V. Švidroň, poslanec: (2009-12-09):
Ďalej, zastávam názor, že navrhované zmeny budú mať dopad na rozpočet verejnej správy, nakoľko potrebou zabezpečenia pedagogickej praxe v školách a v zariadeniach, v ktorých sa výchovno-vzdelávacia činnosť vykonáva, sa zvýšia náklady na zabezpečenie kontinuálneho vzdelávania. Konštatujem niektoré formálne nedostatky predloženého návrhu. Slová na konci názvu „v znení neskorších predpisov“ sú uvedené nesprávne, nakoľko zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 317/2009 Z. z. o pedagogických zamestnancoch a odborných zamestnancoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov k dnešnému dňu ešte nebol novelizovaný. Predkladatelia návrhu navrhujú povinné zavedenie pedagogickej praxe do aktualizačného inovačného a kvalifikačného vzdelávania, pričom terminológiu „pedagogická prax“ zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 317/2009 Z. z. nepozná. Z návrhu nie je jasné či termín „pedagogická prax“ je zhodný s termínom „pedagogická činnosť“, ktorý zákon používa a je definovaný v ustanovení § 3 ods. 2 zákona alebo je zhodný s termínom „priama výchovno-vzdelávacia činnosť“. Zákon a znenie jeho ustanovení sa vzťahuje rovnako i na odborných zamestnancov. Návrh smeruje iba voči pedagogickým zamestnancom, a teda sa dá považovať za diskriminačný, nakoľko sa obdobná povinnosť neukladá odborným zamestnancom vo forme odbornej praxe. Návrh považujeme za nesystémový, nakoľko jednotlivé druhy kontinuálneho vzdelávania majú rôzne tematické zamerania. Všeobecná povinnosť pedagogickej praxe sa napr. nedá uplatniť pri vzdelávaní, ktoré je zamerané napr. na legislatívnu činnosť, legislatívnu tvorbu školských vzdelávacích programov a podobne. Keďže kontinuálne vzdelávanie či už u pedagogických alebo odborných zamestnancov má rôzne zamerania, návrh textu novely, ktorý sa týka ustanovenia pedagogickej praxe v rozsahu 10 % programov kontinuálneho vzdelávania, nie je aplikovateľný v praxi. Poskytovateľ, ktorý predkladá žiadosť o akreditáciu kontinuálneho vzdelávania, môže podľa zamerania a vzdelávania pre skvalitnenie sám zahrnúť do programu určitú praktickú výučbu. To však naozaj závisí od konkrétneho druhu kontinuálneho vzdelávania a tiež cieľovej skupiny zamestnancov. Predkladatelia taktiež navrhujú, aby súčasťou záverečnej prezentácie pedagogického zamestnanca bola aj praktická ukážka pedagogickej práce. Táto požiadavka sa rovnako vzťahuje aj na odborných zamestnancov. A už je uplatnená v ustanovení § 6 ods. 7 a § 7 ods. 3 vyhlášky ministerstva školstva č. 445/2009 Z. z. o kontinuálnom vzdelávaní, kreditoch a atestáciách pedagogických zamestnancov a odborných zamestnancov, ktorá je vykonávacím predpisom k zákonu č. 317/2009 Z. z. Spôsob a obsah ukončenia kontinuálneho vzdelávania musí poskytovateľ určiť v samotnom programe kontinuálneho vzdelávania a následne sa posudzuje akreditačnou radou v rámci akreditácie. Z uvedeného dôvodu túto požiadavku považujem za neopodstatnenú. Celý návrh posudzujem aj z hľadiska toho, že problematika, ktorej sa návrh venuje, bola len nedávno upravovaná zákonom a je potrebné dať priestor, aby sa jeho dobré, nerušené pôsobenie ukázalo v praxi. Pre nejasnosti návrhu, jeho nekompetentnosť riešenia, tiež vzhľadom na uvedené a skutočnosť, že kontinuálne vzdelávanie je určené pre pedagogických zamestnancov a odborných zamestnancov, ktorí pedagogickú činnosť a odbornú činnosť už vykonávajú ako zamestnanci škôl a zariadení, v ktorých sa výchova a vzdelávanie uskutočňuje, odporúčam predložený návrh neschváliť. Ďakujem za pozornosť.