Ľ. Kaník, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR: (2005-05-17):
Je to, samozrejme, vec, o ktorej sa dá diskutovať, a je to len jedna z tehličiek, ktorá by mala smerovať k tomu, aby sa zmenili podmienky pre rodiny, aby sa nám naozaj podarilo odstrániť bariéru, ktorá dnes reálne existuje a ktorá obmedzuje matky, obmedzuje rodiny pri voľbe toho, alebo v ochote mať viac detí. Je to naozaj len jeden základný čriepok, zďaleka nie niečo, čo automaticky zabezpečí zmenu systému k lepšiemu, ale je to jeden zo stavebných kameňov. Takže považujem túto zmenu za dobrú. K tým návrhom, ktoré k nemu boli predložené, najprv by som sa dotkol návrhu pani poslankyne Navrátilovej. Napriek tej argumentácii, ktorú použila škôlkach a o ich vzťahu alebo pravidlám pre deti, ktoré sú mladšie ako tri roky, nijako to neznamená, že by to vyvracalo argument, že ide o dvojité financovanie tejto skupiny detí. Táto skupina detí pri súčasnom stave, keby bol prijatý tento návrh, by znamenala, že by dostala príspevok od štátu prostredníctvom ministerstva školstva cez normatív, ktoré by dostala škôlka, respektíve samospráva, ktorý je veľmi blízky úrovni rodičovského príspevku, a z druhej strany od nás z rezortu práce, sociálnych vecí a rodiny by dostala rodičovský príspevok. To znamená, tieto deti, nie všetky deti, ale len tie deti, ktoré by boli v škôlke, by získali raz taký príspevok od štátu ako deti, ktoré v škôlke umiestnené nebudú a tak, ako iste uznáte, naozaj to nemá  nejakú zdôvodniteľnú logiku. Viem si predstaviť, že budeme hľadať riešenia v spolupráci s ministerstvom školstva, pretože tam je zrejme to riešenie, že sa obmedzí financovanie cez normatív pre tú skupinu detí, ktorých rodičia poberajú rodičovský príspevok. Ale duplicitu by som v žiadnom prípade neodporúčal. Pani poslankyňa Angyalová sa viackrát zapojila do diskusie. Pokúsim sa to zhrnúť, neviem, či sa mi to podarí. Z hľadiska tej otázky voči invalidom a ich možnosti pracovať už je príslušné legislatívne riešenie v legislatívnom procese. Je to súčasť novely zákona o sociálnom poistení, ktoré j už v pripomienkovom konaní. Je možné si ho, samozrejme, preštudovať, čítať aj pripomienkovať, čo je zároveň odpoveď pani Navrátilovej, že treba o tom diskutovať. Áno, súhlasím, veľmi budem rád, keď budeme už teraz v procese tvorby o ňom hovoriť a prípadne ho zlepšovať. Z hľadiska toho sa dostávam k tomu, čo sa stalo najdiskutovanejšou alebo veľmi diskutovanou otázkou pozmeňujúceho návrhu vo vzťahu k valorizácii dôchodkov. V prvom rade nie je správne tvrdenie, že sa tu poslaneckou iniciatívou nejakým spôsobom opäť vstupuje do iného zákona. Táto novelizačná časť bola súčasťou zákona, bol tento zákon otvorený, pretože si to vyžaduje novela rodičovského príspevku. Nebol otvorený týmto alebo v týchto bodoch, ale bol otvorený. Takže tu nie je nejaký opätovný nesystémový vstup cez plénum do zákona. Bol by otvorený tak či tak, aj keby táto novela neprišla. Prechodné obdobia iste by stlmili alebo zakryli na isté obdobie vlastne to, v čom spočíva zmena tohto zákona, ale nijakým spôsobom by lepšie neošetrili dôchodcov,  ktorí poberajú dôchodok zo starého systému. To nám je, dúfam, všetkým jasné. Takže nikomu zo starého systému nebol ubraný ani halier, naopak, vplyv valorizácie, ktorá je omnoho silnejšia ako v minulom systéme, sa systematicky reálne zvyšuje hodnota dôchodku. Keď si chceme pripomenúť, ako to bolo v minulom systéme, tak som si tu vytiahol niektoré údaje. Takže v starom systéme napríklad v roku 2000 sa o 10  percent síce zvýšili dôchodky, reálny rast bol 0,2  percenta. V roku 2001 bol reálny rast dôchodku  0,3 percenta v starom systéme. V tomto systéme, tak ako pán Burian podotkol, ale nesprávne interpretoval, bude, keď budeme mať infláciu niekde na úrovni 3 percent a rast dôchodkov aj po zmenách valorizačného mechanizmu, ktorý v novele, ktorá je vládnou novelou, sa pripravuje, bude viac než 5 percent alebo okolo 5  percent reálny rast. Taká situácia pre dôchodcov, ktorí poberajú dôchodky, ešte nebola, aby sa im takýmto spôsobom zvyšovala reálna hodnota dôchodku. Je pravdou, že dochádza k diferenciácii medzi dôchodkami, pretože sa odstránilo rovnostárstvo, ktoré v starom systéme existovalo, kde ľudia s minimálnou mzdou aj, povedzme, s päťnásobkom minimálnej mzdy mali skoro rovnaký dôchodok, čo určite nebolo správne. K tým otázkam, či je to systémové, alebo nesystémové to, ako sa valorizácia dnes upravuje, chcel by som pripomenúť aspoň pre tých, ktorí pozorne sledovali celý proces, základnú filozofiu zmeny, ktorá sa udiala. Vychádzali sme zo situácie, keď hladina dôchodkov bola všeobecne nízka a v tomto názore panovala, myslím si, zhoda. Preto sme si povedali, že je veľmi dobré v prvej etape čo najrýchlejšie všeobecne zvýšiť úroveň dôchodkov, a preto sa použil valorizačný mechanizmus, takzvaný švajčiarsky, ktorý, ako som teraz dokumentoval, zvyšuje reálnu hodnotu všetkých dôchodkov. Zároveň v stratégii, ktorú si ešte dnes môžete nájsť niekde na našich webových stránkach alebo v dokumentoch, sa hovorilo, že po istom období, keď sa reálna hodnota dôchodkov zvýši, bude potrebné prejsť na valorizáciu prostredníctvom inflácie, pretože už nebude opodstatnené ťahať dôchodky rýchlejšie, ale bude opodstatnené zachovávať ich reálnu hodnotu. Tým, že nový zákon vstúpil do platnosti a odstránil hranice možno rýchlejšie, ako mal, to pripúšťam, došlo k tomu, že už máme dôchodky, ktoré môžeme považovať za vyššie alebo určite nie za nízke, je vcelku systémové a opodstatnené nie nejakými tu vymyslenými alebo stanovenými sumami, ale sumami závislými od stavu ekonomiky, to znamená od inflácie. Tie dôchodky, ktoré sú už  na tej vyššej úrovni, prejsť na ich inflačné valorizovanie a zachovať ich reálnu hodnotu. Takže nejde, myslím si, o nejakú nesystémovú zmenu, len o súlad so stratégiou, aj keď pre túto časť dôchodku prišla skôr, ako sme si pôvodne mysleli, pretože máme vysoké dôchodky, skôr ako zrejme všetci očakávali. A aby sme plasticky videli obraz, ja som si sem zobral také rozčlenenie dôchodkov podľa jednotlivých kategórií a, samozrejme, vládne teraz všeobecne v spoločnosti veľká diskusia o tom, aké sú tu extrémne vysoké niektoré dôchodky. Tak z celkového počtu dôchodkov, ktorých je zhruba milión, keby sme všetky zobrali dohromady, tak dôchodky, ktoré sú vyššie ako 15 000  korún,  je  ich 2 124, uvedomme si ten pomer, a    dôchodky,  ktoré   sú vyššie ako 10 000 korún, je ich 6 072. Takže vážte aj túto váhu miery dosahu, lebo to, ako sa to prezentuje, nie je celkom objektívne alebo nie je celkom v súlade s tým, aká je reálna skutočnosť. Ďakujem za pozornosť.