Krištúfková, Petra, poslankyňa NR SR (2017-05-17):
Dobre, takže ešte raz. Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, myslím si, že väčšine z vás je zrozumiteľné, prečo som predložila do parlamentu novelu zákona o rodine. Rozsahom nie je veľká, no významom je veľmi dôležitá pre ochranu detí, ktoré súdy zverujú do náhradnej alebo pestúnskej starostlivosti. Priznám sa, že keď som čítala príbehy detí, ktoré doplatili na nejasné pravidlá v zákone, tak mi behal mráz po chrbte. Pripomeniem vám ich. Prvý prípad. Jeden a polročná Simonka zomrela násilnou smrťou v pestúnskej rodine vo Veľkom Šariši. Z jej smrti bol obvinený profesionálny rodič, konkrétne otec v pestúnskej rodine. Lekárska správa hovorila, že dievčatko trpelo a malo viaceré vnútorné poranenia. Druhý prípad. Dve maloleté dievčatká roky zneužíval muž z okresu Levice. Jedna z nich bola zverená do pestúnskej starostlivosti a druhá do starostlivosti ako náhradnému profesionálnemu rodičovi. Tretí prípad. Jedenásťkrát súdne trestanému človeku za majetkovú a násilnú trestnú činnosť bolo do náhradnej osobnej starostlivosti zverené maloleté dievča, dokonca na žiadosť jej vlastných rodičov. To, aký osud ju u tohto náhradného rodiča čakal, hádam už nemusím opakovať. Sú to tri príbehy, kde deti doplatili na zlyhanie systému. Dovoľte mi zopakovať pravidlá, ktoré definuje zákon pri rozhodovaní o náhradnej starostlivosti pre maloleté deti. Náhradnou starostlivosťou je zverenie maloletého dieťaťa do osobnej starostlivosti inej fyzickej osobe než rodiča, zverenie do pestúnskej starostlivosti a ústavná starostlivosť. Osobná a pestúnska starostlivosť má prednosť pred ústavnou, čo je logické, ak chceme, aby deti vyrastali v prostredí, ktoré im v najväčšej miere nahradí rodinu. Taktiež sa v praxi pri osobnej starostlivosti uprednostňujú príbuzní a súd by podľa zákona mal prihliadať aj na názor samotného dieťaťa, samozrejme s ohľadom na jeho vek a rozumovú vyspelosť. Názoru dieťaťa má byť venovaná náležitá pozornosť. Dieťa môže byť zverené do osobnej náhradnej starostlivosti fyzickej osobe, ktorá podľa zákona musí mať trvalý pobyt na území Slovenskej republiky, má spôsobilosť na právne úkony v plnom rozsahu, osobné predpoklady, najmä zdravotné, osobnostné a morálne a spôsobom svojho života zaručuje, že bude náhradnú osobnú starostlivosť vykonávať v najlepšom záujme maloletého dieťaťa. Toľko zákony. Ale ja sa chcem úplne vážne spýtať, čo z týchto kritérií spĺňal napríklad jedenásťkrát súdne trestaný človek za násilnú a majetkovú trestnú činnosť? Je pre mňa úplne nepochopiteľné, ak sudcovi vôbec nie je aspoň trochu zvláštne, že rodičia súhlasia s tým, aby sa starostlivosti o ich maloletú dcéru ujal sused, pričom určite museli vedieť o jeho minulosti. Nie je to zvláštne nikomu z kompetentných, ktorí prípad posudzovali, ani sociálnym pracovníkom, ani súdu. Nikto z nich si nedal žiadnu námahu preveriť si, či sú úmysly suseda naozaj v záujme dieťaťa. Nikto si ho nepreveril, lebo zákon bol formálne dodržaný, a ten nikomu, ani sociálnemu pracovníkovi, ani sudcovi neprikazuje, že si má overiť bezúhonnosť človeka, ktorý má dostať dieťa do osobnej starostlivosti. Pre mňa je toto absurdné. Ak by sa dodržali úplne obyčajné ľudské postupy a ak by si kompetentní pri takýchto prípadoch položili otázku, či by rovnako postupovali, keby sa to týkalo niekoho ich blízkeho, tak by sme nemuseli neustále predkladať novely zákonov aj vo veciach, ktoré by mali byť samozrejmé. Keďže to v praxi tak nie je, ako vidíme v prípadoch detí, ktoré som uviedla, predkladám novelu, ktorá dáva povinnosť sudcom, aby pri zverení detí do pestúnskej alebo osobnej starostlivosti museli vyžiadať aj výpis z registra trestov, čo nie je pre súd žiaden problém. Taktiež by som, taktiež by som v tejto súvislosti chcela verejne položiť otázku smerom k ministerke spravodlivosti Lucii Žitňanskej, či naozaj nedozrel čas na to, aby sme zriadili aj na Slovensku špecializované rodinné súdy, kde by sa naozaj sudcovia venovali iba tejto agende. Mali by možnosť aj povinnosť každý prípad naozaj posúdiť z pohľadu ochrany záujmov dieťaťa. Zákony môžeme sprísňovať donekonečna, ale ak budú zlyhávať ľudia, tak tragédie detí sa budú opakovať stále. Chcem vás požiadať, vážené poslankyne a vážení poslanci, podporte túto novelu. Nemá nároky na štátny rozpočet, nie je v rozpore ani s vládnym programom, ani s prioritami ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Môže však zabrániť ďalším tragédiám detí, ktoré sa chybou zákonov a necitlivosťou kompetentných dostali do nesprávnych rúk. Simonka na to doplatila životom, ďalšie deti pravdepodobne celoživotnou traumou. Ďakujem a prosím o podporu.