S. Kahanec, poslanec: (2007-09-04):
Po príklad nemusíme chodiť ďaleko. Namiesto posilnenia pravidiel a poriadku a konkrétneho riešenia problémov pracujúcich či existujúcich nedostatkov posilňujete napríklad pozíciu odborov alebo uskutočňujete kroky, v ktorých je oveľa viac populizmu ako zodpovednosti. Veď ako možno nazvať pripravované zásahy a radikálne zmeny v druhom dôchodkovom pilieri, v ktorom sa aj vzhľadom na nepriaznivý demografický vývoj na Slovensku rozhodlo sporiť viac než 1,5 mil. občanov? Občanov, ktorí sa rozhodli, že sa chcú zodpovedne postarať o svoju vlastnú slušnejšiu starobu. Asi sa to nedá nazvať ináč ako ohrozenie dôchodkov budúcich dôchodcov, ale aj stability dôchodkového systému vôbec. Ako majú pochopiť vdovy, vdovci a siroty, že pri poskytnutí, správnejšie povedané, „pri rozdávaní“ – dávali ste ho totiž aj bohatým – vianočného príspevku práve oni nemali nárok, ako ináč ako ich diskriminácia. Ako majú pochopiť rodiny, a zvlášť mladé rodiny, že napriek sľubom a tak často deklarovanej podpore mladým rodinám vláda nepristúpila k plánovanému zvýšeniu prídavkov na deti? A tie sú na rozdiel od jednorazového vianočného príspevku dávkou trvalou, a teda väčšou podporou. Ako majú pochopiť nový Zákonník práce tí, ktorí si chcú ako dôchodcovia v predčasnom dôchodku privyrobiť pre zabezpečenie dôstojnej staroby, tí, ktorí si hľadajú prácu, keď nový Zákonník práce v praxi skôr ohrozuje tvorbu pracovných miest? A vaše kroky skôr smerujú k obmedzeniu slobodných rozhodnutí občanov. Ako majú občania pochopiť vami, pani ministerka, presadzované úpravy v dôchodkovom systéme, ktoré smerujú k získavaniu ďalších financií od občanov rôznymi cestami, skrytým zvyšovaním daní, no najmä k ohrozeniu dôchodkov budúcich generácií? Ako majú pochopiť vaše kroky tí, ktorých chcete vylúčiť zo starostlivosti štátu pri jeho prispievaní na ich sporenie v druhom dôchodkovom pilieri, zvlášť mamičky na materskej dovolenke, pri toľko deklarovanej podpore rodiny a snahe zlepšiť demografický vývoj na Slovensku? Na jednej strane slová, sľuby, programové vyhlásenie vlády. Na druhej strane však vidíme realitu – skutky, ktoré sú často na míle vzdialené od toho, čo bolo deklarované slovami v sľuboch. Možno to nazvať aj tvrdšie. Uprednostňovanie populistických krokov pred zodpovednosťou za súčasnosť i budúcnosť Slovenska, teda aj za budúcnosť jeho občanov, ignorovanie odbornej i širšej verejnosti, sociálnych partnerov, a to už ani nehovorím o absolútnom ignorovaní návrhov opozície na tejto pôde parlamentu. Alebo ináč, arogancia moci, absencia zodpovednosti voči budúcim generáciám starých i mladých. Ako ináč ako arogancia možno nazvať nakladanie s peniazmi daňových poplatníkov pri učebnicovom príklade rozhodnutia pani ministerky o použití služobného vozidla, ktoré napriek letecky zabezpečenej služobnej ceste a možnosti zabezpečenia dopravy v Lisabone hnala navyše služobné vozidlo ministerstva aj s vodičom do Portugalska? Áno, môžeme to nazvať aj nehospodárnym používaním služobného vozidla. Najilustratívnejším príkladom arogancie moci, pri ktorom stačí zdravý sedliacky úsudok a ktorý nevyžaduje ani veľké znalosti zákonov či zložitej sociálnej politiky, je kauza 1,5-miliónovej dotácie neziskovej organizácii Privilégium. Kauza, v ktorej pán podpredseda vlády Čaplovič v dnešnom vystúpení venoval zo svojho 18-stránkového stanoviska vlády Slovenskej republiky k vysloveniu nedôvery voči členke vlády Slovenskej republiky Viere Tomanovej úplne v závere tohto stanoviska 16 riadkov. Teda nie vo veľkom rozsahu, ale so zaujímavým obsahom. So zaujímavým obsahom vzhľadom na doterajší vývoj v postojoch a vyjadreniach pani ministerky, ale i pána premiéra Fica. Pán podpredseda vlády Čaplovič uviedol, že vo veci dotácie poskytnutej neziskovej organizácii Privilégium pani ministerka nariadila vykonať štátny dozor nad poskytovaním sociálnych služieb touto neziskovou organizáciou a následnú finančnú kontrolu zameranú na použitie finančných prostriedkov poskytnutých tejto neziskovej organizácii formou dotácie z rozpočtovej kapitoly ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. A na základe výsledku tejto kontroly výsledný materiál odstúpiť Správe finančnej kontroly na ďalšie konanie vo veci vydania rozhodnutia o vrátení neoprávnene použitých prostriedkov z poskytnutej dotácie. Ďalej uviedol, že ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny vyzvalo neziskovú organizáciu Privilégium na základe informácií o nepravdivosti čestného vyhlásenia na vrátenie celej výšky poskytnutej dotácie a že potom, čo pani ministerka zistila, že Privilégium predložilo nepravdivé čestné vyhlásenie, že má vysporiadané finančné vzťahy so štátnym rozpočtom napriek miliónovým dlhom nielen na odvodoch do Sociálnej poisťovne, ale i na daniach, pani ministerka dala podnet na trestné stíhanie. 5. septembra 2007 Pozoruhodná zmena postojov vlády i pani ministerky, ktorá pred krátkym časom bola v tejto neziskovej organizácii manažérkou pre projekty, metodiku a poradenstvo v sociálnych službách. Predtým výhrady pani ministerky voči nesprávnym údajom v médiách k výške dlhov Privilégia. Predtým vyhlásila, že podá trestné oznámenie na všetkých, ktorí ju chcú v médiách diskreditovať a šíria hrubú lož. Predtým pani ministerka tvrdila, že nemala nič spoločné s ekonomikou, napriek tomu, že túto neziskovú organizáciu Privilégium obhajovala na Obecnom zastupiteľstve vo Vrakuni, ba zastávala sa aj výšky dotácie, ktorá jej bola pridelená, konštatovaním, že Privilégium nie je jediným subjektom, ktorý má záväzky voči verejným inštitúciám, a že dostalo prostriedky v súlade s platným výnosom o udeľovaní dotácií. Dnes podáva na tú istú neziskovú organizáciu Privilégium trestné oznámenie. Pozoruhodná zmena! Aj v stanovisku vlády, keď len nedávno šéf tejto vlády pán premiér Fico na tlačovej besede k médiám tvrdo obhajoval pani ministerku napriek svojim „štartovacím“ sľubom pri kreovaní svojej vlády, že vo svojej vláde bude mať len čistých ľudí a že už pri akomkoľvek podozrení bude konať veľmi rýchlo a že je pripravený každého ministra svojej vlády odvolať. Vehementne tvrdil, že pani ministerka sa nedopustila žiadneho porušenia zákona alebo morálky a že odmieta akékoľvek obvinenia na jej adresu a že má jeho plnú dôveru. Argumentoval posteľami, ktoré nezisková organizácia kúpila pre svojich pacientov, namiesto toho, aby dal odpoveď, či bola dotácia pridelená v súlade s legislatívou a etikou a bez klientelizmu. Ba dokonca vyhlásil, že ak boli dané peniaze na 44 postelí pre absolútnych chudákov a že ak je toto zločin, ktorý spáchala pani ministerka Tomanová, citujem, „ja sám sa k tomu zločinu hlásim, sám podpíšem túto dotáciu na tých 44 postelí“. Ani zmienka o tom, prečo práve Privilégium získalo oveľa väčšiu dotáciu ako ostatní žiadatelia, napriek tomu, že nezisková organizácia vedome klamala pri predložení nepravdivého čestného vyhlásenia o svojich dlhoch voči Sociálnej poisťovni i dlhoch na daniach. Zato však pán premiér veľmi silno odvádzal pozornosť od problémov pani ministerky a jej rezortu, prepáčte za výraz, „kydaním“ na DSS-ky, porovnávaním s pánom Kaníkom, ktorého vo vyjadrení nemal problém nazvať sociálnym netvorom. Avšak práve tento „netvor“ Kaník po obvinení z klientelizmu podal demisiu a odstúpil z vtedajšej vlády, na rozdiel od súčasného stavu. V poslednom období sme tiež svedkami, že sú medializované „súvislosti“ rezortu ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, ktorý pani ministerka riadi, a Sociálnej poisťovne, ktorá ročne rozhoduje cca o 150 mld. Ak tieto „súvislosti“ neexistujú, prečo potom tie snahy pani ministerky o radikálne zmeny nielen v druhom pilieri, ale aj v novele zákona o sociálnom poistení, smerujúce k obmedzeniu kontroly Sociálnej poisťovne len cez vládu, teda bez Národnej rady, výročnú správu len cez Dozornú radu, bez Národnej rady, ktorej pani ministerka predsedá, tej Dozornej rade, ba dokonca aj snahy o zvýšenie vplyvu jej rezortu ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny na úkor ministerstva financií pri zastúpení v dozornej rade či snahy o obmedzenie počtu zasadnutí Dozornej rady z mesačných na kvartálne, pritom Sociálna poisťovňa rozhoduje o 150 mld. Medializované informácie o vzťahoch pani ministerky, resp. jej rodiny a šéfa Sociálnej poisťovne pána Ivana Bernátka, ktorý paradoxne stál pri zrode druhého dôchodkového piliera, tu už boli spomenuté. Ako generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne má určite možnosť byť ústretový voči Privilégiu nielen pri splácaní jeho dlhu. Ak sa naplnia snahy pani ministerky mať priamu kompetenciu pri rozhodovaní o výške odmien pre generálneho riaditeľa Sociálnej poisťovne, ktoré predstavujú ročne cca 1,3 mil., to už, myslím si, pre súdneho človeka nepotrebuje komentár. To sú tie paradoxy, pán Bernátek stál pri zrode druhého dôchodkového piliera, pán Valentovič stál pri zrode dvoch súkromných zdravotných poisťovní, včera slobodný, dnes poslušný. Opäť pozoruhodná zmena postojov. Slovo na záver? Je to všetko problém médií, ktoré sú zaujaté voči súčasnej vláde? Nie. Veď sú len jedny z tých, ktorí uplatňujú svoje právo na verejnú kontrolu, resp. na kontrolu verejných zdrojov. Je to problém DSS? Nie. Len snaha odviesť pozornosť od nastoleného problému. Je to problém opozície? Nie. Veď jej základné právo je právo kontrolovať kroky vlády, ba aj právo na kritiku vlády i vládnej koalície. Nie. Je to problém klientelizmu, morálky a etiky, kompetentnosti a odbornosti alebo prosto problém schopnosti prijať kritiku, schopnosti namiesto tvrdohlavého odmietania nielen všetkej kritiky, ale aj iných návrhov urobiť nápravu, ak treba. V demokratických krajinách aj v súčasnej dobe viacerí politici pri kauzách súvisiacich s ich osobou odstupujú, ba v niektorých prípadoch bez priamej osobnej zodpovednosti z titulu zodpovednosti za svoj rezort, napr. pri vážnych nešťastiach. Keďže táto schopnosť súčasnej vláde napriek prísľubom pána premiéra Fica absentuje, preto dnešná schôdza. Preto podporím návrh na vyslovenie nedôvery členke vlády Slovenskej republiky pani Viere Tomanovej. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)