J. Kužma, poslanec: (2001-12-06):
M. Andel, podpredseda NR SR: Aj ja vám ďakujem. Slovo má pán poslanec Benkovský, pripraví sa pán poslanec Hofbauer. M. Benkovský, poslanec: Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, vážení členovia vlády, vážené pani poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi uviesť niekoľko osobných poznámok predtým, ako zdôvodním a uvediem konkrétne pozmeňujúce návrhy k štátnemu rozpočtu na rok 2002. Treba oceniť, že Ministerstvo financií Slovenskej republiky v dostatočnom časovom predstihu pripravilo návrh štátneho rozpočtu. Je len na škodu veci, že čas, ktorý bol k dispozícii, sa nevyužil na plodné a kvalifikované diskusie, a tak v Národnej rade Slovenskej republiky rokujeme akoby od začiatku. Štátny rozpočet je v súlade so strednodobou hospodárskou koncepciou a drží aj základné makroekonomické rámce. Po prvýkrát člení výdavky na obligatórne, vyplývajúce zo zákona, a fakultatívne, čo prispeje k efektívnejšiemu využitiu zdrojov. Je však prirodzené, že takýto postup občanov príliš nenadchýna, pretože ľudí trápia reálne mzdy, nezamestnanosť, kvalita zdravotníctva, školstva, dopravy, jednoducho ich vlastná životná úroveň. Žiaľ, na to všetko sa nedalo v rozpočte pamätať. Pozitívne je tiež to, že došlo oproti východiskám k štátnemu rozpočtu k navýšeniu príjmov i výdavkov, a to takmer o 19 mld. Sk pri dodržaní schodku štátneho rozpočtu. Priority vlády, ktoré sa vo viacerých smeroch zhodujú aj s prioritami Strany demokratickej ľavice na rok 2002, boli premietnuté do štátneho rozpočtu najmä v otázkach zamestnanosti, vzdelávania, bývania, reformy daní či regulácie cien. Štátny rozpočet je už tradične napätý, a to ako v príjmovej, tak i vo výdajovej stránke. Napriek problémom, ktoré to prináša, považujem tento stav za prirodzený. Väčšina vie pomenovať príčiny, ako je mimoriadne vysoká nezamestnanosť, takmer mizivé napredovanie ekonomiky, reštrukturalizácia bánk bez reštrukturalizácie podnikovej sféry, vymožiteľnosť práva, ktorá sa prakticky pohybuje na bode mrazu, vysoké daňové nedoplatky, pomalý postup vo všeobecných reformách, osobitne v oblasti zdravotníctva, ale i v sociálnej sfére a v dôchodkovom zabezpečení. Kriticky sa musím vyjadriť ku skutočnosti, že štátny rozpočet nedostatočne reaguje na novoprijaté zákony Národnou radou Slovenskej republiky. Rešpektujem pritom časové obmedzenia i možnosti ministerstva financií pri jeho zostavovaní, ale najmä po jeho prijatí vo vláde a predložení do Národnej rady Slovenskej republiky. Je tu však skupina zákonov, ktoré bolo možné a najmä potrebné premietnuť do návrhu štátneho rozpočtu. Ide napríklad o úlohy vyplývajúce z Národného programu rozvoja cestovného ruchu a uznesenia č. 1336 z 5. apríla tohto roku. Osobitne však absentuje akési konkrétne finančné krytie zákonov súvisiacich s reformou verejnej správy, najmä zákona o kompetenciách, zákona o majetku obcí a vyšších územných celkov či rozpočtových pravidlách prerokovaných a schválených v Národnej rade začiatkom júla tohto roku. Druhou skupinou zákonov sú zákony prijaté, či skôr neprijaté Národnou radou po schválení rozpočtu vo vláde Slovenskej republiky a teda nebolo možné na tieto zákony reagovať. Ide napríklad o negatívne vplyvy prijatia zákona o stavebnom sporení s restom 850 mil. Sk. Vláda síce deklaruje, že tento výpadok sa bude snažiť nahradiť prijatím zákona o zvýšení spotrebných daní z tabaku a tabakových výrobkov, čo je v súlade s trendmi aj v Európskej únii, avšak doteraz nebol predložený návrh na skrátené konanie do Národnej rady Slovenskej republiky, čím sa stratilo niekoľko týždňov či možno i mesiacov. Do poslednej chvíle, ešte i teraz sa presviedčame o potrebe zrušenia niektorých štátnych fondov. Pritom takéto zásadné otázky podľa môjho názoru mali byť uzavreté už koncom 1. polroku tohto roku. Hlavnými príčinami výpadku štátneho rozpočtu v príjmovej stránke sú však, a to si treba otvorene priznať, populistické a nič podstatné neriešiace návrhy poslaneckých návrhov zákonov, ako napríklad o dedičstve, prevode a prechode nehnuteľností, o lotériách, o dani z pridanej hodnoty, o zamestnanosti a takto by som mohol pokračovať. Všetky smerovali k ochromeniu základných funkcií štátu a ústavou garantovaných práv na vzdelanie, na zdravotnú starostlivosť a sociálne zabezpečenie. V tomto smere sa žiada väčšia zodpovednosť jednak od vlády pri včasnom predkladaní zákonov do Národnej rady Slovenskej republiky súvisiacich s rozpočtom a, samozrejme, osobitne poslancov Národnej rady, ktorí by mali viac zohľadňovať dosahy svojich poslaneckých návrhov. Moja kritika sa nemôže vyhnúť ani postupu prerokúvania štátneho rozpočtu. Za významné považujem negatívne stanovisko Rady hospodárskej a sociálnej dohody. Nie je predsa možné predložiť návrh, aj keď sociálni partneri vyjadria výhrady a nesúhlas k nemu. Nediskutovalo sa a jednoducho sa išlo ďalej. Konfederácia odborových zväzov, ale i Asociácia zamestnávateľských zväzov reprezentuje a zastupuje stotisíce pracujúcich a najlepšie pozná ich podmienky života, ich problémy, ako i vplyvy návrhov zákonov na ich životnú úroveň. V stanovisku Konfederácie odborových zväzov sa hovorí o 18 požiadavkách, z ktorých časť celkom iste bolo možné vysvetliť a časť i riešiť. Predpokladám, že pri serióznom partnerskom dialógu by nebolo predložené nesúhlasné stanovisko Konfederácie odborových zväzov. Bolo by preto nanajvýš potrebné, aby sa rokovalo a bol záujem najmä zo strany vlády prísť k dohode. To by si mali uvedomiť všetci ministri, osobitne však pán podpredseda vlády Slovenskej republiky Ivan Mikloš. Vážené dámy a páni, vážení poslanci, sme svedkami množstva pozmeňujúcich návrhov predkladaných v rozprave, ale i vo výboroch Národnej rady. V tejto súvislosti mi nedá neupozorniť na nezodpovedné rozhodnutie vlády Slovenskej republiky z posledných dní o vyčlenení 320 mil. Sk na Národné tenisové centrum. My tu hľadáme stotisíce, niekedy milióny, či desiatky miliónov a vláda hazarduje s prostriedkami daňových poplatníkov bez toho, aby vôbec diskutovala na túto tému. Sú všeobecne známe požiadavky, čo potvrdzujú i pozmeňujúce návrhy, napríklad výboru pre vzdelanie, vedu, mládež a šport na navýšenie 30 mil. Sk pre vrcholový šport, 18 mil. pre Národný inštitút športu, ale aj 70 mil. na učebnice, 100 mil. na vysokoškolskú vedu, desiatky miliónov na horskú záchrannú službu a ďalšie požiadavky, ako i 400-miliónová požiadavka na realizáciu programu pre základné školy a stredné školy v oblasti telovýchovy. Mohol by som ďalej hovoriť o katastrofálnom stave telocviční, ich zatekania, vybavenia náradím, o problémoch s každou loptou, so školskými ihriskami, o podpore masového mládežníckeho športu a takto by som mohol dlho pokračovať, a to len v oblasti telovýchovy a športu, či rezortu školstva, ktorý plače nad 40 mil. Sk z aplikovaného výskumu. Na riešenie týchto problémov nemá vláda akosi pochopenie ako kolektívny orgán. Pokiaľ sa toto rozhodnutie vlády bude realizovať, ide o 320 miliónov vyhodených na snobský šport, prostriedky na naplnenie rekreačných aktivít politických prominentov a možno súhlasiť i vrcholových športovcov, treba však povedať, že profesionálov, ktorí najviac zarábajú spomedzi športovcov. Ak je to také dôležité, potom nech si to hradia sami alebo ich sponzori. Žiadam preto vládu Slovenskej republiky, aby toto rozhodnutie prehodnotila a 320 mil. Sk výrazne efektívnejšie investovala napríklad do oblastí, o ktorých som už hovoril. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľujem si ako podpredseda Spoločnej komisie Národnej rady pre cestovný ruch, v ktorej sú zastúpené rozhodujúce výbory Národnej rady a všetky koaličné i opozičné poslanecké kluby, ako i v zastúpení tých, čo chcú zmeniť nepriaznivú situáciu v nezamestnanosti, najmä v zaostalých regiónoch Slovenska, vyjadriť sa k návrhu štátneho rozpočtu, a to v bezprostrednej súvislosti s rozvojom cestovného ruchu. Chcel by som pripomenúť, že ešte v apríli tohto roku práve s ohľadom na predpokladané výhovorky vlády na štátny rozpočet som v mene poslancov Strany demokratickej ľavice požiadal o prerokúvanie správy a Národného programu rozvoja cestovného ruchu v Národnej rade Slovenskej republiky. Stalo sa. Z uznesenia Národnej rady vyplynulo zriadenie Spoločnej komisie výborov Národnej rady pre cestovný ruch, ktorá aktívne pracuje a uznesenie č. 1336, v ktorom Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky o predloženie návrhu na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch Slovenskej republiky ako ústredného orgánu štátnej správy v októbri tohto roku. Žiaľ, vláda toto uznesenie evidentne ťahá do stratena, poviem aj dôkazy. Návrh na zriadenie úradu bol totiž predložený ministerstvom hospodárstva do vlády včas. Táto však prerušila ešte 24. októbra rokovanie o ňom s uplatnením takých pseudodôvodov, ako je potreba predloženia zákona o cestovnom ruchu či následne návrhu marketingu a štátnej propagácie cestovného ruchu. Takéto dôvody už hraničia s normálnou súdnosťou. Pokiaľ ide o finančné zabezpečenie dôvodov, toto neexistuje. Pravda, ministerstvo financií sa vyhovára, že návrh nie je zohľadnený v štátnom rozpočte na rok 2002. Zdá sa, že najmä úradníci z tohto ministerstva rozhodujú za poslancov Národnej rady a členov vlády o tom, čo bude a čo nebude. Ako si inak možno vysvetliť skutočnosť, že ministerstvo financií dostalo uznesenie Národnej rady z 5. apríla tohto roku i požiadavky z toho vyplývajúce z rezortu ministerstva hospodárstva k štátnemu rozpočtu na rok 2002, teda rezort si požiadavky uplatnil. Ako si je možné vysvetliť počínanie ministrov, ktorí, slušne povedané, prehliadajú uznesenia Národnej rady? Správa Národný program rozvoja cestovného ruchu smerovala k oživeniu cestovného ruchu cez zmenu postoja vlády, konkrétnu finančnú podporu, legislatívne návrhy a, samozrejme, aj inštitucionálne zabezpečenie, ktoré budeme riešiť pri rokovaní o vládnom návrhu o ústredných orgánoch štátnej správy. O význame cestovného ruchu pre slovenskú ekonomiku, dúfam, nie je potrebné presviedčať. Základným predpokladom v oblasti rozvoja cestovného ruchu je popri inštitucionálnom zabezpečení jeho finančná podpora, ktorá je, žiaľ, u nás absolútne nedostatočná. Na Slovensku sa trvale znižuje objem finančnej podpory štátu na propagáciu cestovného ruchu, keď počas troch rokov sa zo 47,8 mil. znížilo na 38,6 mil. Sk. Na cestovný ruch sa tak napríklad na Slovensku v porovnaní s Maďarskom vynakladá necelých 10 % prostriedkov. Obrovské rozdiely sú tiež v štátnej podpore propagácie porovnateľných štátov, keď v Maďarsku to predstavuje v prepočte 600 mil. Sk, v Rakúsku 2,1 mld. Sk a v Čechách „málo“, len 155 mil. korún, no u nás je to presne 42 mil. Sk. Cestovný ruch, ako som už naznačil, je tiež významným zdrojom devízových príjmov najmä po roku 1990, avšak i ten má klesajúcu tendenciu, o čom svedčí fakt, že v roku 1996 predstavoval príjem z tejto oblasti 673 mil. USD, čo, samozrejme, bolo málo, ale v uplynulom roku to bolo už pod 500 miliónov. Len na ilustráciu a predstavu, čo môže znamenať cestovný ruch v devízových príjmoch, treba uviesť, že v Čechách to bolo napríklad 3,7 mld., v Maďarsku 2,5 mld. USD. Šokujúce na týchto údajoch je, že Maďarsko má 5, Česko 8, Poľsko 16-násobok devízových príjmov Slovenska. Pritom, myslím si, že pokiaľ ide o možnosti cestovného ruchu, tieto sú porovnateľné, ak nie na lepšej úrovni v prospech Slovenska. Vážené kolegyne, kolegovia, ak si vážime vlastné rozhodnutia a vlastné uznesenia či názory, predpokladám, odborníkov, ktorých všetky parlamentné strany nominovali do Spoločnej komisie výborov Národnej rady pre cestovný ruch, potom nebudeme váhať pri podpore pozmeňujúceho návrhu k zákonu o štátnom rozpočte. Mali sme záujem riešiť finančné zabezpečenie pri prerokúvaní správy a Národného programu rozvoja cestovného ruchu. Bol do Národnej rady predložený návrh uznesenia Národnej rady na finančnú podporu z plánovaného predaja hotela Fórum vo výške 150 mil. Sk, návrh štátneho rozpočtu, o ktorom rokujeme, vo výške 200 mil. Sk. Tento sa však, aj keď tesnou väčšinou, v Národnej rade nepodarilo presadiť. Sme povinní to napraviť, i keď s veľkou skromnosťou v týchto dňoch pri rokovaní o štátnom rozpočte na rok 2002. Otázky finančného zabezpečenia sa delia na jednorazové náklady v objeme 80 mil. na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch a približne 40 mil. Sk prevádzkových nákladov, ktoré budú delimitované a môžu byť delimitované aj z ministerstva hospodárstva či sekcie cestovného ruchu a Národnej agentúry cestovného ruchu. Ďalej ide o podporu pozmeňujúce návrhu zo spoločnej správy v časti C na strane 12 bod 9, minimálne však bod 28 tej istej časti, ktorý navyšuje prostriedky na podporu rozvoja programov cestovného ruchu o 40 mil. Sk. Vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi predniesť v súvislosti s tým, čo som povedal, pozmeňujúci návrh skupiny poslancov, dotýkajúci sa plnenia uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky prijatého k Národnému programu rozvoja cestovného ruchu. Pozmeňujúci návrh znie: V kapitole Všeobecná pokladničná správa, oddiel 04 ekonomická oblasť, rezerva na riešenie vplyvov nových zákonných úprav a iných vplyvov, a to Národný úrad pre cestovný ruch Slovenskej republiky 80 mil. Sk, t. j. navýšiť z 2 mld. 884 mil. 765 tisíc Sk na 2 mld. 964 mil. 765 tisíc Sk. Zdôvodnenie. Návrh na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch je súčasťou vládneho návrhu Národného programu rozvoja cestovného ruchu. Národná rada svojím uznesením č. 1336 15. 4. požiadala vládu predložiť návrh na zriadenie úradu ako ústredného orgánu štátnej správy v októbri 2001 s účinnosťou od 1. 1. 2002. Vláda Slovenskej republiky uznesením, vlastným uznesením č. 185, časť C1 bod 4 uložila ministrovi hospodárstva pripraviť návrh legislatívnej normy na zriadenie úradu. Návrh na zriadenie úradu je predložený vo vláde Slovenskej republiky. Predpokladá sa, že táto otázka bude riešená vo vládnom návrhu zákona o organizácii ústrednej štátnej správy a následne schválením návrhu na zriadenie úradu vo vláde Slovenskej republiky. Návrh predkladá Spoločná komisia pre cestovný ruch. Uvedenú sumu 80 miliónov odporúča riešiť tak, ako som už uviedol, zvýšením kapitoly Všeobecná pokladničná správa a oblasť rezerv nových zákonných úprav. Vzhľadom na dôvody a zainteresovanosť všetkých poslaneckých klubov očakávam podporu tohto poslaneckého návrhu. Vážená Národná rada, ako je vám všeobecne známe, predložil som spolu s kolegom Štefanom Rusnákom v mene poslaneckého klubu Strany demokratickej ľavice návrh zákona o poskytnutí jednorazového finančného príspevku príslušníkom československých a zahraničných alebo spojeneckých armád, ako aj domáceho odboja v rokoch 1939 až 1945, ktorý je zaradený v druhom čítaní na rokovanie prebiehajúcej 53. schôdze Národnej rady Slovenskej republiky. Myslím si, že nie je potrebné osobitne vyzdvihovať v tejto súvislosti utrpenie a zásluhy bojovníkov proti fašizmu. Tisíce z nich položili svoje životy za našu slobodu, utrpeli ťažké či ľahšie zranenia. Na všetkých zostali stopy po ťažkých vojnových útrapách a ťažkostiach. Ich vek sa pohybuje nad 75 rokov a mnohí z nich žijú na hranici biedy. Pritom sa najmä oni zaslúžili o slovenskú štátnosť a len kvôli informovanosti uvádzam, že ich spolubojovníkom z Českej republiky bol vyplatený príspevok vo výške 120 tisíc českých korún. Poslanecký klub SDĽ, rešpektujúc mimoriadne zložitú ekonomickú situáciu, odporučil rozložiť vyplácanie tohto príspevku na tri roky a zároveň stanoviť jeho základnú výšku na 80 tisíc Sk. Tento návrh som prezentoval vo výboroch Národnej rady i pri konzultácii na ministerstve spravodlivosti, kde boli predložené viaceré návrhy na odškodnenie najmä politických väzňov. Odporúčal som, aby si to jednotlivé parlamentné strany riešili z predpokladaného podielu z 1-miliardovej rezervy štátneho rozpočtu. Bolo však navrhnuté i ďalšie riešenie vzhľadom na neúmerné požiadavky iných dotknutých osôb, celkom vo výške 3,5 mld. Sk, a to paušálny mesačný príplatok k dôchodku vo výške 500 Sk. Keďže nedošlo k politickej dohode, vraciame sa k pôvodnému návrhu a navrhujeme riešenie v rámci našich možností. Odmietame licitácie odškodnení a akési spoločné riešenia pre antifašistov a antikomunistov. My sme pripravení v spolupráci s demokratickými ľavicovými silami i tu v Národnej rade, ak bude potrebné, ísť sami riešiť antifašistov vlastnými silami a prostriedkami a nebránime iným stranám, aby tak urobili voči im blízkym združeniam. Predkladám preto nasledujúci pozmeňujúci návrh. V kapitole Všeobecná pokladničná správa oddiel 03 verejný poriadok a bezpečnosť v časti rezerva na riešenie vplyvov nových zákonných úprav a iných vplyvov „na realizáciu zákona o poskytnutí jednorazového finančného príspevku príslušníkom československých zahraničných alebo spojeneckých armád, ako aj domáceho odboja v rokoch 1939 až 1945 v roku 2002 navýšiť zo 120 miliónov Sk o 19 tisíc 621 na 139 miliónov 621 tisíc Sk. Zdôvodnenie. V programe 53. schôdze, ako som už povedal, je predložený návrh poslancov Národnej rady na vydanie uvedeného návrhu zákona. Pozmeňujúce návrhy predpokladajú zníženie príspevku o 1/3 a rozloženie jeho vyplácania na tri roky. Tým sa predpokladá potreba finančných prostriedkov v roku 2002 vo výške 120 miliónov Sk. Pred záverom si dovolím predložiť ešte jeden pozmeňujúci návrh, ktorý súvisí s potrebou čerpania prostriedkov nielen na projekty, ale aj na prípravu projektov riadenia sociálnych dávok a riadenia verejných financií. Konkrétne po prvé: V § 11 ods. 4 písm. b) sa za slovo „dávok“ vkladajú slová „vrátane preddavku na jeho prípravu“. Po druhé: V § 11 ods. 4 písm. i) sa za slová „verejných financií“ vkladajú slová „vrátane preddavku na jeho prípravu“. Odôvodnenie. Navrhovanou úpravou sa vytvára priestor na možnosť čerpania prostriedkov nielen na projekty, ale aj na prípravu týchto projektov riadenia sociálnych dávok a riadenia verejných financií. Uchádzam sa teda o podporu pri schvaľovaní uvedených pozmeňujúcich návrhov, o ktorých žiadam hlasovať samostatne. Na záver by som chcel povedať, že viacerí koaliční i opoziční poslanci sa zhodli v tom, že štátny rozpočet na rok 2002 nie je najlepší, má veľa otvorených otázok. Nemožno ho však od základu prerobiť, ani do konkrétnych čísel premietnuť všetky nedávno prijaté či zamietnuté návrhy zákonov v Národnej rade. Tak ako je navrhnutý s úpravami, ktoré schválime, je jedine možný. Preto návrh štátneho rozpočtu na rok 2002 podporím. Ďakujem za pozornosť a trpezlivosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. S faktickou poznámkou chcú reagovať dvaja poslanci. Končím možnosť podania ďalších prihlášok. Ako prvá má slovo pani poslankyňa Aibeková. M. Aibeková, poslankyňa: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán poslanec, aj mňa pobúrilo rozhodnutie vlády na návrh pána vicepremiéra Mikloša dať 330 alebo 332 miliónov na vybudovanie tenisového centra. Ja som vždy podporovala a budem podporovať šport, ale myslím si, že tieto peniaze mali byť investované do škôl a na mimoškolskú činnosť. Vieme, že ihriská pri školách sú v zúfalom stave. Telocvične sú v zúfalom stave a naozaj si myslím, že na toto tenisové centrum by sa našli aj sponzorské prostriedky. Spýtajte sa, ktoré dieťa si dnes môže dovoliť chodiť na tenis. Je to veľmi drahý šport. A pokiaľ som sa dnes dočítala v tlači, tak vlastne bolo to aj proti súhlasu Fondu národného majetku a vlastne proti zákonu, ktorý určuje, na čo sa dajú prostriedky z privatizácie použiť. Tak si myslím, že ak by sa budovalo a vybudovalo viac tenisových ihrísk aj pri školách a možnosť v nejakých mimoškolských centrách, že by sa vybudovali takéto tenisové menšie areály, tak budem za. Ale myslím si, že toto je príliš veľká suma v dnešných časoch dať len a len na jedno stredisko. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pán poslanec Hudec. I. Hudec, poslanec: Ja napríklad nesúhlasím s názorom pani poslankyne Aibekovej, lebo si myslím, že to bolo veľmi dobré rozhodnutie vlády, ale nechcel som reagovať na reakciu pani poslankyne. Chcem povedať iba jednu vec, že jednoducho situácia na Slovensku je taká, ako nechtiac povedal pán poslanec, že je veľmi ťažké rozhodovať o tom, komu zobrať a komu dať. Rád by som podčiarkol jednu skutočnosť, že o tejto otázke sa už diskutuje opakovane, ako keby sa to nikoho netýkalo. Vždy sa to bude dotýkať niektorých ľudí, niektorých oblastí. Ale sú oblasti, ktoré sú rozhodujúce a najdôležitejšie. Ak si to nevšimneme, potom sa stane to, že Slovenská republika dáva na podporu Slovákov v zahraničí 6 miliónov korún a napríklad Maďarská republika, pretože to je v podstate istá reciprocita, dáva 660 miliónov korún na intervenciu v tej istej oblasti. To je zaujímavý pomer. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Pán kolega, je o osem minút dvanásť. Chcete ešte vystúpiť? Áno? Takže nech sa páči, máte slovo. R. Hofbauer, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážení členovia vlády, dámy a páni, vrátil by som sa k úvodnému vystúpeniu z rozpravy, ktoré predniesol pán poslanec Sergej Kozlík. Vrátil by som sa k nemu predovšetkým preto, lebo toto vystúpenie svojím analytickým pohľadom na predchádzajúce obdobie východiskovej pozície návrhu rozpočtu a analyticko-syntetickému pohľadu na podmienky návrhu predkladaného rozpočtu na rok 2002 bolo naprosto vyčerpávajúce, naprosto vecné, naprosto fundované. K tomu je ťažko niečo možné dodať. Nakoniec, potvrdila to aj samotná prítomná pani ministerka financií, ktorá namiesto vecného reagovania reagovala emocionálne, namiesto argumentácie zahrala nám scénku urazenej samoľúbosti. Dámy a páni, to bolo gesto afektu z bezmocnosti. Nič iné. Na tú argumentáciu jednoducho nemala protiargumentáciu, tak sa tvárila, že sa urazila. (Hlas z pléna.) Buďte ticho a nerušte ma, pani ministerka. Ja vám do reči neskáčem, keď vy rozprávate, tak sa správajte ako v snemovni, tu ste ako členka vlády, buďte taká láskavá. M. Andel, podpredseda NR SR: Priatelia, prosím, pokoj, zachovajme dekórum, zachovajme dekórum. R. Hofbauer, poslanec: Ja si vyprosujem, aby ste mi skákali do reči. M. Andel, podpredseda NR SR: Pokoj, pokoj, pokoj, pán kolega. R. Hofbauer, poslanec: Nepočúvajte, keď nechcete, odíďte preč, pán Weiss, takisto vy mlčte. M. Andel, podpredseda NR SR: Peter, budeš mať slovo, keď sa prihlásiš. R. Hofbauer, poslanec: Nie ste tu na to, sadnite si ako poslanec do snemovne. M. Andel, podpredseda NR SR: Pán kolega, nech sa páči, venujte sa svojmu vystúpeniu. R. Hofbauer, poslanec: Dámy a páni, z úvodu vystúpenia pani ministerky financií odznelo, že návrh štátneho rozpočtu dokumentuje prioritu záujmu tejto vlády na nasledujúce oblasti: po prvé na oblasť podpory vzdelávania vedy a výskumu, po druhé do sféry zamestnanosti, po tretie do sféry podnikania, po štvrté do sféry bývania, po ďalšie do sféry budovania dopravnej infraštruktúry štátu, po ďalšie do oblasti vstupu Slovenskej republiky do Európskej únie a do NATO a po ďalšie do sféry akceptácie tvorby veľkých územných celkov. Dámy a páni, ja som si veľmi pozorne preštudoval štátny rozpočet aj všetky vystúpenia, ktoré doteraz odzneli a, žiaľ, musím konštatovať, že v podstate ani jediné z týchto tvrdení sa nenapĺňa v návrhu štátneho rozpočtu. Z akého dôvodu? V oblasti vzdelávania, vedy a výskumu na účely priemyselného výskumu a vývoja, čo je doména nášho napredovania, je navrhnutých smiešnych 186 miliónov korún. Nuž, tak čo je možné vyvinúť a vyskúmať za 186 miliónov korún, to ponechám na každého z vás, pokiaľ ste prichádzali do kontaktu s touto oblasťou. Slovenská akadémia vied má navrhovanú rozpočtovú kapitolu máličko nad 800 miliónov korún, čo je rádovo menej, ako bolo v predchádzajúcich rokoch. Oblasť kultúry. Oblasť kultúry sa vlastne ani nenachádza a ani ma to neprekvapuje, pretože sféra kultúry zrejme pre súčasnú vládu nie je dominantným javom, hoci Slovensko do rodiny európskych štátov v rámci Európskej únie toho veľmi z ekonomickej stránky nemá čo priniesť, ale zo stránky kultúry by malo mať možnosť. Táto sféra nie je doménou. Údajne je doménou zamestnanosť. Ale súčasne návrh štátneho rozpočtu dokumentuje zotrvanie 18,9-percentnej nezamestnanosti aj na rok 2002, to znamená konzerváciu jestvujúceho stavu, ktorý je vskutku katastrofický, pretože to je jediná priorita, v ktorej Slovensko sa prepracovalo do suverénneho čela európskych štátov. V oblasti podnikania táto vláda pripravila pre podnikateľskú sféru veľmi svojrázne prostredie, ktoré je také premenlivé a ekonomické zákony sa menia takým tempom, že to už nestíhajú sledovať ani podnikatelia na Slovensku a už tobôž nie zahraniční. Prevažná väčšina zahraničných finančných a podnikateľských kruhov zdôvodňuje svoj zdržanlivý postoj voči Slovensku práve tým, že slovenské legislatívne prostredie v oblasti financií a podnikateľstva je veľmi nestabilné. V oblasti bývania. Nuž, je to čudná priorita, keď ministerka financií do návrhu štátneho rozpočtu prepašúva zníženie prémie stavebného sporenia, ktoré asi pred dvomi týždňami v tejto snemovni bolo potvrdené ako zachované vo výške 4,5 tisíc. Tak teraz je prepašované doslova pod kepienkom tak, aby si to poslanci podľa možností nevšimli. Priority budovania dopravnej infraštruktúry sú veľmi čudným spôsobom dokumentované návrhom štátneho rozpočtu, keď vláda ruší fondy, ruší sa fond budovania pozemných komunikácií - Štátny cestný fond. Tie peniaze sa zahŕňajú do rozpočtovej kapitoly vlastne pod ministerstvo dopravy a spojov. Vieme, akým spôsobom sa tam gazduje a súčasne len na osvieženie pamäti, v tomto roku mala byť dokončená diaľničná prepojka medzi Gagarinovou výpadovkou a Zlatými pieskami v Bratislave. Po dokončení ani chýru. Tunel Branisko sa potáca v stálom odďaľovaní dokončenia. Tunel Ovčiarsko na Považí bol zastavený. Je vyrazená prieskumná štôlňa, ktorá slúži pre bezdomovcov. Diaľničný tunel Dubná Skala - Višňové takisto je zakonzervovaný. Diaľnica Lamač - Mlynská Dolina v Bratislave, ktorá by odbremenila neuveriteľne preťažený dopravný uzol Patrónky, v tomto roku sa mala sväto-sväte začať na jar, potom v lete, následne na jeseň, potom v zime. Nuž, tak je december, nezačalo sa nič, pričom dokumentáciu tejto stavby pripravila ešte Mečiarova vláda, vrátane zabezpečenia financovania, vážení páni a dámy. Nuž, a čo je na tomto ubezpečení vládnej koalície najvarovnejšie, je skutočnosť, že nie je pripravená žiadna stavba na úrovni predinvestičnej prípravy, to znamená, že v najbližších dvoch rokoch sa nezačne v tejto sfére stavať absolútne nič. Čiže to je vlastne len zabezpečenie zlého východiska pre budúcu vládu, a to bez ohľadu na to, kto v nej bude sedieť. Vstup do Európskej únie a vstup do NATO je sumárom toho, čím sa táto vláda môže pochváliť a čo môže predložiť medzinárodným spoločenstvám. Z ekonomických, sociálnych dôvodov, z kultúrnych, zo zamestnanosti nemôže sa pochváliť ničím. Takže, dámy a páni, vstup do Európskej únie vidím značne komplikovaný, pretože Európska únia jednoducho nemá záujem na vstup bezdomovcov a žobrákov. To si treba vyjasniť. Európska únia je elitný klub, ktorý si partnerov vyberá a táto vládna koalícia, tento štátny rozpočet takouto ponukou jednoducho nie je. Tvorba veľkých územných celkov predpokladala zabezpečenie aj zo stránky legislatívnej aj zo stránky finančnej, aby tieto veľké územné celky mohli začať fungovať. Nie je zabezpečené ani jedno. Akým spôsobom sa k tejto problematike vyjadrili obce a mestá, dovolím si prečítať stanovisko podpísané predsedom Združenia miest a obcí Slovenska Michala Sýkoru. Rada ZMOS konštatovala, že v návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2002 neboli zohľadnené námety a požiadavky obcí, ktoré boli prijaté na 11. sneme ZMOS a uplatňované aj na rokovaniach s vládou Slovenskej republiky a jej jednotlivými členmi. A nedostatočne reaguje na skutočnosť, že dňom 1. januára 2002 sa začína zložitý proces prechodu kompetencií a majetku zo štátnych orgánov na územnú samosprávu. V uznesení Rada ZMOS vyslovila nesúhlas s predloženým návrhom riešenia finančných vzťahov štátneho rozpočtu k rozpočtom obcí v roku 2002. Predložený návrh nezohľadňuje potreby obcí na zabezpečenie ich súčasných kompetencií. Nevytvára obciam dostatočné podmienky ani na zodpovednú a plynulú realizáciu procesu postupného preberania kompetencií a majetku z orgánov štátnej správy. V návrhu zákona nie sú upravené postupy financovania prechádzajúcich kompetencií ani rámcovo a nie je definovaný objem finančných prostriedkov plánovaných na financovanie predchádzajúcich kompetencií na územnú samosprávu. Tak o čom sme to tu počúvali zo strany ministerky financií, že tento návrh rozpočtu je prerokovaný, kladne prerokovaný so všetkými zúčastnenými partnermi. Veď to nie je pravda. Aká je skutočnosť v oblasti... M. Andel, podpredseda NR SR: Pán kolega, prepáčte, chcem sa spýtať, pretože už je 12.02 hodín, či máte ešte dlhé vystúpenie. R. Hofbauer, poslanec: Mám ešte minimálne desať minút. M. Andel, podpredseda NR SR: Tak môžeme prerušiť a po prestávke potom. V poriadku? R. Hofbauer, poslanec: Dobre, takže prerušujeme obedovou prestávkou. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán poslanec Števček, prosím, dajte mu slovo. P. Števček, poslanec: Ďakujem. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, nemám nijaký procedurálny návrh, skôr procedurálne pozvanie. Dušan Jarjabek, náš kolega ma splnomocnil pozvať vás všetky a všetkých na krst jeho nového CD. Uskutoční sa hneď teraz po prerušení schôdze v susednej Parlamentke. Bude tam aj víno a iné veci. Takže srdečne vás v jeho mene pozývam. Nech sa vám páči. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem veľmi pekne. Kolegyne, kolegovia, vyhlasujem obedňajšiu prestávku, pokračovať v rokovaní budeme o 14.00 hodine. Ďakujem, želám vám dobrú chuť. (Rokovanie prerušené o 12.03 hodine.) (Pokračovanie rokovania o 14.07 hodine.)