P. Minárik, poslanec: (2007-10-19):
Moje vystúpenie bude k dvom bodom. Prvý je o komisii, ktorú pán predseda Národnej rady ohlásil a ktorú nešťastne spojil s komisiou na novelizáciu ústavy, a druhý je k samotnej predkladanej novele. Už v predchádzajúcom volebnom období, a myslím si, že v každom by to tak malo byť, mal byť parlament schopný reagovať na aktuálne požiadavky a najmä také požiadavky, ktoré robia problém v jeho rokovaní. V minulom volebnom období taká komisia bola. Bola úplne bezproblémová, jednoducho preto, lebo sa zameriavala na konkrétne otázky, ktoré rokovací poriadok ako problémy dlho spôsoboval, až sa stalo, že otázka vylepšenia rokovacieho poriadku bola spojená s čisto politickou otázkou. Presne to isté sa podarilo dosiahnuť aj predsedovi súčasného parlamentu, keď sa snažil spojiť komisiu s komisiou na novelizáciu ústavy, problémy, ktoré jednoducho nie sú porovnateľné a z ktorých každý má svoju inú dimenziu. Otázkou vtedy bolo zavedenie nejakých vyšetrovacích komisií. A preto sa takto hrubý balík, ktorý bol prakticky všetkými odsúhlasený, nemohol do rokovacieho poriadku premietnuť. Dneska by sme boli možno pri takomto rokovaní pružnejší a bolo by to oveľa efektívnejšie v tejto sále. Preto ak bude komisia, ktorá to rozdelí, určite v nej budeme sa radi zúčastňovať a určite to bude na prospech veci. Teraz k samotnej predkladanej novele. Myslím, že podstatné, čím sa chce táto novela zaoberať alebo to, čo spustilo rozhodnutie predkladateľov túto novelu sem priniesť, je hodina otázok. Aj ja som niekedy v máji avizoval, že budem sa zaoberať prípravou novely, ktorá hodinu otázok vráti tam, kde by mala byť. Prečo som svoje avízo nakoniec nenaplnil, prečo som rezignoval? Treba si najprv povedať, čo tá hodina otázok by mala predstavovať. Hodina otázok je jeden podľa mňa vyslovene opozičný inštitút, ktorý má akousi ritualizovanou formou umožniť dialóg opozície s koalíciou s tým, že opozíciu zastupujú poslanci a koalíciu zastupuje vláda, a s tým, že to má určité formalizované pravidlá, aby sme dosiahli, tak ako to právnici hovoria, rovnosť zbraní. Opoziční poslanci majú výhodu domáceho prostredia, volia otázku, vláda dostáva prakticky 24 hodín na to, aby sa mohla pripraviť. Opozičný poslanec môže dať doplňujúcu otázku, na ktorú minister nemusí byť pripravený. Ale slušnosť káže, aby doplňujúca otázka bola k meritu veci. Takže svojím spôsobom pripravený je. A vyrovnáva sa to tým, že má minister posledné slovo. Takto by to malo fungovať a takto bola určite aj hodina otázok zamýšľaná. Koniec koncov, ja som sledoval hodinu otázok v britskom parlamente, ale to je dvojhodina otázok. Jednu hodinu má premiér a jednu hodinu majú ministri. Môžeme sa sporiť, či je to lepšie alebo horšie. Ale pri takom posune hodiny otázok, ako sme sa ho dočkali v tomto parlamente, by to bolo asi úplne jedno. Na čo sa zmenila hodina otázok v tomto parlamente? Na niečo, čo sa volalo pred 20 až 60 rokmi politické školenie mužstva. Pre dámy, ktoré nevedia, čo to je, alebo pre mladších poslancov a dámy, čo sa tohto nezúčastnili, vysvetlím, že aj ja som tým mojim 30 ľuďom v čate vykladal, čo je to dialektická jednota medzi socialistickým vlastenectvom a proletárskym internacionalizmom, aká užitočná bola bratská pomoc sovietskych vojsk s mnohými spojencami z Varšavskej zmluvy. Malo to veľkú výhodu, mnohé som si do života odniesol. A určite aj tí chlapci si dodnes pamätajú, že v nejakom roku 1982 bol minister národnej obrany v Rumunsku nejaký chlapík, ktorý sa volal Olteánu, takže samé užitočné veci. Tak dneska vyzerajú odpovede na hodine otázok. Preto opozícia už úplne prirodzene na túto hodinu otázok rezignovala. Matematika totižto hovorí cez svoju teóriu pravdepodobnosti, že väčší berie. Pokiaľ príde na hodinu otázok nie 6, ako to včera hovoril vicepremiér v zastúpení premiéra, ale 16 otázok v rôznych variáciách na tému maďarské vzťahy a Benešove dekréty a 15 otázok na 2. pilier a ešte nejakých ďalších 5 otázok zo strany koalície z počtu celkového 42 otázok, tak tá pravdepodobnosť hovorí, že premiér bude odpovedať zaskočený zrejme týmito otázkami na to, na čo v tej chvíli koaliční poslanci odpovedať chcú. Bolo to obrovské osvietenie koaličnej časti tejto snemovne, že všetci sa chceli dozvedieť odpoveď práve na tieto dve otázky. A nakoniec sa aj na ne odpovedalo, pretože, hovorím, tá matematika nepustí. Náhoda môže byť, ale veľké čísla všetko prebijú. Trošku kriticky musím povedať, že tento problém sem zaviedol opozičný poslanec, ktorý teóriu pravdepodobnosti asi dobre pozná. Ale keď som mu to vyčítal, zhruba po dvoch hodinách otázok od tohto upustil, koalícia sa toho drží zubami-nechtami. Pán predkladateľ, ja som povedal, že všetko podporím, lebo všetko je rozumné, ale musím povedať, že na hodinu otázok neexistuje žiadne iné riešenie, žiadna formalizácia, pretože väčší berie, len a len slušnosť. Hodina otázok sa stane opozičným inštitútom vtedy, keď to pochopí a bude akceptovať koalícia, bude sa tak správať a premiér bude musieť odpovedať na opozičné otázky. Ďakujem pekne.