K. Tóthová, poslankyňa: (2001-09-21):
Chcela by som uviesť, že predložená novelizácia je vlastne ďalším kamienkom prehlbovania demokracie a významu samosprávy u nás v štáte. Aby to nevyznelo ako fráza, chcem dokumentovať, že tento zákon bol prijatý už v roku 1990, to znamená hneď po zmene spoločenských pomerov, a vlády, ktoré sa striedali, permanentne nadväzovali na tento zákon a prehlbovali demokraciu, zlepšovali jeho obsah. V roku 1991 to bolo trikrát, pardon, štyrikrát, v roku 1992 trikrát, v roku 1993 bol jeden vstup, v roku 1994 bol jeden vstup, v roku 1995 bol jeden vstup, v roku 1997 bol jeden vstup, v roku 1998, keď už nebola tak koncentrovaná legislatíva, boli dva vstupy, v roku 1999 dva vstupy a v roku 2001, to znamená tento rok, bol jeden vstup. Žiaľ, nepripravilo sa dokonale, pretože čím menej vstupov v určitom roku, tým je koncentrovanejšia legislatíva a máme tu ďalší vstup do tohto zákona. Z uvedeného hľadiska je zrejmé, že slovenská legislatíva permanentne pracovala na reforme verejnej správy, teda na demokratizácii verejnej správy, preto je bohapustým vyhlásením, ktoré tu nedávno v parlamente zaznelo, že Slovenská republika je zo štátov V4 posledným štátom, ktorý pristupuje k reforme verejnej správy. Opak je pravdou. Slovenská republika z V4 bola prvým štátom, ktorá nastúpila reformu verejnej správy, pretože hneď v roku 1990 zriadila samosprávu, a to formou obcí. Slovenská republika bola prvým štátom, pretože hneď v januári 1990 sa organizoval seminár o problémoch verejnej správy a o samospráve. Nie je to blud, ja som ten seminár organizovala a som na to hrdá. A bol tam aj predseda, terajší ZMOS-u Sýkora, nesedí hore, chcela som sa dovolať jeho potvrdzujúcich stanovísk, a tam už koncepcia verejnej správy bola zakotvená na tomto seminári. Darmo krútite, pán poslanec, hlavou, vyšiel aj zborník, v ktorom je jasne stanovené, že na Slovensku sa vytvoria obce ako základný stupeň samosprávy a vyššie územné celky. Teda zákon o vyšších územných celkoch bol realizáciou stratégie, ktorá bola už vypracovaná v roku 1990 a daná do ústavy v roku 1992. Ústavy, ktorá bola charakterizovaná ako moderná demokratická ústava a nebolo pravdou, čo ste povedali, pán minister, v záverečnom slove k malému kompetenčnému zákonu, že vytvorila krízový stav ohľadne prezidenta, lebo aj na nezvolenie prezidenta v parlamente mala článok, ktorý riešil funkciu prezidenta. Teda nebol tam žiadny nedostatok na vytvorenie krízového stavu. Musím reagovať na tieto nepravdy. Takisto ako musím reagovať na nepravdu, ktorá bola zanesená do Európskej únie, že zákon o vyšších územných celkoch vlastne založil zmenu územného členenia štátu, ktorá je v neprospech maďarskej menšiny. Zákon o vyššom územnom celku nezaložil žiadnu zmenu územia, tam len nadväzoval na zmenu územia územného členenia uskutočnenú v roku 1986, pripravenú až sedem, realizovanú, ktorá bola prerokovaná v orgánoch Európskej únie. Ja osobne som rokovala s viacerými, mám záznamy, mám ich doma, kde predstavitelia Európskej únie pozitívne hodnotili toto územné členenie a nevideli v tom žiadne riziko pre menšiny. Preto sa tvrdo ohradzujem proti takýmto informáciám a dezinformáciám, ktoré sa zanášajú do európskych štruktúr, a pýtam sa, čo robia naši predstavitelia, ktorí tam chodia a neuvedú tieto dezinformácie na pravú mieru. Osobne som rada, že sa niektoré ustanovenia vkladajú do prerokúvaného zákona o obecnom zriadení. Niektoré novely sú skutočne prínosné. Ale niektoré - mám k nim skutočne otázniky. Chcem upriamiť predovšetkým na § 5 ods. 1, platný paragraf tohto zákona, ktorý novelizujeme a ktorý uvádza. Citujem: „Na obec možno preniesť niektoré úlohy štátnej správy, ak je ich plnenie týmto spôsobom racionálnejšie a efektívnejšie.“ Ak si pozrieme uvedené ustanovenie, každému, kto je trochu práva znalý, a možno aj tomu, kto sa naučil len čítať, je jasné, že spojka ak má podmieňujúci charakter. To znamená, že ak prenášame kompetencie na obec, musíme preukázať, že ich výkon obcou bude racionálnejší a efektívnejší. Pán minister vnútra, žiadne takéto prieskumy, prepočty urobené neboli. Ja sa pýtam prečo. A dúfam, že mi nebudete odpovedať tak ako na moje vytrvalé otázky o ďalšej existencii okresného úradu, keď pri prvom vašom skrátenom legislatívnom konaní, keď som na vás apelovala, ste povedali pravdu pri zákone o VÚC, že mi na túto otázku odpoviete, keď ja sa zaviažem verejne, že podporím tento zákon. To nebolo gavalierske, to bolo vydieračské. Vaša druhá odpoveď bola veľmi gavalierska, musím uznať, keď ste povedali, že už na základe týchto mojich otázok sa vytvára medzi nami osobný kontakt. Je to pekné, to bola však odpoveď, ktorú ste mi mohli, ak ste chceli pošepkať do uška, ale nie predniesť pred parlamentom, pretože to bola reakcia muža, a nie reakcia ministra vnútra, ktorá mala byť vecná a jednoznačná. A síce mala to byť odpoveď, či ostanú okresné úrady alebo nie. Ja sa to nepýtam z plezíru, z nedostatku inej zábavy, ale z hľadiska toho, že ja som už jednu reorganizáciu, ktorú robila Mečiarova vláda, zo stránky legislatívnej koordinovala. A pri riešení týchto otázok nemožno postupovať zodpovedne, ak nemám jasnú predstavu o štruktúre všetkých subjektov v miestnej správe. A ja sa to preto pýtam a vy mi neodpovedáte. No, ale je to vlastne vytváranie vášho profilu, neodpovedanie na otázku a nielen vášho, ale vytvorenie profilu tejto vlády, ktorá vlastne robí kroky do tmy, pretože nechce alebo nedáva informáciu, či ostanú okresné úrady, čo nie je nezanedbateľná otázka, a ďalej neprezentujete, či ste urobili prepočty, finančné prepočty preneseného výkonu štátnej správy na obce. Ja sa to nepýtam preto, že by som bola proti posilneniu samosprávy. Ako som vám pred chvíľou dokumentovala, a nielen z toho dôvodu, aby som sa propagovala, ale z toho dôvodu, aby som vás skutočne ubezpečila, že patrím medzi tých ľudí, keď som hneď k otázke samosprávy organizovala spomínanú konferenciu. Patrím medzi tých ľudí, ktorí majú záujem o samosprávu a záujem o jej upevnenie v našom štáte a jej rozvoj, ale aj pre zodpovedné riešenie prenosu kompetencií. A ja nepovažujem za zodpovedný prenos kompetencií na samosprávu, ak mi nevedia predstavitelia vlády zodpovedať, ako bude vyzerať celá miestna správa čo do orgánov štátnej správy a samosprávy a či boli urobené prepočty finančného zabezpečenia. Hlavne vtedy, ak to zákon č. 369/1990 Zb. v § 5 ods. 1 ako základnú podmienku vôbec prenosu zakotvuje. Rešpektujete vy právo vôbec? Nerešpektujete. Už nebudem hovoriť o tom, že v skrátenom konaní nie sú splnené podmienky. To už je v tomto štádiu zbytočné o tom hovoriť. Možno to bude zaujímavé, ak sa niektorý poslanec rozhodne v tomto období obrátiť priamo do Štrasburgu, že neboli jeho poslanecké práva zachované. Ale tu je skutočne podmienkou vôbec prenosu. Je to platné právo. Tak ja sa vás pýtam, boli urobené prepočty? Podľa vyjadrenia pani ministerky financií nie, pretože keď jej bola táto otázka položená, tak povedala: „Povedzte mi, ktoré kompetencie zákonom prenášate a ja vám spočítam, aký bude finančný dopad.“ Myslím, si že správne reprodukujem myšlienku, nie presne slová, ale myšlienka je tá istá. No veď to je stavanie domu od strechy. Ja prv musím prepočítať podľa § 5 ods. 1 zákona, ktorý som citovala, finančné dopady, posúdiť, či je to racionálnejšie a efektívnejšie a až vtedy to môžem presúvať. To je zákonná podmienka. No dobre. Ale zrejme sa ani odpovede na túto otázku nedočkám, čo je škoda, pretože slovo efektívnosť teórie riadenia už vyjasnila, čo treba rozumieť pod pojmom efektívnosť a jeden z prvkov efektívnosti je nákladová efektívnosť, to je finančná. Áno? Nielen či to budú robiť lepšie a bližšie k ľuďom, ale aj finančne, proste výhodnejšie. Ďalej mi dovoľte, aby som sa vyjadrila k bodu 1 § 1 ods. 1 prvá veta znie: "Obec je samostatný územný samosprávny celok." Mňa zaujíma, prečo samosprávny a správny celok, kde dopĺňate k doterajšiemu zneniu tieto pojmy Slovenskej republiky. Združuje občanov, ktorí majú na jej území trvalý pobyt. Pýtam sa, či v dnešnom vývojom štádiu už postačuje, alebo ešte postačuje toto vymedzenie? Dnes sme svedkami, že mnoho občanov sa stáva bezdomovcami. Žiaľ, za pôsobenia tejto vlády sociálna situácia občanov, aj keď budete protestovať, že to nie je pravda, ľudia vedia svoje, sa natoľko zhoršila, že mnohí sa stali bezdomovci. Skupina bezdomovcov je už početná skupina ľudí, ktorí žijú v tej-ktorej obci. Bezdomovci nemajú trvalý pobyt. Uvedené znenie vyčleňuje určitú skupinu občanov z komunity, ktorá sa nazýva obec. Už nehovorím o tom, že budeme musieť zvážiť, že do volieb VÚC vlastne táto skupina občanov nebude mať volebné právo. A ja sa ako členka výboru pre ľudské práva a národnosti pýtam, je to možné? Je možné, aby som ja človeka, ktorý sa v dôsledku takzvaných ekonomických ozdravovacích opatrení toho balíčka, dostal na pokraj sociálnej biedy nie vlastnou vinou, stratil byt alebo ktorý sa vráti z väzenia, zmení sa situácia, nemá byt alebo ktorý v dôsledku rozvodu stratí právo už spoločného užívania bytu a stane sa bezdomovcom, či je to náležité, aby nebol zahrnutý do komunity, ktorú tvorí obec a zároveň aby nemal aj volebné právo. Ja to apelačne kladiem do diskusie v tomto zákone. Opakujem, podľa mňa nemôžeme ako členky výboru pre ľudské práva a národnosti, nemožno vytvoriť skupinu ľudí nikoho, ktorí nikde nepatria a ktorí nemajú jedno zo základných ľudských práv, a to je volebné právo. Ja viem, že medzi bezdomovcami je aj skupina občanov neprispôsobivých, ale aj to nie je argument. Pretože medzi bezdomovcami dnes sú mnohí mladí ľudia, pozrite sa, ako slušne oblečení mladí ľudia vyberajú kontajnery a keď ja s nimi nadviažem rozhovor, tak sú to bezdomovci. Dávam do pozornosti aj tento problém pri prerokúvaní tohto zákona. Ďalej, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, dotknem sa bodu 8 na strane 7 predloženého legislatívneho návrhu. Odsek 3. Ak obec dlhodobo, najmenej 6 mesiacov, nevykonáva svoju pôsobnosť pri prenesenom výkone štátnej správy a neurobila v tomto čase žiadne opatrenie na zabezpečenie jej výkonu, krajský úrad ju písomne vyzve na nápravu a určí jej na to lehotu. Ja sa znovu, pán minister, musím spýtať prečo krajský úrad. Ako sa dozvie krajský úrad, ak nie je, lebo toto je prípad, keď nie občan sa domáha nápravy, nápravy nečinnosti, ale keď chce štátny orgán, štát, proste napraviť alebo zamedziť nečinnosti samosprávy. Prečo krajský úrad. Ten je predsa ďalej od obce. Tam je menšia možnosť, že sa dozvie o tom, že obec nekoná. Pretože obec bude mať kompetenciu nielen rozhodovať o individuálnych veciach občanov, ale rozhodovať aj o niektorých veciach, kde mu povinnosť vyplynie zo zákona. Zo zákona vydať nejaké rozhodnutie. Urobiť nejaké opatrenie, byť činným. A to musí byť záujmom nás všetkých, teda štátu, aby obce neboli nečinné, preto chápem, že sa tu dáva to opatrenie, ale pýtam sa, prečo až krajský úrad. Počíta sa tu už s tým, že okresné úrady budú zrušené? A preto sa dáva krajský úrad? Alebo vzhľadom na kompetenčný zákon, ktorý sme prijali včera, kde sa rozdeľujú kompetencie, sa hovorí doslova v niektorých ustanoveniach, čo som ja namietala, že do kompetenčného zákona to nepatrí, ale ste to nechali, sa priamo formulujú kompetencie okresného úradu, teda orgánu štátnej správy. To znamená, že včerajším zákonom sme vychádzali s logikou, že budú okresné úrady. Dnešným zákonom, keď dávame kompetenciu na opatrenie nečinnosti krajskému úradu, ideme logikou, že okresné úrady budú zrušené, pretože zdravý sedliacky rozum hovorí, že najbližšie o takej nečinnosti, teda o takejto nečinnosti sa môže dozvedieť najskôr orgán, ktorý je najbližšie k obci, a to je okresný úrad. Tak potom kde je logika? Prečo krajský úrad? A ja nedávam pozmeňujúci návrh, lebo stále nemám odpoveď, či okresy ostanú. Ale ak sme včerajší zákon prijali, logika by mala byť, že v bode 8 v § 5, do ktorého sa vstupuje, v ods. 3, ktorý sa tu formuluje, by mal byť miesto krajského úradu poznačený okresný úrad. No ale, pán minister, vy čušíte, a tak sa zákony nedajú robiť. No a tu je potom ods. 4, ktorý hovorí, že ak sa to krajský úrad dozvie, že obec je nečinná, nie on bude robiť nápravu, ale nápravu bude robiť príslušný orgán, teda najbližšie nadriadený orgánu miestnej štátnej správy obci. Ja sa pýtam, prečo už nezasiahne ten orgán, ktorý sa to dozvie? A keď budú zrušené okresy, tak potom skutočne najbližším v konaní nadriadeným v správnom konaní pri prenesení výkonu štátnej správy, nielen pri správnom konaní, bude ten krajský úrad. Ale potom celá konštrukcia v prípade, ak ostanú okresy, je nelogická, v praxi bude nepružná a bude to per saltum, neviem, či vám to niečo hovorí, ale právnikom určite, a pri tvorbe zákonov je zásada, kompetencie sa nemajú v štátnej správe dávať per saltum. Pretože sa stávajú neúčinné a vznikajú potom často kompetenčné konflikty v rámci výstavby orgánov štátnej správy. Ďalej, pán minister, dovoľte mi, aby som mala na vás ďalšiu otázku, ktorú som vám v prvom čítaní dala, ale vy ste mi na ňu neodpovedali. To je k odseku 5, ktorý znie: Obec je povinná uhradiť orgánu miestnej štátnej správy finančné prostriedky za prenesený výkon štátnej správy, ktorý uskutočnil z dôvodu jej nečinnosti. Ja sa pýtam, kto bude rozhodovať o výške finančnej náhrady. Predsa obec môže splniť povinnosť len vtedy, keď jej niekto vyčísli sumu, ktorú má uhradiť. Alebo si to sama obec odhadne? Že ja som mala, ja som mala ako starosta vydať stavebné povolenie, ale darmo to občan chce, ja to stavebné povolenie nevydávam. Tak potom ho bude musieť vydať okresný úrad alebo krajský úrad, áno, lebo stavebné konanie sme zafixovali prenesene ako výkon štátnej správy a obec potom pošle desať korún. Povie, to je podľa môjho názoru to. A nebude mať príslušných pracovníkov. Načo? Veď tu máme ustanovenie, ktoré zavádza automatiku, keď on nie je činný, bude to robiť štátna správa, načo by som si odborníkov a tak ďalej a ktorý orgán, pán minister, bude rozhodovať? Odpoviete mi na to? Alebo aj toto bude moment na zlepšenie a prehĺbenie našich osobných vzťahov, ako ste charakterizovali neodpovedanie na moju otázku, či ostanú, alebo budú zrušené okresné úrady? Usmievate sa, no. Čo mám robiť? No. Nemôžem vás donútiť, ale ja vás prosím, aby ste mi na to odpovedali. Ale nie kvôli tomu, aby ste moju zvedavosť uspokojili. Nielen kvôli tomu, ale kvôli tomu, že predpis treba urobiť na určitej úrovni kvality. A v legislatíve platí zásada. Ak zákon určí povinnosť, musí určiť aj zodpovednostný systém v prípade neplnenia povinnosti. Inak sa nečudujme, že potom sa nič nedeje, občania sú rozhorčení a úradníci sa na nich budú usmievať. Vytvárame priestor pre zlosť občanov a pre korupciu. Pretože jednému vyhovie, druhému nevyhovie. To sú ustanovenia, ktoré sú priestorom na korupciu a vy robíte veľké bu-bu-bu, aké protikorupčné opatrenia a tak ďalej, v realite všetci vieme, ako to vyzerá, vyzerá to chabo a navyše vytvárate predpisy pre korupciu. On bude nečinný a povie si, no veď zákon, vážená pani občianka, ja som to nespravil, tak má to robiť ten a ten orgán. A žiadna finančná náhrada, pretože zodpovednostný systém, ak sa nesplní povinnosť, právo musí určiť kto, v akej lehote, akým postupom a akú sankciu uloží, respektíve rozhodne o výške odplaty. To tu nikde nie je. Nie je ani odkaz na niektorý z predpisov, ktoré už upravujú zodpovednostné systémy, teda je to vágne a bude to v praxi vytvárať jedine problémy a, ako som povedala, priestor na korupciu. Ďalej na strane 7 bod 17 ods. 9 - obec poskytuje súčinnosť pri zabezpečovaní kancelárskych a iných nebytových priestorov, budú problémy v akej, čo treba všetko rozumieť pod pojmom súčinnosť, lebo to je, súčinnosť je vlastne spolurozhodovanie určité, spoluúčasť, tak do akej miery ju bude obec mať. Ďalej, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dotknem sa ustanovení na strane 12, a to je znovuapelácia, pretože ak v oblasti samosprávy, ktorá už bude po prijatí včera malého kompetenčného zákona, ako ho v krátkosti nazývame, väčšia časť rozhodovania alebo poviem takto značná časť rozhodovania, ktorá dnes bola v orgánoch štátnej správy, na okresných úradoch, prípadne krajských úradoch druhom stupni prejde na obec a občan sa už nebude môcť písomne obrátiť na nadriadený orgán, ale bude musieť ísť na súd, čo bude zložitejšie pre neho, finančne náročnejšie, ale čo je najhlavnejšie časovo zdĺhavé. A keď súdy všeobecné, ktoré aj tak majú ťažkú priechodnosť, dnes ťažko dýchame, zaťažíme ďalšími aktivitami, ja sa pýtam, prečo tu už nie je predpis o vytvorení správneho súdnictva, súdnictva pružného, kvalifikovaného, odborne na úrovni rýchleho, jednoduchého, bez poplatkov, bez zastupovania advokátom a podobne. Pán minister v záverečnom slove sa stotožnil s touto mojou apeláciou pri prvom čítaní a povedal, že sa pripravujú zákony, no pripravujú. Budeme to zase v skrátenom legislatívnom konaní prerokúvať, zase v takom strese a s väčším potenciálom omylov vzhľadom na časovú tieseň. Čiže znovu apelujem, samozrejme, že by sme to mohli, pán minister, ja to aj tak vidím, že keď sa dostaneme po voľbách do vlády, tak to bude prvý zákon, ktorý dáme, a my to budeme aj realizovať, pretože to, čo vytvárate pre občanov, nebudú s tým spokojní, pán minister. Pán minister, pretože dodnes nebolo toľko rozhodovaní, rozhodnutí v tých oblastiach, ktoré išli na súd a ešte súdy ako tak v tých veciach správnych to uniesli, ale po tejto novele tie nápady na súd budú početne väčšie a budú v prípadoch v takých, v ktorých občania sú zvyknutí, že ich odvolanie je vybavené do 30 dní alebo do 60 dní, áno. Takže dozrel, teraz dozrieval čas, my máme pripravené legislatívne návrhy, my ich skutočne urýchlene po voľbách zrealizujeme. Teraz však vy ste pri kormidle a mali ste to pripraviť, pretože apelácia od nás z opozície počas celého času tohto volebného obdobia išla, ale, žiaľ, médiá tomu venovali malú pozornosť. Ďalej by som sa chcela upriamiť znovu na bod 3, kde je opatrenie proti nečinnosti, ktoré môže občan uplatniť tentoraz a nemôže ísť na príslušné orgány štátnej správy, ktoré ste vy označili v predchádzajúcej časti za subjekty, ktoré majú riešiť nečinnosť, ale občan bude musieť ísť na súd a na súde bude čakať pol roka, rok, rok a pol, dva, kým súd vyriekne, že starosta je povinný rozhodnúť v jeho veci. Ja sa pýtam, prosím vás, prečo ste napríklad toto právo občana nesituovali na tie orgány, ktoré ste už kompetenčne v predchádzajúcich ustanoveniach zmocnili, aby robili opatrenia o nečinnosti. Bude to tak, že bude chcieť zasiahnuť podľa predloženého návrhu krajský úrad, ale dozvie sa, že občan podal návrh na súd, tak krajský úrad nebude nič robiť, neurobí opatrenie, pretože môže čakať, povie, tak počkám, kým rozhodne súd. Prečo ste nesituovali za subjekt, ktorý urobí opatrenie proti nečinnosti, teda donúti tú samosprávu vydať, splniť si zákonnú povinnosť vydať rozhodnutie, urobiť opatrenie do jedného centra, kde by sa stretli impulzy občanov a aj chcenie orgánu štátnej správy alebo ten orgán štátnej správy svoju kompetenciu a povinnosť k zákonu mohol realizovať na základe impulzu občana. Prečo robíte dve linky, čo môže spôsobiť zase patovú situáciu, lebo ten, kto je povinný podľa zákona krajský úrad urobiť opatrenie, má priestor sa vyhnúť tejto svojej povinnosti s odvolávkou, že veď občan sa už odvolal na súd alebo dal návrh na súdne vyrieknutie, alebo sa zbaví toho tak, že poinštruuje občana, dajte návrh na súd, ten chudák dá ten návrh na súd a bude čakať, čakať a čakať. V dobrom prípade získa to rozhodnutie, ale to rozhodnutie, čo bude hovoriť? Bude hovoriť len to, čo je v zákone, že samospráva je povinná si splniť povinnosť. Nie je účinnejšie prijať opatrenia na krajskom úrade a podobne? Takže nie som spokojná s takouto konštrukciou, pretože vidím cesty lepšej a účinnejšej konštrukcie, ale nedávam pozmeňujúci návrh, pretože včera ku kompetenčnému som dala viacero pozmeňujúcich návrhov a vôbec ste ich nerešpektovali a, žiaľ, znovu budem v situácii, keď budem opakovať ako pri novele ústavy, upozorňovala som, ale ste nerešpektovali a teraz bum, ako dnes od 1. júla do 1. januára budúceho roku boli občania pozbavení svojho ústavného práva obracať sa na Ústavný súd svojimi podnetmi. Ďalej mi dovoľte uviesť bod 82 § 27 ods. 3. Bod rieši protest prokurátora a odvolávate sa na platný zákon. Pán minister, ja som ten platný zákon sem doniesla a musím vám povedať, že bod, na ktorý sa odvolávate, áno, podľa ods. 1 v bode 3, že bod 3 žiadny odsek 1 nemá. Tak čo? Čo bude platiť? Lebo vy tam riešenie, ako sa bude vybavovať protest prokurátora, legislatívne si zjednodušujete s tým, že odkazujete, že to sa bude vybavovať podľa odseku 2 bod 1. A ja som si vzala zákon a tam odsek 1 nie je. A ďalej, druhý odkaz na vybavovanie postupu je, bude sa vybavovať, áno, prečítam, ak ide o výkon samosprávy, rozhodne o nich, rozumejme o protestoch prokurátora, orgán štátu podľa ods. 2 bod 1 až 4. Ale odsek 2 vy vlastne meníte v predchádzajúcom texte 82, áno, keď hovoríte: § 27 ods. 3 bod 2 znie, a v tom znení to vôbec nedávate, ak starosta obce nevyhovuje protestu prokurátora podanému proti nezákonnému rozhodnutiu, opatreniu alebo inému aktu, áno, potom sa postupuje podľa ods. 1 bod 3. Ale vlastne robíte také perpetuum mobile, že odkazujete na odsek, ktorý vôbec neexistuje, a ďalej hovoríte, že v odseku 2 je riešenie, ale ten odsek 2 novelizujete s odkazom znovu na neexistujúci bod 1. Prosím vás pekne, vysvetlite mi to. Ja tomu vôbec nerozumiem. Pán minister, ja vás veľmi prosím, pretože protesty prokurátorov sú v praxi často uplatňované, prostriedky, kto bude rozhodovať o proteste prokurátora. Ak bude smerovať na rozhodnutie obce, ktorá bude mať charakter výkonu štátnej správy a kto bude rozhodovať o proteste prokurátora, ak bude smerovať proti rozhodnutiu obce, ktorá bude mať charakter samosprávy. Ja viem, že mnohí sú z toho jeleni, občania, určite tiež je to pre nich španielska dedina, ale to je vaša chyba. My sme upozorňovali, hovorme o charaktere prenosu, ktorý bude mať. Pán poslanec, nerušte pána ministra, ja mu kladiem otázky, ako mi bude odpovedať? Aspoň formálne nech počúva, aj tak veľmi neverím, že dostanem odpoveď. Takže to je nejasné, my sme o tom nehovorili, keď som na to upozorňovala, bola som zahriaknutá, nikto tomu nevenoval pozornosť, boli také pripomienky, že Tóthová teóriu chce dávať do parlamentu. Nie, toto sú vážne veci a dnes vidíme, aké vyriešenie týchto vecí aké má dopady do praxe. No a posledná moja pripomienka, na ktorú dávam aj pozmeňujúci návrh, je nasledovná: v § 21 sa upravuje medzinárodná spolupráca obcí. A tento paragraf v odseku 2 hovorí: Dohoda alebo členstvo v medzinárodnom združení nesmie byť v rozpore s ústavou republiky, ústavnými zákonmi, zákonmi a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, a nesmie byť v rozpore s verejným záujmom. Ja si dovolím upozorniť na Európsky rámcový dohovor o cezhraničnej spolupráci medzi územnými celkami, ku ktorým Slovenská republika pristúpila, sme signatármi tejto dohody, a keďže sme signatármi, sme zaviazaní znením každého článku tohto Európskeho rámcového dohovoru, pretože sme k nemu pristupovali ako k celku a nielen k jednotlivým častiam. A čl. 3 ods. 4 hovorí, ja ho citujem: Zmluvy a dohody musia byť, opakujem pojem, musia byť uzavreté tak, aby boli v súlade s vnútroštátnym právom každej zmluvnej strany, to je naplnené, ďalej v otázkach medzinárodných vzťahov a celkovej politiky, to je tiež v predloženom znení naplnené, ale nie je naplnená posledná časť článku 3 ods. 4, ktorá hovorí, a so všetkými, tam nie je slovo alebo, ale je tam slovo a, čo v legislatíve a v zmluvách má význam, že to je ďalšia podmienka, ktorá musí byť, citujem, a so všetkými predpismi upravujúcimi kontrolu alebo dozor vo vzťahu k územným celkom alebo orgánom. Keďže my tam máme len po vymedzení termín zákon a medzinárodná zmluva, ku ktorej sme pristúpili, má pojem predpisy upravujúce kontrolu alebo dozor, treba to do ustanovenia doplniť. Preto dávam pozmeňujúci návrh, ktorý znie, aby v § 21 ods. 2 medzinárodná spolupráca sa za slovom "zákonmi" doplnil text "aj predpismi upravujúcimi kontrolu a dozor". Je to podpísané príslušným počtom poslancov 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14, 16, ja som sedemnásta, čiže 17 poslanci žiadajú takéto doplnenie. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, chcem apelovať, aby ste tento môj pozmeňujúci návrh podporili, pretože medzinárodná spolupráca na južnom území Slovenska a aj na iných územiach je vec, ktorá musí byť v súlade s dokumentom - Európskym rámcovým dohovorom o cezhraničnej spolupráci medzi územnými celkami. Čiže to je návrh, ktorý zosúlaďuje predložený návrh s medzinárodnými dohovormi a týmto aj rozporujem doložku zlučiteľnosti, pretože my aproximáciu nerobíme len k normám európskeho práva, ale aj k normám Rady Európy, ktorého sme členmi, a apelujem na vás, aby sme toto rešpektovali. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, ja vám ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) J. Migaš, predseda NR SR: Faktické poznámky. Pán poslanec Kvarda, nech sa páči, jediný prihlásený. J. Kvarda, poslanec: Ďakujem pekne, pán predseda. Som rád, pani poslankyňa, že ten nacionalistický tón vášho vystúpenia na začiatku náhle, ale predsa sa zmenil na tón vecný. Pre pamäť by som rád konštatoval, že v roku 1990 bol predsedom Združenia miest a obcí Slovenska pán Hetteš. Zrejme mi to aj pán Sýkora, pokiaľ sedí na balkóne, potvrdí. Chcem vám pripomenúť ďalej aj to, že vaša vláda vytvorila v roku 1996 len štruktúru miestnej štátnej správy. Vymedzila síce územné obvody a územnú pôsobnosť štátnych orgánov, teda okresných orgánov a krajských štátnych orgánov. Žiadne nové voľby v nich neboli, lebo ste to toho času neumožňovali. Nová kvalita vzniká až s voľbami do orgánov krajských samospráv. VÚC sú územne vymedzené po prvýkrát zákonom o vyšších územných celkoch zo 4. júla 2001. Chcem len pripomenúť, že vytvorenie nového územného členenia nie je celkom korektné voči menšinovým komunitám, a podotýkam, že ale ani voči prirodzeným regiónom Slovenska. Tá prvá skutočnosť bola potvrdená aj v parlamente Európskej únie, keď bolo konštatované, že územné celky boli vytvorené tak, že poslanci Strany maďarskej koalície za ne nemohli hlasovať. Zrejme sa takto zachovali preto, lebo to považovali a považujú stále za riešenie nespravodlivé. Ďakujem pekne. J. Migaš, predseda: Ďalej v rozprave vystúpi pán pos..., nech sa páči, pani poslankyňa.