A. Bobrík, poslanec: (2008-02-08):
Konštatujem, že uvedený návrh spĺňa z formálno-právnej stránky všetky náležitosti uvedené v § 67 a 68 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, ako i náležitosti uvedené v legislatívnych pravidlách. Predložený návrh zákona obsahuje doložku zlučiteľnosti s právom Európskej únie. Návrh je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Návrh zákona nemá dopad na verejné financie štátneho rozpočtu a predložený návrh predpokladá zamestnanie dvoch osôb na plánovaný stav zamestnancov fondu. Pri tejto príležitosti by som chcel, ctené pani poslankyne, páni poslanci, trošku sa naozaj vrátiť k tejto problematike drogovej. Treba uviesť, že zmenšovanie vlastne vzdialenosti a výraznejší prienik viacerých rozdielnych kultúr, čoho sme svedkom vlastne v Európskej únii, priniesol v posledných rokoch a predtým, keď to zoberieme, v posledných storočiach okrem prospechu aj rozšírenie nových drog do oblastí, v ktorých sa dovtedy neujali. Na rozdiel od tradičných drog, na ktoré bol lokálny organizmus po stáročia prispôsobený v rámci spoločenskej regulácie určujúcej ich požívanie, mám na mysli v tomto prípade naše krásne Slovensko, vieme, či to bola medovina, víno, alkohol. Bola to droga, na ktorú sa spoločnosť určitým spôsobom pripravila. Ale priniesli tieto nové drogy vstupom do toho širšieho priestoru aj nové nepoznané nebezpečenstvá. Je to celospoločenský problém a je to, treba z tohto pohľadu využiť na to všetky možné prostriedky boja proti tomuto užívaniu drog, ktoré neboli dovtedy u nás používané. Jedným z tých predpokladov v roku 1996 bolo aj prijatie a zriadenie Protidrogového fondu a jeho činnosť tak, ako to uviedla pani predkladateľka, z jeho činnosti za tie roky vyplynula nutnosť riešiť a určité korekcie zaviesť tak, aby mohol plne a komplexne plniť svoju funkciu tento neštátny fond, ktorý, ako je v § 1 uvedené, sústreďuje a poskytuje peňažné prostriedky na prevenciu drogovej závislosti a na liečbu a resocializáciu priamo drogovo a pomoc drogovo závislých osôb vo verejnom záujme. Čiže podčiarkujem tu, je tu snaha dostať toto pod verejný záujem, myslím si, že ani nie je to, je to len právne vyjadriť v zákone túto skutočnosť, pretože je to verejný a celospoločenský záujem riešiť túto problematiku. Tým chcem podporiť, aby mohol získavať, tak ako bolo uvedené v návrhu predkladateľky, naozaj aj zdroje z mimoštátneho rozpočtu, nielen darmi, tak ako je v zákone uvedené, ale aby to mohlo byť riešené aj z 2-percentnej dane a európskych prostriedkov. Pri tej príležitosti využívam svoje oprávnenie, aby som upozornil ctených poslancov aj trošku z histórie, že tak, ako sa rýchlo šírila závislosť od drog, tak ako tu bola aj snaha korigovať a zabrániť účinok drog, ktoré nezriedka viedli k spoločensky neprístupným činom, som v podstate bol prekvapený, že už v roku 1220 pred Kristom vykonal a vydal čínsky cisár Wu-Wong zákon, ktorým trestal smrťou akúkoľvek osobu prichytenú pri užívaní alkoholu alebo inej omamnej látky. (Reakcie z pléna.) Áno, bolo to strašné, v tom čase, samozrejme, mohli byť takéto, my máme už primeranejšie prostriedky na toto. Ale takisto koncom XIV. storočia arabsky emir Soldom Šejkhon dal zničiť všetky konopné rastliny, ako aj zhotovenú drogu, pretože hašišová toxikománia sa rozmohla vo veľkej miere. Tiež dal uväzniť všetkých požívačov hašišu, a ak im bola dokázaná nesmierne veľká spotreba, boli im vytrhané zuby. Takže aj menšie alebo menej náročnejšie tresty ako smrť boli dané. Zákaz nebol úspešný. Takisto ako rovnaký zákaz, ktorý francúzsky generál Napoleon Bonaparte, určený francúzskym vojakom používajúcim hašiš v Egypte o 400 rokov neskôr. Čiže tieto priame drastické neviedli k tomu a myslím si, že preto by sme mali pristupovať k takýmto prevenciám, ktoré by mohli pomôcť tejto problematike. Ak sa vrátime tiež trošku do histórie, tak do Číny dovážali ópium Portugalci a po nich získala monopol na indické ópium anglická Východoindická spoločnosť a tá ovládala celý čínsko-indický obchod. V roku 1839 vysoký čínsky úradník Lin Ce-Su, zastupujúci čínsku vládu, v rámci najostrejšieho postupu dal vhodiť do mora 20 211 debien indického ópia, čo predstavovalo jeden a štvrť milióna kilogramov a zakázal ďalší obchod s Anglickom. Vďaka tejto udalosti, ak si historici pamätajú, vznikla v roku 1839 medzi Čínou a Anglickom vojna nazývaná ako „prvá ópiová vojna“. Ja som to len taký malý exkurz do histórie, aké je dôležité naozaj sa tomuto venovať a že nie je to len problematika súčasnej doby, ale celou históriou ľudstva sa táto problematika vedie. Preto vychádzajúc, vrátim sa k vystúpeniu spravodajcu, z oprávnení, ktoré pre mňa ako spravodajcu vyplývajú z § 73 zákona o rokovacom poriadku, odporúčam, aby sa Národná rada Slovenskej republiky v zmysel § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku zhodla na tom, že po rozprave odporučí uvedený návrh zákona prerokovať v druhom čítaní. V súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady Slovenskej republiky č. 533 z 11. januára 2008 a podľa § 71 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky navrhujem, aby návrh zákona prerokovali: Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre financie, rozpočet a menu, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre verejnú správu a regionálny rozvoj, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre sociálne veci a bývanie, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre vzdelanie, mládež, vedu a šport, ako aj Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre zdravotníctvo. Za gestorsky výbor navrhujem Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre zdravotníctvo. Odporúčam, aby predmetný poslanecký návrh zákona výbory prerokovali v druhom čítaní do 19. marca 2008 a gestorsky výbor do 20. marca 2008. Ďakujem, pán predsedajúci, skončil som svoje vystúpenie.