Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-02-12):
Prosím vás pekne, my sme vo februári, toto je piaty rokovací deň, šiesty, no ale prísne vzaté piaty, lebo sme, prvý bol polovičný, aj dneska bude polovičný. Je to šiesty rokovací deň vo februári a končíme vo februári, mimo mimoriadky. Prosím vás, ja vám spravím jednoduchý výpočet. Je nás 150, ungefähr, 3-tisíc euro, to je 450, deleno počet rokovacích dní, 90-tisíc. Prosím vás, jeden rokovací deň pre jedného poslanca, že tu sedí, je 600 euro. A ja to poviem tým občanom. Ja som, upozorňujem na to, že na túto tému som veľmi citlivý. Nie je správna, ale vy si o to koledujete. Čiže ja to poviem občanom. Za február dostane jeden poslanec za to, že tu sedel, ten jeden deň, čo tu sedel, 600 euro, vážení! Počúvajte, tých milión dôchodcov, či koľko ich je, ktorí majú priemerné dôchodky 300 euro. Za to, že tu jeden poslanec jeden deň sedí, má 600 euro a nie je schopný tu sedieť, vážení! Nie sú schopní tu sedieť. Nie sú tu. (Reakcia z pléna.) Ako kto, však samozrejme, však to si povieme. Za tých 600 euro tu nie sú schopní sedieť, prosím vás. To sú akí Zuckerbergovia, Bill Gatesovia, čože, on za 600 euro nebude sedieť. Čo bude robiť za 600 euro? Po Eurovei sa premávať? Schovávať sa tu, jak tento? Prosím vás. Je to výrazom úcty k tým ľuďom. Keď vám niekto dáva 600 euro za to, že tu sedíte jak kvargľa na tej stoličke, aspoň seďte! A to už nehovorím o tom, že by ste tu mali vykonávať nejakú činnosť. To znamená, mali by ste sem prísť pripravení, prosím vás. Nie tu presne, jak tu bol ten výraz, vajatať, ale v inom by sa dal použiť. Toľko neprofesionality, koľko je tu v tomto parlamente, to som ešte nezažil, prosím vás. Ja som sa pohyboval v nejakých kruhoch a tam boli ľudia, ktorí boli pripravení, ktorí si to naštudovali. Ale toľko úbohosti, toľko zbabelosti, toľko neprofesionality tu, to som ešte také prostredie nevidel. Takéto pracovné prostredie som ešte nevidel. Nenaštudované, nepripravení. Tu niekto si len zmyslí, že vystúpi, povie od buka do buka, alebo nevystúpi vôbec, ani nevie, o čom je reč, len príde, odhlasuje. Za tých 600 euro, vážení, za tých 600 euro by ste si mohli aspoň pozrieť, aký bod programu je a o čom to je. Aspoň to by ste si mohli pozrieť. Prosím vás, niekto povie, že to nemá význam. Ja teraz predkladám sedem mojich návrhov. Niekto povie, to je, zas tam bude hovoriť, nemá to význam. Má to význam. Ja, ľudí musíme povzbudiť. Teraz som sa s kolegom vaším rozprával. Čo je ľahšie, ako sa vzdať? Čo je ľahšie? Ráno sa zobudiť a povie, rezignoval som, nemá to význam, nemá to zmysel, nechám to tak. Čo je ľahšie? Nie, treba to skúšať. Aj takýmto spôsobom. Ja si dovolím tvrdiť, že to má význam a koniec koncov vidíme prvé výsledky. I keď ste faceovaní, konfrontovaní s obludným nezáujmom, s obludnou ignoráciou ešte s úškrnkami, úškľabkami, ale nevadí, treba to ustáť, lebo to prináša prvé výsledky. Minimálne v tej podobe v tej vašej taktike, že som to už spomínal, že vykrádate. Vy ste normálne vykrádači Tutanchamónových hrobiek, vy normálne počkáte, čo kde bude a potom pošlete tých vašich dvoch vykrádačov, tí to vykradnú a usmejú sa dole v tom foyer na tom mojom sklenom stolíku, ktorý tam mám, že jak idú zlepšiť svet. Nech sa páči. To už je ich morálny rozmer, ako oni k tomu pristupujú, ale pre potreby tohto alebo pre zmysel tejto budovy a tohto miesta to má význam, už len keď nič iné, tak kvôli tomu to má význam, že to aspoň vykradnete, že to aspoň úplne obludným spôsobom vykradnete. Aspoň v tom je význam. Preto má význam to predkladať. A má význam, aby to svietilo. Má význam, aby sa to opakovalo. Má význam, aj moje zákony, ktoré budem predkladať, má význam o nich hovoriť, hovoriť, hovoriť. Lebo minule to možno počuli piati ľudia, teraz to budú počuť ďalší piati ľudia, dokopy to je desať ľudí, to je vždycky viac ako päť. A z tých piatich možno niektorý stretne pani Hufkovú a sa jej spýta, no ale však minule tam čosi hovorili a to nehovorili zle. Lebo to má význam. (Reakcia z pléna.) Uvádzam. Ja uvádzam môj návrh zákona o prídavkoch. (Reakcia z pléna.) No však ale ja sa... (Reakcia z pléna.) Ale však ho uvádzam ako dôležitý, že prečo je dôležitý a prečo je dôležité ho tu dať, a chcem ho takýmto spôsobom uviesť. Ja sa k tomu blížim. Áno, predkladám... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)