Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2013-06-04):
Ďakujem za slovo. Vážený pán podpredseda, vážená pani predkladateľka, spravodajca, milé kolegyne, kolegovia, tuším aj študenti hore na balkóne, aj tých vítam. Však aj o nich je reč, lebo mládež je našou budúcnosťou. Ó, mládež naša, tys’ buditeľkou rána. Pavol Orságh Hviezdoslav. Chcem hneď v úvode povedať, že úsilie alebo tá snaha predkladateľky týmto zákonom, že ten zámer má dobrý, ale ja si dovolím s ním nesúhlasiť. Chcel som ako prvý vystúpiť, aby to nevyzeralo tak, že som nejak tak ovplyvnený svojimi predrečníkmi, resp. jedným, lebo ono tak tí dvaja predrečníci sa celkom tak nezhodli, ale tá povinnosť aj mne vadí tuná práve, lebo to akoby sa rozšírila povinná školská dochádzka nie od šiesteho, ale od štvrtého roku, len sme to nazvali predškolskou povinnou dochádzkou. A teda tie deti, ktoré by eventuálne rodičia sa rozhodli, že tam nechcú dať, tak sa budú musieť nejak podrobiť rôznym psychologickým testom a možno diagnostikám, analýzam. Má to byť naozaj dobrovoľne. A paradoxne, neodpustím si poznámku, mi to tak prepáčte, že práve liberáli predkladajú takýto zákon – štát musí vedieť, obec musí vedieť, štát sa musí starať, obec sa musí starať. Keby ste si tak pozreli možno tie výroky vaše smerom ako dozadu, tak zase v tej bezbrehej slobode, však nech dieťa sa rozhodne samo, hej, však. Áno, možnože je rozdiel vo veku, lebo je štvorročné dieťa a osemročné dieťa. No ale tak dobre, nájde sa tu možno človek zase taký – no veď však nech dieťa sa rozhodne, či chce chodiť alebo nechce chodiť do škôlky, hej. Keby ste toto možno predkladali, samozrejme, je to nejaký zase v tom prenesenom slova zmysle taký extrém, ale, naopak, ja by som išiel opačnou cestou, nie zavádzaním povinnej školskej dochádzky, lebo tak by som to nazval, od štvrtého roku. Ale aby tuná, viete, a v tom môžete byť liberálni, aby tu bola sloboda rodičov rozhodnúť sa, že dokonca dieťa, ktoré absolvuje alebo teda chodí do povinnej školskej dochádzky, aby mohlo túto povinnú školskú dochádzku absolvovať doma, v rodine. Sú mnohé rodiny na Slovensku na perifériách okrajových našich regiónov, kde tieto deti majú problém dochádzať do školy, hlavne v zimných mesiacoch. Ale aj v lete je to problém, keď to dieťa má ísť nejakých 7 až 10 kilometrov a veľakrát peši, lebo tam nie je žiaden spoj. Tak aby práve táto školská dochádzka mohla sa absolvovať doma. Čo vy na to, mládežníci hore? Chceli by ste sa doma učiť? Ale museli by ste mať zodpovednú matku a zodpovedného otca, hej. To je podmienené. A aby boli spôsobilí, aby mali adekvátne vzdelanie na to, aby vás mohli vzdelávať. Ja si dovolím povedať, že nie štát, ani obec nie je tým primárnym socializačným prvkom vo vzťahu k dieťaťu, ale práve rodina, otec a matka. To je ten primárny proces socializácie, kde prebieha. Samozrejme, môže byť tá rodina patologická. Ale presne ako kolega Fronc to tuná spomenul, ako by sme trestali potom všetky rodiny a všetky deti, lebo musia ísť a musia absolvovať túto povinnú predškolskú dochádzku. Ja s tým naozaj nemôžem súhlasiť. Žiaľ, ani nezahlasujem za tento návrh zákona, pretože jednoducho nemá také to ratio, ktoré tuná ako chýba. Dôvodiť tým, že klesajú počty detí v predškolskej výchove. No a teraz o čo ide v podstate, aby sme napĺňali tie škôlky, ktoré sú prázdne? Aby sme zachytili ten trend, aby škôlky sa nestrácali? No veď je to na rodičoch, ako sa rozhodnú, že či teda to dieťa do predškolskej výchovy dajú alebo nedajú. Ten demografický vývoj. No, možno ako-tak už je teraz stabilizovaný v posledných tých pár rokov, ale tu bol výrazný pokles, hej, počtu detí, takže tie škôlky ešte veľakrát zotrvačne dochádzajú, tak preto sú aj prázdne možno v mnohých mestách. Možno v Bratislave je ten tlak väčší ako na tie škôlky, ale proste zákonom, že by sme to dávali, že tá povinná predškolská dochádzka, že musí to to dieťa absolvovať. A dovolím si aj nesúhlasiť, nie je na to ani argument na ten príbeh tej Lucky, ktorá tuná bola spomínaná, aby všetci ostatní rodičia mali túto povinnosť. V praxi bežnej, dovolím si povedať, aj tlmočiť tuná možno názory a pohľady mnohých pediatrov, ktorí, naopak, ktorí nedoporučujú takéto predškolské zariadenie, prostredie kolektívu z hľadiska somatického, ja nehovorím, z toho psychologického, ale somatického, pôsobí negatívne na to dieťa. Lucia ty si spomínala sama, že máš tu 5-ročnú dcérku (reakcia z pléna), no tak ty si to tu spomenula, ja by som to nerozprával, ale ty si to spomenula, je chorá. No tak možno by bolo zaujímavý pohľad ako lekára, že prečo je chorá, hej? A práve môže to byť to sociálne prostredie, na mnohé deti naozaj negatívne ako pôsobí a to dieťa je sústavne choré a opakujúco. V mnohých prípadoch aj tí pediatri aj hovoria, že aby z takejto škôlky dieťa odišlo. Ono, tak ako to spomenul kolega, aby tá motivácia tuná bola. Áno, súhlasím s tým, ale rovnako, aby to nebol len štát a obce, ktoré tuná budú suplovať možno ten výchovný aspekt rodiny, ale aby materstvo bolo ako také spoločensky docenené, keď už nechceme zaplatiť tú prácu matky v rodine, ale aby sa jej to trebárs rátalo pre započítateľné roky a odpracované roky pre dôchodok. Ak sa stará o to dieťa do veku 6 rokov, tak, hej, to je taký jeden z tých príkladov. Samozrejme, by mohlo byť to, byť to materstvo docenené aj oveľa viac. Spomenuté tu boli tie práve rómske deti a možno práve o to ide predkladateľke, že len 28% rómskych detí chodilo do škôlky. No problém je u rómskych detí, je naozaj ten, že keď oni prichádzajú do školy, tak mnohé tie rómske deti majú problém porozumieť tej slovenčine. Ale tam sa zamyslieť teda nad tým, ako s tými deťmi vhodne komunikovať a pripravovať tých pedagógov, však Nitra je tuná orientovaná práve na týchto pedagógov, ktorí by mohli zvládať práve deti v tých prvých ročníkoch školy, a aby ich dokázali viesť a dostatočne motivovať. Tiež kolegovia tu, dovolím si v rámci rozpravy tuná, keď tu spomenuli, spomenuli ste, že stratí sa ďalšia generácia detí tým, že by sme týmto zákon neuviedli ako do praxe. No toto neboli argumenty. Dovolím si povedať, že tu sa nestratí žiadna generácia našich detí, lebo ja si myslím, že stále ešte v našej spoločnosti drvivá rodín a rodičov je normálnych a vychovávajú tie svoje deti. Sú prípady a práve aj v zahraniční, kde, naopak, je dvojkoľajnosť vo výchove, a škôlka môže byť tá, ktorá vychováva jedným smerom, a rodičia iným smerom. A teraz, kto je ten dobrý? Rodičia hovoria, že vedú tie deti svojím, teda tým správnym smerom a dobre vychovávajú a že tie deti v tej škôlke sú demoralizované a že nie sú vychovávané a vedené správnym smerom. Prečo by sme mali my tuná zavádzať túto povinnosť, že každé dieťa od 4 rokov musí absolvovať predškolskú dochádzku? Záverom len to chcem povedať, že tuná v podstate nazýva sa to len predškolská povinná dochádzka, ale v podstate ide o predĺženie povinnej školskej dochádzky a uvedenie v tom rannom veku vo veku 4 rokov. Dovolím si ako otec rodiny povedať to, že myslím si, že najlepšie je, ak je to možné, lebo stále to nie je možné, aby to dieťa bolo doma, bolo doma s rodičmi, predovšetkým je to matka, samozrejme, aj ten otec, aby nebol absentujúci, ale aby ten proces socializácie a proces výchovy práve prebiehal v tých ranných štádiách doma. Ďakujem pekne za pozornosť.