Tomanová, Viera, komisárka pre deti (2022-03-23):
Ďakujem pekne. Ja by som len rada reagovala na pána poslanca Suju. Veľmi pekne ďakujem za vašu otázku. Pán poslanec, je to dlhodobá personálna nedostatočnosť. A keď hovorím o lekároch, tak hovorím o tom, že mnohí, aj ktorí boli, odišli. Niektorí odišli do dôchodku, nemáme za nich náhradu. Ja som upozorňovala v roku 2018, ´19 na zúfalý nedostatok pediatrov, nielen pedopsychiatrov, ale aj pediatrov. Keď vám poviem, že nám chýba viac ako 50 %, takmer 60 % pediatrov, hovorím o zhruba 1 600 pediatroch, ktorí chýbajú, a slúžia pediatri, ktorí sú v dôchodku, ktorí sú ťažko chorí, sú invalidmi a podobne, napriek tomu to vykonávajú, lebo to nemá kto robiť. Ale nie je to len otázka personálneho vybavenia toho, že mnohí ľudia odchádzajú za inou, lepšie platenou prácou do cudziny. Musím hovoriť aj o nedostatočnom priestorovom vybavení, o nedostatočnom, a odchádzajú nám zdravotné sestry, ktoré zarobia za dva týždne v Nemecku alebo v Rakúsku dvakrát toľko ako zarobia u nás. A musím hovoriť o priestorovom materiálno-technickom vybavení, technickom vybavení absolútne nedostatočnom. (Šum v sále.) A poviem aj príklad. Hovorím, môžem hovoriť o konkrétnom dieťati, ktoré bolo 14-krát hospitalizované za rok na pedopsychiatrii a naposledy bolo prepustené po 36 hodinách s konštatovaním, že pedopsychiatria nedokáže zabezpečiť a ochrániť dieťa pred sebou samým (zaznel gong) vzhľadom na agresiu a ťažkú agresiu pred ostatnými deťmi, ale nedokáže ochrániť ani, ani personál. Skúste mi povedať, kam takéto dieťa mám umiestniť? Ja som sa obrátila s touto prosbou a táto otázka sa riešila už v roku 2019 na ministerstve spravodlivosti v rámci detenčných zariadení, kde sme navrhovali o tom, že to musia byť špecializované zariadenia vzhľadom na to, že nielenže tam musí byť prítomný 24 hodín pedopsychiater a stredný zdravotnícky pracovník, ale musia tam byť doplnení aj ďalší pracovníci. Hovorím o deťoch, ktoré sú školopovinné, ktoré sa musia vzdelávať. Musí tam byť špeciálny pedagóg, musia tam byť sociálni pracovníci, musia tam byť pracovníci, ktorí vedia manipulovať s deťmi tak, aby im neublížili v čase, keď sa dostanú do agresie. Čiže toto sú veľmi vážne dôsledky. Posledné roky nám pribúda počet pokusov, teda minulý rok bolo veľmi markantné, deti do desať rokov sa pokúšajú a majú suicidálne úmysly. Viete, ak mi zavolá otecko o štvrť na päť popoludní v piatok, že aby som niečo robila, pretože jeho 
12-ročný chlapec sa pokúsil vyskočiť z okna zo 6. poschodia, zachytili ho síce za nohy, chlapca, aj s manželkou, napriek tomu, že chlapec ich trikrát upozornil, aby sa nehádali a nebili a keď ho rodičia nerešpektovali, tak sa rozbehol k oknu. Otec ho zachytil za nohy, jedna sa mu vyšmykla, vyzula sa mu teniska, ale nejakými spoločnými silami sa podržalo a podarilo aj s matkou dieťaťa dieťa udržať tým, že sa dieťa nezabilo. Ale ak sa takéto niečo stáva, tak skutočne máme čo robiť. Máme deti s poruchami príjmu potravy. Potrebovali by sme v každom regióne jedno oddelenie, ktoré by sa venovalo týmto deťom, pretože keď sa to nepodchytí, čas je obrovský problém. A nie sú to len poruchy potravy. Museli by sme hovoriť o mnohých ďalších veciach. Nakoniec odborníci z radov pedopsychiatrie hovoria, že každé ôsme dieťa sa nám rodí s autizmom alebo s autistickými črtami. Je neustále väčší a väčší nárok práve na opateru, ošetrovanie, liečenie a hospitalizáciu takýchto detí. Neviem, pán poslanec, či vám stačí takáto odpoveď? Ďakujem veľmi pekne. Prepáčte, prosím.