I. Farkas, poslanec: (2008-07-03):
Prax nám ukázala, aké sú nedostatky v tejto oblasti. Vyhláška č. 578 určila počet pracovísk siete pracovných kontrolných staníc v počte 165 na celom území republiky. Začiatkom tohto roka, keď sa zaviedla povinnosť kontroly originality na individuálne dovezené vozidlá, fungovalo asi 40 staníc, momentálne ich funguje 84 na celom území republiky. Z pohľadu motoristov v niektorých prípadoch došlo k zbytočnej duplicite, lebo pri dovoze auta najprv museli vykonať kontrolu originality začiatkom roka, následne im aj policajti preverili identifikátory auta. Ďalším nedostatkom je skutočnosť, že cena za túto službu nie je regulovaná. Ministerstvo zverejnilo iba takzvanú odporúčanú cenu pre kontrolné stanice. Napriek odporúčaniu sa vyskytli prípady, že tento úkon sa v niektorých regiónoch vykonal za 4 500 Sk. Orgán činný v trestnom konaní na poli kontroly originality je nahradený formou preneseného výkonu štátnej správy jednou jedinou súkromnou spoločnosťou, pričom táto spoločnosť nevyhrala výberové konanie alebo verejnú súťaž, bola úradníkmi ministerstva dopravy určená. Táto spoločnosť určuje rámec pôsobnosti kontrolných staníc a metodicky riadi ich činnosť a kontrolné stanice jej platia za poskytované služby. Na území Európskej únie má zhruba 0,5 % motorových vozidiel problém s originalitou, tieto vozidlá sú buď kradnuté, alebo majú pozmenené identifikátory. Na základe kvalifikovaného odhadu na Slovensku je podobná situácia, asi 0,5 % až 1 % vozidiel má takýto problém. Preto treba zvážiť, či je rozumné rozšíriť povinnosť kontroly originality na všetky vozidlá, na všetky zmeny, ako to stanovuje zákon č. 725 a ako to má zakotviť aj návrh zákona o cestnej premávke, aj keď od začiatku tohto roka v praxi sa povinnosť vzťahuje len na individuálny dovoz vozidiel. Bude treba nájsť vyváženú rovnováhu, aby sa ubránil záujem vlastníkov motorových vozidiel, aby v evidentných prípadoch, kedy je kontrola originality zbytočná, neboli zbytočne časovo, finančne a administratívne zaťažovaní. Ale na druhej strane, aby sa postupne odfiltrovali kradnuté autá a autá s pozmeňovanými identifikátormi. Nesmieme zabudnúť ani na záujem prevádzkovateľov kontrolných staníc, aby táto činnosť bola pre nich rentabilná, aby sa postupne naplnil vyhláškou stanovený počet kontrolných staníc ku spokojnosti občanov. Bude ale veľmi dôležité, aby sa cena služby regulovala, lebo nezabúdajme, tento úkon sa robí vo forme preneseného výkonu štátnej správy. Aby nedochádzalo k úletom ako v prípade, keď prevádzkovateľ služby túto službu vykonáva za 4 500 Sk. Za zváženie navrhujem dva spôsoby stanovenia ceny pre kontrolu originality: buď vo forme dvojitej regulovanej ceny, ceny základnej a ceny zvýhodnenej do 1 000 Sk pre staršie vozidlá, ktorým sa kontrola originality obmedzuje na kontrolu identifikátorov, pričom cena základná aby zohľadňovala oprávnené náklady kontrolnej stanice a obsahovala by primeraný zisk. Alebo vo forme ceny závislej od kubatúry alebo výkonu vozidla podobne tomu, ako je stanovené poistné u poistenia zodpovednosti motorových vozidiel. Tým by sa naplnil sociálny aspekt cenotvorby. Každopádne výkon kontroly originality musí byť vyvážený, musí sa nájsť rovnováha medzi záujmom prevádzkovateľov kontrolných staníc a záujmom verejnosti, majiteľov motorových vozidiel, aby sa táto služba nestala zlatou baňou pre prevádzkovateľov za cenu zdierania kože motoristov. Bude potrebná regulácia cien a bude potrebné zakotviť do obidvoch zákonov prípady, výnimky, kedy nebude potrebné vykonávať kontrolu originality. Doterajšia prax ukázala, že v tomto duchu mal byť naformulovaný už zákon č. 725/2004 Z. z., ale aj zákon o cestnej premávke, o ktorom rokujeme práve teraz. Je tu ale povinnosť predkladateľov, ministerstva vnútra a ministerstva dopravy, aby vhodným spôsobom nastavili pravidlá kontroly originality. V tomto prípade a v podobných prípadoch nie je predsa žiaduce, aby pravidlá boli nastavené poslaneckým návrhom zákona. Tieto pravidlá musia byť transparentné, exaktné a spoločensky prijateľné. Ďakujem pekne za pozornosť.