J. Brocka, poslanec: (2007-12-05):
Ale chcem trošku polemizovať v tejto rozprave vôbec o inštitúte minimálnej mzdy. Na jednej strane je to ako možné bagatelizovať tým, v úvodzovkách, že veď sa to týka veľmi úzkej skupiny zamestnancov, to znamená, že z tohto pohľadu by to nebola taká veľká vec. Ale chcem upozorniť, že nie každá krajina, a teraz krajina, s ktorou sa môžeme porovnávať, a to sú krajiny v Európskej únii, nemajú tento inštitút. Väčšina ho má v zákone definovaný, ale paradoxne krajiny v Európskej únii, ktoré ho nemajú, ktoré nemajú v zákone ustanovenú minimálnu mzdu, tak sú to krajiny s najvyšším ekonomickým rastom v daných podmienkach, s prebytkovými rozpočtami a s najmenším verejným dlhom – Dánsko, Švédsko, Fínsko, jednoducho nemajú takýto zákon o minimálnej mzde. Samozrejme, že iné krajiny ho majú, je pre nás v tejto chvíli istá výhoda. Ja sa ani nečudujem, že mnohí naši mladí ľudia, ktorí si chcú privyrobiť alebo na začiatok zarobiť, keď začínajú svoju profesionálnu alebo produktívnu kariéru, takže chodia do zamestnania, hľadajú si zamestnanie v cudzine, v zahraničí a končia v Británii, v Írsku, mnoho ráz aj nekvalifikovaní s nízkym vzdelaním končia práve v týchto krajinách z jedného jednoduchého dôvodu: toto sú dve krajiny okrem Luxemburska s najvyššou minimálnou mzdou, takmer 1 400 eur minimálna mzda v týchto krajinách pri prácach, ktoré tam by domáci možno nerobili, pre mnohých, najmä zo Slovenska, znamená výraznú pomoc, ak si tam nejaký čas pobudnú a majú možnosť takýmto spôsobom a pri skromnom spôsobe života si zarobiť a možno sa im ľahšie potom štartuje doma. Čiže Slovensko z tohto pohľadu, a tí ľudia tie miliardy nakoniec míňajú tu na Slovensku, čiže je to pozitívny prínos, že v Británii a Írsku minimálnu mzdu majú, pre nás. Ale minimálna mzda u nás skôr situáciu u nás komplikuje a to je aj v dôvodovej správe, aj pani ministerka uvádza, že minimálna mzda, v zásade je preukázané, že je to negatívny dopad na nízkokvalifikovaných zamestnancov alebo na osoby bez pracovných návykov, alebo na mladých ľudí. Áno, kvantifikovať dopad, aký to má napríklad na zvýšenie mzdových nákladov, nie je podstatné, lebo je minimálny u zamestnávateľov. Ale dopad napríklad na platenie poistných odvodov je dosť veľký a najmä u takých drobných, menších zamestnávateľov, tí, ktorí platia odvody, aj zamestnanci, z vymeriavacieho základu, ktorým je minimálna mzda. Aj keď je to rádovo 20, 30 mil. ročne, ale pre niektorých je to výrazný dopad. Čiže vplyv na zamestnanosť u nás to má skôr negatívny, lebo sú isté druhy práce, ktoré pre niekoho má význam vytvoriť také miesto len za veľmi nízkych nákladov. Samozrejme, keď takáto možnosť nie je, to znamená, keď minimálna mzda je pre niekoho relatívne vysoká v danej situácii, tak mnoho ráz také miesto ani nevznikne. Čiže ja to považujem v našich podmienkach za jednu „zbytočnú“ reguláciu navyše. Jednu zbytočnú reguláciu navyše, ktorá mnohým bude situáciu skôr komplikovať. A ako by to malo byť? Ja si myslím, že tak ako v tých krajinách, a poučiť by sme sa mohli z tých, ktorí sú na tom lepšie, ktorí sú úspešnejší a majú viacej skúseností aj z dopadov takéhoto inštitútu, že minimálna mzda by mohla existovať, ale len v istých rezortoch, v istých oblastiach výroby, priemyslu národného hospodárstva alebo dokonca v niektorých fabrikách. Napr. v ťažkom priemysle, v automobilovom priemysle alebo môžu vám napadnúť aj ďalšie oblasti, v stavebníctve, tam napríklad minimálna mzda, ak by bola výsledkom kolektívneho vyjednávania, nech je, prosím. Tak to majú aj v Rakúsku, aj v Nemecku. Ale univerzálne minimálna mzda definovaná zákonom, si myslím, že nie je veľké víťazstvo. Ale prosím, nie je to návrh, naozaj, ako som v úvode povedal, ktorý bude znamenať nejaký veľký zápas medzi opozíciou a koalíciou, a predpokladám, že väčšina tejto snemovne nakoniec tento návrh zákona podporí. Ďakujem za vašu pozornosť.