Podmanický, Ján, poslanec NR SR (2012-07-02):
Ďakujem pekne za slovo, vážený pán podpredseda. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, tak ako nás vyzýval pán poslanec Kaník, aby sme neboli ideologickí, ale vecní, a ja sa pokúsim byť vecný. Čo sa týka cieľov predkladaného návrhu zákona, tak ja si myslím, že v zásade s tým môžeme súhlasiť, tak ako píšu predkladatelia, že cieľom návrhu zákona je zvýšiť motiváciu nájsť si a udržať zamestnanie aj v nižšie platených pozíciách a zároveň odstrániť negatívnu motiváciu u sociálne vylúčených skupín obyvateľstva, zabezpečovať a zvyšovať si svoj príjem prostredníctvom sociálnych dávok viazaných na počet detí. Tak ja si myslím, že tento cieľ je správny a v zásade na tomto sa zhodneme. Čo sa týka samotného riešenia ako tento cieľ dosiahnuť, tak tu mám určité praktické výhrady, ktoré vnímam aj ako človek z praxe, ako starosta obce. Navrhovatelia stanovili štyri skupiny alebo štyri kritériá, z ktorých keď bude aspoň jedno splnené, tak bude nárok na plnú dávku rodičovského príspevku. Prvá skupina sú ľudia, ktorí študujú na vysokej škole v sledovanom období. V zásade táto skupina má moc vo svojich rukách, aby urobila všetko preto, aby sa na vysokú školu dostala a aby študovala, čiže ak má na to tie určité genetické danosti a predispozície, tak je schopná táto osoba študovať na vysokej škole a vlastnou aktivitou vykonávať niečo, čo pán poslanec Kaník nazval, že je prospešné pre našu spoločnosť, a tu by som súhlasil. Druhá skupina je absolvovanie vysokej školy alebo strednej školy v rozhodujúcom období, teda posledné štyri roky. Táto skupina je v podstate, tak ako prvá, objektívne dosiahnuteľná a takisto si myslím, že ako kritérium to obstojí. Potom sú ale ďalšie dve kritériá, ktoré, si myslím, že nemajú možnosť ľudia objektívne získať. Tretie kritérium je, že poberateľ tejto dávky rodičovskej je nemocensky poistený aspoň 270 dní, to znamená, že v posledných štyroch rokoch bol aspoň 270 dní zamestnaný. A tu vzniká naozaj objektívny problém, že môže byť rodina, môže byť človek, ktorý má záujem pracovať, hľadá si prácu, ale nie je schopný sa zamestnať 270 dní za štyri roky. Verte mi, že poznám množstvo ľudí, ktorí aj v tom okolí, v ktorom žijem, a to môžem povedať, že nepatríme medzi najchudobnejší región, ako to bolo v minulosti, tak sú ľudia, ktorí si nedokážu nájsť prácu, hoci ju hľadajú. Čiže pomáhajú si rozličnými brigádami, pomáhajú si tak, ako to dokážu, ale nedokážu si nájsť stabilný pracovný pomer, z ktorého by mali 270 dní platené nemocenské. Čiže táto skupina by bola naozaj veľmi nespravodlivo obratá o to, aby dostala plnú dávku rodičovského príspevku. Pokiaľ my nedokážeme pre týchto ľudí vytvoriť podmienky, aby sa mohli objektívne zamestnať, teda tí, ktorí chcú sa zamestnať, pokiaľ nedostanú možnosť sa zamestnať, myslím si, že by bolo nespravodlivé, aby sme im siahali na dávky. A potom je tu štvrtá skupina, zamestnaní aspoň 180 dní, plus 90 dní aktivačná činnosť. Je to taká kombinácia toho prvého a aktivačnej činnosti. No, problém aktivačnej práce je podobný, že sú ľudia, ktorí majú záujem o aktivačnú prácu, ale nie sú im vytvorené podmienky na to, aby na aktivačnú prácu nastúpili, pretože obce ani samosprávne kraje nie sú povinné vytvárať aktivačné miesta, nie sú povinné, a preto môžu naozaj vznikať veľké skupiny ľudí, ktorí by mali záujem aktivačne sa zúčastňovať na aktivačných prácach, ale nemajú na to objektívne vytvorené podmienky. Čiže ak spoločnosť nevytvorí podmienky pre aktivačnú činnosť, tak nemôžeme viazať na to 50-percentné zníženie rodičovského príspevku. Osobne si myslím, že najsprávnejšia cesta, okrem tých, okrem vzdelania, je hľadať spôsoby, ako ľudia, ktorí sú dlhodobo nezamestnaní, nemôžu si nájsť prácu, ako budú mať objektívny prístup k aktivačným prácam. A vtedy, áno, vtedy môžeme na to naviazať rodičovskú dávku, respektíve zníženie rodičovskej dávky, ale môžeme sa baviť potom aj o ďalších dávkach. Čiže ak vytvoríme ľuďom priestor na to, aby mali objektívne možnosti získať, či už aktivačnú prácu, alebo zamestnanie, tak áno, vtedy môžeme ich sankcionovať. Ak to odmietnu a nebudú mať záujem. Takže z tohto dôvodu ja nemôžem tento návrh zákona podporiť a v podstate rovnaká argumentácia sa týka aj toho ďalšieho návrhu zákona, ktorý je opäť viazaný na podobné skupiny, ktoré, podľa môjho názoru, ak by sme akceptovali, tak by to bolo veľmi, myslím si, že bolo by to značne sociálne nespravodlivé. Rezervy treba, vážené panie poslankyne a vážení páni poslanci, hľadať u tých bohatých, ktorí sú v zoznamoch sociálnych. Ja som bol veľmi prekvapený, keď som videl zoznam žiadateľov, uchádzačov o zamestnanie. Naozaj, ako starosta obce som sa k tomu dostal, a keďže poznám ľudí zo svojho okolia, tak som naozaj veľmi prekvapený, že sa tam mnohokrát objavili deti bohatých podnikateľov, ktorí zamestnávajú v obci desiatky ľudí, ale syn podnikateľa bol evidovaný na úrade práce, aby úrad práce za neho platil odvody. Čiže možno by sme sa mali baviť o zverejňovaní všetkých sociálnych dávok, aby sme vedeli, kto ich dostáva, a možno by sme videli, že netreba hľadať, alebo netreba brať tie dávky tým najchudobnejším, ale videli by sme, že možno je tam desať, pätnásť percent špekulantov, ktorí na to naozaj nie sú odkázaní. Ďakujem pekne.