I. Šulaj, poslanec: (2003-12-09):
Štátny rozpočet je základným ekonomickým nástrojom finančnej politiky štátu. Tým, že vláda Slovenskej republiky zabezpečuje prostredníctvom tohto zákona rozdeľovanie finančných prostriedkov do jednotlivých sektorov a odvetví ekonomiky, uskutočňuje svoju hospodársku a sociálnu politiku. Tá by mala vychádzať z dlhodobej stratégie, ktorá má definovať ekonomické a sociálne potreby štátu. Pozrime sa bližšie na politické východiská súvisiace s kreovaním návrhu zákona o štátnom rozpočte. Ak by mala súčasná vláda jasné ekonomické, sociálne priority, nemohlo byť zostavenie návrhu zákona o štátnom rozpočte sprevádzané straníckymi škriepkami o tom, či máme alebo nemáme na platy v školstve vyčleniť prostriedky v sume 300 mil. Sk, o tom, či Strana maďarskej koalície podporí rozpočet len v prípade navýšenia priamych platieb do poľnohospodárstva, Aliancia nového občania by nespájala odsúhlasenie štátneho rozpočtu s navýšením výdavkov na investičné stimuly, Slobodné fórum by nevystupovalo s podmienkami navýšenia výdavkov na regionálne školstvo či obranu. To je len niekoľko prípadov, ktoré rezonovali v predchádzajúcom období v našej spoločnosti a presvedčili nás o tom, že vláda nemá jasnú predstavu o ekonomickom a sociálnom rozvoji Slovenska. Najsmutnejší na tom je fakt, že ani jedna zo strán vládnej koalície nedeklarovala možné prijatie zákona o štátnom rozpočte zhoršenými sociálnymi podmienkami občanov tohto štátu, ani jedna vládna strana nechcela riešiť problematiku znižovania reálnych miezd, a tým znižovania životnej úrovne obyvateľstva. Kde sa teda podeli staré sľuby o dvojnásobných platoch? Kde sa podeli predvolebné ubezpečovania občanov, voličov o tom, že politikom ide predovšetkým o dobro občana? Sú zabudnuté, alebo boli vymenené za výdavky v jednotlivých kapitolách štátneho rozpočtu? Do odbornej ekonomickej prípravy a schvaľovania štátneho rozpočtu sa vniesol i politický strach súvisiaci s možným neodsúhlasením tohto zákona. Vládna koalícia disponuje len krehkou väčšinou v parlamente, čo po včerajšom dni už nie je pravda, a teda bolo potrebné vykonať metodické a presvedčiace opatrenia na to, aby bol zákon zákonov schválený. Takýmto spôsobom niekomu pribudne v meste športová hala a možnože niekto zase prehodnotí svoje stranícke a odborné priority. Dôležitejšou skutočnosťou je však zásadná zmena metodiky vykazovania schodku štátneho rozpočtu. Veď len koncom minulého týždňa sa zrodila myšlienka navýšenia schodku štátneho rozpočtu zo 60 mld. na 78 mld. Sk. O rozdiel 18,4 mld. boli ponížené príjmy z predaja strategických podnikov. Vyplýva uvedená zmena len z čisto metodických princípov súvisiacich so zostavením štátneho rozpočtu alebo brala do úvahy strach z možného neprijatia zákona o predaji strategických podnikov? Je spôsob, ktorým chceme oddlžiť zdravotníctvo, metodicky správny, alebo je len politickou hrou na zastretie ostatných finančných problémov štátu? Akým spôsobom bol teda po odbornej stránke zostavený vládny návrh štátneho rozpočtu? Sú údaje vo verejných financiách správne alebo nie sú? To sú už odborné otázky, do ktorých zasiala tvrdo politika a na ktoré musí dať odpoveď predovšetkým minister financií. Dôsledkom politického tlaku je konštatovanie, že vládny návrh zákona o štátnom rozpočte nebol pripravený politicky a odborne zodpovedne. Takže dnes budeme posudzovať štátny rozpočet, ktorý predložila vláda a ktorého ekonomické parametre sú podstatne zmenené politickými vplyvmi. Štátny rozpočet je najdôležitejšou časťou verejných financií, nepôsobí osamote, ale tvorí súčasť celej zostavy verejných rozpočtov, s ktorými je spojený svojimi finančno-rozpočtovými vzťahmi. Z finančného hľadiska je základnou úlohou štátneho rozpočtu sústredenie rozpočtových príjmov a následné ich rozdelenie. Týmito finančnými operáciami sa ovplyvňujú odvetvia verejného a súkromného sektora, ako aj obyvateľstvo. To znamená, že tvorba príjmov a prerozdeľovanie výdavkov štátneho rozpočtu je zvislé od ekonomickej sily a stability súkromného a verejného sektora pri zachovaní, resp. udržaní životnej úrovne a životných istôt obyvateľstva. Narušenie troch dimenzií, ekonomicko-sociálneho vývoja spoločnosti, verejných financií, súkromného a verejného sektora, životnej úrovne obyvateľstva, spôsobí v každej spoločnosti len chaos a nestabilitu. Preto je potrebné pristupovať k štátnemu rozpočtu ako k najdôležitejšej zložke verejných financií ekonomicky zodpovedne, a to tak, aby príjmy a výdavky štátneho rozpočtu vychádzali z možností ekonomickej reality, verejného a súkromného sektora a zároveň aby bola udržaná sociálna únosnosť ekonomiky pre občana. Príkladom udržania ekonomickej, sociálnej stability môže byť štátny rozpočet v roku 2003, t. j. súčasného obdobia. Tento rozpočet mal ekonomicky prívlastok pravdivý. Už začiatkom roku 2003 sme sa však presvedčili, že príjmy štátneho rozpočtu sú nadhodnotené, teda neberú do úvahy reálnu ekonomickú silu súkromného a verejného sektora, a preto sme museli v II. polroku zvýšiť daňové zaťaženie v spotrebných daniach a v legislatívnej úprave dane z pridanej hodnoty. Uvedená skutočnosť sa okamžite prejavila v znížení reálnej mzdy a v znížení životnej úrovne obyvateľstva. Politické strany vládnej koalície realizujú v roku 2003 svoj pravicový program vládnutia. Prejavuje sa to predovšetkým v novelách zákonov, ktoré vystupujú v tzv. reformách, ako sú napr. daňové reformy, reformy v oblasti sociálneho systému, dôchodkového a penzijného systému, reformy v oblasti zdravotníctva, v oblasti školstva, v oblasti miestnej štátnej správy. Každá z týchto reforiem má tvrdý dopad na fungovanie štátu, ako aj na sociálne istoty občanov. Predovšetkým v sociálnej oblasti sa uplatnil tvrdý experiment zodpovednosti občana za prežitie v tomto štáte. Zákon o riešení hmotnej núdze, zákon o životnom minime, zákon o sociálnom poistení, ako ja zákony súvisiace s dôchodkovými piliermi nás presvedčili o tvrdých dopadoch pravicovej ekonomiky. Ak sú tieto legislatívne normy v rozpore s maastrichtskými kritériami, ktorých sa tak kŕčovite pridržiava programové vyhlásenie vlády do roku 2006, tak potom vláda schizofrenicky vyhlási, však nič sa nedeje, hádam bude vyšší schodok verejných financií. Je tu potom otázka, či je sociálna a dôchodková reforma nadradená programovému vyhláseniu vlády alebo či ide len o jeden z ďalších ekonomických experimentov analytikov do 21 rokov. Ak Smer pripomienkoval v legislatívnom procese všetky tieto procesy a reformy a upozorňoval na ich negatívne rozpočtové, finančné, sociálne dopady, tak hneď prijal ekonomické a legislatívne východiská, piliere, na ktorých je postavený návrh zákona o štátnom rozpočte. V roku 2004 vstúpi Slovenská republika do Európskej únie, to znamená, že je potrebné v štátnom rozpočte brať do úvahy i nové finančné vzťahy s Európskou úniou. Príjmy z povstupovej pomoci vstupujú do príjmov a výdavkov štátneho rozpočtu. Celkovo sa v roku 2004 predpokladajú v sume okolo 24 mld. korún. I napriek tomu, že posudzujeme kladne vstup Slovenska do EÚ, je potrebné upozorniť na pretrvávajúce administratívne problémy čerpania finančných prostriedkov z Európskej únie. Tieto môžu spôsobiť vážne problémy pri čerpaní pridelených finančných prostriedkov. Druhým závažným problémom sú legislatívne problémy v oblasti daní. Integrácia by mala totiž negatívny dopad pri nižšom výbere z titulu vstupu Slovenska do Európskej únie v objeme 18,4 mld. korún. Uvedené legislatívne zákony však Národná rada ešte neprerokovala, a tak tvorba zákona o štátnom rozpočte je len domnienkou. Preto sa pýtame, kto nesie zodpovednosť za nepredloženie uvedených zákonov do Národnej rady, ktoré podstatnou mierou ovplyvňujú finančné príjmy štátneho rozpočtu. Pamätám sa na deň schválenia štátneho rozpočtu v roku 2003. V tento deň poniektorí s horkosťou vypili šampanské z dôvodu neschválenia zákona, ktorého obsahovou náplňou boli mzdové náležitosti časti pracovníkov v zdravotníctve a v školstve, a teraz bez zaváhania otvoríme rozpravu o štátnom rozpočte na rok 2004, pri ktorom nemáme doriešených po legislatívnej stránke 140 mld. korún na dani z pridanej hodnoty a spotrebných daniach s ich 18,4-miliardovým negatívnym vplyvom na štátny rozpočet tohto roku a nič sa nedeje, neviem, či si namiesto šampanského nevypijeme kyslé mlieko. V dôvodovej správe zákona o štátnom rozpočte sa predpokladá rast HDP o 4,1 % v roku 2004, a tak by HDP malo dosiahnuť sumu 1 293 mld. Sk. Považujeme uvedený rast za nadhodnotený, a to z nasledovných dôvodov. Konečná spotreba domácností bude klesať, a to z dôvodu nižších reálnych príjmov. V roku 2004 budú reálne príjmy oproti roku 2003 nižšie o 0,6 %. V roku 2003 sa predpokladajú reálne príjmy oproti roku 2002 nižšie o 1,9 % a to znamená, že vláde sa nepodarilo zastaviť prepad reálnych príjmov obyvateľstva. Na druhej strane už v dôvodovej správe sa konštatuje, že rast konečnej spotreby verejnej správy bude mierny, to znamená, že konečná spotreba domácností, ako aj verejnej správy nemôže až v takej miere pozitívne ovplyvniť rast hrubého domáceho produktu. V roku 2004 sa uvažuje s kapitálovými výdavkami 32,8 mld. korún, ktoré sú takmer porovnateľné s rokom 2003. Uvedený štátny rozpočet nevytvára dostatočné podmienky pre rast fixných aktív. Kapitálové výdavky sú takmer v tej istej výške porovnateľné, je potrebné si však uvedomiť, že v roku 2004  budú realizované stavebné výkony pri 19-percentnom daňovom zaťažení DPH, čo bolo v roku 2003 len vo výške 14 %. Zároveň upozorňujeme na predpokladanú infláciu vo výške 8,1 %, to znamená, že pri kapitálových výdavkoch takmer totožných s rokom 2003 sa bude po hmotnej stránke realizovať menej investičných aktivít, a teda ani investičná politika štátu nemôže byť podstatným stimulom rastu hrubého domáceho produktu, jediným stimulom môže byť rast zahraničného obchodu, Slovensko je však v podstatnej miere závislé od ekonomického rastu Európskej únie, ktorý môže byť v budúcom roku problematický. Náš vývoz tvoria v podstatnej miere málo sofistikované výrobky, ktoré nemôžu tak pružne zvládnuť cenové výkyvy na zahraničných trhoch. Z uvedených dôvodov považujeme rast HDP za nereálny. Ak definujeme silu ekonomiky na základe rastu hrubého domáceho produktu v relatívnom ponímaní percentom rastu, je potrebné sa pozrieť na rast i z absolútneho prírastku na jedného obyvateľa. Na jedného obyvateľa majú štáty Európskej únie 24 tisíc eur, Česko 7 200 eur, Maďarsko 6 900 eur, Slovensko 4 700 eur. Čo to znamená? HDP ak teda napr. stúpne pri štátoch Európskej únie o 1 %, znamená to na jedného obyvateľa 240 eur, ale ak stúpne na Slovensku o 4 %, znamená to 188 eur na jedného obyvateľa. Nezavádzajme do ekonomiky klamlivé hodnotenia o takmer najrýchlejšom raste HDP spomedzi európskych krajín, pretože na druhej strane môže stáť otázka, kto zapríčinil taký silný ekonomicky úpadok v tvorbe hrubého domáceho produktu na jedného občana v predchádzajúcom období. Východiská štátneho rozpočtu uvažujú s deficitom verejných financií na úrovni 3,9 % predpokladanej tvorby hrubého domáceho produktu. V tejto súvislosti upozorňujeme na pretrvávajúce dlhy najmä v školstve, v zdravotníctve, v prenose kompetencií štátu na samosprávu, ako aj vo finančných potrebách vyšších územných celkov, miest a obcí. Z uvedeného dôvodu považujeme deficit verejných financií za neprimeraný a nesprávne stanovený. Tzv. reformné kroky sú nekoncepčné a spôsobujú len ďalšie sociálne napätie, ako keby sme chceli zachraňovať topiacich sa na Titanicu bez záchrannej vesty. Rizikovým faktorom vývoja slovenskej ekonomiky je pohyb cien ropy, východiskový stav uvažuje s vývojom 26 dolárov za barel. Následne ministerstvo financií predpokladá výmenný kurz na úrovni 36 korún za dolár. Ak si však preštudujem kapitolu Štátny dlh, v tejto je uvedený výmenný kurz na hranici okolo 40 korún za dolár. Pýtame sa: Akým spôsobom bol spracovaný návrh zákona? Odpoveď je jasná: Asi medzi spracovateľom na ministerstve financií v oblasti štátneho dlhu a makroekonomickými východiskami je minimálne jednoposchodový rozdiel. V dôsledku cenových úprav zavedenia jednotnej sadzby DPH a úprav niektorých spotrebných daní od augusta 2003 dosiahne celková miera inflácie úroveň 8,1 %. Zvýšenie regulovaných cien pre domácnosti, zemného plynu, elektrickej energie, tepla, vodného, stočného sa dotkne všetkých domácností. Od roku 2004 sme sociálne necitlivo a neodborne zdvihli sadzby dane z pridanej hodnoty na uvedené komodity, ako aj potraviny, stavebníctvo, farmaceutiku a tlač zo 14 % na 19 %, a to z dôvodu zavedenia rovnej dane a odstránenia metodických nejasností súvisiacich s rozličnými sadzbami DPH. Reálny príjem klesne oproti roku 2003 o 0,6 %. Zavedením tzv. rovnej dane sa zvýšia rozdiely medzi strednou vrstvou a menej zarábajúcimi občanmi na jednej strane a vysoko príjmovými skupinami občanov na druhej strane. Asi ťažko budeme môcť hovoriť o podstatnom vplyve rovnej dane u nezamestnaných a dôchodcov. Ich životnú úroveň bude ovplyvňovať negatívne deregulácia cien a zvýšenie dane z pridanej hodnoty. Na druhej strane sme vytvorili len slabé kompenzačné mechanizmy v sociálnej oblasti. Preto bude asi niektorým poslancom vládnej koalície zakázané experimentovať s možnosťou prežitia za približne 1 500 korún mesačne modelom, ktorý sme navrhli v sociálnej oblasti. Tento experiment by mohol totiž spôsobiť po tragických udalostiach jasnú číselnú prevahu opozície. Pravicová politika bude mať vážne sociálne dopady, ktoré môžu vyvrcholiť do občianskej nespokojnosti. Nepodarí sa nám teda udržať životnú úroveň obyvateľstva ako vážnu dimenziu súladu medzi verejnými financiami, súkromným sektorom a verejným sektorom. Návrh zákona o štátnom rozpočte vychádza z príjmov štátneho rozpočtu v sume 250 mld. korún, čo je 14,6 mld. viac ako v roku 2003, a výdavkov štátneho rozpočtu v sume 310 mld. korún, čo je o 18,6 mld. korún viac ako v roku 2003. Príjmy štátneho rozpočtu rastú pomalšie ako výdavky štátneho rozpočtu. Kapitálové výdavky sú na porovnateľnej úrovni roku 2003, to znamená, že bežné výdavky rastú rýchlejšie ako kapitálové. Jednoducho po slovensky povedané, prejedáme si majetok štátu. Schodok štátneho rozpočtu bol naplánovaný v roku 2002 vo výške 38 mld., v roku 2003 vo výške 56 mld., v roku 2004 vo výške 60 mld., resp. 78,4 mld. Na základe uvedených údajov konštatujem, že deficit štátneho rozpočtu sa v absolútnej čiastke z roka na rok zvyšuje. Štát však nedokáže na základe problematických reforiem zabezpečiť ekonomicky efektívnejšie použitie finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu. Deficit štátneho rozpočtu sa prejavuje negatívne v štátnom dlhu. Podľa našich prepočtov by mal štátny dlh v roku 2004 dosiahnuť sumu približne 500 mld. Sk. Ak si však pozrieme dokument Štátny dlh, ktorý je súčasťou návrhu zákona, nikde nenájdeme jeho predpokladaný stav ku koncu roku 2004. Pýtam sa, či ide o náhodu alebo či sa hanbíme za tak vysoký dlh, veď v predvolebnom období sme minimálne už z jednej politickej strany počuli vyjadrenia v súvisiace so znižovaním zadlženosti Slovenska, tak prečo sa potom bojíme hovoriť otvorene o finančných problémoch štátu. Na strane príjmov upozorňujeme predovšetkým na nadhodnotenie príjmov v dani z pridanej hodnoty, ktoré by mali byť na hotovostnom princípe v objeme 97,7 mld. korún a na bezhotovostnom 113,8 mld. Podstatný vplyv na plnenie príjmov DPH má mať efekt súvisiaci so zmenou sadzby dane z pridanej hodnoty, so zvýšením spotrebných daní a znížením hranice registrácie na 1,5 mil. korún. Uvedený vplyv sa odhaduje na 14,5 mld. korún. Výnos z dane pridanej hodnoty bol upravený o jednorazový efekt vo výške 16,1 mld. korún, ktorý bude spôsobený dvojmesačným posunom platieb. Za prvých desať mesiacov v roku 2003 bol príjem na dani z pridanej hodnoty v sume 68 mld. korún, čo je o 1,8 mld. menej ako v roku 2002, keď boli platné sadzby 10 % a 23 %. V rozpočte roku 2004 sa budú ešte prejavovať negatívne dopady súvisiace s nadmernými odpočtami v roku 2003, pri ktorých sa napr. nadmerný odpočet za mesiac december vráti neskoršie ako odpočet za mesiac január 2004. Uvedený vplyv odhadujeme vo výške 4 mld. korún. Bol spôsobený chaotickým vplyvom legislatívnych zmien v roku 2003. V jednotnej metodike v roku 2004 by sme teda mali dosiahnuť príjmy v objeme 113,8 mld. korún, čo považujeme za nereálne alebo, miernejšie povedané, za nezvládnutie študentskej vedeckej a odbornej činnosti na tému Štátny rozpočet. Ako problematické vidíme i plnenie príjmov vyberaných zrážkou, a to z dôvodu nižších úrokových sadzieb, ako aj jednoduchých a legálnych možností vyhnutia sa zrážkových daní za staré zisky do roku 2003. Podnikateľské subjekty, právnické osoby a fyzické osoby sa budú snažiť presunúť svoje daňové zaťaženie v roku 2003 do roku 2004, a to z dôvodu nižšej sadzby dane vo výške 19 %. V praktickom slova zmysle však bude daň v roku 2004 zaplatená až v roku 2005 a preddavky na dane roku 2004 by sa mali platiť podľa posledne známej daňovej povinnosti, t. j. roku 2003, čo znamená ďalšie riziko v oblasti plnenia príjmov štátneho rozpočtu. Pri dani z prevodu a prechodu nehnuteľností budú Slováci najštedrejším národom na svete, daň z darovania sme totiž zrušili, a tak len málokto zo súkromných osôb bude predávať nehnuteľnosti. To znamená, že považujeme uvedený príjem za nadhodnotený. V príjmoch v položke Transfery sa uvažuje so ziskom v objeme 8,3 mld. korún, z toho 4,3 mld. korún by malo prestavovať dividendy Slovenského plynárenského priemyslu. Preto sa pýtam: Akým spôsobom posudzoval Úrad pre reguláciu sieťových odvetví zvýšenie cien plynu? A odpoveďou nám bolo v predchádzajúcom období stanovisko hovorcu ministerstva financií, ktorý ubezpečil verejnosť, že sa pri stanovení ceny použili medzinárodné postupy. Asi sme pri stanovení ceny plynu vychádzali z Murphyho zákonov, v zmysle ktorých je odborník človek z cudzieho mesta. Nezodpovedaným zostáva otázka, či išlo napr. o estónske postupy, ktoré sú nám v daňovej oblasti blízke, alebo ide o medzinárodné účtovné a audítorské štandardy, ktoré by však mali posúdiť len skutkový stav, a nie iné skutočnosti. Celkovo hodnotíme príjmovú stránku štátneho rozpočtu za nevyváženú a nadhodnotenú. Pri zostavovaní časti príjmov bola asi použitá teória ementálskeho syra – čím viacej dier, tým lepšie. Vládou predložený návrh zákona o štátnom rozpočte spôsobuje komplikácie poľnohospodárom. Dopady vstupu Slovenska do Európskej únie musia byť kompenzované dotáciami, ktoré zabezpečia prežitie tohto sektora v novej konkurencii. Priame platby do poľnohospodárstva vo výške 50 % nedávajú garancie udržania poľnohospodárskeho sektora v náročnej európskej konkurencii. Je preto potrebné najmä pre budúci rok uvažovať s priamymi platbami do výšky 55 %. Veď už len v navrhovanom zákone o dani z pridanej hodnoty a zvýšením dolnej sadzby na 19 % berieme poľnohospodárom viac ako v predchádzajúcich rokoch, pričom vláda im doteraz nebola schopná kompenzovať ani tohoročné zvýšenie cien pohonných látok, ako aj straty spôsobené veľkým suchom. Okrem toho bola schválená novela zákona o dani z príjmu, kde sa v tomto rezorte ako jedinom zvyšujú priame dane o 4 %. Pre porovnanie použijem niektoré prípady dotácie z roku 2002. To je na 1 hektár v Maďarsku 307 dolárov, Česku 277 dolárov, Slovensku 158 dolárov, Európskej únii 817 dolárov. Musíme konštatovať, že štát nevytvoril pre rok 2004 dostatočné podmienky pre vstup slovenských poľnohospodárov do Európskej únie. Na stavebníctvo a regionálny rozvoj bude mať priamy dopad výška navrhovaných kapitálových výdavkov v objeme 32,8 mld. korún. Ich objem v hmotnom vyjadrení bude oproti roku 2003 nižší, a to z dôvodu inflácie v objeme 8,1 %, ako aj z dôvodu zavedenia vyššej sadzby DPH na stavebné výkony. Štát by mal teda vytvoriť kompenzačné mechanizmy pri rozvoji stavebníctva, rezortu, ktorý môže oživiť podnikateľské aktivity na Slovensku. V oblasti stavebného sporenia však dochádza oproti roku 2003 k útlmovému procesu. Útlmové tendencie v stavebníctve sú zjavné aj pri kompenzácii nákladov na finančné zabezpečenie zdrojov, z ktorých sú financie najmä riešením bytovej otázky. Kým v roku 2003 bola štátna prémia stavebného sporenia na úrovni 3 000 korún, v roku 2004 sa táto navrhuje na úrovni 1 500 korún. Pre štátny príspevok na úroky pri hypotekárnom financovaní je pokles celkového objemu štátnej pomoci ešte výraznejší. Kým v roku 2003 bol štátny príspevok na úrovni vo výške 2,5 %, v roku 2004 je plánovaná výška tohto príspevku na úrovni len vo výške 1 %. Zníženie príspevkov pre individuálnu výstavbu, zvýšenie sadzby DPH pri stavebných prácach bude mať reálne dosah na celkové zníženie výkonov v stavebníctve s multiplikačným dopadom na zamestnanosť a rozvoj ostatných odvetví. V návrhu zákona o štátnom rozpočte je v rámci kapitálových výdavkov vyčlenený objem finančných prostriedkov na diaľničné a rýchlostné cesty, ktorý nezodpovedá požiadavkám regiónov. V roku 2004 je naplánovaná suma 8,5 mld. korún na diaľnice a rýchlostné cesty. V návrhu zákona o štátnom rozpočte sú z regionálneho hľadiska vyčlenené finančné prostriedky na dve veľké investičné akcie, ako sú v Trnave automobilový park vo výške 1,7 mld. korún a most Košická v Bratislave vo výške 0,6 mld. korún. Na mieste je otázka, či zostávajúca časť Slovenska nie je pre vládnu koalíciu zaujímavá. Veď predovšetkým stredné a východné Slovensko zápasí s vysokým stupňom nezamestnanosti a rozvoj investičných aktivít by riešil ekonomické i sociálne problémy týchto regiónov. Ďalším významným faktorom, ktorý reálne pôsobí útlmovo, je celková slabá pripravenosť na rozvojové možnosti Slovenska. Z uvedených dôvodov považujem návrh zákona za regionálne nespravodlivý a útlmový, pretože nepodporuje stavebníctvo ako odvetvie, ktoré môže podstatným vplyvom oživiť ekonomiku štátu. Na základe údajov súvisiacich s výdavkami a ich rozdeľovaním na bežné a kapitálové je potrebné spravodlivejšie a optimálnejšie rozdeľovanie i toho málo zdrojov tam, kde sú tieto finančné prostriedky nevyhnutné a potrebné. O opodstatnenosti výdavkov vo vyšších územných celkoch a v jednotlivých mestách a obciach môže najlepšie rozhodovať len samospráva. Ich rozpočet by mal byť vyrovnaný, čím by sa malo zabrániť vnútri uvedených celkov nehospodárnosti použitia finančných prostriedkov. Predovšetkým kritická situácia je v samostatnom hospodárení vyšších územných celkov, ktoré sú komplexne zodpovedné za regionálnu ekonomickú a sociálnu politiku konkrétnych regiónov. Je preto potrebné im vytvoriť podmienky pre ich riadiace a finančné rozhodovacie procesy. O tom, že tomu tak nie je, svedčí i správa Najvyššieho kontrolného úradu k predkladanému štátnemu rozpočtu na rok 2004. Dajme regiónom, mestám a obciam právomoci, ktoré zodpovedajú ich úlohám súvisiacim s vyberaním a s nakladaním finančných prostriedkov. Centrálne rozdeľovanie je príliš ekonomicky drahé a menej funkčné. Regióny, mestá a vyššie územné celky by nemali nikdy hospodáriť s deficitným rozpočtom. Tak prečo chceme ešte experimentovať i v roku 2004 s odložením fiškálnej decentralizácie? Pre rok 2004 boli zrušené miestne dane a poplatky, ktoré boli priamo zdrojom miest a obcí, ktoré boli nezávislé od štátneho rozpočtu.  To znamená, že mestá a obce musia a budú musieť zabezpečiť finančné zdroje z iných zdrojov, napr. z daní z nehnuteľností. To znamená, že sa povýšia aj dane u obyvateľov daných miest a obcí. V roku 2004 sa mení spôsob dotácií do rozpočtov obcí, ktoré by mali kryť bežné výdavky. V roku 2004 sa uvedená dotácia poskytuje len obciam do 1 000 obyvateľov. To znamená, že dochádza k metodickej zmene v obciach do 3 000 obyvateľov. Výber a rozdeľovanie cestnej dane zostáva v intenciách pôvodných starších rozpočtov. V podstate sa výber dane v Bratislave a Košiciach rozdeľuje na 60 % dane, ktorá zostane mestám, a 40 %, čo sa odvedie štátu. Opačná situácia je v ostatných obciach. Uvedené rozdelenie finančných prostriedkov neberie do úvahy reálne potreby ostatných miest a obcí, neberie vôbec do úvahy prenos kompetencií na vyššie územné celky. Z uvedeného dôvodu nepovažujeme prerozdelenie cestnej dane za spravodlivé a správne. Dotácie na verejnú dopravu zostávajú oproti roku 2003 v takmer nezmenenej výške. Pritom vstupy súvisiace s cenou PHM, zvýšením spotrebnej dane z minerálnych olejov neboli podľa nášho názoru premietnuté do potreby regiónov. Návrh zákona o štátnom rozpočte uvažuje s dotáciou na výkon samosprávnych funkcií v oblasti školstva v objeme 8,9 mld. korún. V návrhu však nie sú vôbec definované staré záväzky z roku 2003, a preto je veľmi ťažké posúdiť skutočný objem finančných prostriedkov poskytnutý na rok 2004. Včera bola v Televíznych novinách správa o tom, že mestá a obce žiadajú ďalších 317 mil. korún. Pýtame sa, akým spôsobom bol robený pomer výdavkov na školstvo v roku 2004 a v roku 2003. Takto navrhnutý štátny rozpočet považujeme za nepreukazný. V roku 2004 je pridelená daň z príjmov fyzických osôb v objeme 8,7 mld. korún obciam, následne prerozdeľovaná daň z príjmov právnických osôb v pomere 92 % štátu a 7,17 % do rozpočtu obcí. Tu by som chcel upozorniť na problematiku prirodzených monopolov, kde budeme navrhovať iné finančné prerozdelenie podľa počtu obyvateľov. Z uvedených dôvodov nesúhlasím so spôsobom financovania miest, obcí a vyšších územných celkov. Upozorňujem na regionálne rozdiely medzi jednotlivými regiónmi, ktoré môžu v budúcnosti vyvolať vážne sociálne a demografické problémy. Realizácia a koncepcia nového usporiadania miestnej štátnej správy v oblasti štátneho rozpočtu znamená zrušenie samostatných kapitol krajských úradov a ich začlenenie do kapitoly Ministerstva vnútra SR. Z dôvodu transformácie krajských úradov a vytvorením 46 obvodných úradov sa očakáva úspora finančných prostriedkov takmer 600 mil. korún. Uvedená analýza však neberie do úvahy prevod časti kompetencií štátnej správy na samosprávu, za čo bude potrebné samospráve zaplatiť. Preto informácie o šetrení finančných prostriedkov považujeme za neadekvátne. V pôvodnom návrhu zákona predloženom vládou sa v položke Iné granty a transfery vyčlenila čiastka 18,4 mld. korún, ktorá mala slúžiť na kompenzáciu jednorazového výpadku daní, uvedené príjmy mali plynúť z Fondu národného majetku z titulu predaja strategických podnikov, hoci v rozpočte Fondu národného majetku neboli tieto príjmy zahrnuté. Preto sa pýtame: Akým spôsobom bol kreovaný rozpočet Fondu národného majetku s jeho dopadmi na verejné financie? Túto skutočnosť definoval aj Najvyšší kontrolný úrad. Uvedenými príjmami mali byť kryté výdavky štátneho rozpočtu. V spoločnej správe k návrhu zákona v časti III bode 1 sa však konštatuje, že tieto zdroje nebudú súčasťou štátneho rozpočtu a použijú sa úplne na oddlženie zdravotníctva. Myslím si, že naši občania očakávajú po tvrdých protisociálnych opatreniach zlepšenie fungovania zdravotníctva. Nesmieme však na druhej strane dopustiť, aby štát odvádzal odvody do zdravotných poisťovní len z vymeriavacieho základu 3 464 korún, čo je menej ako z minimálnej mzdy, pretože jednorazové oddlženie by bolo systémovo zložité. Preto v tejto súvislosti upozorňujeme na netransparentné postavenie Veriteľa, a. s., ktorý podľa názoru Najvyššieho kontrolného úradu môže pôsobiť netransparentne bez možnosti nezávislej kontroly hospodárenia. Podhodnotený rozpočet chápeme aj v prevádzkových a kapitálových výdavkoch na školstvo, ktorý nezabráni vzniku ďalších výdavkov v školstve za energie a služby. Rozpočet nerieši často havarijný stav striech kotolní a ostatných školských zariadení. Rozpočet síce konštatuje, že dochádza k nárastu výdavkov na regionálne školstvo, pričom medziročne klesá počet žiakov, no na druhej strane nedáva kvalitnú analýzu neuhradených záväzkov z roku 2003. To znamená, že nie je možné objektívne posúdiť potreby finančných zdrojov na rok 2004 s následným rozdelením finančných prostriedkov na ich krytie. O smutnej situácii v školstve svedčí i fakt, že rozpočtové organizácie spadajúce pod školstvo majú najnižší priemerný zárobok, 13 881 korún, za celoštátny rozmer, čo je o 1 619 korún menej oproti priemernej mzde. Na druhej strane zakladáme krajské školské úrady, v ktorých by malo byť zamestnaných 712 pracovníkov. Nedomnievame sa, že by títo ľudia, ktorí budú odtrhnutí od zodpovednosti za riadenie a chod škôl, boli prínosom pre regionálne školstvo. Dramatická situácia bude i pri vyčleňovaní finančných prostriedkov v kultúre. Veď kultúra by mala dostať nový impulz pri presadzovaní Slovenska v rámci jednotnej Európy. Opak však bude pravdou. Vo finančných úvahách štátneho rozpočtu je vôbec spochybnená existencia stavby Národného divadla a po ťažkom boji sa asi podarí vyčleniť 50 mil. Sk na zakonzervovanie stavby. Isteže by sa našli i ďalšie oblasti verejného života, ako je napr. obrana, veda a výskum, ktoré budú mať v budúcom roku komplikovanú finančnú situáciu. Viem, že na konkrétne rezorty budú detailnejšie vystupovať i moji kolegovia. Zároveň si dovolím dať prívlastky k uvedenému návrhu zákona o štátnom rozpočte. Uvedený návrh zákona považujeme za protisociálny, pretože vychádza zo zákonov v sociálnej oblasti, ktoré ponižujú sociálnu úroveň obyvateľstva. Je teda sociálne nespravodlivý pre obyvateľov štátu, pretože reálna mzda oproti roku 2003 klesá a štát stále experimentuje s tzv. reformami, ktoré sú protisociálne a ekonomicky ťažkopádne. Je útlmový, pretože neberie do úvahy rozvoj investičných aktivít v oblasti fixných aktív, stavebníctva, stavebného sporenia, hypotekárnych úverov, rozvoja cestnej infraštruktúry. Je regionálne problémový, pretože nie je postavený na fiškálnej decentralizácii voči mestám a obciam a vyšším územným celkom. Nevyčleňuje dostatočné finančné prostriedky na prenos kompetencií zo strany štátu na samosprávu. Je nevyvážený, pretože sa snažíme na úkor sociálnych istôt obyvateľstva vytvoriť domnienku o znižovaní schodku verejných financií. Neberie však do úvahy záväzky a dlhy, ktoré tlačí štát pred sebou v školstve, v zdravotníctve, v kultúre a v ostatných oblastiach spoločenského života. Neberie do úvahy vyváženosť medzi verejnými financiami, možnosťami súkromného a verejného sektora a životnou úrovňou obyvateľstva. Je legislatívne a ekonomicky ťažko realizovateľný, pretože vychádza z úvah, a nie z platnej legislatívy. Z uvedených dôvodov poslanecký klub strany Smer návrh štátneho rozpočtu na rok 2004 nemôže podporiť. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)