J. Ivančo, poslanec: (2008-12-08):
Na Slovensku, som zistil, že nie je nikto rýchlejší a šikovnejší na vykonávanie služieb za 3,5 mld., a je jedno, či budete hovoriť teraz o 2,9 alebo o 3,5, alebo o 400 mil., ale nie je nikto šikovnejší a rýchlejší ako jedno jediné konzorcium, ktoré tvoria firmy, ktoré sú vášmu pánovi ministrovi a pánovi predsedovi bližšie ako akákoľvek košeľa. Predseda vládnej strany, ktorá nominovala ministra, hovorí, že „konzorcium nám nie je blízke“, no súčasne dodáva: „Poradil som pánovi Tretinovi, aby odišiel zo spoločnosti.“ Toto, pán poslanec, už nie sú slová len predsedu strany, toto sú už slová majiteľa firmy a hlavy rodiny, ako som sa dozvedel na vašej tlačovke, a náhodou v tejto rodine má, zdá sa, najviac informácií práve hlava tejto rodiny. A opäť zaznie, že my s tým vlastne nemáme nič spoločné. Bolo predsa verejné obstarávanie. Slovensko má uveriť, novinári byť ticho, ale najhoršie na tom je, že tejto teórii čiastočne uveril aj pán premiér a hľadá barličky na to, ako vysvetliť jeho oneskorené reakcie. Čo je cieľom pri verejnom obstarávaní? V prvom rade podľa môjho názoru je cieľom vytvoriť priestor pre súťaž, a tým priestor pre čo najlepší pomer medzi cenou a službou a jej kvalitou za verejné peniaze. Cieľom je mať čo najviac ponúk a osloviť čo najviac firiem. To je definícia verejného obstarávania. Tým priestorom na oslovenie a vyvolanie súťaže pri sume 3 mld. sa na Slovensku stala – tak vám ťažko počúvateľný termín, odborný termín – nástenka alebo úradná tabuľa. Je to tabuľa rozmerov 50 krát 80 cm. Na 3 mld. na Slovensku stačí pol metra štvorcového korku. A nič nemáme proti korku. (Reakcia z pléna.) Je úplne... Bol som na dvoch poslaneckých prieskumoch vrátane toho na ministerstve, pani poslankyňa. Je úplne jasné, že súťažné podmienky museli byť veľmi jednoduché, aby sa vôbec zmestili na tento polmeter štvorcový. Je však prekvapujúce, že taký veľký objem peňazí na pomerne bežne dostupné služby v silnom konkurenčnom prostredí visí na verejnej nástenke a všimne si to len jedno jediné konzorcium. V skutočnosti preto, pretože táto nástenka nie je verejne dostupná. Táto nástenka nie je verejne dostupná. Preto nebol dodržaný zákon o verejnom obstarávaní. Podklady k verejnej súťaži na taký široký rozsah služieb neboli, vážené panie poslankyne, páni poslanci, podľa mňa nikdy zverejnené a vôbec neboli vypracované ministerstvom, ale ani, pán poslanec Rafaj, zodpovednou osobou. Vypracovalo si ich samotné konzorcium, víťaz tohto kvázi tendra. Ministerstvo totiž nemá žiaden doklad, objednávku, zmluvu. Ani na moju otázku na prieskume som nedostal na to odpoveď. Ani platbu za takúto službu. Pritom kľúčové pri stanovení podprahovej metódy je pomer medzi prioritnými a neprioritnými službami, čo pri objeme 3 mld. určite nie je ľahká práca. Jedna pani tvrdí, že za prípravu materiálov na tender za 3,6 mld. nepožadovala žiadnu odmenu. A Úrad pre verejné obstarávanie má problém za mesiac skontrolovať materiály súvisiace s verejným obstarávaním. Hovorím si, že ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja má neuveriteľné šťastie na dodávateľov služieb, alebo už vtedy malo Vianoce. Firma Avocat ako jeden z členov konzorcia na otázky novinárov k podkladom k súťaži napísala, citujem: „Boli nám predložené zo strany verejného obstarávateľa štandardným spôsobom.“ Táto veta zaznela predtým, ako ste mali, pán poslanec Rafaj, tlačovú konferenciu, kde ste prišli s teóriou, s hypotézou nástenky. Avocat ako jeden z členov konzorcia o žiadnej nástenke nič nevie. Jemu, to vám chcem zdôrazniť, boli materiály predložené zo strany verejného obstarávateľa štandardným spôsobom. Nedefinuje sa ako a nespomínajú nástenku. Ale kľúčové slová v ich stanovisku sú – „boli nám predložené“. A viete ako? Podľa mňa priamo ľuďmi z ministerstva a dokonca si osobne myslím, že ministrom samotným. Podklady na súťaž Avocat nezískal z nástenky, ale boli mu predložené, a myslím, že nejakú nástenku ste si vymysleli len na to, aby vám mali kde pripínať novoročné blahoželania. A zástupcovia firmy Avocat ju až vtedy uvidia prvýkrát, keď pánovi ministrovi donesú novoročné blahoželanie. A svedčí o tom aj fakt, ktorý tu už bol spomínaný, že štátny tajomník, a tu chcem zvlášť zdôrazniť, štátny tajomník najsilnejšej strany vládnej koalície pán Glváč o tomto tendri nič nevedel preto, že tender bol len v taške pána ministra. To, že tender bol netransparentný, tajný a nezverejnený, je evidentné. To, že celý proces mal byť utajený, svedčí o tom aj to, že v oznámení ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja ako obstarávateľa je jasne napísané v kolónke zverejniť alebo nezverejniť, je jasne napísané nie. Dajme bokom etiku. Dajme bokom etiku, či toto konanie je, alebo nie je politicky zodpovedné, transparentné alebo, ako hovorím, etické. Bol alebo nebol porušený zákon? To je kľúčová otázka, zdá sa, pre premiéra a kľúčová otázka pre všetkých, ktorí obhajujete pána ministra. Odpoveď na otázku, bol alebo nebol porušený zákon, je v § 9, ten znie: „Pri zadávaní zákaziek sa musí uplatňovať princíp transparentnosti.“ Ministerstvo financií, to vám chcem pripomenúť, hovorí, že nie je možné posúdiť správnosť vyhodnotenia ponúk, lebo žiadne neboli. Žiadna transparentnosť nebola, preto bol porušený zákon o verejnom obstarávaní, konkrétne v § 9, to je odkaz pre pána predsedu vlády Roberta Fica. Výklad k transparentnosti a súťaži dalo obciam samotné ministerstvo v príručke k čerpaniu peňazí z regionálneho operačného programu, kde hovorí, že treba rokovať minimálne s troma záujemcami. Ja len dodávam, že pravdepodobne zámerne vypadla veta, že ak sa jedná o sumy 3 mld. a viac, stačí jeden preto, aby bola naplnená transparentnosť. Chcem vyzvať všetky firmy z východného Slovenska, z Prešovského a Košického kraja, že ak sa chcú uchádzať o zákazky na ministerstve výstavby a regionálneho rozvoja, aby pravidelne navštevovali ministerstvo a aby to pravidelne robili každých šesť dní. Na nástenkách sú totiž podklady k tendrom za miliardy. Ešte raz, vyzývam všetky firmy z východného Slovenska, aby chodili na ministerstvá každých 6 dní, pretože tam sú tendre za miliardy. Nie za milióny. Ďalším veľkým problémom je spor o cene. Zástupcovia ministerstva sa nám pri poslaneckom prieskume snažili vtlačiť myšlienku, že nejde o sumu 3,5 mld., ale len 400 mil. v hrubom zaokrúhlení. Inak povedané, tajili sme len tender za 400 mil. To nie je až tak veľa na dnešnú dobu. V oznámení ale pre Úrad pre verejné obstarávanie je však v časti V A4 celková konečná hodnota zákazky napísaná, dámy a páni, presná suma. Presná suma na tisícky. A je to suma 3 604 456 369 korún. Pán Rafaj, ak by ste chceli reagovať na sumu, je to v oznámení ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja pre Úrad pre verejné obstarávanie. Tam je presná suma takto vyčíslená na stovky korún, zdôrazňujem, že bez DPH. Inak povedané, ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja môže na základe tohto oznámenia uzavrieť zmluvu až na túto sumu 3 604 miliónov atď. Mimo iného, pán poslanec, a nehnevajte sa, že sa na vás stále obraciam, pretože ste diskutérom v tejto kauze, inak povedané, táto suma je suma celého Operačného programu Technická pomoc, teda obidvoch jeho osí. Osi jedna, ktorú podľa názoru ministerstva spravuje ministerstvo regionálneho rozvoja, ale aj osi dva, ktorú spravuje ministerstvo financií. Nedá mi ale potom inak, ako povedať, že vlastne ministerstvo vypísalo tender aj za časť ministerstvo financií. Som presvedčený o tom, že minister Počiatek žiadny iný tender už nemôže vypísať, pretože všetky tieto peniaze do sumy 3,5 mld. mu zhltne ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja. A to je dôvod, prečo o tomto tendri nevedel štátny tajomník Glváč, ktorý je členom a nominantom strany SMER. Teda celá suma Operačného programu Technická pomoc v jednej aj v druhej osi je na ministerstve výstavby. Ceny služieb pre konzorcium sú také, vážený pán poslanec, že jednodňový seminár s dvoma slovenskými lektormi pre 100 osôb, dámy a páni, vyjde ministerstvo na sumu viac ako 300-tisíc korún. Jeden deň. A škoda, že tu nie je pani poslankyňa Damborská, pretože by som sa jej spýtal, ako sa na to pozerá národný volič, že za jeden deň vyplatí ministerstvo 300-tisíc korún? Tristotisíc korún! Uzavretá zmluva, ktorá vyšla z tohto kvázi tendra, je však absolútnym elektrošokom. Zmluvou sa vytvoril priestor pre čiernu dieru na peniaze občanov Slovenska. My o tejto zmluve ešte, kolegyne a kolegovia, budeme počuť. Budeme počuť vtedy, keď sa vymení minister alebo keď príde iná vládna koalícia, pretože ona trvá do roku 2015. A to je ten kostlivec, ktorý vypadne zo skrine a o ktorom tak bohorovne hovorí minister Kaliňák, že my sme mu niečo nechali. Táto zmluva je toho príkladom. Je do roku 2015 prakticky na čerpanie do 3,5 mld. korún. Zmluva je uzavretá tak, že ak by ju chcel akýkoľvek ďalší minister nerešpektovať a objednávať služby inde a možno za lepšie ceny, tak máme po niekoľkých rokoch nie TIPOS 1 alebo TIPOS 2, ako napísali médiá, my tu máme TIPOS na druhú, pretože každú objednávku pre inú firmu, ako je napísaná v zmluve, bude musieť ministerstvo zaplatiť konzorciu. Presne do takej istej sumy, ako je dohodnuté v zmluve. Zmluva je mimo zákonných dôvodov nevypovedateľná, je exkluzívna, ako som povedal, a neobsahuje ani jednu jedinú čiarku o tom, aká má byť vlastne kvalita poskytovaných služieb, resp. kto na ministerstve služby preberá, kto hodnotí vypracovanie služieb na základe tejto zmluvy. Zmluva zabezpečuje do roku 2015 firmám, kde predseda národnej strany si mení spoločníkov, do roku 2015 zabezpečuje slušnú rentu. Veľmi, veľmi dobré vreckové. Aj preto, lebo nejde len o odmenu za služby samotné, lebo – a konkrétne citujem zo zmluvy – lebo „náklady a hotové výdavky budú uhradené v prospech konzorcia“, zdôrazňujem, „v plnej výške bez akýchkoľvek odpočtov alebo zrážok“. Náklady a výdavky súvisiace so službami nemajú žiadne obmedzenia. Žiadne obmedzenia a možno dosiahnuť ďalšiu sumu 3,5 mld. korún. Zodpovednosť je evidentná v bode 6.2 zmluvy. Zodpovednosť za to, ako funguje ministerstvo, zodpovednosť za to, ako predseda vlády riadi vládu Slovenskej republiky. Bod 6.2 zmluvy, dámy a páni, hovorí, je to veľmi zaujímavé čítanie, „pokynmi ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja nie je konzorcium viazané, ak podľa názoru konzorcia zásadným spôsobom odporujú záujmom ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja“. Vážený pán poslanec Rafaj, v bode 6.2 tejto zmluvy sa stalo to, že ministerstvo odovzdalo všetky kompetencie, všetky kompetencie týkajúce sa Operačného programu Technická pomoc, všetky kompetencie odovzdalo na konzorcium. Hovorí sa tam, opakujem, že „pokynmi ministerstva konzorcium nie je viazané, ak podľa názoru konzorcia zásadne odporujú záujmom ministerstva“. To je čarovná veta. Konzorcium povie, že tento váš pokyn odporuje vašim samotným záujmom. To je, dámy a páni, za 3,5 mld. predaj kompetencií ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja na konzorcium. Toto je odkaz predsedovi vlády, pretože minister tejto vlády predal kompetencie za 3,5 mld. Predal kompetencie celého Operačného programu Technická pomoc. Úplne na záver chcem vám pripomenúť, čo hovorí ústredný orgán štátnej správy. Ústredný orgán štátnej správy ministerstvo financií slovami Miroslava Šmála, hovorcu, citujem: „Výzva bola uverejnená iba na oznamovacej tabuli ministerstva výstavby, čo vzhľadom na význam a predpokladanú hodnotu zákazky považujeme za zverejnenie nedostatočné a v rozpore s výkladovým oznámením komisie číslo“ a tak ďalej „a v rozpore so zákonom o verejnom obstarávaní.“ Pre mňa je zarážajúce, že pán predseda vlády ešte volá po nejakej ďalšej prísnejšej hĺbkovej kontrole na ministerstve a nerešpektuje konkrétne stanovisko ministerstva financií ako ústredného orgánu štátnej správy. Ministerstvo financií nie je hocikto. Jedine, jedine, že platí hypotéza, že po kauze TIPOS, po kauze TIPOS ministerstvo financií stratilo akúkoľvek relevantnú hodnotu voči predsedovi vlády. Podľa mňa je to kľúčový fakt, preto predseda vlády nerešpektuje stanovisko ministerstva financií, pretože ministerstvo financií v očiach premiéra po kauze TIPOS stratilo cenu a jeho názor nepotrebuje rešpektovať. Preto, dámy a páni, musí konať opozícia, pretože žiadna iná kontrola už nedopadne inak. Stačí, že máme tu vyjadrenie ministerstva financií, Úradu pre verejné obstarávanie, premiér konať nebude a nekoná. 3,6 mld. je obrovská suma peňazí, ktorá by, len pre zaujímavosť, sedemdesiatim tisícom učiteľom na Slovensku zabezpečila to, že konečne budú mať nadštandardné platy. Sedemdesiattisíc ľudí by malo plat vyšší, ako je priemerná mzda v národnom hospodárstve, sú to učitelia, máte ministra školstva, priamo sa vás to dotýka a vy 3,5 mld. odvediete na dve firmy Avocat a Zamedia. Vyvoleným príde až príliš jednoduchým spôsobom na účet dvom... (Reakcia z pléna.) Ja vám to vysvetlím osobne, potom. Vyvoleným príde na účet 3,5 mld. veľmi rýchlo a 70-tisíc učiteľov nedostane ďalšie dva roky toľko peňazí. Zdá sa, že pán Izák a pani Kramplová nemali toľko šťastia, ako má minister Janušek. Zdá sa, že až kauza TIPOS, až kauza TIPOS priniesla šťastie ministrovi Janušekovi. Totižto kauza TIPOS jasne zmenila mocenské pomery. Zmenila mocenské pomery v strane SMER a zmenila mocenské pomery v celej koalícii. Dopady tejto zmeny sú zatiaľ nevyčísliteľné. Heslo zo soboty „Štát ľuďom“ sa napĺňa. Milióny z kauzy TIPOS už odišli, miliardy odídu a konzorcium finančných skupín vymedzilo jasný mocenský priestor predsedovi vlády. Ten priestor je veľký ako nástenka na ministerstve. Má pol metra štvorcového. Ten priestor je pred akýmkoľvek mikrofónom, ktorý vidí predseda vlády. Je to priestor hovoriť, hovoriť, hovoriť, ale, žiaľ, predseda vlády už nemôže konať, pretože vládny SMER stratil. (Potlesk.)