Šíbl, Jaromír, poslanec NR SR (2021-12-14):
Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, sľubujem, že budem vzhľadom na pokročilú hodinu (ruch v sále, zaznievanie gongu) stručný, obmedzím sa na niekoľko poznámok. Mňa osobne veľmi teší, že ochrana prírody, tá skutočná ochrana prírody v tomto parlamente, sa jej dostalo takej pozornosti, akej, trúfam si povedať, ešte v histórii tohoto parlamentu sa tak intenzívne, tak dlho a tak búrlivo o ochrane prírody nediskutovalo. To vnímam naozaj ako pozitívum. Na druhej strane mi je trochu ľúto, že tí, čo najviac vykrikujú a strašia nás tu, že aké katastrofické dôsledky pre Slovensko, slovenský vidiek, slovenskú prírodu spôsobí táto vcelku nevinná reforma, lebo touto reformou vlastne len posúvame správu štátnych pozemkov tam, kde vo väčšine civilizovaných krajín v Európe a vo svete je, to znamená na organizáciu, ktorá je na tento účel explicitne zriadená, a tou je správa národného parku. Takže nič také hrozné, negatívne by sa nemalo stať. Ale mňa najviac fascinuje, že proti tejto reforme najviac vystupujú na, až na niekoľko výnimiek kolegovia z opozície, ktorým chýbajú elementárne poznatky či už zo zoológie, botaniky, ekológie, biológie, nehovorím už ani o ochrane prírody. Takže ja budem veľmi rád, nebudem teraz s nimi polemizovať, ale budem veľmi rád, keď o týchto otázkach – či už na pôde parlamentu, alebo mimo neho – budeme sa ďalej baviť, a kolegov by som poprosil, aby aspoň tie základné vedomosti z oblasti ochrany prírody, z oblasti legislatívy, či už sú to smernice Európskej únie, alebo je to národná legislatíva, zákon o ochrane prírody č. 543/2002 a nadväzujúce právne predpisy, keby si ich doplnili, aby naozaj tá diskusia mohla prebiehať na potrebnej odbornej úrovni. A možno jeden konkrétny príklad. Pán Štefan Kuffa, pán poslanec tu spomínal, že aké je to hrozné, keď ľudia z Bratislavy a zo západného Slovenska sa chodia rekreovať na východné Slovensko a že tam z toho chceme spraviť nejaký skanzen. Tak v skutočnosti je to takmer presne naopak a môžem vám zodpovedne povedať, keďže som bol pri tom, a venujem sa tej problematike dlhé desaťročia, tak Bratislava svoj národný park už má. Jediný problém, že to nie je oficiálny národný park, volá sa to Mestské lesy v Bratislave. Ale na území Mestských lesov v Bratislave tu, to sú lesy nás Bratislavčanov, máme na ploche približne 3 200 hektárov 54 % v bezzásahovom režime. A všetci sú, čuduj sa svete, spokojní. Tu naozaj sme dali (zaznievanie gongu) na prvé miesto, pred ťažbu sme dali ochranu prírody a rekreáciu, ale máme tu aj lesníkov, máte tu aj drevorubačov, máme tu, samozrejme, rekreantov, desaťtisíce ľudí sa sem chodia rekreovať, a máme tu aj ochranu prírody. A tento model, si myslím, že môže fungovať úspešne v ktoromkoľvek národnom parku a určite bude fungovať lepšie, keď správa národného parku bude mať možnosť spravovať aspoň štátne pozemky na svojom území. Takže je to presne naopak, pán Štefan Kuffa. Ľudia z celého Slovenska chodia do Bratislavy a sú veľmi prekvapení, keď prichádzajú z takých odľahlých regiónov a myslia si, že v Bratislave žiadne lesy nie sú, a pritom naše lesy sú naozaj jedny z najkvalitnejších na Slovensku, pokiaľ ide o všetky parametre, či už to hodnotím z hľadiska lesníctva alebo ochrany prírody. Takže verím, že aj tento úspešný model uplatníme po schválení tejto reformy aj v ostatných národných parkoch – v tých oficiálnych – na Slovensku a verím, že túto navrhovanú reformu dnes schválime.