Brocka, Július, poslanec NR SR (2015-06-24):
Ďakujem pekne. Dámy a páni, pôvodne, keď začala táto schôdza minulý týždeň, tak sme zaradili bod programu Riešenie migračných výziev, ktorým aktuálne čelí Európska únia, ako posledný bod tejto schôdze. Zhodou okolností bod 100 je v programe. Samozrejme, s tou dohodou, že keď bude priestor pri rokovaní v programe schôdze, že tento bod predradíme. A my sme ho v podstate zaradili ako prvý bod tohto týždňa a ja som presvedčený, že my sme ho zaradili preto ako prvý bod tohto týždňa a že to tak urobil predseda Národnej rady, my sme sa snažili, respektíve boli pripravení navrhnúť to tak isto, aby to bol prvý bod tohto týždňa, ako reakcia na to, čo sa minulý týždeň v sobotu udialo v Bratislave. Proste to bolo niečo neslýchané, na slovenské pomery nehorázne, a čo je poľahčujúca okolnosť, tých násilností, ktoré v bratislavských uliciach boli, tak poľahčujúcou okolnosťou je len to pre Slovensko, že to boli v podstate extrémisti, radikálni extrémisti minimálne z Vyšehradskej štvorky. Teda že to neboli len v úvodzovkách „naši“ extrémisti a radikáli. A ja si myslím, že to je dostatočný dôvod na to, aby sa Národná rada zaoberala touto situáciou a v prvom rade odsúdila tie násilné prejavy xenofóbie, neznášanlivosti a rôzne iné, ako tu aj predrečníci nazývali, fašizoidné prejavy. Čiže naozaj spoločne odsúdiť to, čo sa tu v Bratislave udialo, je naša elementárna povinnosť. A ja by som dokonca očakával, že aj v spoločnom stanovisku bude to odsúdenie mať väčší priestor, ale prosím. Problémy s migráciou alebo problém migrácie vo svete je vlastne permanentný jav, odkedy existuje ľudstvo, že sa ľudia sťahujú za lepším prostredím, za lepšími pastvinami. Aj v Starom zákone to tak bolo, že utekajú pred vojnovými nebezpečenstvami, že si chcú zachrániť život. Čiže je to jav, ktorý nie je nový. Spoločnosť sa s ním konfrontuje a musí sa s ním istým spôsobom vysporiadať vždy. Čo ale urobilo z tohto, z tejto problematiky tému v Európe, tak bola udalosť v apríli, keď 800 afrických utečencov sa utopilo v Stredozemnom mori. Išli z Líbye, išli za lepším životom. Niektorí z nich boli utečenci. Ja rozlišujem a som rád, že aj tu rozlišujeme medzi utečencami a medzi ekonomickými imigrantami. Neviem, koľko bolo ktorých. Ale jednoducho to bolo niečo, čo zatriaslo, by som povedal, všetkými v Európe, ktorí sa aspoň trochu zaoberajú verejnými otázkami. To, že v tej súvislosti vyšlo najavo, že azylové systémy v krajinách, kde ten nápor utečencov alebo migrantov je najväčší, v Taliansku, Grécku, že tie azylové systémy krachujú alebo že to oni nezvládajú, jednoducho je naša povinnosť, aby sme sa týmto vážne zaoberali, vážne zaoberali, pretože sme súčasťou Európskej únie a to znamená spoločné radosti aj spoločné starosti. My sa nemôžeme odťahovať, že to je problém len jednej krajiny, lebo globálne problémy – a tento problém je globálnym problémom – sa nedajú riešiť na národnej úrovni. Na národnej úrovni sa to nedá riešiť. Hovoril o tom v istom zmysle aj prezident Kiska, keď tu bol pred pár dňami, keď hovoril, že musíme, musí nám záležať na dôvere v Európskej únii, že je to v našom záujme. Predstavte si, že sa ten exodus z juhu nakoniec skončí, že tá Európska únia nájde spoločnú reč a účinné opatrenia ako tomu, ako to minimalizujeme, tento exodus, lebo tak sa to dá smelo nazvať, ale keď sa tento exodus zmení z južného na východný. Veď pomery na Ukrajine, a to dlhodobo naozaj sa ukazuje, že je tu reálne riziko a hrozba, že môže byť exodus aj z východu. A vtedy bude Slovensko prvé na rane. Aj vtedy budeme hovoriť, alebo vtedy nebudeme v Bruseli hovoriť, pomáhajte nám? Vtedy náš predseda vlády bude riešiť situáciu vo vlastnej réžii so svojím ministrom vnútra? Keď tu príde pol milióna Ukrajincov, veď nakoniec, dámy a páni, pri tom množstve pol milióna, to sú len 2 % tých, ktorí by chceli utiecť alebo teda zachrániť si kožu. Lebo mnohí z nich, také množstvo už utieklo, kde mali bližšie, do Ruska. Ale môže sa stať, že ak sa situácia, a to že sa bude zhoršovať do budúcna situácia, na to treba byť pripravený. Dnes jedna kríza strieda druhú. Vyšli sme z finančnej do dlhovej, z dlhovej do migračnej. No proste tak to bude. Už to tak bude len takto, že problémy sa budú zväčšovať. A nakoniec tí migranti, povedzme si úprimne, majú smolu, majú smolu z viacerých dôvodov. Smolu, že sa nemali šťastie, nemali to šťastie ako my, že sa narodili na miestach, ktoré sú miestami nepokojov alebo nestabilné, že sú chudobné. A majú smolu aj v tom, že prichádzajú do Európy možno skoro. Lebo, a upozorňovali sme na to viacerí, pri takom demografickom vývoji, aký v Európe je, aký je aj na Slovensku, tak hovoria niektorí, že my budeme odkázaní na pomoc napríklad migrantov. Naozaj, naša ekonomika, dnes síce zápasíme s vysokou nezamestnanosťou, ale za 15, 20 rokov sa tá situácia môže obrátiť, že na trhu práce nebude dosť pracovnej sily. A ako to robili v Nemecku? V Nemecku pred rokmi to robili tak, že dnes tam majú milióny Turkov, že otvorili svoj trh pre voľnú pracovnú silu. Čiže jednoducho v budúcnosti je veľmi pravdepodobné, že my budeme potrebovať pomoc niekoho iného. Preto by bolo rozumné, aby sme v tejto veci sa správali zodpovedne. A ja som aj včera reagoval na ten falošný tón predsedu vlády Roberta Fica. Ako v tomto kontexte hovoriť o referende, dámy a páni, z akého dôvodu? Referendum o kvótach? Veď v tejto sále všetci odmietame kvóty. V tejto sále máme všetci zhodu o tej veci. A Robert Fico chce o veci, o ktorej je 100-percentná zhoda v tejto sále, vyhlásiť prípadne referendum? Ako to ste už počuli, že bolo referendum o veci, o ktorej je všeobecná zhoda? Ako akú to má logiku? To má len jednu logiku, že predseda SMER-u chce proste loviť voličov aj medzi extrémistami. Aj medzi tými, čo demonštrovali v Bratislave v sobotu minulý týždeň. On si myslí, že aj ich hlasy môže dostať. A to ja považujem za choré. Veď predsa pre štandardné politické strany to predsa nie sú naši súperi, to nie sú naši konkurenti v politickej súťaži. Veď takí nepatria, povedal by som, do ligy tých, ktorí súťažia o to, aby spravovali túto krajinu. Čiže ja to považujem za nezodpovedné aj voči Európskej únii. A pritom ja som za Lisabonskú zmluvu nehlasoval, dámy a páni, a Robert Fico hlasoval. A on tu teraz ide ukazovať svaly voči tým v Bruseli, ako Tsipras? Spomínate si, ako Gréci, ktorí sú vo veľkých problémoch, akože machrovať doma a odvolávať sa na to a zbavovať sa politickej zodpovednosti, že národ nech rozhodne? Ako o čom má národ rozhodovať, keď je tu všeobecná zhoda? To sú vyhodené peniaze do vzduchu! Ak Robert Fico, mu radím teraz, radšej nech 10 miliónov eur ponúkne ako dar Slovenskej republiky na pomoc k riešeniu problémov s utečencami, ako by tieto peniaze mali byť vyhodené na nejaké zbytočné referendum. Dámy a páni, je už pred voľbami, to, že sa niekto snaží a myslí si, že na každej vlne sa dá zviesť, ja si myslím, že sa nedá. Nedá sa na každej vlne zviesť. Lebo byť populárny aj u jedných, aj u druhých, aj u tretích, aj u štvrtých, to sa proste nedá. Raz sa to ukáže, že to nejde a Robert Fico to nakoniec, verím, že sa dočká. Aby som nezabudol povedať na záver, aj keď som teda mal možno aj viac vecí pripravených hovoriť, ale budem hlasovať, aj moji kolegovia z klubu KDH, za návrh toho spoločného uznesenia, ktoré vypracovala spoločná skupina. Ďakujem za vašu pozornosť.