Milanová, Natália, poslankyňa NR SR (2019-06-19):
Ďakujem veľmi pekne za slovo. No nadviažem asi na záver kolegyne Kaščákovej a poviem, že áno, som tá časť opozície, ktorá si myslí, že tento návrh je potrebné podporiť. Povedala som to aj na našom výbore poslednom, ktorý sme mali a pokúsim sa teraz uviesť aj dôvody, pre ktoré si myslím, že tento návrh zákona je opodstatnené podporiť, hoci v prvom čítaní som mala voči nemu výhrady, ale dala som si ešte tú robotu, že som sa snažila osloviť počas tej doby čo najviac ľudí, ktorí v tejto brandži pracujú. Dokonca som oslovila, respektíve prihlásili sa mi, samozrejme, ako reakcia na moju výzvu aj takí, ktorí priamo vratky poberajú, ktorí určite nepôjdu proti tomuto systému, pretože pre nich je to podporou, ale mnohé sme si vysvetlili. Netvrdím, že absolútne všetkému bezvýhradne verím a myslím si, že lepší spôsob by možno neexistoval, alebo že teda nie je tam stále priestor na nejakú formu špekulácií, to tam bude, na tom sa všetci zhodneme, ale prečo si ja myslím, že tento návrh zákona by sme mali podporiť, sa skladá z viacero takých podporných pilierov. Jeden z nich je napríklad ekonomický efekt. V krajinách, ktoré s týmto nástrojom pracujú systematicky, možno pozorovať veľmi zásadné pozitívne zmeny v štruktúre priemyslu. Hovorila som o tom už v minulej rozprave. Tým najevidentnejším príkladom je Maďarsko. Tam novelizovali svoj zákon v roku 2004, následne vznikli aj filmové štúdiá Korda. Táto investícia bola súkromná, bola približne vo výške – podľa mojich informácií – 80 miliónov eur. Keby som to zobrala na slovenské pomery, je to približne taká suma, akú mal dostať advokát Bžán za svoje služby, 77 miliónov eur. To znamená, takéto sumy na Slovensku nejakí ľudia v rukách majú. Keby pán advokát si povedal, že chce podporiť nielen slovenský film, ale aj slovenský priemysel a chcel by, možno by mal nejaký sen, že chce, aby sa tu natáčal Terminátor 9, pokiaľ Schwarzenegger ešte dožije, tak by tie peniaze mohol do tých štúdií investovať. On to tak neurobil, ako to neurobil zatiaľ na Slovensku ešte nikto, ale to je iná téma. A mohlo by sa tak prospieť nielen sebe, ale aj celej spoločnosti, nuž ale to je naozaj na iné fórum. Keď si pozriete stránku týchto štúdií, je verejne dostupná, tak hneď, keď si rozkliknete jednu z tých líšt, tak tam nájdete informáciu o tom, aké stimuly Maďarsko ponúka. Ja si myslím, že ono to nie je úplná náhoda, že tie stimuly sú naozaj také, že veľmi ľahko dohľadateľné a keď producent hľadá, kde bude svoj film natáčať, tak to tam má rovno čierne na bielom napísané, teda že aké výhody mu Maďarsko vo všetkých oblastiach vlastne, čo sa filmu týka, ponúka. No v prvom roku, aj možno dvoch, tie filmové štúdiá sa rozbiehali pomalšie, pretože boli trošku vzdialenejšie od Budapešti. Budapešť, blízko pri Budapešti boli také menšie štúdiá, no a tu, keď sa filmový štáb presúval, tak to niekedy vďaka zápcham trvalo tri hodiny. Takže chvíľočku trvalo, kým sa o tých štúdiách aj svet dozvedel, ale pravda je taká a dnes už to všetci vieme, že tie štúdiá sa rozbehli. A informácia, ktorá by nás mala zaujímať, je, že koľko vlastne tento filmový priemysel pre Maďarsko dohromady priniesol, odkedy to všetko funguje. Priniesol asi miliardu eur, čo si myslím, že je dostatočná suma na to, aby sme aj my pristúpili k nejakej forme stimulov, ktorá nás nie o rok, nie o dva roky, možno nie o päť rokov, ale o tých desať rokov, keď sa pozrieme dopredu, privedie k tomu, že ten ekonomický efekt sa naozaj ukáže. Ďalej by som chcela ako druhý pilier povedať, zvýšenie zamestnanosti. Keď príde na Slovensko zahraničná produkcia a opäť budem spomínať vlastnú skúsenosť, keďže na nejednej zahraničnej produkcii, aj väčšej, aj keď nie netflixovej, a teda obrovskej som sa zúčastnila, tak zamestná nielen ten štáb, ktorý funguje možno niekedy v rôznych častiach sveta, trebárs Marco Polo bol natáčaný aj v Malajzii, nielen u nás a ešte myslím na nejakej inej lokácii. To znamená áno, určitá časť štábu funguje stále, ale keď sa rozhodne štáb pre Slovensko, tak zamestná aj tu, samozrejme, členov štábu, ktorí sú k dispozícii. Či už ide, ja poviem našich kaskadérov, či ide o osvetľovačov, či ide o asistentov produkcie, možno aj do nejakého účtovného oddelenia si zoberú. Väčšinou, čo potrebujú, sú dekorácie, ktoré zbytočne by brali, keď na to tu skrátka máme ľudí. Takže tí ľudia z filmového priemyslu si tu skutočne prídu na svoje, a tie peniaze sa do ich rúk dostanú. Pravda je taká, že tí ľudia, ktorí pôsobili ešte v časoch, keď nám fungovala Koliba, sú dnes už, nechcem to povedať, že postarší, aby som náhodou, ale sú postarší, už aj v dôchodkovom veku a čo sme zanedbali, alebo nepostarali sa o to po tom, čo sme si ten systém rozbili, že nedostatočne sme sa venovali mladej generácii. A ďalší bod, pre ktorý ja som sa rozhodla tento návrh podporiť, je, že aj vďaka nemu by sa tá mladá generácia, ktorá teraz po skončení školy ostáva niekde vo vzduchu alebo sa skrátka musí snažiť o projekty cez Audiovizuálny fond, a my vieme, že Audiovizuálny fond mladých nepodporuje, a na tom sa zhodneme, že to je veľká chyba, že nemajú urobenú schému práve na podporu mladých filmárov, tak práve prostredníctvom či už nárastu slovenských produkcií alebo aj zahraničných produkcií by títo mladí ľudia či už v poslednom ročníku alebo po absolvovaní školy mohli pracovať či už s európskymi alebo teda svetovými ľuďmi z fachu, čo nie je úplne zanedbateľné. A ja dokonca nevidím, keď som nad tým rozmýšľala, ani problém v tom, že tá produkcia by sa mohla so školou dohodnúť už v rámci, neviem teda, ako by to uskutočnili, ale skrátka bola by dohoda, ide zahraničná produkcia, my z filmovej fakulty ti dáme toľkoto, toľkoto mladých študentov, tí tam budú zaradení, budú, budú na sebe pracovať, budú vidieť, ako to celé funguje, budú sa zapracovávať a možno si teda ich aj osvojí nejaká iná produkcia potom. Ďalšou a veľmi dôležitou vecou je podpora návštevnosti regiónov, resp. cestovného ruchu. Uvediem zopár príkladov. Známy seriál Game of Thrones. Kto ho nevidel, aspoň o ňom číta, ako ja napríklad. Tento seriál v Dubrovníku dokázateľne, dokázateľne zdvihol cestovný ruch v lokalitách, kde bol natáčaný, pretože tí fanúšikovia, ktorých je po celom svete neskutočné množstvo, tí tieto lokality vidieť chcú, chcú sa tam minimálne odfotiť, alebo teda chcú tam stráviť nejaký čas, na mieste, kde boli ich hrdinovia. Seriál Černobyľ sa natáčal na Litve. Nebudem tvrdiť, že len kvôli vratkám, ale vratky boli určite jeden z dôvodov, pre ktorý sa natáčal na Litve. Aktuálne najlepší hodnotený seriál na svete. To, aké má dopady a ako sa o Černobyle začalo minimálne hovoriť, a teda už vieme, že tá návštevnosť aj tam veľmi stúpla, nemyslím si, že je to zanedbateľné. Keď sa pozrieme na Slovensko, tu je (povedané s pobavením) ten náš filmový turizmus teda v zárodku, by som povedala, ale prejavuje sa s takou ľahkou formou na Oravskom hrade, kde sa natáčal Dracula a keď prídu návštevníci na Oravský hrad, je tam venovaná expozícia práve nielen pre Draculu, ale pre všetky projekty. Aj Kráľ Drozdia brada sa tam natáčal, takže aj tomu je časť venovaná, plus napríklad seriál 1890, ktorý bežal v televízii a natáčal sa v Betliari, takisto zvýšil návštevnosť tohto kaštieľa tak, ako ju dovtedy nemal. My už momentálne máme fungujúcu filmovú, Slovenskú filmovú agentúru, ktorá by mala ako keby, ako by som to povedala, zhromažďovať, áno, a propagovať všetko to, čo filmári pre vykonávanie svojej práce na Slovensku potrebujú. Ja som si teda tú stránku pozrela, zatiaľ zbežne. Musím povedať, že ten základný cieľ je splnený. Nepátrala som v nej dopodrobna, že ako sa veci majú, ale myslím si, že v zásade sa snažia ísť podľa modelu presne takom, ako majú štúdia Korda na svojej stránke, a to, že to možno ešte v tejto fáze nie je úplne dokonalé, to mi až tak nevadí, lebo myslím, že to bolo minulý rok, keď sme boli na prieskume v Audiovizuálnom fonde a hovorilo sa, že sa to začína kreovať. A po roku vyniesť súd o tom, že či už je to takto dostačujúce a podobné veci, to si netrúfam, lebo myslím, že keď niečo budujeme, tak ten výsledok sa ukáže naozaj až po dvoch a viacerých rokoch. Rozmýšľam ešte, čo by som dodala na záver. Na záver by som dodala asi toľko, že na Slovensku existujú odvetvia priemyslu, ktoré veľmi podobne, ako to filmové, po privatizácii, nazvem to „kľakli na kolená“ a doteraz sa ich nepodarilo nejakým spôsobom vzkriesiť. Pre mňa je takým evidentným príkladom toho Magnezitka v Lovinobani, kde svojho času pracovali stovky ľudí z regiónu, ktorí nemuseli nikam cestovať, o prácu bolo postarané a skrátka tam sa fungovalo, aj čo sa priemyslu týka, aj čo sa rodinného zázemia týka. Bola to časť nášho priemyslu, ktorá dnes už v Lovinobani, keď idete okolo, žiaľ, nie je. Filmový priemysel sme takisto do veľkej miery, nechcem to nazvať, že pochovali, ale minimálne sme ho zrazili na kolená v 90. rokoch, ale je tu možnosť, že mu vieme podať pomocnú ruku a postaviť ho, a tým pádom tým ľuďom, ktorí v ňom pracovali, vrátiť či už prácu, či už možnosť uplatniť svoje skúsenosti pri práci s mladými, a ja by som považovala za nesprávne, keby sme možnosť podania pomocnej ruky odmietli. Keby som mala možnosť podať ruku Magnezitke v Lovinobani a ožila by, urobím to. Keď teraz môžem podať pomocnú ruku filmárom, urobím to. Napriek tomu, že si uvedomujem riziká, napriek tomu, že si uvedomujem, že Audiovizuálny fond má svoje muky, momentálne nič lepšie nemáme, ale nepozerám sa na zajtra, nepozerám sa na pozajtra, pozerám sa desať rokov dopredu. To, čo urobíme dnes, sa ukáže naozaj neskôr. Ďakujem.