Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2015-10-06):
Ďakujem, pán predseda. Vážené kolegyne, kolegovia, chcel by som vás informovať v úvodnom slove o legislatívnom zámere, ktoré sa všeobecne dotýka zmeny pohľadu na určitú časť financovania kultúry na Slovensku. A hneď úvodom chcem povedať, že na mysli touto zmenou zákona, ktorá sa od ´93. roku upravila iba v jednej časti, a to, že sa finančné prostriedky uvádzané v korunách zmenili na eurá, nemenila vôbec. Niekoľkokrát pri rôznych témach, ktoré sa dotýkali financovania kultúry, som túto legislatívnu zmenu avizoval a chcel by som poďakovať nášmu právnemu tímu, odborníkom a aktivistom, ktorí sa pri návrhu zákona zúčastnili, a som rád, že túto základnú zmenu, dovolím si povedať, až paradigmatickú zmenu vo výseku fungovania kultúrnych fondov, kedy sa nám tu na jednej strane ako keby rozmnožili fondy na podporu kultúry, snažím ísť trošička opačnou cestou, a to je zjednocovať fungovanie kultúrnych fondov pod jednu silnú inštitúciu a zároveň zabezpečiť dostatočné finančné prostriedky, aby táto inštitúcia bola životaschopná a aby tie oblasti kultúry, ktoré sú z mnohých parametrov závislé aj na podpore štátu, mohli mať, myslím v tej finančnej podpore štátu, mohli mať zabezpečené adekvátnejšie finančné zázemie, aby si mohli plánovať svoju budúcnosť a zároveň aby sa raz a navždy celé kultúrne prostredie dostalo z často spomínaného popoluškovského postavenia na postavenie relevantné v každej jednej spoločnosti, ktorá si chce hovoriť civilizovaná a kultúrna. Čiže stručne: Cieľom predkladaného návrhu zákona je zaviesť viaczdrojové financovanie fondu, ktorý má vzniknúť po zlúčení umeleckých fondov, ktoré boli, ako som spomínal, zriadené ešte v roku 1993. Tieto tri fondy pôvodne a aj na základe súčasného znenia zákona majú za úlohu podporovať tvorivú literárnu, vedeckú a umeleckú činnosť, financovanie systému kultúry, ktorá je v súčasnosti v prevažnej miere založená na príspevkoch používateľov diel, napríklad Rozhlas a televízia Slovenska, a na povinnosti úzkej profesijnej skupiny ľudí prispievať do fondu z vlastných finančných zdrojov. Následne sa vyjadrím k tomu bližšie. Následná podpora viac či menej známych umelcov zo strany týchto fondov je však v súčasnosti nedostatočná a neefektívna, pretože fondy majú dlhodobo finančné problémy, a významná časť umeleckých aktivít je súčasne podporovaná aj Audiovizuálnym fondom a Fondom na podporu umenia. Čiže toto volebné obdobie nám pribudol Fond na podporu umenia, v predchádzajúcom volebnom období to bol viaczdrojový Audiovizuálny fond. A máme tri umelecké fondy na podporu: literárny, hudobný a výtvarný fond. Čiže cieľom návrhu zákona je miesto troch samostatných umeleckých fondov – Literárneho fondu, Hudobného fondu a Fondu výtvarných umení – vytvoriť jeden Kultúrny fond, ktorý by mal jednu sústavu orgánov a jeden model financovania. Zároveň predmetný návrh zákona chce zrušiť dvojpercentný príspevok, ktorý v súčasnosti platia autori a umelci z ich hrubého autorského príjmu. Dá sa povedať, že ide o neoprávnenú daň, ktorá týchto umelcov znevýhodňuje oproti iným povolaniam, keďže sú zdaňovaní dvakrát. Po tretie, úmyslom a cieľom predkladaného návrhu zákona je zaviesť, aby sa na podpore literárnej, vedeckej a umeleckej činnosti podieľali nielen Rozhlas a televízia Slovenska, alebo lepšie povedané koncesionári, alebo úplne najlepšie povedané tí, čo vlastnia elektrickú zástrčku v domácnostiach, čo sa vlastne deje v prevažnej miere teraz, ale aj všetky komerčné rádiá, televízie, ako aj ďalšie médiá, pretože rovnako ako verejnoprávny vysielateľ alebo vysielateľ verejnej služby vysielajú obsah podliehajúci ochrane, a teda majú povinnosť platiť za používanie úplne rovnako ako dnešná RTVS. A po štvrté, cieľom návrhu zákona je určiť, aby sa na podpore spisovateľov, hudobníkov, maliarov či iných umelecky nadaných ľudí podieľal aj štát. Čiže jednoducho povedané, štyri dôležité ciele predkladaného návrhu zákona sú: urobiť z troch fondov jeden, odstrániť dvojpercentný príspevok, ktorý považujem za neoprávnenú daň pre určitý výsek platiacich autorov a umelcov, zaviesť, aby sa na podpore literárnej, vedeckej a umeleckej činnosti podieľal nielen verejnoprávny vysielateľ, ale aj takzvaný komerčný svet, pretože po roku 2000 a prijatí zákona 308 o vysielaní a retransmisii sme si tento výsek používateľov literárnej, vedeckej a umeleckej činnosti nevšimli, a zároveň určiť pre účely tohto návrhu zákona sumu, ktorá by dokázala pri odpojení dvojpercentnej povinnej dane pre určitých autorov a umelcov zabezpečiť dostatočné financovanie na to, aby kultúrne fondy v našej spoločnosti vedeli kultúru naozaj podporovať a nielen živoriť kdesi na okraji záujmu. Preto v konkrétnych, a nechcem sa osobitej časti venovať zvlášť, sme na jednej strane použili ako príklad prerozdelenia následných príspevkov už na základe existujúcich parametrov, aby sme nezavádzali úplne nový systém. Čiže na jednej strane sa snažíme zaviesť dostatočnú zdrojovosť pre vznik mohutného Kultúrneho fondu a na druhej strane prispieť k prerozdeleniu finančných prostriedkov tohto fondu pri dvoch absolútne dôležitých parametroch, a to je maximálna transparentnosť a objektivizácia kritérií pri prerozdeľovaní finančných prostriedkov na podporu kultúry, umenia, a nie iba vo výsekoch literatúry, výtvarného umenia a hudby, ale v širokom portfóliu fungovania tohto – po prijatí tohto návrhu zákona – Kultúrneho fondu. Týmto by som skončil a poprosil aj ako navrhovateľ tohto zákona o podporu. Ďakujem.