M. Hort, podpredseda NR SR: (2008-09-09):
Uznesenie, ktoré ste práve odmietli, neprišlo do parlamentu len tak. Bolo predložené preto, lebo výroky, ktoré odsudzuje, odzneli tu, na pôde parlamentu, a preto nestačí, aby postoj, či už jasný, alebo nejasný, odznel niekde inde, mimo tejto sály, v nejakej relácii alebo v novinách. Ten postoj musí odznieť tu, v tomto parlamente. Pretože kým neodznie tu, v tejto sále, tak potom tu, v slovenskom parlamente, zostane naveky nezmazateľná škvrna, že antisemitské výroky sa pripúšťajú, že člen podpredseda vlády môže nazvať poslanca krčmovou nadávkou a že minister spravodlivosti, strážca nad slovenskou justíciou, sa môže bez riadneho súdu poslancovi vyhrážať väzením, ba priamo mu oznamovať, ako s ním slovenská justícia naloží. A navyše pán minister a podpredseda vlády často zdôrazňuje, že sa chce vrátiť na post sudcu. Dovoľte mi odcitovať zo zákona č. 385/2000 Z. z. o sudcoch a prísediacich z § 30 Základné povinnosti sudcu: „V občianskom živote pri výkone funkcie sudcu aj po jeho skončení sa sudca musí zdržať všetkého, čo by mohlo narušiť vážnosť a dôstojnosť funkcie sudcu alebo ohroziť dôveru v nezávislé, nestranné a spravodlivé rozhodovanie súdov.“ Odcitoval som zákon, názor nech si vytvorí každý sám. Vážené kolegyne, kolegovia, toto už totiž nie je vec zrušenej politickej debaty, toto už nie je spor o tom, čo je a čo nie je nová politická kultúra, toto je hranica, ktorú v parlamente nesmieme prekročiť. A ak ju niekto prekročí z akéhokoľvek dôvodu, podčiarkujem z akéhokoľvek dôvodu, tak my tu predsa oficiálne niečo musíme robiť. Musíme povedať nie. Aspoň na tomto sa musí vedieť zhodnúť socialista s konzervatívcom, liberál s národniarom, poslanec z Košíc s poslancom zo Žiliny, poslanec opozície aj poslanec vládnej koalície. Lebo keď sa na tomto nezhodnú, potom Pán Boh pomáhaj tejto krajine, keď si s takou elementárnou vecou nevie pomôcť parlament! Dnešný Pamätný deň obetí holokaustu a rasového násilia si s úctou a pietou v srdci pripomína každý, kto si ctí ľudský život ako dar, kto ho vníma ako výzvu a príležitosť svojimi schopnosťami a umom prispieť k tomu, aby ľudská civilizácia bola spoločnosťou lepších, humánnejších a predovšetkým tolerantnejších ľudí. Spomienka na holokaust nemôže nechať nikoho ľahostajným a všetci musíme byť ostražití pri otvorených či skrytých náznakoch prejavov antisemitizmu či rasovej neznášanlivosti. V tejto súvislosti my ako opozícia sme nenavrhli znovu odvolávať pána ministra Harabina, hoci za takéto výroky a za takéto správanie by mal odstúpiť sám, aj keby mu len vraj praskli nervy. Nám nerobí žiadnu radosť odvolávať ministrov. My sme vás, vážení kolegovia z koalície, nepostavili pred dilemu, že na jednej strane jeho správanie označíte za neprípustné, ale na druhej strane ho musíte podržať v kresle, čo je naozaj nápor na vaše svedomie. My sme nechceli zamestnávať parlament ďalšou mimoriadnou schôdzou. My sme vám ponúkli adekvátny a kultúrny spôsob, ako sa k celej veci postaviť, aby tu tieto antisemitské výroky nezostali škvrnou, spôsob, ktorý by mohol zabrániť akýmkoľvek pochybnostiam u nás doma aj v zahraničí, akýmkoľvek obvineniam a pochybnostiam, čo za parlament sedí v Bratislave, spôsob, akým vyslať jasné posolstvo, že takto nie. Parlament, ktorého poslanecká koaličná väčšina zostane k takýmto výrokom, aké tu odzneli vo štvrtok minulý týždeň, hluchá, takýto parlament, bohužiaľ, hovorí áno. Vyjadrujeme nad tým poľutovanie spolu s naším zásadným nie. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)