Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2021-05-13):
Pán poslanec Čepček, vystupujem v rozprave, aby ste mohli na mňa reagovať, nie v záverečnom slove. Chcem teda reagovať na vás, asi to bude dlhšie ako tie dve minúty, ktoré by som mal na faktickú poznámku. Ak ste mali predstavu, že treba niečo zmeniť v zákone, no mohli ste vyvinúť iniciatívu. Toto nie je návrh vlády, o ktorom teraz rokujeme, toto je návrh poslancov, ktorý sme pripravili my. Zanalyzovali sme si zákon, pozreli sme si právnu úpravu a dospeli sme k záveru, že takýmto spôsobom je možné zabezpečiť, aby sa opatrenia hospodárskej mobilizácie, ktoré sú potrebné, aby boli zachované, mohli realizovať aj mimo núdzového stavu. To mohol urobiť prakticky ktorýkoľvek poslanec. Potom sme, samozrejme, že rokovali s rezortami, rokovali sme s koaličnými partnermi a výsledkom je návrh zákona. Ja by som bol tiež rád, keby sme o ňom rokovali v normálnejšom procese. Mohol ísť kľudne ako normálny zákon na túto schôdzu. Bol pripravený, len ešte nebol, neboli sme v rámci koalície dohodnutí, lebo sú tam niektoré veci, ktoré, na ktoré je legitímne mať rôzne názory, a teda nemali, nemali sme tú definitívnu, definitívnu formu. Nie je pravda, že tento zákon by sa priamo týkal päť a pol milióna ľudí. Ide o opatrenia hospodárskej mobilizácie, ktoré sa týkajú veľkého množstva subjektov, ale teda predovšetkým zdravotníkov, nemocníc, zdravotníckych zaradení, zariadení sociálnych služieb a ďalších subjektov hospodárskej mobilizácie. Čiže opatrenia realizované v rámci zákona hospodárskej mobilizácie nepredstavujú tak zásadný zásah do základných práv a slobôd takého množstva fyzických a právnických osôb ako napríklad núdzový stav so zákazom vychádzania alebo so zákazom zhromažďovania a napokon, ako som už spomenul, neriešime tu ani pracovnú, pracovnú povinnosť. Takže tie najzávažnejšie zásahy, ktoré boli viazané na núdzový stav, ostanú viazané na núdzový stav. Pandemický zákon, ja s vami úplne súhlasím, že by bolo veľmi dobré, keby sme ho mali v septembri minulého roka napísaný alebo už rovno aj schválený, ale nemáme ho, a teda otázka je, že aké máme očakávania od pandemického zákona. Lebo ak v pandemickom zákone budú rovnaké opatrenia, ako sú dnes v ústavnom zákone o bezpečnosti štátu, ktoré sa týkajú núdzového stavu, no tak potom sa to bude nejako inak, nebude sa to inak volať, nebude to núdzový stav, ale bude to pandemická situácia, nepôjdeme podľa ústavného zákona o bezpečnosti štátu, ale pôjdeme podľa pandemického zákona. A keď tam budú opatrenia ako zákaz vychádzania a zákaz zhromažďovania, tak predpokladám, že tí, ktorí si sú dnes nespokojní s tým, že je zákaz vychádzania alebo zákaz zhromažďovania, budú takisto nespokojní s tým, keď to pôjde podľa pandemického zákona a nie podľa ústavného zákona, čiže, aby to malo nejaký zmysel, tak, samozrejme, že v rámci pandemického zákona by to malo byť nejako usporiadané. A nielen tieto opatrenia, ale všetky opatrenia nejakým novým spôsobom, ktorý bude jasnejší, prehľadnejší, bude mať nejakú hierarchiu, ktoré opatrenia robí vláda, ktoré opatrenia robí ministerstvo zdravotníctva, ktoré opatrenia robí Úrad verejného zdravotníctva, lebo dnes má Úrad verejného zdravotníctva rozsiahle právomoci. Môže zakázať hromadné podujatia alebo zakázať prevádzky na celom území krajiny prakticky na neobmedzenú dobu a nie je to viazané na núdzový stav a dokonca ani bezprostredne na mimoriadnu situáciu. Čiže ja som za to, aby existoval nejaký pandemický zákon, kde budú nastavené jasne aj limity tých opatrení a bude nastavená hierarchia subjektov, ktoré sa k nim môžu vyjadrovať. Ale to nie je cesta ako pomôcť skôr ukončiť tento núdzový stav. A áno, ja si pamätám, že vy ste volali o ukončení núdzového stavu a nahradení núdzového stavu nejakým iným zákonom vo februári. Ale teda ja som presvedčený, že vo februári ten núdzový stav bol opodstatnený. Rovnako pri všetkých doterajších predlžovaniach núdzového stavu som hlasoval za a bol som presvedčený, že to bolo potrebné, lebo boli potrebné aj tie opatrenia, ktoré smerovali k obmedzeniu mobility, ako bol zákaz vychádzania alebo zákaz zhromažďovania. Môžeme sa baviť o miere, môžeme sa baviť o nejakom regionálnom rozlíšení, môžeme sa baviť o tých výnimkách, ako boli zadefinované, ale v zásade si myslím, že až doteraz, už teraz si myslím, že nie, ale až doteraz tie obmedzenia mobility napríklad zákaz vychádzania potrebné boli, a preto sme potrebovali núdzový stav. Keby sme mali iný zákon, ktorý by sa inak volal, volal by sa napríklad pandemický zákon, no tak by boli tie obmedzenia podľa pandemického zákona, ale boli by takisto, takisto realizované. Čiže my dnes reagujeme na situáciu, v ktorej sme, že opatrenia hospodárskej mobilizácie ako riadenie nemocníc, reprofilizácia lôžok, núdzové zásobovanie, použitie štátnych hmotných rezerv sú nejakým spôsobom naviazané na núdzový stav. A domnievame sa, myslím si, že na tom už je zhoda v spoločnosti a aj na politickej scéne, že núdzový stav by mal skončiť a toto je cesta ako ukončiť núdzový stav bez toho, aby, aby sa tieto opatrenia, ktoré sú naďalej potrebné, museli zrušiť alebo nejakým spôsobom ťažšie zrealizovali. Je to pomerne malá novela zasahujúca do zákona o hospodárskej mobilizácii a v podstate umožní, aby opatrenia hospodárskej mobilizácie bežali naďalej nie v núdzovom stave, ale v mimoriadnej situácii. Ďakujem.