M. Číž, poslanec: (2004-03-03):
Napriek tomu je tá situácia trošku skľučujúca, hovoríme o novele Ústavy Slovenskej republiky, hovoríme o tom, že potrebujeme ústavne upraviť ústavné prostredie po vstupe Slovenska do Európskej únie. Vo väčšine štátov takýto akt, ako je vstup do zväzku štátov, do zväzku, ktorý je nesmierne dynamický a kde každý seriózny štátnik musí jednoducho vnímať ako veľmi komplikovaný vzťah medzi národným štátom a novým prostredím Európskou úniou, ktorý je zatiaľ, predpokladáme, zväzkom štátov, že je nesmierne nevyhnutné ústavne upraviť prostredie, v ktorom sa tento štát bude pohybovať. Ide o to, že v tomto prostredí môžu vznikať problémy, ktoré môžu mať charakter životných národných záujmov, môžu mať charakter národnoštátnych záujmov a žiadna iná cesta, ako predchádzať týmto rizikám, je venovať nesmierne množstvo intelektuálnej práce na to, aby sme predvídali možné problémy, aby sme zapojili čo najširšie prostredie odborné a predovšetkým ústavnoprávne do toho, aby sme rekognoskovali to prostredie, do ktorého ideme, aby sme sa pokúšali modelovať našu situáciu po vstupe do Európskej únie, aby sme predvídali možné – aspoň tam, kde je tá predvídateľnosť možná – ohrozenia daného vstupu a pripravili sa ako národný štát, pravda, na čo najoptimálnejšie tak v negatívnom, ako aj pozitívnom zmysle na to nové prostredie a aby sme boli pripravení. Tvorba či vzťah výkonnej moci k problematike postavenia štátu Slovensku, k ústavnému prostrediu a vôbec k štruktúre národného štátu definovaný v základných problémoch, ktoré nás čakajú, je minimálne macošský. Chcem preto povedať, že si vážim iniciatívu, a to čiastočne osobnú iniciatívu predsedu parlamentu, ktorý aj keď ako člen vládnej koalície zobral túto skutočnosť na svoje bedrá a pokúsil sa vytvoriť aspoň trošku korektné prostredie na to, aby sme túto situáciu posúdili. Je faktom, že vznikla vcelku korektne zostavená komisia parlamentu na prípravu takejto ústavy. Faktom však je, že táto komisia mohla mať šancu vyriešiť len minimálne a nevyhnutné problémy, ktoré je potrebné vyriešiť, a to je predovšetkým postavenie národnej vlády, národného parlamentu, jeho kontrolnej funkcie, vzťahu zákonodarnej moci a najvyššej moci v tvorbe legislatívy Európskej únie, kde získava osobitné miesto vláda ako taká, vládna legislatíva. A že sa pokúsil vyrieši aspoň to najdôležitejšie, to, čo je úplne jasné až tehotné na to, aby sme to riešili. Faktom však je, že obvyklé ústavné prostredie, hlavne zmena ústav, pripomeniem kolegom z maďarskej koalície, napríklad v Maďarsku je veľké množstvo ústav Európskej únie, kde sú procedúry možnej zmeny ústavy stanovené práve v ústave, kde sa vytvára a pokúša sa vytvárať tam, kde panuje politická kultúra, čo najkonsenzuálnejšie prostredie, kde jednoducho všetci, ktorí pristupujú k ústavnej zmene, ktorí rešpektujú stav, že na ústavnú zmenu treba ústavnú väčšinu a tú ústavnú väčšinu zatiaľ vláda nemá, že je potrebné vyvinúť mimoriadne úsilie na to, aby sme spoločne hľadali východiská v tom, že ako my vidíme priority v jednotlivých stranách a kde je možné dosiahnuť konsenzus v tom zmysle, aby sme základne národnoštátne, či už vecné, alebo technické, problémy vyriešili. Faktom teda je, že je predložený návrh zákona, s ktorým v zásade možno súhlasiť, treba však povedať, že rieši len minimálnym a rámcovým spôsobom tie problémy, ktoré nás čakajú, čo nás, pravda, nezbavuje možnosti, aby sme sa začali týmto veciam venovať ďalej. V tejto súvislosti, pán predseda a pán navrhovateľ v jednej osobe, pripomeniem náš návrh. Hovorili sme o stálej komisii pre Ústavu Slovenskej republiky, pretože to prostredie, do ktorého ideme, je nesmierne turbulentné. Je možné, že sa ukáže potreba v priebehu pol roka, že naozaj budeme musieť opäť vstúpiť do ústavného prostredia. Faktom je, a v tomto smere mi dovoľte opäť pokritizovať vládu, hlavný problém, o ktorom som už niekedy hovoril, poradné orgány vlády a vláda. Hľadáme skutočne, úprimne a korektne prostredie odborné, z ktorého vláda vychádza pri svojich zásadných rozhodnutiach. Každý normálny človek musí vidieť, prirodzeným partnerom pre vládu na tvorbu jej zásadných rozhodnutí v takej dôležitej otázke je Slovenská akadémie vied, Ústav štátu a práva. Takýmto partnerom by mali byť univerzity Slovenskej republiky, právnické fakulty. Pozorne sledujeme, či sú aspoň minimálne kontakty vlády, ktorá má k dispozícii grandy, má možnosť iniciovať vedecké bádanie, vedecké skúmanie. Prostredníctvom grandov a vedeckého bádania a požiadavky, ktoré vysloví, nájdu zmysel ľudia z ústavného prostredia, ktorí sa chcú venovať do budúcnosti aj intenzívne problematike ústavy, ústavného prostredia, štátoprávnym veciam, ktoré súvisia s postavením Slovenskej republiky. Takéto čosi, bohužiaľ, pán predseda, ale aj vážení kolegovia, takéto úsilie nebadáme. Necítiť ich. Objavili sa dvaja-traja právnici zo sféry štátneho, ústavného práva, ktorí ako keby získavali spoločenský monopol na interpretáciu ústavných problémov. Bohužiaľ, to, čomu sa hovorí, že chceme disponovať tou intelektuálnou elitou, ktorú Slovensko k dispozícii má, ale v prirodzenom priereze, v ktorom tá spoločnosť funguje, bohužiaľ, takéto náznaky nevidíme. Hovorím to len preto, pán predseda, aby schvaľovanie tejto ústavy dostalo aj, alebo pri jej charakterizovaní aj tento rozmer, že to, čo hodnotíme pozitívne, že tento návrh prišiel a je tu, že jednoducho ešte potrebuje ďalšie impulzy a ďalšiu energiu do tohto prostredia, aby sme naozaj takým zásadným otázkam, ako sú otázky ústavného a štátneho zriadenia, aby sme venovali dostatočnú pozornosť, aby sme neboli v polohe, že na poslednú chvíľu stíhame riešenia a skúmame teraz, či sa navzájom vydierame alebo nevydierame cez vrcholové inštitúty, ktoré chceme dostať do ústavy. K známemu problému vyšetrovacích výborov. Naozaj je potrebné v súvislosti s touto ústavou, ak chceme byť korektní, aby sme ešte politicky rokovali a pokúsili sa nájsť zmysel. Vyšetrovací výbor, pán predseda, rovnako je nevyhnutnou samozrejmou a integrálnou súčasťou ústav štátov Európskej únie, hovorila o tom aj pani kolegyňa. Tie štáty, ktoré nemenovala, majú iné obdobné inštitúty. Pripomeniem zo severských štátov tak veľmi známy Ústavný súd pre zlé vykonávanie funkcie a podobne. Jednoducho pre prípad štátnej krízy, pre prípad konfliktu medzi povedzmeže prezidentom, parlamentom, vládou a podobne je potrebný tento ústavný inštitút. Ja chcem za náš klub veľmi seriózne povedať, že nejde tu o nič, čo by Smer chcel zneužívať, využívať. Ja som presvedčený, že pokiaľ na to nebude naozaj zásadná príčina, tento inštitút v najbližšom období nikto využívať nechce. Chceme sa slušne a korektne pripraviť na vstup do Európskej únie a všetci naozaj umožniť, aby sa tá spoločenská energia sústredila na rekognoskovanie problémov, ktoré nás čakajú, a na to, aby sme mali výkonný a funkčný mechanizmus riešenia vyskytnuvších sa spoločenských potrieb, aby sme ich mohli riešiť. To je podľa môjho názoru základný životný záujem všetkých strán, ktoré sú v parlamente. Takže v danom prípade, pán predseda, ak chcem preukázať to, že ústava a jej zmysel a hlavne určovanie priorít, čo do tej ústavy, do tej zmeny sa má dostať, aby ste zobrali do úvahy aj to, že okrem vládnej koalície je tu aj opozícia, ktorá tiež má svoje priority. Vyšetrovací výbor takouto prioritou pre nás je. Sme opozícia, sme prirodzene menšinoví, takže v tomto smere iniciatíva na vytvorenie politickej kultúry atď. je prirodzene u väčšiny. Viem, že situácia momentálne je ešte zložitejšia, ako bola doteraz. Napriek tomu by som chcel z tejto tribúny za náš klub apelovať aj na vážených kolegov z koalície. Vyšetrovací výbor je pre nás aspoň minimálne prejavom dobrej vôle, že naozaj to, čo tou ústavou chceme prijať, má byť spoločným dielom. Pevne verím, že to takto pochopíte, za svojimi slovami si stojím a pevne verím, že aj môj klub, o ktorom som v tomto smere povedal, že hovorím v jeho mene. Veľmi pekne ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)