Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2014-09-18):
Ďakujem pekne. Vážený pán podpredseda, táto interpelácia sa týka skutočností, ktoré nasvedčujú, že v niektorých momentoch na Daňovom riaditeľstve v Košiciach sa uplatňuje voči daňovníkom taký zvláštny postup. Ja budem citovať z interpelácie, nebudem ju čítať celú, ale aby bolo jasné, do akého svetla zhruba táto interpelácia stavia tento daňový úrad alebo niektoré postupnosti, ktoré sa tam vykonávajú pri jeho práci. „Vážený pán minister, ako občan, ktorý má prirodzený záujem na tom, aby jeho krajina nebola chudobná, oceňujem reálne kroky, ktoré vykonávate s cieľom znížiť daňové úniky, a ako poslanec takéto kroky vždy podporím. Pri výkone svojho mandátu sa stretávam s prípadmi, ktoré ukazujú, že nielen nečestný daňovník sa môže podieľať na ochudobnení svojho štátu, ale rovnako aj štát reprezentovaný nehodnými zástupcami sa môže podieľať na ochudobňovaní svojho daňovníka.“ Z ďalšej časti citujem: „Som presvedčený, že deštrukčnú korupčnú atmosféru, ktorá charakterizuje našu dobu, je možné ozdraviť len prostredníctvom mimoriadne dôslednej a politicky neovplyvňovanej práce zodpovedných pracovníkov pri objasňovaní konkrétnych prípadov, ktoré zneisťujú statočných ľudí a tých druhých podporujú v pocite, že im je dovolené všetko. Verím, pán minister, že aj vďaka profesionalite pri výkone práv a povinností vášho úradu sa budeme čoraz častejšie stávať svedkami presne opačného postupu, utvrdením statočných podnikateľov, že čestnosť sa opláca, a k potrebnému zneisteniu tých druhých.“ V tejto súvislosti chcem vyjadriť na rozdiel od tej prvej interpelácie, kde nebudem žiadať, aby sa hlasovalo o nespokojnosti, pretože som objasnil, že s odpoveďou som spokojný vzhľadom na to, že pán minister mi ju ústne vysvetlil, v tomto prípade by som poprosil, aby bolo hlasované o nespokojnosti, pretože ja som sa nedostal k zásadným otázkam, ktoré v tejto interpelácii sa týkali konkrétnych postupov v konkrétnom daňovom kontrolnom prípade, k žiadnym významným odpovediam. Pána ministra Kažimíra vnímam ako človeka, ktorý dokáže odpovedať veľmi presne, používa pritom aj celkom sympatický jazyk, dokáže to oživiť, ale odpoveď, ktorá mi prišla, je odpoveď rýdzo byrokratická, ktorá nemá v sebe žiadne prvky, ktoré by som dokázal pociťovať ako snahu o skutočnú odpoveď, ale len ako snahu o povinné byrokratické zoštylizovanie niekoľkých slov, niekoľkých viet. A preto vzhľadom na to, že sa domnievam, že naozaj interpelácia smerovala k závažným pochybeniam pri výkone daňových kontrol, kde daňovníci sú postavení do role ľudí, ktorí sa dostávajú pod neúmerný tlak vzhľadom na to, že sú nútení mať svoje finančné prostriedky vzhľadom na dlhé vykonávanie kontrol a ich rôzne prerušovanie dlho blokované, takže to ohrozuje ich podnikateľské aktivity, že táto odpoveď nie je dostatočná. Tretia interpelácia sa týka pána ministra školstva, vedy a výskumu, pána Pellegriniho. Bola podaná 11. augusta 2014 a napriek tomu, že v tom zozname odpovedí ešte nie je menovaná, predpokladám, že neurobím chybu, keď túto odpoveď vyhodnotím už teraz, aby sme zbytočne nečakali až na ďalšiu schôdzu, pretože odpoveď mi prišla v takmer v zákone stanovenom termíne. Keďže túto interpeláciu som nemal možnosť predniesť, pretože bola doručená len písomne, dovolím si tak teraz v plnom rozsahu urobiť aj ústne. Vážený pán minister, pri nástupe do funkcie vám želám veľa dobrých rozhodnutí. Predpokladám, že k jednému z nich môže prispieť aj táto interpelácia. Prísľub vášho predchodcu k prípadu Ota Žarnaya ma sklamal. Veril som, že archeológ, ktorý v zemi nachádzal pominuteľnosť moci, historik, ktorý vie, že osobnosti dejiny nevytvárajú, no menia, profesor vo veku, ktorý už umožňuje tušiť, čo má v našich životoch skutočnú cenu, naozaj som veril, že takýto človek dokáže pravdu nielen vidieť, ale aj pomenovať. Žiaľ, nestalo sa tak. Asi som chcel v ministrovi Dušanovi Čaplovičovi vidieť učiteľa, ktorého tak skvelo zahral František Smolík v smutne krásnom filme Vyšší princíp, učiteľa, ktorý v rozhodujúcej chvíli neposlúchne naliehanie svojich vystrašených kolegov, ale dá prednosť hlasu svojho svedomia. Viem, som naivný, no nehanbím sa za to, pretože v boji proti zlu, ktoré sa nám v krajine kopí, tí racionálni žalostne zlyhávajú. Kto to tu teda rozlúskne, pán minister? V tejto súvislosti oceňujem, že v rozhovore publikovanom v týždenníku Plus 7 dní zo dňa 24. júla 2014 ste na otázku, či sa budete snažiť zistiť, čo sa na škole, kde Oto Žarnay pôsobí, stalo a aké to malo následky, odpovedali: „Určite áno, je to nádejné rozhodnutie, pretože prípad Žarnay už prekročil nielen hranice Obchodnej akadémie na Polárnej ulici v Košiciach, ale aj hranice samotného učiteľského stavu a stal sa jedným zo znepokojivých symbolov doby.“ V spomínanom rozhovore ma však zarazil jeden moment. Hovoríte tam, že nestrpíte, aby niekto, kto poukáže na nekalosti na pracovisku, skončil ako nezamestnaný, a že ak Oto Žarnay stále nemá prácu, určite mu ju sa pokúsite nájsť v školstve, veď v jeho regióne sú aj iné školy. Je to pekné a asi aj potrebné gesto, veď učiteľ Žarnay dnes žije z mesačnej podpory 117 eur, no je to gesto hodné skôr Petra Pellegriniho, nie však ministra školstva. Úlohou ministra sa predsa nemôže stať hľadanie pracovných miest pre nespravodlivo poprepúšťaných učiteľov. Minister musí hľadať spôsob, aby k takýmto zlovestným demoralizujúcim aktom nedochádzalo. A ak aj dôjde, tak trvať na spravodlivom riešení bez ohľadu na to, kto je čí. Akýkoľvek iný prístup oberá spoločnosť o vieru v spravodlivosť a vedie ju k sebazničujúcemu poznaniu, že bojovať so zlom sa neopláca. Vážený pán minister, prípad Ota Žarnaya vám dáva príležitosť preukázať osobnú i funkčnú odvahu. Na vaše vyjadrenie dnes čaká 60-tisíc vašich učiteľov. Tí by sa mali práve prostredníctvom vás dozvedieť, či je Oto Žarnay nespokojný frfloš, ktorý si špiní do vlastného hniezda, alebo osobnosť hodná nasledovania. Váš názor potrebujú poznať učitelia najmä preto, aby vedeli, ako sa majú zachovať, ak sa s podobným zlom, s akým sa stretol učiteľ na tejto škole a predseda rady školy Oto Žarnay, stretnú raz aj oni. Určite si uvedomujete, že tu nejde o rétorické dramatizovanie súboja medzi odvahou a zbabelosťou, ale o zastavenie masívneho plytvania s verejnými zdrojmi, ktoré nám všade chýbajú a ktoré, ako to vyplýva aj z vášho rozhovoru, ste sa rozhodli v školstve zastaviť. Z tohto nevyhnutne vyplýva, že učiteľ Žarnay a tí, ktorí si z neho zoberú príklad, sa stávajú vašimi spojencami. Ak s tým súhlasíte, potom vám neostáva nerobiť nič iné, ako osobne zájsť do Košíc a overením faktov priamo z pôdy Obchodnej akadémie na Polárnej ulici oznámiť Slovensku, že minister školstva si považuje za česť podať učiteľovi Žarnayovi ruku a že bude nekompromisne trvať na tom, aby ľudia, ktorí statočného učiteľa znevážili, boli spravodlivo potrestaní. Iste, nebude to ani pre vás ľahké, pretože nečetné záujmy mocných sú tu spletené veľmi pevne, no veľkosť rizika, ktoré vám pri takomto úsilí hrozí od tých, ktorým naštrbíte presvedčenie o vlastnej všemohúcnosti, bude vyvážená veľkosťou uznania, ktoré pre vás i pre vašu stranu z takéhoto prístupu vyplynie. Možno ste sa pri poslednej vete pousmiali a moju starosť o dobré meno strany SMER považujete za politickú zlomyseľnosť, no nie je tomu tak. Som presvedčený, že veľkosť morálneho úpadku našej krajiny nám už veľký priestor na bezduché politické šarvátky neponecháva. Ak nedokážeme ľuďom vrátiť vieru v spravodlivosť prostredníctvom takýchto jednoduchých a jednoznačných prípadov, potom je na mieste otázka, ako obstojíme pri vážnejších skúškach, ktoré nás akiste čakajú, nech už môže ísť o oveľa viac ako o jedného nespravodlivo vyhodeného učiteľa. Absencia morálnych inštinktov sa nám môže veľmi kruto vypomstiť, vlastná história nám k tomu ponúka dostatok príkladov. Obávam sa našich budúcich možných zlyhaní a zároveň verím, že dnes ešte máme možnosť im zabrániť. A ak chceme poctivo začať, tak kde inde ako v školstve. Náuka k občianskej statočnosti je veľmi potrebná, ešte lepšie ako podľa učebných osnov sa nám ju podarí do myslenia žiakov vštepiť pomocou osobných príkladov, to je napokon vždy najúčinnejšia metóda, a to vo všetkom. Vážený pán minister, ste naozaj nezvratne rozhodnutý ponúknuť učiteľom, študentom a napokon aj nám všetkým prostredníctvom prípadu učiteľa Žarnaya presvedčivý príklad osobnej statočnosti a občianskej odvahy? To je moja interpelačná otázka, na ktorú vás prosím o odpoveď. Vašu odpoveď som, vážený pán minister, dostal dnes. Bola mi doručená, vy ste ju napísali zrejme už pred niekoľkými dňami, nie je dôležité, že som čakal teda na túto odpoveď dosť netrpezlivo, dôležité je to a to ma mrzí, že táto odpoveď nie je odpoveďou, ktorú by som po tom rozhovore, ktorý ste publikovali v médiách, kde ste teda jasne povedali, že chcete tento prípad vyriešiť, čakal. Mám pocit, že opäť som sa dočítal slová, ktoré som už počul od vášho predchodcu pána bývalého ministra a súčasného poslanca Dušana Čaploviča: urobím, zistím, preverím, pošlem kontrolu, porozprávam sa so zriaďovateľom... Je to iste možnože správne, že volíte takýto jemný, opatrný postup, ale určite súhlasíte s tým, že tento prípad už nie je prípadom zo včerajška, a hovoriť o tom, že si potrebujeme niektoré fakty osvetliť, ozrejmiť, zistiť, aby sme rozhodli správne, je po takmer dvojročnej anabáze, ktorá sprevádza prípad Ota Žarnaya, už mierne nenáležité. Ja by som bol veľmi rád, keby ste sa, možno mimo tohto textu, ktorý už nezmeníte, ktorým ste mi odpovedali na moju interpeláciu, vyjadrili možno aj tu, veď ste tu prítomný, a keď nie, tak možnože ešte urobili vyhlásenie nie pre mňa, ale pre svojich učiteľov, ktorí by určite ocenili, že by počuli, akým jasným spôsobom chcete dať odkaz, či učiteľa, ktorý sa postaví proti zlu, ktorý riskuje svoje zdravie, svoje postavenie, svoje zamestnanie a v mene možno tých, ktorí nemajú toľko odvahy, dokázal označiť korupčné správanie vo svojej škole, vo svojom okolí, možnože aj s nejakými omylmi. To je, netvrdím, že absolútna pravda je len vždy v tom, kto sa ozve, ale v takomto prípade by bola veľmi potrebná vaša reakcia už nie toho typu, že si to dáte overiť, ale že jednoznačne chcete vyjadriť svoje uznanie, že vôbec takíto učitelia dokážu ozvať sa tam, kde ostatní mlčia. Budem veľmi rád, ak teda využijete už krátky čas, ktorý možno by bolo treba pre takúto príležitosť si ponechať, už neodkladať to na ďalšie kontroly a pri svojej prvej návšteve Košíc, tak ako mi to tu píšete v odpovedi, naozaj sa stretnete s týmto učiteľom, možno by to bolo úplne namieste, keby sa tak udialo na pôde školy, kde tento učiteľ pôsobil 17 rokov, a keby ste vyjadrili možno nie svoje vyšetrovacie závery, ak teda stále nestačí to, že aj kontrolór župný potvrdil, že podanie a zistenia pána učiteľa boli pravdivé, ale keby ste vyjadrili svoje presvedčenie, že si takéhoto učiteľa naozaj vážite a že ste ochotní taký odkaz, ktorý by bol veľmi elegantný, ak by ste dokázali mu pred kamerami podať ruku a vysloviť mu uznanie, takýto odkaz 60 tisícom učiteľov dali. Určite by to bolo lepšie, ako hovoriť o ďalších zisťovaniach, ďalších kontrolách a ďalších krokoch, ktoré môžu mať za cieľ práve len toľko, aby sme nemuseli odpovedať včas a aby sa tá odpoveď s časom, ktorý plynie, postupne rozplývala a nebolo nutné jasne odpovedať. Veľmi by som si cenil, keby ste slová, ktoré zazneli v tom novinovom rozhovore, potvrdili spôsobom, že nebudete hľadať miesto pre pána učiteľa Žarnaya, ale že dáte jasný signál, ako mienite pristupovať k ľuďom, ktorí v školstve dokážu prehovoriť tam, kde ostatní mlčia. Je to veľmi dôležité, nie pre učiteľa Žarnaya, ale pre učiteľov všetkých aj pre celú spoločnosť. Ďalšia moja reakcia na odpovede na interpelácie sa bude týkať pána ministra pôdohospodárstva a rozvoja vidieka pána Jahnátka. V tomto prípade mám až 3 interpelácie, v istej postupnosti ich teraz poviem. Pána ministra pôdohospodárstva zastupuje... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)