Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-03-20):
Dopĺňam informáciu, pribudla ďalšia poslankyňa SMER-u. Čiže kvôli korektnosti korektne opakujem, na 48. schôdzi na rokovacom dni v piatok o 13.00 hod. sa na rokovaní zúčastňujú dvaja poslanci za stranu SMER. Berieme cca 3-tisíc eur mesačne. To je presne prístup SMER-u k rokovaniu, ale aj k celej problematike. K celej problematike, o ktorej teraz rozprávame. Ochrana subdodávateľov. A dovolím si aj takú malú poznámku, teraz vstalo z popola veľa „Božích bojovníkov“, ktorí idú teraz chrániť a treba oceniť, čo treba oceniť, treba oceniť. Pán kolega, kedy ste vraveli, že, myslím, v 2012 ste to už predkladali? (Reakcia z pléna.) A to treba povedať. Viete, teraz je toľko, ježíš, už človek ani nestíha sledovať, koľkí zrazu bojujú, ale korektne treba uznať, že tento návrh tu už nebol raz, koľký je tu krát? Tretíkrát? (Reakcia z pléna.) Štvrtýkrát je tu tento návrh. Čiže inač to svedčí aj o určitej úprimnosti, hej, aj o určitej, by som povedal, konzistentnosti záujmu. Nie účelovosti záujmu. Lebo teraz je nás veľa bojovníkov, no už tak to zvykne byť. Ale prečo to aj hovorím? Hovorím to aj preto, že naozaj, ak v 2012 tento zákon tu bol predložený, tak my sme mohli veľa veciam predísť. Veľa rodín mohlo si žiť o niečo lepšie a o tom my rozprávame. To, čo sa teraz deje na Slovensku, to barbarstvo, to chrapúnstvo, to je obludné chrapúnstvo. Niekto zneužíva zákon o reštrukturalizácii účelovo. A my sme toho svedkom, ale na konci celého toho dňa, po celej tej reštrukturalizácii, to nieže všetci sme spokojní, že sme našli model, ako každý trošku vyhrá, trošku, nie, na konci toho dňa sú ľudia, ktorí majú problém a niektorí až fyzický problém, vôbec čo jesť, prosím vás. Niektorí to už riešia, aj ku mne sa to dostalo, že sa niekto obesil. To sú, to nie je, že niekto nezarobí 5 miliónov, ale iba 4,5. Nie. To sú príbehy, že niekto nemá čo dať do hrnca, normálne nemá čo jesť. Koľkých vás to smerákov, to sociálnu, ja žasnem, koľkých vás to zaujíma? Dvoch. Dvaja poslanci za SMER si vypočujú to, o čom tu chcel predkladateľ hovoriť. A bude vás to, keby ste mali čo kúsok svedomia, aby vás to mohlo prenasledovať ako hriech, že to tu už bolo povedané, bolo, áno, a preberáte zodpovednosť. Máte jediné šťastie, že tento parlament nie je možno trestno-právne stíhať za rozhodnutia. Ja sa s tým stotožňujem, ale keby sa tento precedens prelomil, tak tu máme dokázateľne, že vy ste svojím nekonaním spôsobili škodu. Tak obludne, ako SMER kryje firmy, veľké stavebné firmy, to je bezprecedentná vec. Bez kúska hanby. Už sa neviete dočkať zajtrajšieho dňa, či vlastne, pardon, pondelka, keď už konečne z reštrukturalizácie už vyhlási to číslo a už potom, kedy, v utorok alebo v stredu premiér Fico zvolá tlačovku a povie: „A ideme im vykrútiť krkom.“ Ja to tipujem na budúci týždeň, že proste príde veľká reč veľkého vodcu, ktorý povie, že teraz koniec, lebo všetci naši už, čiže už teraz koniec. Ľuďom to poviem, však to nie raz tu už zaznelo a nech to zaznie, však nech vedia, ono tá pamäťová stopa nejaká zostane. Reštrukturalizácia slúži na to, mala by slúžiť na to, že keď sa stane nejaká fakt vis major vec, ktorá bola aj často mimo moci toho človeka, povodeň, zemetrasenie, možno aj vojnový konflikt, niečo veľké, hrozné, nevedel ovplyvniť, nedostal zaplatené, tak áno, existujú možnosti, zákon je zložitý postup, na konci ktorého ho nechajú prežiť. Lebo sa zohľadňujú aj faktory, sociálne. Je tu dajme tomu výrobná fabrika. Keby Soták chcel reštrukturalizovať za to, že mu Rusi nezaplatili, tak tu nestojím, vám garantujem, lebo by sme zvažovali to, že je to fabrika, plní sociálne funkcie, že to má výrobný program a bolo to mimo jeho moci. Ale u nás nereštrukturalizuje Soták, u nás reštrukturalizujú obchodníci a kvôli obchodníkom sa tento zákon nerobil, kvôli obchodným spoločnostiam. Tu u nás, reštrukturalizovali tunelári, dokonca to mali aj v názve. Však Váhostav bol predtým, bol nejaká tunelárska. U nás reštrukturalizujú tunelári. Zistili, že sa to dá a nezaujímajú ich tie kríže, čo po sebe nechajú. Tie kríže po tej ceste k ich úspechu ich vôbec nezaujímajú a SMER to kryje. Oznamujem, updatujem znova informáciu, z dvoch poslancov SMER-u je tu znova už iba jeden. Pani Šedivcovú to ani nezaujímalo. Čiže to len kvôli záznamu, kolegovia, nehnevajte sa, za tie peniaze by ste tu, aspoň zopár by vás tu mohlo sedieť. Mení sa nám to zo sekundy na sekundu, opäť sú tu dvaja. Stále je to tragikomické, stále je to tragikomické, že z 83 jeden, resp. dvaja, na preskačku. Ešte čo k tomu povedať, lebo sa nechcem veľa opakovať. Ale však niektorí možno nepočuli, možno to pomôže, keď to povie človek dvakrát. Až by jeden nepovedal, že sa to dá. Dá sa to. U nás firmy, ktoré sú obchodníkmi, ktorí pomaly ani nezamestnávajú, ktorých pridanou hodnotou je zmanipulovať súťaž a najať si, nahajrovať subdodávateľov, tak u nás reštrukturalizujú a ďalej sa zúčastňujú procesu. To znamená, očistení od dlhov. Zjednodušene povedané, neviem koľko má nakontrahované Doprastav, koľko má nakontrahované Váhostav do budúcnosti, ale prísne vzaté, tieto firmy prejdú procesom, nehovorme ani o reštrukturalizácii, očisty od dlhov, od svojich záväzkov, ktoré by mali zaplatiť, oni sa očistia od svojich záväzkov, otrasú sa a idú ďalej zarábať. Rozumiete, tento, politicky to kryje SMER, má to súvzťažnosti aj s naším právnym systémom, ale aj vôbec so spoločenským nadstavením, s mlčaním mediálnych domov. To znamená, my umožníme niekomu zbaviť sa svojich dlhov legálne. To znamená, súd posvätí, že nemusí zaplatiť a idú ďalej zarábať, lebo majú ďalšie zákazky. Čiže Široký si povedal, no však ja nie som blbý, aby som ja teraz platil, keď môžem neplatiť. Obzvlášť, keď mám nakontrahovaných ďalších 100-150 miliónov eur a z toho by som sa musel deliť. No nebudem sa ja deliť. To by jeden neuveril, že sa to dá. To je celé, o tom to je. Ale na konci sú niekde ľudia v Kežmarku, to už po celom Slovensku, tých prípadov je veľa a majú čo robiť a boja sa ešte, chudáci. Boja sa, lebo nevedia, čo s nimi bude. Dokonca sa boja aj niekde ísť ukázať, lebo sa boja, že ich niekto odfotí a že ešte ani to málo, čo v pondelok sa dozvedia, koľko ešte, že ani o to možno, ešte ani to možno nedostanú. Lebo aj s týmto, s touto emóciou sa tu začína pracovať a veľmi intenzívne. Ticho buď, ticho seď, nevieš čo, môže ešte, nedostaneš a my, ešte nevieš, čo my všetko budeme stavať. Všimnite si jemné obláčiky, čo vypúšťa firma Váhostav cez svoj mediálny dom a hovorí, že síce obchvat budú stavať Číňania, ale je vysoký predpoklad, že subdodávateľom bude Váhostav. Aký je odkaz veriteľom Váhostavu? Ticho seďte, budeme stavať obchvat ešte. Viete, to je, je to sofistikované, ale v konečnom dôsledku je to to isté ako, keď vás okradne lopkár v trolejbuse. Je to, samozrejme, iná liga trošku, je to sofistikované, je to prešpekulované, má to veľké krytie, ale v princípe je to to isté. Historicky, ak vám niekto dodá tovar alebo službu, tak treba zaplatiť. Však to je, to je aj hriech, nech je to aj desatore, lebo to už je možno na úrovni nepokradneš, veď to nemôžete, veď on vám dodá tovar alebo službu, ktorú si vy objednáte. On vás nenanútil to zobrať, on si to objednal. Vy ste mu to doniesli. Podľa mňa nič jednoduchšie neexistuje, ako tento princíp – má dať, dal. A vidíte, aj tento princíp sa tu spochybnil a má krytie. SMER to kryje, SMER. Po reštrukturalizácii SMER-u okrem toho, že firmy, ktoré reštrukturalizovali, ktorých nemrzia tie kríže po ceste, a to je už len znova len špecialitou nás. Hej, lebo keby sa to stalo možno niekde inde a možno sa aj stáva, tak ten človek prejde, by som povedal, aj svojím očistcom osobným, hej, že proste ho to niekde zabolí, niekde ho to zaštípe. U nás nie. U nás títo ľudia, ja nemám krv v očiach, ja nemám pomstu, ja len hovorím, ako je to možné. Ako je to možné, že vy nezaplatíte, neviem koľkým ľuďom a napriek tomu staviate svoje obchodné centrum? Ako je to možné, že niekto nezaplatí biedakom na Kysuciach, ktorí mu tam robili kúrenie a dostavuje si svoju haciendu na Bahamách? Ako je to možné? To sú legitímne otázky. To sú legitímne otázky a ja by som sa ľuďom odporúčal na ne pýtať. Lebo oni nebudú mať nikdy dosť. Oni, keď zistia, že toto prešlo, pôjdu ďalej. Keď sa niekto spolieha, že bude po tomto pokoj, nebude potom pokoj. Keď zistia, že môžete orať na tých chrbtoch, tak povedia: „Ideme orať na tých chrbtoch. Pozri, však tým biedakom zoberieš z vrecka a tí nič nerobia, tí si nechajú. No tak poďme ešte raz.“ Ak si niekto myslí, že týmto to skončí, neskončí to. Samozrejme, podporujem návrh zákona. Však toto ani nie je, že novela nejakého existujúceho, to je kompletne nový, nový zákon. To treba oceniť, aj kus roboty v tom spravenej. A o to viac mrzí tá ignorácia. O to viac mrzí to, že nikto z vládnej strany sa k tomu nevyjadrí, na čo by aj, hej? Len viete, pán predkladateľ, u nás je v zásade problém urobiť takýto návrh zákona aj kvôli tomu, a myslím, že sme sa o tom bavili, ja si pamätám, keď ste to raz predkladal, ja som tu aj vtedy vystupoval, že oni tú ochranu subdodávateľov v iných krajinách sa snažia nejako riešiť, v Maďarsku, v Poľsku. Myslím, že v Maďarsku to majú tak, že musí vinkulovať banke v prospech subdodávateľa sumu, hej, že ktorú. No u nás to nemôže byť, to verte tomu, lebo to by vyzeralo veľmi smiešne, hej, že vyzeralo veľmi smiešne. Lebo keby bola, že zákazka (povedané so smiechom) zákazka za 100 miliónov, tak by vinkuloval možno 15, hej? Aj tie ešte nezaplatia. Potom by sa niekto legitímne pýtal, že kde je tých 85? Hej? Za tie tri baby v kancelárii. Čiže u nás toto asi nepôjde. Čiže naozaj, čaká nás kus roboty, kus poctivej roboty a to chcem, s tým už končím, že toto treba oceniť, že niekto sa nezbadal teraz, lebo vyzerá, že z toho bude téma, možno, možno z toho bude téma, ale preto, že to naozaj hlboko a dlhodobo chcel. Ďakujem pekne.