T. Mikuš, poslanec: (2003-07-01):
Rád by som poskytol svoj názor na budúcu zmluvu. Treba si uvedomiť, že každá zmluva by mala byť vyjadrením slobodnej vôle partnerov a má umožňovať otvorené a konkrétne posudzovanie nových poznatkov a nových momentov, ktoré budúcnosť bezpochyby prinesie. Partnerský vzťah, ak je naozaj partnerským vzťahom, vždy umožňuje nové momenty zvažovať, a verím, že táto zmluva je naozaj partnerskou zmluvou, a verím, že táto zmluva tak ako mnohé iné zmluvy sú živým dokumentom. Netreba mať preto obavy z toho, že niečo nebolo vyrokované a neboli dosiahnuté také pozície, ktoré by plne zodpovedali záujmom Slovenskej republiky. Som presvedčený, že niektoré pôvodne dohodnuté pozície, ktoré môžu byť v nesúlade s oprávnenými záujmami Slovenskej republiky a ktoré nebudú mať oporu v relevantných ekonomických, ekologických alebo bezpečnostných dôvodoch a ktoré nebudú v rozpore so spoločne akceptovateľnými zákonnými normami, bude možné v korektnom a partnerskom dialógu modifikovať tak, aby boli v súlade so záujmami každého občana Slovenskej republiky a zároveň každého občana Európskej únie. Ja viem, že to je želanie odvážne, ale tak sa na zmluvy treba pozerať. Zmluva, ktorá má postihnúť také obrovské množstvo momentov v oblasti nášho života, je asi ťažko formulovateľná tak, aby vyhovovala všetkým. Ale pokiaľ budeme na ňu nazerať takto, tak v budúcnosti sa netreba báť. Verím, že Slovenská republika bude spoľahlivým partnerom v Európskej únii, ktorý sa vie postarať o svoje potreby. Zopakujem, vie sa postarať o svoje potreby a ktorý bude zároveň obohatením pre celú Európsku úniu. Samozrejme verím, že to bude aj naopak. Dovoľte mi ešte, aby som vyslovil poďakovanie všetkým tým, ktorí pozitívne prispeli k dosiahnutiu tohto míľnika. Niektorí prispeli aj negatívne. S uvážením takéhoto pohľadu na vec dovoľte, aby som povedal za poslanecký klub Ľudovej strany Hnutia za demokratické Slovensko, že podporíme túto zmluvu, podporíme vyslovenie súhlasu so Zmluvou o pristúpení k Európskej únii. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ako posledný sa písomne do rozpravy prihlásil pán poslanec Zubo. S. Zubo, poslanec: Vážený pán predseda Národnej rady, vážená pani predsedajúca, páni ministri, vážené kolegyne, vážení kolegovia. Priznám sa a klamal by som, keby som hovoril ináč, že som dlho rozmýšľal, či sa prihlásiť do rozpravy k nášmu prerokúvanému bodu, alebo nie. Nakoniec som sa prihlásil predovšetkým preto, že prerokúvame otázky, odpoveď na ktoré ovplyvnia životy generácií občanov Slovenska. Táto otázka znie: Ratifikovať prístupové zmluvy medzi Slovenskom a Európskou úniou teraz a za týchto podmienok, alebo počkať na to, kým bude Slovensko na vstup do Európskej únie pripravené? Myslím si osobne, že zodpovedaním tejto otázky a následnou realizáciou z podpisu vyplývajúcich úloh bude determinovaný ďalší ekonomický, sociálny, demografický, ale i kultúrny a morálny rozvoj Slovenska, rast životnej úrovne a vzdelanosti občanov Slovenska na dlhé generácie. Zodpovedanie tejto otázky ovplyvní celú ďalšiu štátnosť Slovenska, jeho miesto, postavenie, stupeň autority, ktorý môže získať, ale aj stratiť, v zjednotenej a zjednocujúcej sa Európe. Ja osobne a podľa rozhovorov so stovkami občanov na desiatkach predreferendových mítingov organizovaných Komunistickou stranou Slovenska v súvislosti s konaním referenda o vstupe Slovenska do Európskej únie, o týchto veciach sme hovorili a považujem ratifikáciu prístupových zmlúv za podmienok dohodnutých predstaviteľmi tejto vlády Slovenskej republiky pre Slovensko za škodlivú. Otázkam vstupu Slovenskej republiky do Európskej únie venovala Komunistická strana Slovenska ústretovú pozornosť celé prístupové obdobie. Integráciu do Európskej únie chápeme ako zákonitý rozvoj spoločnosti. Východiskom pre pochopenie otázok súvisiacich s integračným procesom pre nás vždy bolo a aj dnes v súčasnosti teda je učenie, ktoré sa i dnes prednáša na všetkých významných univerzitách sveta. Je ním ekonomická teória Marxa obsiahnutá v jeho práci Kapitál. Marxovou zásluhou je, že dokázal nájsť spoločné ústretové body v názoroch jeho predchodcov z oblasti rôznych ekonomických teórií, zosumarizovať tieto poznatky a na základe poznaného z oblasti rôznych ekonomických teórií prognózovať ďalší vývoj výrobných síl a im sa prispôsobujúcich výrobných vzťahov. Dôkazom, že jeho prognózy boli pravdivé, sú aj procesy koncentrácie ekonomiky a vytváranie podmienok pre zospoločenšťovanie výrobných prostriedkov. Dôkazom pravdivosti je aj vývoj charakteru práce samotnej a skutočnosť, že sa veda stáva bezprostrednou súčasťou výrobného procesu. Z toho hľadiska súčasný vývoj na Slovensku nemožno chápať inak ako dočasnú vývojovú anomáliu v histórii vývoja bez šance na prežitie rámcovo v strednodobom horizonte. Taká je objektívna historická pravda, kritérium ktorej je spoločenská prax. Ona je tu, existuje nezávisle od našej vôle a bude platiť, či sa to niekomu páči a či nie. Integrácia ekonomických európskych krajín vytvára základné predpoklady pre vyšší stupeň aplikácie poznatkov vedy do praxe. Integračný proces je zároveň predpokladom rastu produktivity práce, predpokladom plnej zamestnanosti a rastu životnej úrovne obyvateľstva. To všetko však za predpokladu, že tento je zameraný v prospech väčšiny obyvateľstva jednotlivých krajín, a nie v prospech rastu zisku nadnárodných monopolov. To sú však len niektoré z rozhodujúcich a pre integráciu motivujúcich ukazovateľov. Pre krátkosť času nemožno všetky vymenovať. Pochopenie historických zákonitostí integračného procesu viedlo Komunistickú stranu Slovenska k tomu, aby podporovala začlenenie Slovenska do ekonomických a politických štruktúr Európskej únie. Aj pri tejto veľmi strohej exkurzii do minulosti zistíme, že myšlienky integrácie európskych ekonomík boli pre nás vždy blízke a príťažlivé. Netajíme sa a netajíme ani to, že práve predstaviteľka medzinárodného robotníckeho a komunistického hnutia Róza Luxemburgová ako prvá v histórii už po prvej svetovej vojne prišla s myšlienkou vytvorenia spojených štátov európskych. Realizáciou tejto myšlienky mala byť prosperujúca Európa a všestranný rast uspokojovania životných potrieb jej občanov. Život však ukázal, že táto myšlienka predbehla dobu i samotné myslenie a záujmy vtedajších konštruktérov európskeho politického vývoja. I my, členovia dnešnej Komunistickej strany, sa k tejto myšlienke v plnom rozsahu hlásime. Sme za zjednotenú Európu, takú Európu, ktorá vytvorí pre všetky krajiny Európy a národy v nej žijúce rovnaké podmienky ekonomického rozvoja a ekonomického súťaženia. Sme za zjednotenú Európu, v ktorej budú pre všetky krajiny platiť rovnaké podmienky hospodárskej spolupráce vo všetkých oblastiach ekonomického i spoločenského života. Sme za takú zjednotenú Európu, v ktorej ústredným motívom všetkých aktivít bude človek, rast a uspokojovanie jeho fyzických a duševných potrieb, rozvoj vzdelanosti, zdravotnej starostlivosti, pestovanie nových morálnych hodnôt a aktivít. Sme za takú zjednotenú Európu, v ktorej nebude existovať fetiš peňazí a zisku, v ktorej sa oplatí čestne pracovať, v ktorej podvod a zločin bude trestaný a hodnota človeka bude určovaná jeho morálnymi vlastnosťami, a nie výškou bankového účtu. Z uvedeného je vidieť, že komunisti ani v minulosti, ale ani teraz, nie sme a neboli sme za takú zjednotenú Európu, ktorá sa zjednocuje v záujme a na prospech medzinárodného kapitálu a nadnárodných monopolov. Sme proti takej Európe, ktorej ústredným záujmom má byť rast zisku nadnárodných monopolov, a to na úkor rozvoja tak prístupových krajín, všetkých, ako aj väčšiny obyvateľstva týchto krajín. V kontexte s uvedeným nemôžem súhlasiť s ratifikáciou prístupových zmlúv vyrokovaných zástupcami tejto vlády. Nesúhlasím preto, lebo v sebe zakladajú predpoklad útlmu už likvidácie až likvidácie jednotlivých odvetví slovenskej ekonomiky, ako napríklad energetiky, poľnohospodárskej výroby, priemyslu, ľahkej chémie, strojárenstva, strojárenskej výroby a podobne. Pripomínam všetkým tým, ktorí len pred niekoľkými dňami hlasovali za odvolanie podpredsedu vlády pána Csákyho, a pýtam sa ich, či môžu teraz hlasovať za prístupové zmluvy, keď len pred niekoľkými dňami tvrdili, že tento predstaviteľ vlády svoju úlohu nezvládol a Slovensko nie je pripravené pre vstup do Európskej únie. V slušnej spoločnosti by malo byť samozrejmosťou, že politická strana, ktorá skutočne obhajuje práva občanov, a neskrýva sa len za všestranné deklaratívne vyhlásenia, nemôže súhlasiť so vstupom Slovenska do Európskej únie za podmienok, keď sa poľnohospodárska výroba vracia na úroveň 60. rokov. Nerovnosť dotačnej politiky v poľnohospodárstve so vstupom do Európskej únie znamená pre Slovensko, že poľnohospodárstvo bude postupne likvidované. V realizácii vyrokovaných podmienok v oblasti poľnohospodárstva v priebehu niekoľkých rokov spôsobí stratu potravinovej nezávislosti Slovenska. Slovensko sa stane závislým na dovoze potravín z krajín Európskej únie, pričom pôda, ktorú krvopotne klčovali naši dedovia, bude neobrobená, spustne a naši poľnohospodári budú bez práce. Niekto môže povedať, že ide len o 5 % práceschopného obyvateľstva. Vážení, ale za ich prácou stojí celá potravinová sebestačnosť Slovenska. Len pre začiatok dohodnutých podmienok vstupu Slovenska do Európskej únie je dohodnuté úhorovanie pôdy takmer vo výške 100 000 hektárov. Samozrejme, pri nedodržaní úlohy Slovensko bude sankcionované. Limitovaná je produkcia husto siatych obilovín a to, čo sa týka celkového objemu, to je pre hektárové výnosy, ktoré sú určené na 4,1 tony. V opačnom prípade prídu sankcie. Limitovaná je produkcia ľanu, kde povolené percento produkcie nepresahuje ani polovicu z požadovaného množstva. Zvyšok potrebný pre náš textilný priemysel, samozrejme, môžeme doviesť z krajín Európskej únie. Limitovaná je živočíšna výroba, výroba mäsa, chov oviec a kráv, limitovaná je výroba mlieka. Ale, vážení, treba si uvedomiť jednu skutočnosť, len ako príklad uvádzam chov hovädzieho dobytka, to nie je len produkcia mäsa a či mlieka. To je aj výroba syrov a racionálna výživa obyvateľstva a nakoniec, prepáčte za ten výraz, aj maštaľného hnoja. Je to otázka hektárových výnosov a produktivity práce v poľnohospodárskej prvovýrobe. Treba si uvedomiť, že poľnohospodárska činnosť je jeden ucelený reťazec, narušením ktorého vzniknú obrovské národohospodárske škody. Dôjde k zníženiu hektárových výnosov, dôjde k nárastu cien potravín a to pocíti každý jeden občan. Ale nakoniec, keď súhlasíme, a vyjadrením súhlasu s dohodnutými prístupovými zmluvami to potvrdíme, že naše poľnohospodárstvo sa svojou produkciou môže vrátiť do 60. rokov, prečo by sme nesúhlasili aj s tým? Na základe vymedzenia len niektorých z celého radu pre Slovensko neprijateľných podmienok vstupu do Európskej únie je vidieť, že rozbehnutý integračný proces nie je orientovaný na prospech radového občana, ale na to, aby medzinárodné korporácie zvyšovali svoje zisky, aby bohatí bohatli a chudobní ešte viacej chudobneli. Okrem uvedených dôvodov signál o tom, že i v zahraničí rastie vlna protestov proti globalizácii organizovanej podľa scenára nadnárodných monopolov a likvidácii sociálnych práv občanov, je v jednotlivých krajinách celá vlna protestných demonštrácií a protestných akcií, ktoré prebiehajú v Rakúsku, Nemecku, Francúzsku i v iných krajinách. I z týchto protestov je vidieť, že ciele medzinárodných kapitálov sa nemenia. Zisk zostáva pre medzinárodný kapitál fetišom, jediným stimulujúcim prvkom jeho záujmu. Radový občan má naďalej slúžiť kapitálu len na to, aby mu vytváral zisk. K navýšeniu ziskov pre nadnárodný kapitál má slúžiť aj vstup Slovenska do Európskej únie a i tu radový občan v tomto procese opäť ostane na vedľajšej koľaji. Moja odpoveď na ratifikáciu prístupových zmlúv vzhľadom na uvedené teda znie: Slovensko pre vstup do Európskej únie nie je pripravené. Slovensko do Európskej únie nemôže vstupovať za tých predpokladov, ktoré vyjednali zástupcovia tejto vlády. Vyrokované podmienky sú pre Slovensko ponižujúce, zakladajú útlm už aj tak ťažko skúšanej ekonomiky a spôsobujú pre Slovensko ekonomický kolaps, čo opätovne spôsobí ďalší pokles životnej úrovne občanov našej krajiny. Preto vyslovujem s ratifikáciou prístupových zmlúv nie. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Zubo bol posledný prihlásený do rozpravy písomne. Otváram možnosť hlásiť sa do rozpravy k tomuto bodu programu ústne. Pán poslanec Urbáni, Maxon. Uzatváram možnosť hlásiť sa ústne do rozpravy. Pán poslanec Urbáni, máte slovo.