Paška, Pavol, poslanec NR SR (2010-08-10):
Ďakujem pekne, pán podpredseda Národnej rady. Vážený pán predseda Národnej rady, vážená pani premiérka, členovia vlády, kolegyne, kolegovia, sme vo finiši rozpravy k programovému vyhláseniu vlády a očakávame vyslovenie dôvery alebo nedôvery vláde. Myslím, že počas tých štyroch dní, počas ktorých bežala rozprava, poslanecký klub SMER-u – sociálnej demokracie dostatočne odprezentoval svoje stanoviská, svoju kritiku, ale zároveň sa aj pokúsil konštruktívne prispieť k budúcnosti Slovenska tým, že pán poslanec Faič predložil niektoré návrhy na doplnenie, ktoré by mali byť naším príspevkom, pozitívnym príspevkom k programu tak, aby sa naozaj naplnila všeobecná predstava ľudí na Slovensku, aby ten väčšinový valec, ktorý dnes má v podobe súčasnej koalície moc, mal aspoň aký-taký charakter zdania, že sa rešpektuje aj vôľa ľudí, skoro viac ako 900-tisíc ľudí, ktorí odovzdali svoj hlas 35-percentnej strane SMER – sociálna demokracia, ktorá je dnes v opozícii. Nechcem byť nezdvorilý, ale dovoľte mi predsa len na úvod začať vtipom. Skutočne nechcem znevažovať záver tak vážnej parlamentnej situácie, ako je vyslovovanie dôvery, ale trošku ma inšpiroval kolega Pado, ktorý takisto vo svojom vystúpení použil jeden vtip. Možno to poznáte, možno nie, tú príhodu, ako sa stretne potkan s morským prasiatkom a ten potkan sa pýta toho morského prasiatka, že: „Prosím ťa pekne, ja tomu nerozumiem, keď sa tak na seba pozrieme, sme skoro rovnakí. Aj ten kožuštek máte taký, keď sa pohladkáme, ešte aj ten noštek máme taký, aj tie ušká také máme, aj ten chvostík máme také isté, plus-mínus sme rovnakí veľkosťou, len, počúvaj, mňa tam, kde prídem, tam ma katujú, kladú jed na mňa, ničia ma, nič nedarujú, a teba kupujú deťom, stavajú ti domčeky, hladkajú ťa, kŕmia ťa. Prosím ťa, vysvetli mi, ako je to možné?“ A morské prasiatko mu povie: „Nuž, potkan, máš úplne dobabrané píár.“ A je to veľmi príznačné použiť túto situáciu aj na pomenovanie stavu a vzniku tohto programového vyhlásenia a tejto vlády. Štyri roky sa veľmi zdarne marketingovo darilo vytvárať ilúziu a vtláčať ľuďom na Slovensku fóbiu strachu a fóbiu vytvárania triedneho nepriateľa. Keď to nešlo najprv štandardným spôsobom, mám na mysli politologické riešenie, to znamená štandardný demokratický programový a hodnotový konflikt, začali sa vrstviť úrovne, ktoré vtláčali ľuďom na Slovensku predstavu, o ktorej som hovoril. No až tak, že sa začala vytvárať ilúzia, pretože je to naozaj marketing o tom, ako je krajina rozvrátená, ako ju vedú ľudia, ktorí sú krajne profesionálne a neodborne pripravení, a vrcholilo to pred voľbami klasickým tlakom, za ktorý by sa nemusel hanbiť ani Národný front Komunistickej strany pred rokom 1989, o tom, ako je krajina ekonomicky rozvrátená, aká je zadlžená a aká katastrofa ľuďom na Slovensku hrozí. Prečo to hovorím? Viete, áno, najmä pán predseda Sulík používa vyjadrenia, že žijeme v 21. storočí a 21. storočie je, chvalabohu, storočím technológií, nových spôsobov, foriem komunikácie a marketing, aj politický, bol vždy súčasťou politického demokratického zápasu. Len kým predtým bol nosičom hodnôt a programu, dnes je nástrojom na vytváranie ilúzií a abstrakcií. A to už je len krôčik ku klamstvu a zavádzaniu. A to je presne to, čo dalo možnosť vytvoriť tento vládny zlepenec, a to, čo dalo možnosť vytvoriť vládny program, o ktorom tu tak dlho hovoríme. Možno sa vám to zdá úsmevné, možno nie, ale dovoľte, aby som tak trošku sa pokúsil o politologickú analýzu. Ja nechcem už hovoriť o jednotlivých častiach programu, pretože myslím, že bol dostatočne analyzovaný. Či sa vám to páči, alebo nie, pravdou je, že je veľmi dôležité, akým spôsobom sa pred voľbami a v období pred voľbami s verejnou mienkou manipuluje a aké sú reálne následné mechanizmy a spôsoby výkonu politiky. A teraz trošku dovoľte použiť aj európske príklady, pretože je to tendencia, ktorá vôbec nie je na Slovensku výnimočná, ale myslím, že o nej treba hovoriť, aby aj občan na Slovensku vedel, že až taký zázrak veľký sa nestal. Je pravdou, a kto sa pozrie na programové vyhlásenie, ale aj na niektoré reálne fakty súvisiace už s reálnymi krokmi tejto vlády za pár týždňov, že táto vládna koalícia, ktorá sa nazýva stredopravá a tvoria ju iluzórne subjekty, ktoré sa hlásili a hlásia k svojmu buď konzervativizmu, alebo občianskemu liberalizmu, sa neuveriteľne tlačí hodnotovo do stredu. Je to obvyklý jav aj v európskych demokraciách, kde hlavne v 80. a 90. rokoch pravicové strany európske v tom zápase so sociálnodemokratickými a socialistickými stranami používali tento krok ako nástroj uchopenia moci. Ja som, keď pred voľbami sa prvýkrát objavil headline pani premiérky a SDKÚ – DS, ktorý zobrali Komunistickej strane Čiech a Moravy, si myslel, že je to náhoda. Ale keď dnes sledujem, akým spôsobom je zostavený vládny program a aké headline a aké autority dokonca používa táto vláda aj ústami pani premiérky, či už je to pán Stiglitz, alebo dokonca bývalý sociálno-demokratický premiér Švédska pán Hansson, jeden z headlineov vášho programu „Slovensko – dobré miesto pre život ľudí“, čo mimochodom je naozaj headline sociálno-demokratického, bývalého sociálno-demokratického predsedu vo Švédsku, tak som zistil, že to nie je náhoda. Čo je ale problém, a vrátim k nástroju politického marketingu, že na rozdiel, a teraz skutočne, pán Dzurinda, myslím to úprimne a nie nejako pejoratívne, kým pán premiér Dzurinda, bývalá SDKÚ – DS sa k pravicovým riešeniam a hovorila o nich a otvorene hlásila, tak ich aj robila. Tá zvrátenosť dnešnej vlády, ktorá sa tvári, že je stredo-konzervatívno-liberálno-občiansko-, a ešte veľmi ťažko pomenovať skutočne vzhľadom na tú štruktúru skupín, ktoré ju tvoria, aký zlepenec, tak len ľúbivo hovoria a rétoriku, ktorá sa posunula do stredu alebo dokonca výrazne doľava, používajú na to, aby ale reálne kroky smerovali k úplne iným cieľom. Ak by som mohol, možno by som mohol použiť takú miernu parafrázu, tí, ktorí poznáte, ako sa tvorila tzv. tretia cesta zľava hlavným ideológom Antonym Gidensom, možno, pani premiérka, toto bude taký základ pre aj európsku, nielen slovenskú, politológiu, že vy ste vytvorili tretiu cestu sprava. Ale skutočne je úsmevné sledovať, akým spôsobom sa aj počas tých pár dní alebo týždňov, odkedy ste sformovali vládu a snažíte sa predostrieť akúsi víziu Slovensku, vyhýbate akýmkoľvek aktom, ktoré síce sú úplne zrozumiteľné, pretože majú štandardné pravicové alebo liberálne riešenie, len, nedajbože, čo by na to povedali ľudia. Problém je, dámy a páni, jedine v tom, že vy ste ľudí oklamali pred voľbami a nasľubovali ste hory-doly, vytvorili ste fóbiu rozvráteného štátu a ponúkli ste desiatky, možno stovky, ako jeden zo subjektov koalície, riešení, ktoré ale dôsledne nerealizujete. A je pre mňa najväčším alebo bude najväčším prekvapením, ako naozaj reálne budete konať. Či ten príklon od toho bilbordu Komunistickej strany Čiech a Moravy, ktorý ste používali, cez dôkazy o výrokoch, ktoré ste používali, bude pokračovať aj v reálne politike. Ale potom nemáte právo hovoriť o stredopravých alebo liberálnych riešeniach, alebo naozaj len používať tento ľúbivý politický marketing na to, aby ste ľudí na Slovensku ďalej ohlupovali, aby ste im vytvárali ilúziu, ktorá, mimochodom, nie je realitou, dokonca nie je ani abstrakciou, aby ľudia naďalej udržiavali akú-takú krehkú podporu pre vás. A mohol by som použiť desiatky príkladov, či už z analýzy vášho programového vyhlásenia vlády, alebo aj reálnych aktov, či už spor s pánom ministrom financií Miklošom o vyrovnaní sadzby DPH, alebo vaše spory s pánom ministrom práce, sociálnych vecí a rodiny o odobratí dávok pri narodení mladým rodinám, alebo niektoré veľmi neštandardné názory na reformu dôchodkového systému, alebo niektoré závažné akty vstupov do systému zdravotnej starostlivosti, ktoré sú všetkým reálne pri generovaní dopadov, len nie tým, čo ste ľuďom na Slovensku nasľubovali. Ja sa vrátim ešte k podstate, pretože naozaj ste vytvorili fóbiu o Slovensku ako o štáte, ktorý štyri roky viedla partia neodborníkov, nekompetentných ľudí a odovzdali vám krajinu alebo zvíťazili ste preto vo voľbách, pretože ste presvedčili ľudí, že tá zmena, ktorú sľubujete, to je ten spôsob, ako zabezpečiť, a vraciam sa znovu k tomu heslu bývalého predsedu sociálnej demokracie vo Švédsku Hanssona, aby bolo Slovensko dobre miesto pre život pre všetkých. Nuž, ale aká je realita? Kde sú tie pracovné miesta? Myslím, že som zaregistroval v jednej z faktických poznámok tu od kolegu, že vraj pred štyrmi rokmi vláda zobrala od predchádzajúcej vlády pána Mikuláša Dzurindu krajinu v perfektnom stave s deficitom pod 3 %. Nuž, dámy a páni, ak už nič iné, ak už nič iné v tej hodnotovej a politickej nenávisti voči sociálnej demokracii neuznávate, tak uznajte, že civilizovaná demokratická Európa uznala, že sociálnodemokratická vláda s koaličnými partnermi naplnila všetky Maastrichtské kritériá a že skonsolidovala ekonomiku Slovenska tak, že bez problémov sme vstúpili do elitného klubu eurozóny a dnes majú občania na Slovensku možnosť používať euro. Ak by to bolo naozaj tak, ako tvrdíme, že my, všetci neodborníci, sme Slovensko priviedli na pokraj katastrofy, pravdepodobne mi uznáte, že žiadne naše politické vzťahy ani vplyvy, ani hodnoty by nám neumožnili presvedčiť našich európskych partnerov, mimochodom, vedených v krajinách často pravicovými, ale skutočnými pravicovými a konzervatívnymi vládami, aby sme sa členmi tohto politického klubu stali. (Potlesk.) Ešte jeden moment. Častokrát počúvame z vašich úst, zabudnite, je po voľbách, máme väčšinu. Isteže, ja to plne rešpektujem, slovenský... (Reakcie z pléna.) ... slovenský politický systém je postavený, ako je postavený, a volebný zákon umožní, aby napriek tomu, že strana získa dominantné postavenie... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)