáceho produktu, to znamená na tú úroveň, ktorú ste ako schodok ako svoj cieľ v oblasti schodku verejných financií zadefinovali po prebratí moci. Samozrejme, znižovanie deficitu verejných financií, ktorý spôsobil prepad vami v minulosti intenzívne otváranej ekonomiky Slovenskej republiky v čase vrcholiacej svetovej krízy, považujem aj ja, ako som to už na úvod svojho vystúpenia predoslal, za jeden z kľúčových elementov rozpočtovania, a to z viacerých dôvodov. Ale v zásade nesúhlasím, že vládna koalícia konsoliduje prenášaním celej alebo takmer celej ťarchy za konsolidáciu na obyvateľov. Pripomeniem, že podľa prepočtov Ministerstva financií Slovenskej republiky sa inflácia zvýši trojnásobne oproti tomuto roku, čo priemerne zaťaží rozpočty domácností o 400 eur ročne. Je teda zrejmé, že budúci rok budú mať všetky tieto opatrenia výrazný dopad na ľudí, na domácnosti, na rodiny. Z hľadiska prijatých opatrení sa, naopak, budú znižovať príjmy ľudí, a teda budú mať tieto opatrenia negatívne dopady na ich sociálnu a ekonomickú situáciu. Týka sa to mnohých opatrení, ktoré sme v súvislosti so schvaľovaním alebo s prípravou tohto štátneho rozpočtu museli tu v snemovni prijať. Napríklad zníženie paušálnych výdavkov pre živnostníkov na 40 % postihne tých najdrobnejších podnikateľov nárastom daňovej povinnosti o 120 %, čo ročne v priemere bude predstavovať približne 300 eur. Nižšie príjmy či vyššie výdavky ľudí bude znamenať zdaňovanie vreckového pri služobných cestách alebo zrušenie možnosti odpočítať si od základu dane náklady na zdravotnícke vzdelávanie, zrušenie daňovej odpočítateľnej položky na doplnkové dôchodkové sporenie, životné poistenie alebo na účelové sporenie. Pripomínam takisto, že táto ctená snemovňa odmietla prijať aj môj pozmeňujúci návrh k novele zákona o sociálnom poistení, kedy som navrhoval zúžiť navrhovaný vymeriavací základ o viaceré príjmy, ktoré nemajú charakter riadneho platu alebo riadnej odmeny v podobe mzdy za bežne vykonanú a bežne dohodnutú prácu. Aj toto, samozrejme, spôsobí zníženie disponibilných príjmov obyvateľov. A musím povedať, že hlavne v prípade, keď sa to dotýka takých príjmov, ako sú napríklad odmeny pri životných jubileách alebo pracovných jubileách, považujem takéto, považujem naozaj za nehoráznosť, keď sme takéto príjmy zaťažili odvodmi. Aj v samotnom rozpočte vidieť, že štruktúra výdavkov sa oproti tomuto roku v zásade nemení, ale míňať chcete zase viac ako predchádzajúca vláda. Dôkazom, že šetríte naozaj na nesprávnom mieste, je napríklad zníženie dotácií na bytovú politiku oproti roku 2010 o 15, bez pár drobných, o 15 mil. eur, pričom ide o peniaze na výstavbu a obnovu bytového fondu. Toto je nielen antisociálne opatrenie, ale je to aj opatrenie proti zamestnanosti, lebo určite sami dobre viete a pevne verím alebo myslím si, že možno aj mnohí z vás majú aj vlastnú takú osobnú skúsenosť, že práve takéto výdavky by mohli podporiť zvýšenie ponuky pracovných príležitostí najmä pre malých a stredných podnikateľov. Predovšetkým malé a stredné podniky dostávajú pracovné príležitosti pri rekonštrukciách domov, pri zatepľovaní, pri drobnej bytovej výstavbe a tak ďalej atď. Týchto 15 mil. eur, o ktoré vlastne znižujete oproti tomuto roku výdavky na bytovú politiku, by mohli byť peniaze, ktoré by boli využité práve takýmto spôsobom. Naopak, spomeniem, že pán minister Mikloš si akože nenápadne odložil celkom významné peniaze do Všeobecnej pokladničnej správy. Ja konkrétne VPS-ku som vytiahol preto, lebo práve do tejto rozpočtovej kapitoly potom pri svojom pozmeňovacom návrhu chcem načrieť. Aby som dodržal zásadu rozpočtovej neutrality pozmeňujúcich návrhov, budem svoje návrhy na navýšenie niektorých výdavkov kompenzovať práve znížením výdavkov v tejto rozpočtovej kapitole, aby som teda dodržal princíp rozpočtovej neutrality pri pozmeňovacích návrhoch. Vážené kolegyne a kolegovia, dovoľte mi, aby som v tejto súvislosti zareagoval... (Reakcia z pléna.) Áno, buď tak dobrý. Ďakujem. Vážené kolegyne a kolegovia, dovoľte mi, aby som v tejto súvislosti zareagoval aj na tu v rozprave viackrát opakovanú tému konsolidácie alebo príspevku ku konsolidácii, aby som zareagoval na tému zodpovednosti alebo nezodpovednosti pri riadení verejných financií a pri rozpočtovaní štátneho rozpočtu oproti, teda medzi súčasnou vládou a medzi jej predchodkyňou. V tejto súvislosti chcem vás upozorniť na fakt, ako vyzerali schodky štátneho rozpočtu v uplynulom desaťročí a ako vyzerali predovšetkým v čase, kedy vládu tvorili pravicové, prevažne pravicové, alebo iba pravicové subjekty a kedy dnešný vicepremiér a minister financií pán Mikloš bol buď vicepremiérom pre ekonomiku, alebo ministrom financií. Zatiaľ čo v roku 2001 sa podarilo znížiť schodok z 12,3 % v roku 2000 na 6,5 %, v roku 2002 schodok verejných financií vyskočil na 8,2 %. Pripomínam, že išlo o volebný rok, o rok, v ktorom vláda potrebovala míňať, aby tým podporila svoj volebný výsledok, aby si tým získala, ako sa zvykne hovoriť, kupovala hlasy svojich voličov. O tom, že tomu bolo tak, svedčí aj ďalší vývoj deficitu verejných financií. Zatiaľ čo v roku 2002 dosiahol deficit verejných financií mnou už spomínaných 8,2 %, v roku 2003 zázračne klesol iba na 2,7 %. V podstate tá istá vláda dokázala v priebehu jedného roka z ničoho nič akoby mávnutím, šibnutím čarovného prútika znížiť rozpočtový schodok z 8,2 na 2,7 %. A dokonca aj ďalej rozpočtový schodok klesal. V roku 2004 na 2,3, v roku 2005 stúpol mierne na 2,8, ale v roku 2006 prišli opäť parlamentné voľby. A čo sa stalo s rozpočtovým schodkom? Štátny rozpočet, ktorý pripravoval minister financií Ivan Mikloš, vychádzal z predpokladu, že sa dosiahne schodok vo výške 4,2 %. Takže ešte raz: 2002 8,2, 2003 2,7, 2004 dokonca iba 2,3, ale v roku 2006 opäť nárast schodku štátneho rozpočtu na 4,2. Výsledok bol nakoniec iba 3,5 %, ale treba povedať, že v polovičke tohto kalendárneho roka sa zmenila vláda, na post ministra financií nastúpil Ján Počiatek a na poste predsedu vlády vystriedal Mikuláša Dzurindu Robert Fico. No a ako sa zodpovedne alebo nezodpovedne k verejným financiám v čase konjunktúry svetovej globálnej ekonomickej konjunktúry stavala Ficova vláda? Už som spomenul, že v roku 2006 dokázala znížiť oproti plánu pravicovej vlády schodok štátneho rozpočtu zo 4,2 na 3,5 % HDP. V roku 2007 pokračovala v znižovaní tohto schodku na 1,9 %. V roku 2008 opäť tento schodok vyskočil na 2,2 %, ale všetci vieme, čo sa v roku 2008 v celom svete stalo. Treba povedať, že takáto rozpočtová politika sa, samozrejme, odzrkadľovala aj v iných makroekonomických ukazovateľoch. Mohol by som hovoriť napríklad o vývoji nezamestnanosti, ale keďže hovoríme o verejných financiách, tak spomeniem náklady na krytie dlhu. V roku 2006 dosahovali náklady na krytie dlhu takmer 30,5 % hrubého domáceho produktu. Ale po nástupe Ficovej vlády v roku 2007 sa tento podiel znížil na 29,5 % a v roku 2008 dokonca dosiahol 27,5 %. To znamená, že Ficova vláda do nástupu svetovej hospodárskej krízy dokázala jednak znižovať schodok verejných financií a jednak znižovať náklady na verejný dlh ako podiel z hrubého domáceho produktu. Áno, v roku 2008 sa tieto pozitívne trendy obrátili, ale neobrátili sa len na Slovensku a nemožno ich pripísať... (Reakcie z pléna.)