P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-10-25):
Nech sa páči, pán poslanec Kalman. J. Kalman, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážení páni ministri, vážená Národná rada, dovoľte mi, aby som vyjadril pár myšlienok k predloženému materiálu, ktorý prerokúvame. Predovšetkým chcem povedať, že to, čo je uvedené v dôvodovej správe ako základná myšlienka, prečo sa predkladá uvedený návrh, je to najpodstatnejšie, čoho by sme sa mali chytiť a nad čím by sme sa mali zamyslieť. V treťom odseku dôvodovej správy sa totiž uvádza, že vzhľadom na úroveň a vývoj nezamestnanosti celkom a na dlhodobú nezamestnanosť predkladaná novela zákona je žiaduca a spoločensky potrebná. Predovšetkým si myslím, že je žiaduca alebo je žiaduce a spoločensky potrebné, aby sa vytvorili pracovné miesta, pevné pracovné miesta, trvalé pracovné miesta, aby sa takýmto spôsobom začala ekonomika oživovať a riešiť aj najväčšia alebo jedna z najväčších pliag či prekliatí súčasného Slovenska, a to je vysoká miera nezamestnanosti. Preto pravdupovediac, očakával som, že v súvislosti s riešením nezamestnanosti bude vláda Slovenskej republiky, ale aj tento parlament predovšetkým prerokúvať také opatrenia, ktoré sa budú týkať jednotli-vých odvetví, jednotlivých podnikov, jednotlivých regiónov v súvislosti s riešením tohto stavu. Chápem návrh zákona ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny ako určité chytanie problému za chvost, ako určité hľadanie kozmetickej úpravy a nazvime to, aké také riešenie v oblasti zamestnanosti, resp. nezamestnanosti. Pretože, ak sú vypočítané alebo predkladané návrhy, že to vytvorí približne 20 tisíc pracovných miest v určitom pohľade len v časovej štruktúre, čo je to oproti prognózam, ktoré hovoria, že v januári a vo februári budúceho roku opäť Slovensko bude mať okolo 560 tisíc nezamestnaných a tá hranica opäť prekročí magickú 20-percentnú až 21-percentnú nezamestnanosť, a to stále hovoríme o tých, ktorí sú evidovaní. Takže chcem hneď na začiatok povedať, že problém nezamest-nanosti tento návrh zákona alebo novelizácia zákona nevyrieši a, žiaľ, ani situácii nepomôže. Nepomôže preto, lebo vnímam a chápem tento návrh ako určitým spôsobom protirečivý. Ja sa pokúsim tú protirečivosť vysvetliť, ale najprv ešte niekoľko iných poznámok. Aj predchádzajúca vláda, ktorá zaviedla verejnoprospešné práce, zavádzali sme ich a chápali sme ich ako sekundárny zdroj alebo sekundárne riešenie nezamestnanosti. Orientovali sme ich jednoznačne na obce, aby sa takýmto spôsobom mohli dlhodobo nezamestnaní uplatniť na trhu práce, aby sa takýmto spôsobom mohli práve dlhodobo nezamestnaní vrátiť k návykom práce a aby si určitým spôsobom obce pomohli pri riešení svojich volebných programov alebo pri riešení tých úloh, ktoré jednotlivé obce majú alebo mali. Navrhovanou novelou sa podľa môjho názoru tým, že sa rozširujú podmienky na vykonávanie verejnoprospešných prác aj pre právnické osoby typu podnikateľských aktivít, vlastne pôvodný zámer verejnoprospešných prác mení. Podľa môjho názoru protirečivosť tohto materiálu spočíva aj v ďalších dvoch základných tendenciách. Na jednu tendenciu poukázali aj odborári vo svojom stanovisku, ktoré máte priložené, ktorí tiež nesúhla-sili, aby sa okruh verejnoprospešných prác rozšíril o fyzické osoby z oblasti pôšt, telekomunikácií, výroby a rozvodu elektriny, plynu, pary, čistenia odpadových vôd, likvidácie odpadov hygienických atď., atď. a odvetvia dopravy. Stotožňujem sa s týmto stanoviskom aj ja. O čo vlastne ide? Ak dnes pôsobí v určitom regióne, alebo bude pôsobiť v určitom regióne nejaká právnická osoba, firma podnikateľská, ktorá bude robiť, trebárs, kopáčske práce v oblasti vodovodov, plynovodov atď., čo spraví, keď bude vidieť takúto možnosť, keď bude vedieť, že má možnosť získať lacnú pracovnú silu z obce, ktorá mu túto pracovnú silu dá a zároveň úrad práce mu zaplatí mzdu. No jednoducho, zníži pracovné stavy v týchto kategóriách ľudí a bude sa spoliehať jedno-značne na ľudí, ktorých táto obec dodá. Z tohto pohľadu je to protirečivé, pretože chceme riešiť nezamestnanosť. Riešime nezamestnanosť neza-mestnaných, áno, je to pozitívne z toho pohľadu, že dávame možnosť sa zamestnať, že sa obnovuje pracovný návyk k zamestnaniu. Ale na druhej strane máme možnosť znížiť pracovné stavy v niektorých firmách, ktorých sa to bude týkať, a tým pádom sa vlastne zase rozšíri počet nezamestnaných v jednotlivých regiónoch alebo v jednotlivých podni-koch. To je prvá zásadná pripomienka, ktorú treba zvážiť. Druhý moment je, že samotný materiál nedáva záruky rozšírenia počtu pracovných miest na verejnoprospešných prácach, pretože v samotnom dokumente je jasne povedané, že z terajších v tomto roku vyčlenených 1,5 mld. Sk na verejnoprospešné práce sa na budúci rok vyčleňuje len 900 mil. Predstavenstvo Národného úradu práce rozhodlo, že na samotné verejnoprospešné práce budú na budúci rok vyčlenené prostriedky vo výške 600 mil. Sk. To znamená prakticky polovicu z toho, čo bolo na tento rok. Teda druhá protirečivosť, nemôžu sa rozšíriť a nemôžu sa zväčšiť verejnoprospešné práce z počtu zamestnaných, pretože ich obmedzujú vyčlenené finančné prostriedky. Takže nenahovárajme si, že predlo-ženou novelou sa niečo zásadným spôsobom vyrieši. Chápem to aj ako určité zneužitie voči sociálnym dávkam a všetkého, čo s tým súvisí, chápem to ako vyhovenie požiadavky určitým starostom či primátorom niektorých miest, lebo viem, že tak s týmito požiadavkami sa na ministerstvo aj na Národný úrad práce dovolávali alebo požadovali, aby mohol byť rozšírený okruh verejnoprospešných prác, tak ako je to v predloženom materiáli navrhnuté. Takže, vážené dámy, vážení páni, podporím tento návrh, pretože ako-tak predsa len nejaký prínos má, najmä z pohľadu návyku práce a podobne. Ale chcel by som požiadať, aby sme pri druhom čítaní a medzi prvým a druhým čítaním v jednotlivých výboroch, tak ako predkladateľ, spravodajca navrhoval, aby sme skutočne zvážili okruh toho rozšírenia, aby sme sa neodklonili od pôvodného zámeru verejnoprospešných prác a aby sme sa nespoliehali na niečo, čo je sekundárne, čo nie je prioritné, čo nie je primárne a aby sme takýmto spôsobom nespravili možno aj viac škody ako osohu, a možno dobre mienenou radou alebo dobre mieneným úmyslom v tomto prípade sme sa vlastne minuli účinku. Chápem, ešte raz chcem zdôrazniť, že ministerstvo práce, so-ciálnych vecí a rodiny robí, čo môže. Je nútené takýmto spôsobom, kozmetickými úpravami riešiť problémy, ale to nie je to zásadné, to systémové, to nie je to, čo sa požaduje, čo sa žiada, a to nie je to, čo je napríklad aj uvedené v samotnom programovom vyhlásení vlády. Takže naše stanovisko bude asi také, že to podporíme, ale chceme, aby sme sa nad tým všetci v jednotlivých výboroch, a potom pri druhom čítaní zamysleli, či ísť takouto cestou, pretože dnes rozšírime po určité odvetvia a možno o 2 - 3 mesiace tu bude ďalší materiál, ktorý to bude rozširovať o ďalšie a nakoniec sa podstata alebo pôvodný zámer verejnoprospešných prác prakticky minie účinku a možno splynie s tým ostatným, čo v spoločnosti máme. Ďakujem za pozornosť.