Susko, Boris, minister spravodlivosti SR (2024-02-27):
Ďakujem pekne za slovo, vážený pán predsedajúci. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, budem sa snažiť zareagovať na niektoré vystúpenia, ktoré, ktoré boli prednesené v pléne, viac či menej konštruktívne. Začnem pánom poslancom Hlinom, aj keď tu, žiaľ, nie je. Ale musím povedať, že pán poslanec Hlina je veľmi dobrý rétor, veľmi dobre sa počúva, naozaj vie, vie pútavo rozprávať cez príbehy, akurát spája nespojiteľné veci. Spojil výjazdové rokovanie vlády, ktorého účelom je pomôcť danému regiónu, s novelou Trestného zákona, čo nemá absolútne žiadnu súvislosť, čo je teda, čo som bol úplne šokovaný a nechápem, ako na to prišiel. Podobne ako pri treťom čítaní pri schvaľovaní novely Trestného zákona 8. februára, kedy nabehol a naskočil na vlnu dezinformácií v treťom čítaní, kde bez overenia faktov emotívne vystúpil a šíril nepravdy vzhľadom na premlčanie znásilnenia detí, kedy tu kričal a vytváral dojem ako keby sa takáto trestná činnosť mala úplne prestať stíhať, ako keby sme tu vlastne zrušili premlčacie lehoty, pričom pri tejto konkrétnej skupine osôb sa s premlčacím dobami vôbec nijakým spôsobom nehýbalo. Čiže to len dokazuje to, ako sa táto téma emotívne, emotívne zneužíva bez snahy naozaj o odbornú rozpravu a odbornú diskusiu. Pán poslanec Dostál povedal, že som sa preriekol, že sa to zneužíva v prezidentskej kampani. No nepreriekol som sa, pán poslanec, ja som to povedal úmyselne a nebol to Peter Pellegrini ani strana Smer, ani nikto z koalície, kto zneužil túto tému na emotívne vystúpenia na protestoch na podporu pána Korčoka ako prezidentského kandidáta. Že my sme to, my sme to nerobili a áno, povedal som, že to je práve preto, lebo predkladáme aj túto novelizáciu teraz tohto zákona práve preto, aby sme upokojili spoločnosť, pretože práve opozícia zneužívala túto tému na emotívne zasievanie strachu do spoločnosti, kedy sa vytváral dojem, ako keby sa tu nijakým spôsobom išlo, išla zabezpečovať beztrestnosť pre páchateľov trestných činov proti sexuálnemu násiliu tým, že sa skracujú premlčacie doby. A tu by som chcel odpovedať aj ďalším kolegom, pánovi poslancovi Šipošovi aj ďalším, ktorí tu hovorili o tom, že skracovaním premlčacích dôb pri týchto sexuálnych trestných činoch ideme ako keby zabezpečovať beztrestnosť páchateľov. Už sme o tom hovorili aj dnes, aj včera na výbore, aj viac krát, či tá premlčacia doba bude desať rokov, dvadsať alebo päťdesiat nie je najpodstatnejšie z hľadiska práve týchto trestných činov, pretože práve pri týchto trestných činov sa odborná verejnosť zjednocuje na tom, že na to, aby boli takéto trestné činy náležite objasnené, je potrebná ich včasnosť nahlásenia. To je kľúčové. Čiže my môžme nastaviť akékoľvek premlčacie doby, kľúčové je v tejto oblasti to, aby sme vedeli zabezpečiť pre tieto obete týchto trestných činov, aby to vedeli nahlásiť čím skôr, aby sa vedel vedeli zabezpečiť dôkazy, stopy, biologické stopy, vecné dôkazy, pretože po rokoch a po desiatich rokoch je to väčšinou už len tvrdenie proti tvrdeniu a v takom prípade to vždy, alebo vo veľkej väčšine týchto prípadov, ak nie skoro vo všetkých, končí tým, že súd nevie takýto spor rozhodnúť a ani ho ani ho nerozhodne, respektíve neodsúdi páchateľa, pretože mu nevie dokázať vinu. Čiže poďme sa baviť, o tom ako pomôcť ženám nahlasovať a prekonať tú traumu z takéhoto otrasného skutku a nahlásiť to čím skôr a nebavme sa tu o premlčacích dobách, pretože toto nie je podstata problému. A nehovorím to ja, to hovoria odborníci na trestné právo, ktorí sami hovoria, že ja to otázka dní a nie rokov, kedy je potrebné riešiť práve tieto trestné činy proti sexuálnemu násiliu alebo teda sexuálneho násilia. K tomu, čo hovoril pán poslanec Dostál ešte ohľadom situácie, ak Ústavný súd vyhovie návrhu tak opozície, ako aj pani prezidentky o pozastavení účinnosti. Samozrejme, že pokiaľ sa robí novelizácia zákona, tak sa musí vychádzať z prezumpcie správnosti rozhodnutí Národnej rady a takým spôsobom je pripravený aj tento návrh zákona s tým, že práve z tohto dôvodu sa nezasahuje do textu tejto novely pôvodnej, ktorá bola schválená 8. februára, ale upravilo sa to samostatným paragrafom odsekom 6, ktorý v zásade hovorí to isté, čo hovorí odsek 1, čiže v dnešnom znení. Čiže ak by aj došlo k pozastaveniu účinnosti zákona trestného alebo novelizácia Trestného zákona prijatého 8. februára, tak sa nič dramatické neudeje, bude v dvoch odsekoch napísané to isté, čo sa prejaví len v tom, že pri zdôvodnení sa bude musieť argumentovať obidvomi tými odsekmi, respektíve jeden z nich sa stane obsolentným, čiže nevidím v tom, nevidíme v tom žiaden právny problém. Pokiaľ ide o druhú vec, čo hovoril pán poslanec Dostál, že či majetok má nižšiu hodnotu ako život a zdravie. No podľa nášho názoru má, preto by mala byť aj, aj táto vec riešená osobitne, aj keď pôvodne, je pravdou, že premlčacie lehoty, alebo premlčacie doby, pardon, boli zákone nastavené generálne pre celý, celý Trestný zákon. Pokiaľ ide o špeciálne ustanovenie a všeobecné ustanovenie vo vzťahu odseku 5 a odseku 6 navrhovaného znenia, ja si myslím, že tu je výklad úplne jednoznačný. Odsek 5 hovorí, je špeciálnym ustanovením vo vzťahu k trestným činom voči mladistvým, čiže toto ustanovenie pre takéto trestné činy, ktoré smerujú voči osobám, ktoré sú menej ako 18 rokov, majú vždy prednosť ako špeciálne ustanovenie oproti všeobecným ustanoveniam, ktoré sú pre jednotlivé hlavy trestných činov, a zase ešte proti všeobecnému ustanoveniu, ktoré sú úplne v odseku 1 najvšeobecnejšie. Čiže ja si myslím, že tu aplikačný problém žiaden nemá aký vzniknúť. Pokiaľ ide o samotné tie premlčacie doby, ešte som zabudol povedať jednu vec, že v zásade týmto návrhom sme sa vracali len späť k stavu, ktorý tu bol pred rokom 2005, a takýmito, by som povedal, takýmto zavádzaním a dezinformáciami o tom, že sa tu zabezpečuje nejaká beztrestnosť, by potom znamenalo, že do roku 2005 sa tu žiadne takéto trestné činy nevyšetrovali a nešetrili, čo si myslím, že vôbec nie je, vôbec nie je pravda. Čiže skúsme sa vrátiť naozaj v tejto téme k odbornej debate a nie k debate emočnej. Pokiaľ ide o vystúpenie pani poslankyne Kolíkovej, k tomu len jednu, jednu poznámku. Pani poslankyňa, vy asi by ste mali najlepšie vedieť ako exministerka spravodlivosti, že aké všetky úkony musí Zbierka zákonov urobiť pred tým, ako konkrétny právny predpis publikuje v Zbierke zákonov, osobitne, ak je to právny predpis, ktorý sa skladá z 18 predpisov, ktoré je potrebné zapracovať, kde je potrebné spraviť konsolidované znenia, až takto sa môže publikovať v rámci Slov-Lexu a v rámci a v rámci pravidiel Slov-Lexu, kde prebieha korektúra, gramatická korektúra, autorská, čiže sama dobre viete, že ten proces netrvá pri takomto veľkom zákone v hodinách ani dňoch. No a viacerí z vás ste sa pri novelizácii Trestného zákona tejto, ktorá spočíva v jednom jedinom odseku jedného paragrafu, vracali späť k novelizácii celého Trestného zákona schváleného 8. februára, a teda aj keď to nebola rozprava k tejto novele, dovoľte, aby som sa k tomu vyjadril, pretože viackrát sa tu zopakovalo, že pre koho je táto novela pripravovaná, komu pomôže. Tak, kolegovia, keď sa pýtate, komu táto novela pomôže a prečo vlastne sa prijímala, tak vám chcem pripomenúť, prečo vlastne bola vôbec predložená zmena trestnej politiky štátu a táto novelizácia Trestného zákona, tá pôvodná. Chcem vám pripomenúť ako sa za ostatné tri roky zneužívalo trestné právo a porušovali sa ľudské práva prostredníctvom trestného práva, ako boli ľudia nezákonne bratí do väzby a nezákonne držaní vo väzbe, niektorí viac ako 19 mesiacov a niektorí, žiaľ, vo väzení, alebo vo väzbe aj zomreli. A pri týchto otázkach, pre koho sa celá zmena trestnej politiky robí, sa chcem spýtať, keď takýmto spôsobom tu dehonestujete, ako tu boli porušované ľudské práva, či sa viete pozrieť vášmu kolegovi poslancovi, synovi generála Lučanského, jedného z takto nezákonne väzobne stíhaných ľudí, či sa mu viete pozrieť do očí. Ďakujem pekne. (Potlesk.)