Žitňanská, Jana, poslankyňa NR SR (2014-02-07):
Treba za tým hľadať aj tieto súvislosti s tým, že ja som presvedčená, že aj status učiteľa sa zdvihne, keď začneme sa baviť vážne o vzdelaní, o vzdelávaní, keď prestaneme ho zosmiešňovať, keď prestaneme trestať žiakov za to, že možno nie sú až takí chytrí, takí múdri, ako ich rovesníci a naženieme ich do nejakého typu škôl. Ja si myslím, že v každom dieťati je talent, je predispozícia na niečo, a to by sme mali rozvíjať a nie selektovať deti na jednotkárov, dvojkárov, trojkárov a podľa toho im predpisovať ich život, nanucovať im, čo majú ísť študovať. Škola nemá byť za trest, škola má byť výzvou, má byť priestorom, kde sa ten talent bude rozvíjať. To len teda na margo statusu a toho, čo bolo spomenuté. Teraz k samotnému zákonu, som veľmi rada, že síce opakovane, ale tento zákon je dnes na rokovaní parlamentu, pretože každý zákon, ktorý sa venuje vzdelávaniu, každý zákon, ktorý umožní, aby sme sa rozprávali a diskutovali o vzdelávaní, je obrovským prínosom nielen pre túto snemovňu, ale myslím si, že pre našu spoločnosť ako takú. Tento zákon vítam aj z druhého dôvodu, nielen teda, že nám umožňuje hovoriť o vzdelávaní, ale že sa snaží pomenovať aj kritériá kvality, ktoré by mali vstúpiť do procesu ohodnocovania, odmeňovania škôl. Vždy je dobré, keď si možno na začiatku povieme, že kam chceme dospieť s tým zákonom, čo vlastne má napĺňať. Pán bývalý minister Fronc to aj povedal, že v tej dôvodovej správe sú pomenované len niektoré kritériá, ktoré by mali slúžiť na posudzovanie kvality. Ja som presvedčená, že tých kritérií musí byť podstatne, podstatne viac. Nakoniec, už tri roky sa koná, alebo prebieha konferencia, ktorú organizuje NÚCEM, ktorá sa volá „Hodnotenie kvality vzdelávania, súčasný stav a perspektívy“ a je v rámci teda projektu. Toto bola konferencia, ktorá bola v septembri tak a bola v rámci projektu „Hodnotenie kvality vzdelávania na základných a stredných školách Slovenskej republiky v kontexte prebiehajúcej obsahovej reformy vzdelávania“. Bolo to teda spolufinancované zo zdrojov Európskej únie. Čiže dlho rozsiahly projekt, ktorý sa práve snažil zmapovať, pomenovať, čo tá kvalita vlastne je, lebo to je ten základný problém, na ktorý my dnes sme ešte nedali odpoveď, čo tá kvalita je, ako ju budeme merať alebo čo sú tie atribúty, ktoré chceme sledovať a merať. Z tejto konferencie, na ktorej som sa zúčastnila, by som si dovolila zacitovať z príspevku pána Mgr. Martina Kuruca, PhD., ktorý vystúpil na tému „Je kvalita vzdelávania merateľná?“. Dávam vám to do pozornosti, všetkých, ktorých vás to zaujíma, nielen tento príspevok, ale aj všetky výstupy z tejto konferencie, pretože je tam množstvo múdrych, múdrych postrehov. A on teda sa v tomto príspevku pýta: „Čo budeme merať pri kvalite vzdelávania? Čo môžeme považovať za hlavné faktory procesu edukácie, prípadne jeho parciálnej časti vzdelávania? V odbornej literatúre zameranej na pedagogickú diagnostiku sa môžeme stretnúť s niekoľkými vymedzenými faktormi: množstvo vedomostí, úroveň schopností a zručností, vnútorná, vonkajšia výkonová motivácia, spolupráca, súperenie, kohézia, tenzia, atmosféra, klíma, prostredie, postoje, záujmy, hodnoty, prežívanie, kultúra školy, triedy“ a tak ďalej. On ďalej teda sa rozpisuje o tom, ako netreba zabúdať ani na ďalšie faktory a sám na záver konštatuje, že teda nechce znieť nejako fatalisticky a že či teda je vôbec možné merať kvalitu, pretože tých faktorov, ktoré by sa mali brať úvahy, je množstvo. Mnohé sú také, že dajú sa porovnávať externé merania a rôzne testy. Sú ale možno kritériá, o ktorých tiež by sme sa mali baviť, ako je autoevalvácia, ako je už spomínaná napríklad kultúra na škole, aké, či tam dochádza k spolupráci medzi študentmi, žiakmi, medzi pedagógmi, o celkovej atmosfére. Myslím si, že toto je úloha, tak ako aj pán poslanec Fronc povedal, najmä, najmä pre ministerstvo školstva. O to viac, že ministerstvo školstva pripravuje zákon o financovaní škôl a školských zariadení, kde chce nanovo nastaviť kritériá, ako budú teda naše školy, naši žiaci financovaní. Kritérium kvality samozrejme by malo zohrávať úlohu, ale budem možno teraz si aj protirečiť, na druhej strane, keď škola bude mať slabších žiakov a bude vykazovať slabšie výsledky, nepotrebuje práve ona posilniť? Nepotrebuje práve ona dostať viac, či už prostriedkov alebo aj napríklad nejakých odborníkov? Myslím si, že je to diskusia, ktorá je veľmi potrebná, ktorá môže byť kľúčová z hľadiska budúcnosti našich škôl, našich žiakov a nemali by sme to prejsť takto mlčaním, ako sa tu deje dnes, že v zásade my opakovane, či už pán poslanec Fronc, pán poslanec Osuský, dnes teda Martin Poliačik sa rozhodol mlčať. Ale ja nevidím väčší záujem v tejto snemovni o túto tému a je mi to ľúto, pretože je to kľúčová téma, ak chceme v budúcnosti byť krajinou, ktorá nebude mať ľudí len s titulmi a diplomami, ale ktorá bude mať ľudí so skutočným a hodnotným vzdelaním. Takže ja tento zákon, napriek aj tým možno nedostatkom, chcem posunúť do druhého čítania práve preto, aby tu bol priestor na diskusiu o tom, čo všetko môžu byť tie kritériá na posudzovanie kvality, aby sa nám nestalo to, že potom naozaj sa budú len vykazovať úspechy, ktoré budú nejakým spôsobom manipulované, lebo tá vidina získať 10 % navyše je veľmi lákavá a samozrejme nikto nechce ukrátiť svoju školu o tieto peniaze. Takže predpokladám, že bude treba nájsť viac tých kritérií, ktoré sa budú dať merať a možno to nebudú len kritériá nejakých výsledných testov, ale aj to, čo som spomínala, atmosféra na škole, to, či škola je schopná integrovať deti, či im ponúka to, čo potrebujú, alebo len, ako spomínal pán poslanec Fronc, ich naberie kvôli zvýšeným normatívom a potom tie peniaze napríklad investuje do bylinkovej fontány na dvore. Takže ja sa veľmi teším ešte na ďalšiu diskusiu. Ja vás prosím, skúste, skúste aspoň raz posunúť tento zákon do druhého čítania, aby sme mali možnosť dôkladne aj na výbore, ale aj tu v snemovni o ňom hovoriť. Ďakujem pekne.