T. Galbavý, poslanec: (2009-06-18):
Čo je mojím základným zámerom a cieľom? Je to veľmi citlivá téma, ktorá bola niekoľkokrát už pertraktovaná či už v tomto volebnom období alebo v minulom volebnom období – obmedzenie poslaneckej imunity. Nebude to obmedzenie poslaneckej imunity v trestnoprávnej rovine, ale v rovine priestupkovej. Čiže, podľa Ústavy Slovenskej republiky sú si všetci občania rovní v právach a povinnostiach. Poslanecká imunita tento princíp narúša. A oprávnene treba žiadať, aby jej rozsah bol zúžený na čo najnižšie možnú mieru. Najprv treba povedať, na čo vlastne imunita slúži. Poslanecká imunita nie je žiadny svojvoľný výmysel, ktorý má umožniť beztrestný život nejakej kasty vyvolených jedincov. Parlament je miesto, v ktorom sa rozhoduje o vážnych veciach, ktoré sa týkajú všetkých obyvateľov, ich financií, ich práce, dôchodkov, ale aj iných okolností ich života. Diskusie teda môžu byť úmerné vážnosti otázok, o ktorých sa rokuje. Sú ostré. Padajú tvrdé slová. Niekedy kvôli pretlaku emócií, niekedy jednoducho preto, aby sa zdôraznila dôležitosť témy. Poslanci pod hrozbou trestnoprávnych a občianskoprávnych postihov za to, čo a ako povedia, nepôjdu do rizika a teda nebudú slobodní. Ešte vážnejšie je v prípade imunity zahlasovanie. Ako budú môcť poslanci hlasovať s vedomím, že niekto ich vzápätí môže napadnúť na súde napríklad preto, že mu objektívne hlasovaním vznikne nejaká ujma, trebárs, mu bude musieť platiť vyššie dane, bude musieť vynaložiť peniaze na zachytávanie emisií a podobne. Môžete povedať, že takýto súdny spor bude zriedkavý a je vysoko pravdepodobné, že žaloba by neuspela. Lenže dovolím si upozorniť, že už samotný fakt, že poslanci budú vedieť, že súdny spor byť môže, že budú musieť chodiť a vysvetľovať svoje hlasovanie na súde, bude poslancom zväzovať ruky a obmedzovať ich slobodné rozhodnutia. Imunita však nechráni primárne poslancov ako jednotlivcov. Imunita chráni predovšetkým parlament ako inštitúciu. Jeho základnou funkciou je predsa kontrolovať vládu. Aká je asi tá nezávislosť kontrolóra, ktorý vie, že kontrolovaný ho môže kedykoľvek obmedziť? Preto si myslím a preto je oprávnené, aby poslanci mali imunitu za svoje skutky, za hlasovanie, za výroky, za všetko, čo súvisí s výkonom ich mandátu. Čiže, poslanci majú byť chránení imunitou v tejto budove. Akonáhle vyjdú na ulicu, musia byť rovní pred zákonom ako každý občan v tejto krajine. Čo však ide nad nevyhnutný rámec, je imunita v prípade trestných činov a priestupkov. Tu treba povedať s odstupom času, že v prípade trestných činov je situácia, no, pomerne uspokojivo vyriešená. Poslanec, keď sa dopustí alebo je podozrivý zo spáchania trestného činu, o tom, či bude trestne stíhaný, rozhodne poslanecká snemovňa. A ja si myslím, že politická kultúra je už na takej vysokej úrovni, že v prípade, ak by išlo o závažný trestný čin, tak poslanecká snemovňa by poslanca na trestné stíhanie vydala. Predpokladám, že by sa tak stalo. Ak by sa tak nestalo, rameno spravodlivosti potom môže siahnuť hneď po uplynutí mandátu, prakticky ihneď, ako naposledy vyjde z brány parlamentu. Teda základný problém v tejto chvíli nie je. Panie poslankyne, páni poslanci, stále aktuálna však ostáva otázka priestupkovej imunity. Neustále totiž vyvoláva otázku, prečo sa majú poslanci líšiť od ostatných ľudí. Do akej miery možno tolerovať odlišnosť poslancov od ústavne zakotvenej rovnosti občanov? Keď bežný občan prekročí povolenú rýchlosť, zaplatí pokutu. Schválili sme zákon o cestnej premávke a tie pokuty, ich výšku všetci dobre poznáme. Ide o desaťtisíce korún. Poslancovi stačí vytiahnuť poslanecký preukaz. Pokutu zaplatiť nemusí. Ak o veci neprinesú médiá informáciu, no tak o priestupku poslanca sa nikto ani nedozvie. Nerokuje o ňom parlament, ba ani niektorý z výborov. Ak aj médiá prípad odhalia, poslancovi sa nestane nič. Kauza za pár dní prehrmí a občanom z nej ostane v ústach nepríjemná pachuť. Pretože nakoľko možno dôverovať zákonodarnému zboru, ktorého členovia môžu beztrestne porušovať zákon? Je získanie kresla v parlamente dostatočným dôvodom na to, aby poslanec mohol jazdiť nadmernou rýchlosťou? Ospravedlňuje mandát k tomu, aby auto s poslancom za volantom mohlo štúrovať cestu od krajnice po krajnicu, ale ak nedôjde k dopravnej nehode, nemôže polícia zasiahnuť? No prečo má poslanecký mandát poskytovať krytie hulvátom, ktorí kade chodia, tam vulgárne nadávajú a urážajú? Na toto má slúžiť priestupková imunita? Ako tento problém vyriešiť, ctené kolegyne, kolegovia? Odpoveď je jednoduchá. Generálne ju zrušiť. Tým sa dostávame k otázke, ako to máme urobiť. Jediná možnosť ako môžeme priestupkovú imunitu zrušiť, je v našich rukách – v parlamente alebo referendom. Napriek tomu sme v minulom volebnom období prijali novelu ústavného zákona s cieľom priestupkovú imunitu zrušiť. Teda do Ústavy Slovenskej republiky sme vložili ustanovenie, podľa ktorého možno prejednať priestupok, o ktorom to ustanoví zákon. Podľa názoru právnych expertov paradoxne táto úprava priestupkovú imunitu rozšírila, či dokonca ju zaviedla. Príslušný priestupkový zákon totiž menoval jediný prípad, jazda pod vplyvom alkoholu, pričom došlo, muselo dôjsť k dopravnej nehode. Tento stav vyvolával oprávnenie diskusie a viac-menej všetci sa zhodujeme v tom, že situácia nie je uspokojivá a je nevyhnutné ju upraviť. Ctené kolegyne, kolegovia, som o tom presvedčený, že jeden z najzákladnejších princípov právneho štátu je rovnosť občanov pred zákonom. My sme chránení alebo požívame priestupkovú imunitu, ktorá absolútne nijako nesúvisí s výkonom nášho mandátu, neobmedzuje našu slobodu, neobmedzuje a neohrozuje našu nezávislosť. Obraciam sa preto na vás s prosbou, aby sme si toto plne uvedomili. Aby sme urobili všetko pre to, aby sme boli rovní pred zákonom, ako sú všetci tí, ktorí nevykonávajú poslanecký mandát. Z mojej strany je to všetko. Ďakujem.