M. Drobný, poslanec: (2001-10-19):
Je to zákon, ktorý je potrebný. Ale vždy prinesie svoje riziká. On tie riziká priniesol vo vyspelých štátoch a my sme sa z toho nepoučili. Stavovské komory kdekoľvek na svete, kde fungovali dobre, pôsobili vždy tak, a to vám musím odporovať, pán minister, že tento zákon nebude podporovať zamestnanosť. Naopak, bude pôsobiť proti redukcii príležitostí. To bude podporovať trhové mechanizmy, aby tu bola veľká ponuka alebo požiadavky na služby a malá ponuka služieb? To bola vždy tendencia odborových komôr. Odborová komora spojeného kráľovstva takto pôsobila. Čím menej odborníkov, čím menej lekárov, tým relatívne vyššie ceny výkonov, ale, bohužiaľ, dostali sa do takej situácie, že majú málo psychiatrov a neurológov a teraz sa čaká na tieto odborné vyšetrenia dlhé časy. Samozrejme, ceny tých výkonov, ceny vyšetrení týchto špecialistov sú strašne vysoké. A to bolo priame aktívne pôsobenie lekárskej komory zjednoteného kráľovstva, páni! A myslíte si, že my budeme iní? My budeme takisto pôsobiť! Takisto komora bude tento mechanizmus podporovať, trhový mechanizmus, a dostaneme sa do obludných situácií, keď nám budú chýbať možno odborníci z veľmi významných odborov, a aké služby potom nebudeme mať. A preto si musíme uvedomiť, že takéto pôsobenie tohto zákona tu bude. Znovu zdôrazňujem, že klobúk dole pred tými, ktorí to vytvorili, lebo je to nutné vytvoriť, ale ja by som si to predstavoval znovu tak, ako som to hovoril pri VÚC. Mali sme predsa len probatórnejšie a v menších dávkach dať komore práva. Ja viem, tam sú inteligentní ľudia, ľudia vysoko vzdelaní, oni to budú v stave všetko zvládnuť. Hlavne to zvládnuť tak, že to bude fungovať tak ako inde. Napríklad lekárska komora Holandského kráľovstva v 70. rokoch mala napísané presné pravidlá, ako sa má správať, ako má pôsobiť a tak ďalej, ale všetci členovia regionálnych komôr a ústrednej komory vysvetľovali absolventom lekárskeho štúdia, tu nemáte šancu sa zamestnať, choďte do bývalých kolónií a odtiaľ sa vráťte, keď zbohatnete. A tak sa uplatnilo iba 15 % absolventov lekárskeho štúdia na území Holandska. Ostatní museli vypadnúť. Tak aký to bol konkurenčný boj? A komory to podporovali? Nemali to explicitne napísané v pravidlách, ale to takto presadzovali. Až sa stalo to, že nakoniec holandskí absolventi napríklad „Free university“, tí už všetci si hľadali cesty inde sa zamestnať vo svete, len nie doma. Páni, aj takto pôsobili komory. A v tej filozofii si musíme toto uvedomiť, že tak bude pôsobiť aj naša lekárska komora. Samozrejme, to povinné členstvo, výnimku majú len lekári, ktorí robia v ozbrojených zložkách. Páni, ako to potom bude s nimi, budú môcť ošetrovať civilné osoby? Vo vzťahu k civilnej osobe nemá tento režim špeciálneho lekára. A ako dobre viete, u nás je tradične nadhodnotená kvalita vojenských lekárov a civilné osoby povedia, ja som bol u vojenského špecialistu a to niečo znamenalo. Páni, oni budú mať klientelu, asi tá klientela bude čierna. Bude to podpultová klientela. Čiže myslím si, že tá povinnosť byť členom lekárskej komory, to je skutočne vec, však to povedal kolega Finďo, to je strašné, slobodne sa rozhodnem v intenciách ústavy a vystúpim z komory, ale stratím zamestnanie aj povolanie. To potom to súdy budú musieť do desať rokov vyriešiť a desať rokov budem bezdomovcom. Takže má to aj takéto negatívne dôsledky. Zvážme to, ako to inak napraviť, inak urobiť. Skutočne tá robota bola obrovská, ale je tu mnoho iných takých aspektov tohto chystajúceho sa zákona, že bude treba nad ním starostlivo zvažovať. Ja viem, že sa viedli mnohé boje aj na pôde zdravotného výboru a tí, ktorí to kreovali a chcú mať tento zákon, viem si predstaviť, ako budú v regiónoch pôsobiť a to pôsobenie skutočne povedie, pán minister, k asymetrii a nespravodlivosti. Lebo morálne a etické normy sú jedna vec a trhové mechanizmy, ktoré majú obrovský náboj, sú druhá vec a tie budú prevládať a myslím si, že utlmia tie etické a profesionálne etické normy a budeme mať z tohto zákona zákon, ktorý budeme musieť novelizovať už nasledujúci rok. A budeme ho musieť stále novelizovať. Samozrejme, však každá norma, ktorá predtým nebola, sa vystavuje tomuto riziku. Iste, ale bude aj otázne, ako dávať pozmeňujúce návrhy, keď to je norma, ktorá ešte neprešla praxou a nevieme, čo to v praxi urobí. Možnože to bude ideálne fungovať a ja to tu zbytočne „kecám“. To je možné. Ale skôr predpokladám, že to ideálne fungovať nebude. A to si musíme zvážiť. A keď by som aj pristúpil k tomu, že v druhom čítaní nemá morálne ani význam dávať pozmeňujúce návrhy, tak hádam dajaké pozmeňujúce návrhy len predsa dáme. I keď by som mnoho ráz bol podstatne menej schopný dávať pozmeňujúce návrhy ako tí, ktorí tvorili podklad tohto zákona. Len toľko. Myslím si, že treba si dobre zvážiť a treba si hlavne zvážiť to, či tento zákon, ktorý sa chystá, naozaj pomôže realizácii zákonných noriem, ktoré majú zlepšiť alebo lepšie sprístupniť ústavné zákony a nižšie zákony, zákon č. 277 a iné. Neviem, či to bude tak a či nebude pôsobiť proti nim. To si treba zvážiť v diskusii, ale v diskusii, ktorá by bola asi pred väčším plénom ako tu, kde by bolo viacej právnikov a ľudí, ktorí by aj vedeli právne aspekty tohto, ja hovorím skôr praktické aspekty. Ja hovorím skôr z toho, čo som videl inde, ako to zle pôsobilo, ako to vytvorilo na trhu defekty, vákuá, ktoré potom v terajšej situácii prekážajú. Áno, odborníkovi to naháňa cenu, pretože neurologické vyšetrenie vo Veľkej Británii je 1 000 libier, ale, páni, to je taká obrovská suma, že to je skôr nezaslúžené, ak by som to mohol tak hodnotiť. Ale k tomuto priviedla britská lekárska komora. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega, za vystúpenie. Vyhlasujem všeobecnú rozpravu k tomuto bodu rokovania za skončenú. Pýtam sa, pán minister, chcete vystúpiť k rozprave? Nech sa páči, máte slovo. R. Kováč, minister zdravotníctva SR: Vážený pán predsedajúci, ja už len kratučko k vystúpeniam, ktoré tu odzneli. Ja som presvedčený a opäť sa vraciam k tomu, k tej potrebe urobiť krôčik dopredu. Samozrejme, ten zákon si nerobí vôbec nároky na to, aby úplne a definitívnym spôsobom na mnohé a mnohé roky riešil problematiku. My sme tu urobili jeden krok dopredu. Posilnili sme istým spôsobom stavovskú samosprávu, ale je stále táto stavovská samospráva kontrolovaná alebo doplňovaná samosprávou miestnou. Prosím, nerobme si, alebo vychádzam z presvedčenia, že stavovská samospráva môže byť rovnako kvalitná ako samospráva miestna alebo územná, a to najmä z toho dôvodu, že pôsobí na odbornej úrovni. To znamená, rozhodnutia budú vydávať ľudia, ktorí sa vyznajú v zdravotníckej profesii, vedia, o čom to je, na rozdiel od toho, keby sme to nechali všetko v pôsobení orgánov miestnej samosprávy. Myslím si, že tieto dve samosprávy sa práve v zákone v tejto chvíli vhodne dopĺňajú a tie právomoci, ktoré dostala Slovenská lekárska komora alebo ktoré jej dávame, samozrejme, nie sú tie, ktoré požadovali. V tom má pravdu pán poslanec Drobný, ale aj pán spoločný spravodajca. Ten zákon je naozaj iný ako ten, ktorý sme predkladali ako prvý. On je naozaj výrazne posunutý v smere zníženia právomoci stavovskej samosprávy. Napriek tomu si myslím, že to je krok dopredu. Stavovská samospráva je fakt, ktorý je v celej Európe prijatý pri slobodných povolaniach, medzi ktoré sa výkon zdravotníckeho povolania ráta. A bude treba podľa môjho názoru starostlivo strážiť, aby nedošlo k zneužitiu právomocí, ktoré komora takto dostáva. Preto aj pri lekárnickej komore, aj pri komore stomatológov, aj pri komore lekárov, aj pri komore ošetrovateliek je každé ich rozhodnutie preskúmateľné súdom. To znamená, že to je naozaj opravný prostriedok, ktorý je dôležitý a ktorý vlastne vnáša isté systémy záruky, pretože je to vlastne posledná inštancia, ku ktorej sa občan odvoláva, ale to sa rok deje aj dnes. Dnes právomoci, o ktorých rozhoduje štátny orgán, sú preskúmateľné súdom a súd je tá konečná inštancia. My sme len tie právomoci štátnych orgánov nahradili právomocami územnej samosprávy, miestnej samosprávy v spolupráci so stavovskou samosprávou a tiež konečná inštancia je súd. Preto si myslím, že tie pripomienky, ktoré skvalitnia návrh zákona, v druhom čítaní nepochybne odznejú, vynasnažím sa ich zakomponovať do návrhu zákona. Myslím si, že ten zákon je potrebný, všetci to uznávame, a že ho prijmeme v takej forme, aby bola prospešná. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pán minister. Pán spoločný spravodajca nemieni vystúpiť. Nakoniec svoj názor povedal v rozprave. Dámy a páni, prerušujem rokovanie o tomto bode programu a takisto prerušujem rokovanie 52. schôdze Národnej rady Slovenskej republiky. Pokračovať budeme v utorok 23. októbra 2001 o 13.00 hodine. Dámy a páni, želám vám príjemný víkend. (Prerušenie rokovania o 12.20 hodine.)