Blahová, Natália, poslankyňa NR SR (2016-05-17):
Vážený pán predseda, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážená pani verejná ochrankyňa práv, dovoľte, aby som z tohto mesta vzdala úctu pani verejnej ochrankyni práv a celému jej úradu. Robí totiž sizyfovskú prácu. Podmienky, v ktorých pracuje, a postoj štátu k celému úradu je totiž hanebný. Podľa správy verejnej ochrankyne práv jej úrad v minulom roku konštatoval 144 porušení základných práv a slobôd občanov Slovenskej republiky, pričom sa zaoberal viac ako 
2-tisíc podnetmi. Hanebné jednanie štátu vo vzťahu k ľudským právam a k samotnému úradu ombudsmanky je zrejmé aj z toho, akým spôsobom sa vysporiadali s jej nálezmi porušenia základných ľudských práv a slobôd. A teraz budem citovať zo správy: „Okresné riaditeľstvo Policajného zboru mnou navrhnuté opatrenie neprijalo, pretože je presvedčené, že k žiadnym pochybeniam nedošlo. Jeho nadriadený orgán Krajské riaditeľstvo Policajného zboru ani nadriadený orgán opatrenie neprijal. Príslušná prokuratúra z trestnoprávneho hľadiska nedostatky nezistila.“ Ďalej citujem zo správy: „Úrad práce opatrenie neprijal.“ Ďalší prípad: „Úrad práce ani ústredie práce neprijali navrhnuté opatrenia, rovnako ich neprijalo ani Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky.“ Ďalší prípad: „Oddelenie cudzineckej polície Policajného zboru Bratislava vo veci ďalej nekonalo po dobu viac ako štyroch rokov, s mojimi závermi sa nestotožnilo a prípad nie je vyriešený. Podpredseda vlády a minister vnútra Slovenskej republiky odporučenie neakceptoval.“ Ďalší prípad: „Z listu ministra vnútra Slovenskej republiky vyplynulo, že stanovisko prezidenta Policajného zboru považuje za dostatočné a opatrenia nebudú prijaté.“ Ďalší príklad: „Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva a národnostné menšiny v novembri 2015 oznámenie prerokoval, a napriek tomu, že bol uznášaniaschopný, nedokázal prijať žiadne uznesenie. Neprijatie žiadnych opatrení na nápravu zistených nedostatkov a ich rezortné krytie takto umožňujú pokračovať v policajnej praxi, ktorá je nezákonná a jej výsledkom je závažné porušenie základných práv a slobôd.“ Ďalší citát k mimoriadnej správe, ktorú predložila ombudsmanka Národnej rade Slovenskej republiky spolu s návrhom opatrení a návrhom na jej prerokovanie na najbližšiu schôdzu Národnej rady: „K jej prerokovaniu v pléne Národnej rady napriek § 24 zákona o verejnom ochrancovi práv dodnes po viac ako dva a pol roku vôbec neprišlo.“ Úrad verejného ochrancu práv vykonáva teda svoje úlohy za mimoriadne, mimoriadne sťažených podmienok. Pokrýva obrovskú oblasť dodržiavania ľudských práv. Pričom úrad je, ako sme počuli, finančne, a tým pádom aj personálne ohromne podvyživený. Vnímam to ako hlbokú neúctu Slovenska a jeho exekutívnej moci priamo k ľudským právam. Verejný ochranca práv totiž nie je nepriateľ štátnej moci, je to úrad, ktorý prináša upozornenie, zlepšenie, návod na nápravu. Ja však verím, že príde čas, keď bude tento úrad požívať takú úctu, akú si skutočne zaslúži a aká mu, samozrejme, náleží. Dovoľte mi teda poďakovať z tohto miesta za všetkých ľudí pani verejnej ochrankyni práv, poďakovať za tých ľudí, ktorým jej úrad zmenil život a zmenil ho k lepšiemu. Lebo ak ide o ľudské práva, ide o život a o kvalitu života. A ďakujem vám teda za všetkých týchto ľudí.