Cigániková, Jana, poslankyňa NR SR (2016-11-30):
Ďakujem pekne za slovo. Kolegovia, pán minister, viete, že ja veľmi nesúhlasím s niektorými časťami tohto zákona, a idem vysvetliť teda, z akého dôvodu s nimi nesúhlasím. V podstate najviac mi prekáža zníženie sadzby za poistenca štátu na 3,78 % z priemernej mzdy spred dvoch rokov. Totiž, ono je to takto, keby sme nič nespravili, tak tá sadzba štátu je 4 percentá. Naša sociálna vláda sa rozhodla prvýkrát od roku 2005 znížiť sadzbu takto nízko, pričom tento rok tá sadzba bola 4,41. Ono to znie ako maličké číslo, ale summa summarum sa bavíme o nejakých 100, 120 miliónoch, o ktoré menej vlastne zaplatí štát na svojich poistencoch. Je to totiž sadzba, ktorú platí štát za nezamestnaných alebo mamičky na materskej, jednoducho za ekonomicky neaktívnych ľudí platí tieto 4 percentá. Ekonomicky aktívni zamestnaní, tí platia 14 % a z tohto dôvodu vlastne pán minister aj vláda nejakým spôsobom hovoria, že však tie peniaze v zdravotníctve zostanú, pretože tí, ktorí boli nezamestnaní, dnes sú zamestnaní, nezamestnaných je menej, dnes je viac zamestnaných, neplatia len 4 %, platia 14, a preto zaplatia viacej. Ja si ale myslím, že po tom, čo tu SMER vládne desať rokov a ako vyzerá to zdravotníctvo, ktoré vyše desať rokov mal v rukách, naozaj si myslím, že by bolo načase nechať tým ľuďom tie peniaze, nech zostane tá sadzba minimálne taká, aká je v tomto roku, a nech jednoducho pocítia ľudia kvalitnejšiu zdravotnú starostlivosť. Minister sa obhajuje ešte aj tým, že vlastne vybavil od ministra financií 50 miliónov eur navyše, ale musíme si povedať, že takto to bolo každý rok. To nie je nič špeciálne a naozaj by som očakávala väčší tlak na ministerstvo financií a nie znižovať v čase, keď sa krajine najviac darí, keď sú najväčšie príjmy do štátneho rozpočtu, tak znižovať sadzbu za poistenca štátu. Hlavne mám problém s tým, že táto sadzba má dve položky, jednak je to 3,78 ako sadzba samotná a druhá je teda krát počet poistencov, za ktoré platí štát. Už táto časť sa znížila. Už tu je to menej, už tu štát ušetril, prečo potrebuje šetriť ešte aj na tej druhej strane? No a tu máme odpoveď, prečo potrebuje šetriť na druhej strane. Odpoveď je taká, že minister zdravotníctva potrebuje zainvestovať v nemocniciach. Potrebuje jednoducho peniaze na kapitálové výdavky, čo je pochopiteľné, je to pravda. Ja však mám ale problém s tým, že ten rozdiel, ktorý štát ušetrí, má byť jednoducho iným spôsobom naliaty práve do týchto kapitálových výdavkov, čo vlastne znamená, že tieto peniaze nepôjdu nám všetkým cez zdravotné poisťovne. Tieto peniaze nepretečú cez zdravotné poisťovne spôsobom, že sa bude z nich platiť zdravotná starostlivosť, ale pôjdu do ministerstvom vybraných, predpokladám, že štátnych nemocníc, ktoré potrebujú sanovať. Áno, tieto nemocnice možno využívame všetci, ale predsa je to vyvolených pár nemocníc, vyvolených pár štátnych nominantov, ktoré budú vlastne za tieto prostriedky zodpovedať, kdežto keď to ide nám všetkým do všetkých zdravotných poisťovní, myslím si, že je to lepšie, lebo takto tie peniaze nedostanú ani ambulantní lekári, nedostanú sa jednoducho tie peniaze k ľuďom, lebo toto sú súkromníci, tie peniaze dostanú zadlžené nemocnice. Opäť raz zadlžené nemocnice. A mne sa to teda aj nezdá fér, ja neviem, ako vám. Vám sa to zdá fér, pán minister? Jednoducho nakúpime, nakúpime zase, nemocnice sa môžu donekonečna zadlžovať, nemajú žiadny problém, nakúpime im nové zariadenia, renovujeme ich, a čo k tomu, ako k tomu príde ten súkromník, ten, čo súkromnú nemocnicu riadi? Ten takúto podporu štátu nedostane. A my to ešte ideme zvyšovať. Je to jednoducho nespravodlivé. S týmto zákonom ešte; ešte by som k tomu povedala toľko: Takisto sa mi nepáči, ja viem, že je to rovnaký objem peňazí, že buď to budú dane, alebo to budú odvody, ale niekto to zaplatiť musí, to hovoríte často. V každom prípade ale nepáči sa mi znova to, že viac-menej pracujúci, tí aktívni, budú museť ešte v oveľa väčšej miere solidarizovať s nepracujúcimi, že tí nepracujúci budú kvázi do toho systému platiť menej a pracujúci vlastne zostávajú na svojom, takže aj s týmto mám problém. No a čo sa tohoto zákona týka, je tam ešte problém, ja mám problém teda s odvodovými stropmi. To viete, že my ako strana máme problém s tým, do akej miery až musí byť, či musí byť tá solidarita nekonečná, pretože bavíme sa o 15-tisíc najlepšie zarábajúcich, ktorí už teraz platia oveľa viacej. A áno, viem, hovoríme o solidarite, ale ja sa pýtam, či o absolútnej, alebo nominálnej, alebo percentuálnej, o akej solidarite sa bavíme. Pretože existuje tu veľmi veľká časť ľudí, ktorí majú minimálne príjmy, ktorí neplatia nič do toho systému alebo prípadne minimum, potom je tu nejaká stredná vrstva, ktorá to väčšinou ťahá, a potom je tu tých 15-tisíc najlepšie zarábajúcich, ktorých sa teda týkajú tie odvodové stropy, ktorí zarobia viacej a veľmi veľa z týchto zarábajúcich, si myslím teda, je zamestnaných v nadnárodných korporáciách a podobne, čiže myslím si, že z toho systému budú môcť veľmi ľahko vypadnúť. Budú jednoducho poberať ten plat v inom štáte, keď im to budeme takto komplikovať. A ešte je tu aj taká vec, že či si uvedomujeme, že sa bavíme možno o sumách, za ktoré by si ten človek mohol zaplatiť operáciu alebo nejaký zdravotnícky úkon úplne sám. Alebo prípadne nejaké poistenie niekde, niekde v Amerike na úplne; komerčné; na úplne inej úrovni. A my ho teraz nútime, aby takéto peniaze nalieval do systému. V podstate podľa mňa ho nútime odísť. Ja si myslím, v Rakúsku, v Nemecku, kde tento sociálny systém, táto myšlienka vznikla, všade majú odvodové stropy. Dokonca niekde nižšie ako u nás. A pokiaľ urobíme tento krok, ja si myslím, že je jednoducho neférový a nebudem s ním súhlasiť. Z tohto dôvodu som aj podala pozmeňujúci návrh k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 580/2004 Z. z. o zdravotnom poistení a o zmene a doplnení zákona č. 95/2002 Z. z. o poisťovníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony (tlač 245). V čl. I bod 66 sa § 38eh) dopĺňa odsekom 3, ktorý znie: „(3) Od 1. januára 2017 do 31. decembra 2017 je sadzba poistného pre štát 4,41 % z vymeriavacieho základu.“ Odôvodnenie som teda vysvetlila. Myslím si, že by do zdravotníctva, nechcem do zdravotníctva viacej, uvedomujem si, že štátny rozpočet je obmedzený. Chcem iba to, čo sme boli schopní zaplatiť v tomto roku, z toho dôvodu, že do štátnej kasy ide viac peňazí a ja nevidím dôvod, prečo ľuďom brať v takto citlivej veci, ktorá, v rezorte, ktoré sa týka ich zdravia, ich životov. Myslím si, že práve tu by bolo – a práve od vašej vlády –, by bolo na mieste skôr pridať, ako uberať. Ďakujem pekne.