Bittó Cigániková, Jana, poslankyňa NR SR (2023-06-21):
Asi budete so mnou súhlasiť, keď poviem, že kto pracuje, zaslúži si odmenu. Asi málokto by išiel do práce bez nároku za odmenu, pretože či sa to niekomu páči, alebo nie, vďaka mzde, odmene za výkon si môžeme dovoliť žiť, fungovať, rozvíjať sa, zlepšovať budúcnosť svoju, svojich detí. V realite obchodných spoločností je to veľmi podobné a zisk každej spoločnosti slúži ako nutná a nevyhnutná podmienka pre budúce investície akcionárov. Prečo by to inak robili, že? Predstavme si, že pán poslanec Krajčí a jemu podobní hlásatelia by zakázali zisk inovatívnym farmafirmám. Výsledok? Do dvoch rokov nemáme žiadne inovatívne lieky na onkologické alebo kardiologické problémy a už vôbec by žiadna farmafirma nevenovala investíciám na vývoj liekov, napríklad, by sa nevenovala napríklad vývoju liekov napríklad na Alzheimerovu chorobu. Marek by sa tešil, ako ušetril stovky miliónov, po celom svete možno miliardy eur, ale už by nepovedal, že o pár rokov milióny ľudí nebudú mať prístup k liekom a k liečbe, pretože lieky skrátka nebudú. Vedeli ste, že kumulovaný zisk všetkých účastníkov na zdravotníckom trhu na Slovensku je viac ako päťsto miliónov eur? Pol miliardy. To je vrátane ambulantných lekárov, poskytovateľov laboratórnych a zobrazovacích vyšetrení a farmafiriem. Len na okraj, teoretický zisk poisťovní z tohto tvorí menej ako dve percentá, dve percentá. O tom sa tu dokola bavíme. Viete si predstaviť, že by všetky tieto spoločnosti, ktoré tvoria zisk v zdravotníctve, zo Slovenska odišli? Že by ste im zakázali zisk? Veď by ste usporili päťsto miliónov eur, pol miliardy. Marek, prečo to nenavrhneš? Zakážme zisk, musí to zostať predsa všetko občanom. V tom momente by odišli. No a na druhej strane tu máme stratové štátne nemocnice, štátnu poisťovňu, kumulatívne tiež päťsto miliónov eur. Ale k tomu už nevidíme riešenia, navrhované. Nevadí, veď ďalej ich dotujme, očividne sa to oplatí. Každý z nás vďaka týmto dotáciám vie sa dostať na operáciu bedrového kĺbu do štátnej nemocnice do jedného mesiaca, budúce maminky rodičky majú nádherné prostredie, kde môžu prinášať svoje deti na svet, personál vo všetkých našich štátnych nemocniciach je nadšený a motivovaný z prostredia, v ktorom pracuje, a manažment štátnej zdravotnej poisťovne si vychutnáva svoje bonusy, platy, konferencie a iné peňažné benefity, na ktoré sa im občania zložili. Alebo že by to tak nebolo? Je toto svet, ktorý hlásaš, Marek? To je totiž tak, že vy si vyberáte len hrozienka na komunikáciu. Marek, ty hovoríš, že ako bývalý minister za nič nemôžeš, ty si len minul niečo viac ako miliardu na zbytočné testovania, spôsobil si straty vo VŠZP, lebo tvoja nominácia, jej súčasné vedenie, nemáš plán ako zachrániť slovenské zdravotníctvo, nevieš, ako racionalizovať hospodárenie stratových a ročne dotovaných fakultných a univerzitných nemocníc. Za tvojho vedenia si nezastavil odchod zdravotníkov do zahraničia, ale vždy vieš obrátiť pozornosť na niekoho iného a demagogicky zavádzať. Áno, program SaS-ky pre zdravotníctvo je založený na jednoduchých princípoch, menej byrokracie a menej štátu. My nechceme mať tisícky úradníkov a nominantov strán, ktorí sa vyhovárajú jeden na druhého, ako sa všetko nedá. Otvorená komunikácia tak, aby ľudia rozumeli a vnímali, že problém slovenského zdravotníctva sa týka nás všetkých. Odmeňovanie za kvalitu, toto je ten bod, pri ktorom sme teraz. Transparentne a na základe dát vyhodnocovať kvalitu poskytovaných služieb a kvalitné spoločnosti a organizácie transparentne odmeňovať. Predvídateľná regulácia hospodárenia subjektov v slovenskom zdravotníctve s cieľom dlhodobej udržateľnosti. Stabilizovanie systému. Našou snahou je postupne zastabilizovať systém natoľko, že bude poskytovať nádej a budúcnosť nielen pre budúce generácie obyvateľov Slovenska, ale aj pre zdravotníkov. Identifikovanie slabých článkov systému a následne ich sanácia alebo nahradenie, zrušenie a posilnenie funkčných článkov systému. My sme otvorená strana, hovoríme ľuďom pravdu. Neexistuje na svete žiadna krajina, ktorá vie zaplatiť všetkým všetko. Tak to nefunguje. Nie je našou snahou občanov klamať a zavádzať, v ničom. Nebudeme kresliť vzdušné zámky, nebudeme sa vyhovárať, zakrývať vlastné zlyhania a chyby a radšej upozorňovať na iných, hrať na závisť a nenávisť. Získanie si dôvery na základe fiktívnej reality je začiatok konca. Možno aj preto je zdravotníctvo v horšom stave, ako ste, ako keď ste ho, vážení kolegovia z OĽANO, prebrali. Najdôležitejším predpokladom pre posun vpred je totiž priznať si pravdu a pravdou je, že bývalý minister Krajčí by mal dnes ticho sedieť v kúte a hanbiť sa, a nie vykrikovať a kritizovať. Ako som hovorila, cieľom návrhu je regulácia zisku tak, aby priniesla konkrétny prínos pre poistenca. Toto je v podstate jediná regulácia zisku, ktorý má zmysel. Regulovať zisk ako taký je v poradí tisíc tristo osemdesiaty problém v zdravotnícke preto, lebo my vieme regulovať zisk aj bez zmeny legislatívy napríklad cez technické rezervy. Súčasná úprava regulácie zisku totiž reguluje zisk už troma spôsobmi cez určenie primeraného výsledku hospodárenia vo výške jedno percento, to je to, čo ste zaviedli, cez určenie minimálneho limitu výdavkov. Inými slovami hovoríte, milé poisťovne, musíte minúť čím skôr, teraz neviem, tuším 96, 97, 8, to je jedno. Cieľom je, miňte čím skôr peniaze, toľkoto ich musíte minúť. Tak sa to nerobí. My nemôžme povedať, že miňte čo najviac, čo najrýchlejšie. Však to asi nie je problém. Pár zmlúv s tetou Ankou, masérom Kostkom a naplním limity. Cieľom má byť efektivita, aby za čo najmenej peňazí sa nakúpilo čo najviac zdravotnej starostlivosti, kvalitnej. No a tretím je tie technické rezervy, ktoré mimochodom my už sme v SaS-ke vymýšľali, že totiž, to je tak, že my máme v zákone štyri okruhy diagnóz, na ktoré musia sa tvoriť čakačky, musia sa registrovať a zverejňovať a na tieto štyri okruhy diagnóz si vlastne poisťovne musia odkladať tzv. technické rezervy. Inými slovami, je to akoby odloženie peňazí vopred na zdravotnú starostlivosť, ktorá už je naplánovaná. Ale týka sa to len štyroch okruhov diagnóz. A my sme v SaS-ke už zisťovali, že prečo ich nemôže byť viac, viac tých okruhov diagnóz, na ktoré sa budú musieť robiť čakačky. Tam sú nejaké bedrové kĺby, očné atď. Prečo nie viac? Viete, na čo sme narazili? Prečo sme to nenavrhli? Lebo jediný, kto by skrachoval pri tomto, je Všeobecná zdravotná poisťovňa. Súkromné poisťovne, obe, si tvoria technické rezervy aj na ďalšie diagnózy mimo, nad rámec zákona na plánovanú zdravotnú starostlivosť, o ktorej vedia, že ich poistenci budú mať. Jediný, kto na to nemá odložené peniaze, je všeobecka. Keby sme to spravili, tak ublížime najviac všeobecke, čiže treba to robiť postupne. Ale vieme regulovať zisk aj takto, keby sme teda mali zdravšiu štátnu poisťovňu, keby sme jej pomohli, tak by sme to vedeli urobiť. Čiže toto nie je až taký problém. My vieme regulovať zisk aj dnes. Čo je problém, je, že pre občana nemá žiadna regulácia zmysel, keď to funguje tak, že sa povie, tak ako dnes: milá poisťovňa, tu máš jedno percento z vybraného poistenia, z poistného, nech sa páči, a je jedno, či splníš, alebo nesplníš prínos pre poistenca. Tak to predsa nemá byť. Má to byť tak: milá poisťovňa, keď splníš toto, dostaneš peniaze, keď nesplníš, nedostaneš. Tak ako v zamestnaní, keď máš nejaký výsledok, máš byť odmenený, keď nemáš, nemáš byť odmenený. A takto to má fungovať aj v celom sektore, nielen v poisťovniach. Ako som hovorila, to je len teda malá zložka. No a toto presne my robíme. Myslíme si, že regulácia zisku je namieste, ale musí byť urobená tak, aby bola proporcionálna, predvídateľná a stabilná. To je to, po čom dlhodobo volá celý sektor, primeraná, v súlade s legitímnymi očakávaniami aj zdravotných poisťovní a zároveň ale, aby to bol nástroj, ktorým budem môcť, bude môcť štát operatívne ovplyvňovať činnosť zdravotných poisťovní v súlade so zámermi štátnej politiky a prinášať prospech pre pacientov. Ja sa všetkých, čo teraz budú kritizovať a vystupovať, ja sa chcem opýtať, akým spôsobom chcú doručiť pacientom a ľuďom prínos, ktorý teraz prečítam ja. Tu je záväzok signatárov, ktorí sa zaviazali, že pokiaľ bude v zdravotníctve minimálne 5 % za poistencov štátu, tak sú, tak sa podpísali pod tieto kritériá. A tu chcem zdôrazniť, že keď sa bavíme o kritériách kvality, tzv. KPI-čkach, čiže teraz je to tak, že jedno percento, bez ohľadu na výkon poisťovne, dostane svoje jedno percento. A my hovoríme, jedno percento navyše, maximálne, a vtedy a len vtedy, ak sa splnia vopred stanovené merateľné kritériá. Ak sa nesplnia, nebude nič. Ale pozor, tieto isté merateľné kritériá, vážení kolegovia, ste v decembri schválili, že za tieto isté kritériá dostane celý sektor navyše pol percenta za poistenca štátu. Štyri a pol percenta sme presadili, čo je fajn, to je teda bez ohľadu na výkon sektora, keď to tak môžem povedať, to je kvázi paušál, ktorý dostanú, ale pol percenta navyše, to je dvesto miliónov eur, je naviazaných na tieto kritériá, ktoré sú v tomto zákone. Všetci, čo nebudú hlasovať za toto, všetci, ktorí to nepodporia, tak všetci ste za to, aby zdravotníctvo nedostalo v ďalšom roku dvesto miliónov eur navyše. Lebo tak je ten zákon napísaný, že aj ten sektor má byť motivovaný sadnúť si za jeden stôl, to nemôže byť len na poisťovniach alebo len na nejakých odborných organizáciách alebo len na nemocniciach, ani to nemôže byť len na štátnych úradníkoch, tak to nebude fungovať, bude to jak doteraz, že im tam hodíte pár drobných na stôl, čo zostane po všetkých politických sľuboch a oni sa medzi sebou, chudáci, aby prežili, hádajú o tých pár kúskov drobných ako psy. Čo sme urobili my, je, že sme ich posadili za jeden stôl a povedali sme im: milé poisťovne, milí lekári, ambulancie, nemocnice, laboratóriá, všetci – všetci tam sedeli, 26 zástupcov zdravotníckeho sektora sedelo pri jednom stole a opýtala som sa ich – nie ja vám budem písať, vy my napíšte na papier teraz, čo ste ochotní a schopní urobiť pre to, keď vám za to zaplatíme, celému sektoru dvesto miliónov navyše a poisťovniam jedno percento v prípade, že sa kritériá splnia. To znamená, napíšte mi na začiatku roka, čo si dávate ako záväzok a na konci roka, keď sa to splní, dostanete tie peniaze na ďalší rok a takto to bude fungovať, toto je to krásne, každý rok. Niekto povie, to bude málo na začiatku. Ale to je golfová metóda, ďalší rok bude musieť byť zasa a ďalší zasa. A každý jeden ten rok ich posadíte za jeden stôl a oni miesto toho, aby sa hádali o tých pár drobných, budú spoločne vymýšľať, akým spôsobom spoločne, spoločnou spoluprácou zvýšia prínos pre poistenca. Ja sa vás pýtam, ako inak to chcete spraviť?! Ako?! A ja vám teraz prečítam, čo napísali oni sami bez toho, aby som im ja do toho vstupovala, čo garantujú, keď teda toto sa udeje. Dostupnosť lekára, píšu: „V mnohých regiónoch je problémom dostať sa k lekárovi, pacient čaká na niektoré vyšetrenia príliš dlho, nemajú jasne a zrozumiteľne garantovaný nárok, ani dostupnosť zdravotnej starostlivosti. Pacienti sú v neprehľadnom systéme stratení a odkázaní len na seba.“ Myslím si, že s týmto sa úplne všetci zhodneme, lebo často o tom aj hovoríme. Záväzok signatárov je, oni hovoria, „milí poslanci, ak nám schválite kritériá kvality, my si tam dáme takýto záväzok a iba v prípade, ak bude splnený, iba vtedy dostaneme peniaze navyše, inak nie. A ten záväzok znie: Zabezpečíme miestnu a časovú dostupnosť v súlade s vyhláškou a zákonmi.“ To znamená, každý pacient, nie jak teraz, že máme niečo v zákone a teraz, keď sa to nesplní, no nenašiel lekára, no čo, lekári nie sú. Nie, oni sa zaväzujú, že do pol hodiny všeobecný lekár, do hodiny špecialista, ja neviem, nejaká špecializovaná operácia, zdravotná starostlivosť do dvoch hodín. Zaväzujú sa dodržiavať limity, ktoré sú stanovené v OSN-ke, časové. Toto sa zaväzujú, pod toto sa podpisujú. V prvom kroku sa zaväzujú objektívne merať čakacie doby na základe existencie elektronického výmenného lístka. To je vec, ktorú má na starosti NCZI. S následným skracovaním doba, doby čakania v kritických regiónoch a odbornostiach. Viete vy, kolegovia, že my nemeriame čakacie doby? A nemeriame ich preto, lebo my nemáme elektronický výmenný lístok, lebo na strane štátu NCZI sa ešte neurobil? A keď aj prídete, tí lekári, ono to je pochopiteľné, tie ambulancie, oni sú tak otrávení, že ja keď za nimi prídem a poviem im, prosím vás pekne, však čo vy tu robíte, veď objednávajte a píšte čakacie doby, napíšte mi, keď ten pacient príde, tak ho neobjednávajte tak, aby musel od piatej ráno čakať, ale na konkrétny termín. No povie mi ten lekár, no ja vás kašlem, za tých pár drobných, čo tu živorím, ja už nepohnem ani prstom. Ale tu oni sami hovoria, bez toho, aby im to niekto prikázal, my to urobíme, my to chceme urobiť, aby sme vedeli, že v ďalšom roku dostaneme ďalšie peniaze. Potom hovoria o hodnote pre pacienta: „Zrozumiteľný nárok pacienta s garantovanou časovou dostupnosťou zvyšuje istotu pacienta, odstraňuje rozdiely medzi regiónmi a zvyšuje kvalitu organizovania zdravotnej starostlivosti.“ Ďalší bod. Boj s rakovinou. „V mnohých krajinách sveta skríning zachraňuje ľudské životy a chráni ľudí pred najrozšírenejšími ochoreniami. Slovo rakovina je strašiakom, no systematická a dobre nastavená prevencia to môžu zmeniť. Jedno vyšetrenie alebo jeden odber vzorky vie v skorom štádiu odhaliť blížiaci sa problém a pacienta vyliečiť. Umožníme tento problém identifikovať čo najskôr znásobením skríningových programov.“ A teraz, ja som od nich nechcela len pekné reči, ja som od nich chcela merateľný ukazovateľ. Hovorím, vy mi tu napíšte presné číslo. Nieže vy si poviete, chceme, aby boli všetci šťastní a zdraví, však áno, to všetci chceme. Ja chcem vedieť presné číslo, ktoré viem na konci roka zmerať a povedať 0, 1, dostanete peniaze alebo nie. Ten presný záväzok je zvýšenie účasti na skríningových programoch zameraných na rakovinu prsníka a hrubého čreva a krčka maternice o 20 %. Jasné. Tri diagnózy, 20 %. Hotovo. Na konci roka zmeriam, ak to tak bude, zachránili sme životy. A áno, dostanú za to peniaze, no a čo? Ja sa priznávam, ja za toto chcem platiť. Chcem platiť za to, že budú zachraňované životy, za čo iné? Hodnota pre pacienta v tomto prípade: „Diagnostikovanie rakoviny v počiatočnom štádiu pomáha zachrániť ľudské životy a pomáha znížiť utrpenie pacientov s pokročilým štádiom ochorenia. Liečba rakoviny v skorom štádiu je desaťnásobne nižšia ako liečba v pokročilom štádiu. Ušetrené finančné prostriedky je možné použiť na potrebnú diagnostiku a liečbu ďalších pacientov s týmto závažným ochorením.“ Ďalší záväzok, objednávanie k lekárovi: „Pacient vo vybraných regiónoch, pacienti“ to, čo často počúvame, „vo vybraných regiónoch vstávajú skoro ráno, stoja v zime pred zamknutou poliklinikou, len aby sa dostali v ten deň k svojmu lekárovi. V iných regiónoch sú zas pacienti ochotní za objednanie na presný čas platiť 20 – 50 eur. Nerozdeľujme regióny medzi bohatšie a chudobnejšie. Zabezpečme objednanie na presný čas bez ohľadu na to, kde pacient býva.“ Signatári garantujú, že čakaním na ošetrenie strávi podstatne menej času a teda keďže chceme konkrétny merateľný záväzok, tak to znie takto: „Objednávanie na presný termín na vyšetrenie u ambulantného lekára v prvom roku pre 40 % pacientov, v druhom roku pre 60 % pacientov.“ Opäť, keď to splnia, sú peniaze, keď to nesplnia, nebudú. Aký problém máte zas za toto zaplatiť poisťovniam a sektoru, aký? Štyridsať a potom 60 % ľudí nebude musieť v zime čakať na vyšetrenia. A nikto im to neprikázal, oni to sami chcú. To je na tom to najkrajšie. Sami to chcú, sadli si a oni sami s tým prišli, nikto im to nekázal. A tak isto garantujú bezplatnú aplikáciu alebo webovú platformu zdravotných poisťovní umožňujúcu na online objednanie sa na presný čas v systéme e-zdravia, národný zdravotný informačný systém – to je len teda zdôraznenie, že oni radi urobia niečo, keď im to umožní štát, lebo veľakrát aj tu je problém – alebo v inom online objednávkovom systéme spĺňajúcom zadefinované parametre. Inými slovami hovoria, keď nám dáte online systém, my sme ochotní sa objednávať, neviem, koľkí z vás, teda urobiť objednávkový systém. Neviem, koľkí z vás už skúšali a boli v tej ambulancii. Myslím si, že mnohí. A pýtali ste sa lekárov: prečo, preboha, necháte čakať toho človeka od piatej ráno? Ste normálni? A oni mi na to povedia: no akože nehnevajte sa, ale je to teraz nastavené takým spôsobom, že keby som objednával na presný termín, tak veľa tých ľudí ani nepríde a ja som, hlavne špecialisti, ja som platený od výkonu. A keď mi tí ľudia neprídu a ja tam mám časové okno, tak ja prichádzam o peniaze a tých peňazí je tak málo, že ledva fungujeme. No tak ja to nebudem robiť. Pre mňa je pohodlnejšie, že ja ich tam mám plnú čakáreň a nestrácam ani minútu. Otvorím dvere, ide ďalší, otvorím dvere, ide ďalší. Oni vedia, prečo to robia a viete to aj vy. Prečo to neumožníte zmeniť? Tak im dajme tie peniaze, kde budú mať garanciu, že nebudú mať straty, finančné. Povedzme im, urobte ten objednávkový systém. Jasné, stane sa. Slováci sú takí, ľudia sú takí, nielen Slováci, objednajú sa, neprídu, bavme, bavme sa o tom, čo s tým. Ale povedzme im, dobre, urobte to, ale keď to urobíte a budete mať aj, aj nejaké možno s tým na začiatku opletačky, tak dostanete potom tých 200 miliónov pre celý sektor a rozdelíte si to. Oni si to už medzi poisťov... poisťovňa a sektor medzi sebou dohodnú, lebo všetci vrátane ministerstva majú záujem, aby si to dohodli. Všetci majú vlastný záujem v tom, v tom je to čaro. Tak prečo to neurobiť? Oni to sami ponúkajú. Vyriešia to za nás. Niečo, čo nevieme vyriešiť roky. A nemusím spomínať, hodnota pre pacienta je zásadné zlepšenie dostupnosti zdravotnej starostlivosti, pohodlnejšie, komfortnejšie zabezpečenie vyšetrenia u lekára. Proste budeme žiť v 21. storočí, to by bol fajn pocit. Ďalší záväzok. Online laboratórne vyšetrenia. Toto samé o sebe je záväzok, ktorý keď sa splní, ušetria sa že desiatky a desiatky miliónov eur, oveľa viac, ako je potenciálny zisk poisťovní, vrátane toho percenta, čo už majú. Nie je ojedine... „Nie je ojedinelé, ak pacient absolvuje opakovane laboratórne vyšetrenia len preto, že jeho lekári nemajú možnosť zdieľať medzi sebou laboratórne žiadanky a výsledky. Pacientov aj lekárov a zdravotníkov to stojí čas a zdravotníctvo peniaze, ktoré nemôžu použiť tam, kde ich naozaj treba. Pacienti len výnimočne vedia, že ich laboratórne výsledky sú už k dispozícii a ich lekár môže rozhodnúť o ďalšom postupe. Lekári vo väčšine prípadov nemajú prístup k žiadankám a výsledkom v online režime. Peniaze sa míňajú na vyšetrenia bez prínosu pre pacientov.“ Toto zažívam, viete dobre, že chodím teda na prax do nemocnice, toto, ja to vidím v tých nemocniciach. Pozriem, nemá tam žiadne výsledky v tých papieroch. Dobre, dajte urobiť, o tri dni zasa, o týždeň zasa a robia sa labáky dokola. Tie labáky, ktoré mohli byť, ktoré sa mohli zdieľať. Tak tu signatári hovoria, tu sektor hovorí: Dajte nám odmenu a my sami od seba bez toho, aby ste nám to prikazovali, zabezpečíme bezpečný online prístup k elektronickým žiadankám a laboratórnym výsledkom bez potreby čakania na papierové výsledky v systéme e-zdravia. V prvom roku po jeho zavedení bude k dispozícii 40 % elektronických výsledkov. Vnímate? Opäť ukazovateľ, ktorý je merateľný, nie vzdušné zámky. V druhom roku po jeho zavedení to bude 60 % elektronických výsledkov. Zabezpečia notifikáciu pacientovi o tom, že jeho lekár už má k dispozícii výsledky jeho laboratórneho vyšetrenia a navýšia odmeny lekárovi za využívanie elektronizácie v súvislosti s laboratórnymi výsledkami. K tomuto sa zaviazali jak labáky, tak poisťovne. Samé, dobrovoľne, nepotrebovali zákon, aby sme im povedali: týmto dajte viac. Nie. Stačí im povedať: Takýto výsledok, milá poisťovňa, keď dosiahneš, budeš mať zisk a tá poisťovňa sama sa o ten zisk podelí, pozrite sa. Hovorí, my zaplatíme tým lekárom, keď to budú robiť, lebo vedia, že sa im to oplatí. Aký má zmysel systém ako doteraz, že jedno, čo robia, aj tak dostanú nejaké? A teraz je jedno, doteraz bol možný 100 %, aj tak mali priemerný zisk okolo jedného percenta, teraz je 1 %, ale bez ohľadu na to, čo dajú pacientovi. Aký to má zmysel, prosím vás? Jediný zmysel regulácie zisku je v tom, keď ho zaregulujeme tak, aby bol prínosom pre poistenca. „Hodnotou v tomto prípade bude urýchlenie diagnostiky a následnej liečby. Pacienti nebudú musieť absolvovať úplne zbytočne duplicitné laboratórne vyšetrenia. Ušetrené prostriedky môžu byť použité na potrebnú diagnostiku a liečbu. Lekári ušetria čas, budú sa môcť venovať ostatným pacientom. V čase, keď máme málo personálu.“ Toto okrem finančného dopadu je ďalší veľký benefit. Ďalší záväzok, kvalita zdravotnej starostlivosti. „Pacient ako laik nemá dostatočné, zrozumiteľné informácie o výsledkoch a kvalite zdravotnej starostlivosti. Často je odkázaný na sprostredkované a neoverené informácie. Je stratený v komplikovanom systéme zdravotnej starostlivosti a často odkázaný sám na seba.“ Opäť záväzok sektora, v prípade, ak budú motivovaní, zaväzujú sa „zverejňovať informácie o výsledkoch a kvalite poskytovanej zdravotnej starostlivosti, poskytovať dáta a informácie pre účely hodnotenia kvality a efektívnosti zdravotnej starostlivosti“. Opäť, priatelia, bol niekto z vás v ambulancii v nemocnici, kde chcel od tých ľudí, aby mu dali výsledky, a ja neviem, napríklad spokojnosť alebo výsledky vyšetrení s cieľom vytvoriť rebríčky kvality? Tak ako to majú v Holandsku, hej, alebo v iných krajinách, že ja teraz som pacient, potrebujem, ja neviem, vymeniť bedrový kĺb, tak si idem na webovú stránku. Pozriem si, aha, tak títo robia toľkoto operácií, s takýmto výsledkom, s takouto spokojnosťou pacienta. Boli ste to niekedy riešiť? Ja som to bola riešiť miliónkrát a viete, čo mi povedia? No, moja milá, my tu ledva prežívame, ty si nemysli, že ešte sa tu budeme trhať a budeme zverejňovať dáta o zdravotnej starostlivosti, za ktoré nás budú napádať a riešiť a ešte sa budeme porovnávať s inými, čo keď budeme horší? A ešte prídeme o tie peniaze. Ale tu sami od seba hovoria, my to teda budeme zverejňovať. Keď nám dáte ten zisk, my sa, my sa zaväzujeme, že začneme zverejňovať, a to vám hovo... a to ja neviem, či si uvedomujete dopad takéhoto niečoho. Keď začneme my zverejňovať, aké operácie, aké vyšetrenia, s akým výsledkom a s akou spokojnosťou sa robia, keď to začneme zbierať a zverejňovať a keď ten pacient bude mať možnosť vybrať si, aha, tak ja som teraz v Bratislave, potrebujem ten bedrový kĺb, ale tu sa čaká pol roka, ale tam v tých Košiciach sa čaká iba mesiac, tak ja idem radšej tam, alebo tam je lepšie hodnotený lekár. To je absolútne iná dimenzia. My zrazu motivujeme samotných poskytovateľov, aby chceli byť lepší, aby chceli tomu pacientovi vyjsť v ústrety a medzi sebou je tá konkurencia, ktorú tá SaS-ka má rada, lebo je tam tá prirodzená motivácia, aha, tak ja vidím tento rok, že som horší ako tuto kolega vedľa. Vidím, že v týchto ukazovateľoch, tak na tom zamakám. Takto to majú v Holandsku. Dá sa to urobiť dokonca aj bez mien zo začiatku a potom s menami, ale čo je podstatné, strašne som to chcela, nešlo to, lebo mi, ja chápem tých zdravotníkov, že v tomto marazme ešte oni majú vymyslieť nejaké a ísť s kožou na trh, to nechcú. Ale keď som im dala prázdny papier a povedala som: vážení, povedzte mi, čo, čo za tých 200 miliónov, ktoré znamená pol percenta navyše, dáte tomu pacientovi, tak mi povedali sami od seba toto: veď to je parádny záväzok. Prosím vás, poďme do toho, nebláznite. Za toto zaplatiť? Maximálne sa bavíme v prípade poisťovní, lebo iba súkromné teda môžu mať zisk, aj keď ja som chcela navrhnúť, aby aj všeobecka to rozdelila medzi svojich zamestnancov, možno by sa tam prestali strácať peniaze, ale my sa tu bavíme o nejakých 25 – 30 miliónoch maximálne. Tri desiatky miliónov oproti takémuto prínosu, ale iba, tie peniaze budú vyplatené iba v prípade, keď všetko toto bude splnené a zároveň vtedy bude vyplatených 200 miliónov sektoru navyše cez poistenca štátu a tam si tieto peniaze, sú všetci pri jednom slove a bolo by úplne hlúpe od poisťovne alebo ktoréhokoľvek hráča pri stole, aby urobil nejaké, nejaký, nejakú kulehu preto, lebo potom sa na to nejaký článok vykašle a celý sektor v ďalšom roku by nezískal tú odmenu. Preto oni sú motivovaní to robiť. Veď sa na to pozrite týmito očami. Už prestaňte blúzniť o tom, že budete večne tým ľuďom hovoriť, že záviďme a nenáviďme každému, kto niekto niečo má, ale konečne nastavte ten systém tak, aby tie poisťovne, ktorých máme na to, lebo sú manažérmi zdravia. Oni majú zabezpečiť tú zdravotnú starostlivosť, aby to nemuseli robiť štátni úradníci. Tak im, dokelu, už konečne raz povedzme: milá poisťovňa, ak to zabezpečíš, máš zisk, ak to nezabezpečíš, dovidenia, nemám sa o čom baviť. Na čo si mi, keď nevieš zabezpečiť zdravotnú starostlivosť? Ale keď toto chcete od nich, často počúvam, oni to doteraz nerobili. A prečo by mali? Doteraz to nebolo nijako naviazané, nijako. Tak veď konečne sa hecnime a dajme im, dajme im tú métu. Nie je na tom nič zlé a opakujem, prinesie to peniaze do sektoru. Budete tu počúvať rôzne útoky. Budete tu počúvať, bude sa tu hrať na city, na nenávisť, ale prosím vás, spomeňte si, čo vám hovorím, a skúste rozmýšľať, že by ste boli vy ten majiteľ tej poisťovne. Jediné, čo spôsobujete svojimi obmedzeniami zisku, čo sa môže stať, je, že z tých troch hráčov na trhu, ktorých tu máme, jeden odíde a zostane tu, zostane tu štátna poisťovňa a tá Penta, v ktorej bol Igor Matovič 13 rokov poistencom a čo sme vyriešili? Máme menej konkurencie. Oni sa medzi sebou nejako dohodnú, máme menej konkurencie a teda konkurencia, to asi chápete, tá súťaž o klienta v tomto prípade, o poistenca, o človeka, s ktorým prichádza aj ten zisk, to je to, čo núti tie spoločnosti medzi sebou buď zvyšovať cenu, čo je, ale v našich podmienkach, bohužiaľ, nie je možné, malo by byť, my to tak aj navrhujeme, súťažiť cenou alebo súťažiť kvalitou. A to je dôvod, prečo práve súkromné poisťovne boli tie, ktoré prišli s benefitmi, ktoré si všeobecka napriek tomu, že si nevypláca zisk, napriek tomu, že dostáva viac peňazí atď., nemôže dovoliť. Prišli, oni, boli to oni, ktorí kontrolujú tú vydanú zdravotnú starostlivosť, aby sa jednoducho neklamalo, lebo im to nie je jedno, lebo áno, ide im aj o ten zisk. Ale tak ako my, ako vy, keď chodíte do práce a beriete za tú prácu peniaze, lebo musíte platiť účty, musíte fungovať, tak isto poisťovňa, akcionár, keď môže robiť niečo dobré, bude to robiť dobre. Veď my sa tu nebavíme o nejakom imaginárnom nepriateľovi. My sa tu bavíme o desiatkach tisícoch ľudí, čo robia v tom sektore a každý jeden z nich ráno vstáva do práce nie s tým, že dneska chcem byť za neužitočného, ale chce byť užitočný. Tak prestaňte z nich robiť nepriateľov. Sú to ľudia, ktorí zabezpečujú zdravotnú starostlivosť mnohokrát lepšie ako, ako tí štátni nominanti a štátni úradníci, ktorých kryjete vo svojej viere, že štát má vlastniť maltu a tehly a teda budovy, a nie kvalitné služby. Ja a my v SaS-ke sme presvedčení, že politik keďže nemá vlastné euro, ani jedno, tak za tie peniaze, ktoré násilím zobral od občanov, im má zabezpečiť nie vlastnenie budov, tehiel a malty, ale zabezpečiť kvalitné služby. A prichádzame s návrhom. A tento návrh, Igor, Marek, tento návrh som vám predkladala v 2020 na stôl na vláde. Igor, tvoja reakcia bola: „Ty mi tu nebudeš robiť ministerku, my tu máme svojho ministra, on to zvládne.“ Máme rok 2023, ktoré z tých vecí, čo som čítala, ktorým, ku ktorým, ktoré mohli byť už dnes realitou, ktoré z tých vecí sa podarili? Nepodarilo sa nič. Hovoríte tu o tom, že sa tu pomáha finančným skupinám, ale nikto v živote nepomohol viac konkrétnej finančnej skupine, ako vy svojím amaterizmom. Veď sa pozrite, lekári, to, že ste doviedli do štrajku lekárov, ktoré, ktoré rok pred tým sa to mohlo riešiť, to znamená, že Bory majú viac zamestnancov, majú si z čoho viac vyberať. Všeobecka, to, že to musíte stále dotovať, že vy máte väčší dlh, ako mal Paška, preboha! Igor, vtedy si vystupoval, jak oni kradnú, ako je možné, že vy máte ešte väčší dlh? A miesto toho, aby ste to riešili, tak, tak idete vypichnúť oko ešte aj tomu jednookému, aby bol rovnako slepý, jak tí vaši štátni. To je, to je proste nesprávne, to je úplne nesprávne, čo robíte. To, že nezazmluvní všeobecka Bory? Čo ste dosiahli? Prepoisťujú sa vám ľudia do Dôvery, do tej poisťovne, kde si bol doteraz poistený, Igor. Tak načo je toto dobré? Načo tento amaterizmus? Načo tento večný boj medzi štátnym a neštátnym? Kašlite na to. My sme tu na to, aby sme ľudom za ich peniaze, lebo vy nemáte vlastné euro, za ich peniaze, aby ste im zabezpečili, že dostanú kvalitné služby včas. A to, a teraz dobre, neprijmete tento návrh, zabránite tomu, aby do sektoru išlo 200 miliónov navyše, lebo ste zabránili 20 miliónom z poisťovne, gratulujem, ktoré by boli vyplatené iba v prípade, že toto všetko sa dodrží, v poriadku, ale povedzte mi, ako to budete riešiť, lebo, tak ako som čítala na začiatku, vy nič iné ako útoky na iných, ktoré sú často veľmi neopodstatnené a neférové, vy nič iné nemáte. Vy ste mali premiéra, ministra financií aj zdravotníctva a výsledok žijeme každý deň. Tak buď, do kelu, prineste lepšie riešenie, alebo tu neotravujte s tou svojou nenávisťou. Ďakujem.