J. Vaľová, poslankyňa: (2007-06-27):
Ubezpečujem občanov, že naším záujmom je vytvoriť právne podmienky pre dôstojnú a dobrú prácu, ktorá by mala obsahovať zamestnanosť pre všetkých, spravodlivé odmeňovanie na zabezpečenie životných podmienok zamestnanca a jeho rodiny, zosúladenie životných, pracovných a rodinných podmienok, zamestnanecké práva vrátane sociálnej ochrany zamestnanca, právo na dôstojné pracovné podmienky, právo na kolektívne vyjednávanie. A v neposlednom rade kladiem dôraz na ochranu zdravia pri práci. Ďalším cieľom novely Zákonníka práce je zabezpečiť vyvážené právne postavenie medzi účastníkmi pracovnoprávneho vzťahu. Bývalá pravicová vláda zaviedla reformy pracovného práva, ktoré radikálne znížili pracovné štandardy a postavili slovenské pracovné právo mimo sociálnej Európy, ktorej sme súčasťou. Dzurindova vláda reformnými opatreniami značne predĺžila, a teraz poviem prečo, neistoty pre mnohých zamestnancov, otvorila priestor reťazeniu pracovných pomerov opakovaným uzatváraním pracovných pomerov na dobu určitú § 48 a odstránila súbeh odstupného a výpovednej lehoty § 76. Umožnila nové individuálne zmluvy so zníženou sociálnou ochranou, napríklad využívanie zmlúv na dočasné zamestnávanie na kratší pracovný čas § 49 a kamuflované pracovné pomery živnosťami ustanovené v § 7 ods. 4 Zákonníka práce. Rozšírila, pomalšie dobre, prispôsobím sa, aby ste lepšie rozumeli, čo ste spôsobili. Rozšírila využívanie agentúr dočasného zamestnávania so zníženou sociálnou ochranou, ktoré majú znaky diskriminačného zaobchádzania. V neposlednom rade značne oklieštila práva odborárov. Všetky tieto zmluvy sú v rozpore so smerovaním vyspelých členských krajín Európskej únie a so smernicami Európskej únie, ktorých ustanovenia Zákonník práce teraz úplne harmonizuje. Vývoj v štátoch Európskej únie je posilňovanie dialógu na zamedzovanie pracovného dumpingu, usilujúc sa o harmonizáciu pracovného a súkromného života. Tak ako to uviedlo nemecké predsedníctvo, že boj proti chudobe je aj formou odstraňovania prekérnej, a to doslovne preložím, neistej práce. Týmito postojmi môže byť Európa príkladom celému svetu, ale v prvom rade chceme, aby si tento príklad osvojilo Slovensko. Zazneli tu výklady českého Zákonníka práce, kde bolo povedané, že český Zákonník práce nezaratúva pracovnú pohotovosť do pracovného času. Nie je tomu tak, pretože český Zákonník práce nepoužíva definíciu, ako je pracovná pohotovosť, pretože čas, keď je zamestnanec pripravený na vykonanie práce alebo čaká na prácu, definuje pojmom pracovný čas. Český Zákonník práce nezaratúva len pracovnú pohotovosť mimo pracoviska do pracovného času, tzv. čakanie doma na telefóne. V Českej republike platí Zákonník práce, ktorý predložila Strana sociálnej demokracie. Nedošlo k prepúšťaniu, nedošlo ku krachu podnikov, ale, naopak, došlo k hospodárskemu rastu. Novelizovaný Zákonník práce v Českej republike nebol prekážkou, ale prínosom k dobrým hospodárskym výsledkom. A ešte k odborárom. Zámerne dávkovanie neistoty, ktoré umožňuje postupne zbavovať zamestnancov sociálnych práv, paralyzovať odbory a tlačiť na znižovanie miezd je v príkrom rozpore s cieľmi Európskej únie. Európska koncepcia vychádza z princípov flexicurity, ktorá kladie dôraz na bezpečnú prácu, v ktorej zamestnanec používa aj určité sociálne hodnoty. Hospodársku prosperitu, konkurencieschopnosť je možné trvalo dosahovať len kvalitnou pracovnou silou, jej schopnosťou pružne aplikovať svoje znalosti a znalosti iných. Aby zástupcovia pracovníkov mohli vykonávať svoje funkcie, malo by sa im poskytnúť na nevyhnutný čas uvoľnenie z práce na účasť na schôdzach odborov, vzdelávacích kurzoch, seminároch, pri vyjednávaniach vyšších kolektívnych zmlúv. Tak, ako sa to píše v Dohovore Medzinárodnej organizácie práce č. 135. Dokument Medzinárodnej organizácie práce zdôrazňuje, že odborári nesmú mať problémy dostať sa k informáciám, ktoré sú potrebné na výkon ich funkcií a vedenie podniku by im malo na ich činnosť vytvoriť potrebné materiálne podmienky. Za zmienku ešte stojí ustanovenie čl. 17, podľa ktorého zástupcovia odborov, ktorí nie sú zamestnaní v podnikoch, v ktorom majú v odboroch zamestnaných svojich členov, mal by sa im povoliť prístup do takéhoto podniku. Aj na základe týchto dokumentov je zrejmé, že posilnenie pozície odborov v podnikoch nie je ani odmena SMER-u – sociálna demokracia pre odbory, ani návrat do minulosti, ako tu často rozprávate, aspoň nie do tej komunistickej, ako to tu stále zaznieva. Pretože hoci uvádzané dokumenty Medzinárodnej organizácie práce sú staré už vyše 30 rokov, spoločne ich prijali nielen vtedajšie socialistické, kolega, musím použiť aj tento výraz, ale aj kapitalistické vtedajšie krajiny. Odborárom navrhované právomoci v novele Zákonníka práce právom patria. A sú nespochybniteľné Ústavou Slovenskej republiky, európskymi dohovormi a dohovorom Medzinárodnej organizácie práce. Medzinárodná organizácia práce je špecializovaná organizácia OSN na tripartitnej báze a Slovensko predsa členom OSN je. Som presvedčená, že Zákonník práce slušným zamestnávateľom uľahčí priestor do určitej miery na rýchlejšie dohody so zamestnávateľmi, ale ich aj zrovnoprávni na konkurenčnom poli a postaví ich do výhody pred zamestnávateľmi, ktorí nemajú záujem robiť sociálnu politiku. Väčšina demokratických štátov má mnoho odborov, zatiaľ čo väčšina autoritatívnych režimov nie. Je to z encyklopédie Vikipédia. A nakoniec rečnícka otázka. Táto vláda je demokratická. Čiže má záujem, aby fungovali tripartitné rokovania. Tak teda, aký je dôvod, kolegovia, kolegyne, báť sa odborov? Od Nežnej revolúcie sa v našom štáte položilo veľa firiem na kolená. Myslím si, že do týchto kolien ich dostali tunelári a tzv. pseudopodnikatelia, ktorí robia zlé meno schopným podnikateľom. A preto sa pýtam. Existuje prípad na Slovensku, kedy položili firmu do zániku zamestnanci alebo odborári? Je namieste sa báť odborov? Myslím si, že nie. Ďakujem pekne. (Potlesk.)