S. Kahanec, poslanec: (2007-02-07):
O tom, že je potrebné vytvoriť regulačný rámec cez systémové riešenia, ktoré by viedli k zabezpečeniu transparentnej objektívnej i spravodlivej cenotvorby v oblasti sieťových odvetví a že je to zvlášť citlivé najmä vo vzťahu k cenám energií pre domácnosti som už hovoril pri prvom čítaní. V ňom som aj pomenoval principiálne problémy súvisiace s navrhovanou novelou predmetného zákona od vstupovania do nezávislosti ÚRSO cez problémy s presadzovaním politickej nominácie a zabezpečenia politického vplyvu až po nejasne definované podmienky odvolateľnosti členov regulačnej rady či nesystémové vstupovanie ministerstva do procesu cenotvorby, alebo nesúlad novely s právnymi normami Európskej únie i neprepojenosť na Európskou komisiou pripravovanú novú spoločnú koncepciu európskej energetickej politiky i pripravované zmeny európskej energetickej legislatívy a z nej vyplývajúcej potreby harmonizácie s európskymi nariadeniami a smernicami. Mnohé veci už zazneli v predchádzajúcej rozprave. Principiálne výhrady k predmetnému zákonu zazneli opäť včera aj dnes z úst diskutujúcich v rozprave. V rozprave zazneli aj konkrétne pozmeňujúce návrhy. Keď vnímam predkladanie návrhov zákonov, pri mnohých z nich je až neuveriteľné, ako sa vládna koalícia pri predkladaní vládnych návrhov zákonov snaží do navrhovaných zmien premietnuť aj zmeny, ktoré v príslušných oblastiach jej zabezpečia pohodlnú personálnu výmenu vedení, ktoré nie sú na jej obraz či už zmenou podmienok pre odvolanie doterajších predstaviteľov, ba dokonca aj zákonom zadefinovaným ukončením pôsobenia týchto ľudí s nadobudnutím účinnosti novelizovaného zákona, ako je to v tomto konkrétnom zákone. Spomínať tu Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, zmeny Rady riaditeľov pri Sociálnej poisťovni, verejnoprávne médiá STV, Slovenský rozhlas je len nosením dreva do lesa. „Obdivujem“ však neskutočnú usilovnosť a pedantnosť pri tom, aby sa na žiadnu výmenu nezabudlo. Dokonca aj v rámci včera prerokovaného zákona o Eurojuste. Pri zákone o ÚRSO sa však okrem personálnych záujmov ide ešte ďalej. Nechcem tu už opakovať dôvody i snahy predkladateľa, ktoré spomenuli moji predrečníci, či už to bol pán poslanec Brocka, alebo pán poslanec Janiš. Niektoré záujmy sú naozaj „výhľadové“. Avšak nie z hľadiska potrieb riešenia deklarovaných cieľov novely a už vôbec nie z hľadiska zabezpečenia riadneho fungovanie trhu či rozvoja investícií v záujme efektívnosti i energetickej bezpečnosti. „Výhľadové“ sú predovšetkým v záujme podnikateľských subjektov či skupín, ktoré už boli spomínané v súvislosti s mimosúdnym vyrovnaním. Keďže dnes je na stole druhé čítanie k predmetnému zákonu, dovoľte mi, vážené kolegyne, kolegovia poslanci, aby som vašu pozornosť upriamil na niektoré pozmeňujúce návrhy, ktoré sú v druhom čítaní  predložené a zároveň vás požiadal i poprosil o podporu aspoň niektorých pozmeňujúcich návrhov. Robím to predovšetkým preto, lebo mi je jasná parlamentná aritmetika. Lepšie je to však nazvať parlamentné počty a merba, z ktorej s pravdepodobnosťou hraničiacou s istotou vyplýva, že predložený návrh zákona koalícia svojimi hlasmi schváli. Preto aj môj pokus o aspoň čiastočné úpravy zákona cez pozmeňujúce návrhy. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, práve kvôli týmto parlamentným počtom vás chcem poprosiť o podporu pozmeňujúcich návrhov skupiny poslancov, ku ktorým som sa aj ja pripojil a ktoré máte k dispozícii v pozmeňujúcom návrhu pána poslanca Janiša. Ale ide tiež aj o niektoré návrhy uvedené v spoločnej správe. Tento pokus robím aj napriek tomu, že tou najlepšou cestou by bola cesta vrátenia zákona na prepracovanie so serióznym zohľadnením a zapracovaním pripomienok a návrhov, ktoré zazneli v rozprave k predmetnému zákonu a ktoré zazneli aj z kruhov odbornej verejnosti na Slovensku, ale aj na základe stanoviska legislatívy Národnej rady, ako aj legislatívy i cieľov vytýčených Európskou úniou. Zvlášť teda ide o vypustenie bodu 16 čl. I, keďže novelou navrhované znenie dáva priestor pre vstupovanie do nezávislosti úradu, priestor pre politický tlak na úrad tak, aby konanie predsedu mohlo byť „riadené vládou“. Podľa môjho názoru a nielen podľa môjho je schizofrenické, ak by sa ministerstvo hospodárstva v zmysle ustanovenia § 12 ods. 6 návrhu zákona vyjadrovalo k návrhu ceny a malo tým úplne  jednoznačný  vplyv na regulátora. Na druhej strane by bolo súčasne účastníkom cenového konania a zároveň ešte navyše by malo vykonávať akcionárske práva v regulovaných subjektoch. Táto trojjedinosť len potvrdzuje schizofréniu tohto návrhu. Udelenie procesných práv účastníka konania ministerstvu hospodárstva je taktiež problémom  v ustanovení § 14 ods. 2 v čl. I v bode 30, keďže navrhovaná právna úprava navyše umožňuje ministerstvu odvolať sa proti rozhodnutiu v cenovom konaní v zmysle § 14 ods. 10, resp. navrhnúť jeho zmenu alebo zrušenie v zmysle § 14 ods. 6, čo z hľadiska ústavnoprávneho posúdenia asi ťažko obstojí. Vážnym problémom je aj ustanovenie v § 19 bodu 33 čl. I, ktoré bez náležitého zdôvodnenia navrhovateľom  zavádza zmeny súvisiace s ukončením členstva v regulačnej rade. Ustanovenie neberie do úvahy zachovanie právnej kontinuity prostredníctvom doteraz zavedenej výmeny jednej tretiny členov regulačnej rady s dvojročnou periodicitou, ale určuje zánik funkčného obdobia všetkých doterajších členov, podotýkam všetkých a podotýkam od účinnosti zákona. Opäť sa tu vynára problém opodstatnenosti tohto kroku, ktorý prináša nielen právnu nestabilitu, ale aj otázku ústavnosti uvedeného návrhu. Zároveň vzniká aj problém s opätovným schvaľovaním regulačnej politiky, keďže táto politika bola na ďalšie regulačné obdobie už schválená v roku 2006. A takéto ustanovenie v podstate predstavuje aj nepriame zasahovanie a doplnenie § 12 ods. 2 a 3 zákona, kde už bol ustanovený jednotný postup na tvorbu a schvaľovanie regulačnej politiky.