Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2015-05-14):
Ďakujem za slovo. Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, kolegyne, kolegovia, vážení členovia vlády Slovenskej republiky, vážení občania, prednesiem v rámci tohto bodu dve interpelácie. Obidve sú smerované na ministra pôdohospodárstva a rozvoja vidieka pána Ľubomíra Jahnátka. Prvá interpelácia znie nasledovne: Bratislava, 13. mája 2015. Vážený pán minister, najúčinnejší spôsob riadenia čohokoľvek, rodiny, podniku či obce, je osobný príklad. Myslím, že túto osvedčenú metódu je potrebné využívať v oveľa väčšej miere aj na vrcholovej úrovni riadenia štátu, ministerstvo pôdohospodárstva nevynímajúc. Som presvedčený, že štátny podnik Lesy Slovenskej republiky musí byť vlajkovou loďou slovenského lesníctva, a to tak profesionálnou úrovňou správy zverených lesov, ako aj nespochybniteľnou etickou čistotou, bez ktorej takáto správa nie je možná. Obaja vieme, že v časoch, keď prvá vláda Roberta Fica zverila lesníctvo do rúk Vladimíra Mečiara, došlo v štátnych lesoch k hlbokému úpadku. Jednou z oblastí, kde vtedajšie politické vyčíňanie presiahlo všetky medze, bolo poľovníctvo, čo je napokon ešte aj dnes, šesť rokov po, predmetom vyšetrovania. Nádej, že bezodné šafárenie už nebude mať za druhej vlády Roberta Fica pokračovanie vzbudila vaša reakcia na jedno z mojich prvých vystúpení v Národnej rade Slovenskej republiky, kde ste vyhlásili, že niektorí ľudia budú mať dvere na vašom ministerstve už trvalo zatvorené. Pripomínam vám tento výrok len preto, že v prípade, v ktorom vás teraz interpelujem, sa zdá, že niektorí ľudia dokážu nájsť správny kľúč ku každým dverám v každej dobe. V poľovnom revíri Biely kameň na východe Slovenska má štát reprezentovaný štátnym podnikom Lesy Slovenskej republiky spolu so Slovenským pozemkovým fondom jasnú územnú väčšinu 66 percent. Pri rozhodovaní o nájme tohto revíru bolo na zhromaždení vlastníkov pozemkov dňa 3. decembra 2014 právoplatne rozhodnuté, že prenájom za jeden hektár týchto pozemkov bude 20 eur, v dôsledku čoho štát každoročne získa 26 200 eur. Bolo to iste kompromisné riešenie, keď Lesy Slovenskej republiky síce mali záujem užívať revír vo vlastnej réžii, žiaľ, Slovenský pozemkový fond im to neumožnil z dôvodov, ktoré možno označiť za zvláštne, pretože sa postavil na stranu menšinových vlastníkov pozemkov, teda proti záujmom štátu. Svoju slabosť ale aspoň kompenzoval odhlasovaním výšky nájmu revíru na úrovni jeho trvalej hodnoty, teda na úrovni spomenutých 20 eur za hektár. To, že pri tomto zhromaždení musela asistovať aj polícia, i to, že štátny podnik Lesy Slovenskej republiky prišiel stratou revíru o možnosť pokračovať v jeho systematickom budovaní, ponechajme teraz bokom. Bokom však nemožno dať aktuálny stav, ktorý vznikol nedávno 22. apríla 2015, keď menšinoví vlastníci pozemkov zvolali s podivnou podporou Slovenského pozemkového fondu nové zhromaždenie. Zhromaždenie, ktorého výsledkom bolo neuveriteľné zníženie ceny prenájmu z 20-ch eur na hektár na 1,53 eura za nelesné pozemky, respektíve 3 eurá za pozemky lesné. Teda štát už ročne nezíska na prenájme 26 200 eur, ale len 3000 eur. Tohto zhromaždenia sa Lesy Slovenskej republiky ani nezúčastnili, čomu sa nečudujem, pretože pomer medzi silami chrániacimi záujmy štátu a tými druhými bol už z predchádzajúceho zhromaždenia známy, a preto štátni lesníci nemohli mať záujem robiť bezmocného svedka drzého ochudobňovania štátu. Dúfam, vážený pán minister, že nás spája aspoň záujem o vysvetlenie podivného zníženia ceny už schváleného prenájmu i snaha poznania dôvodu nenáležitého postupu Slovenského pozemkového fondu. Som presvedčený, že tento postup vedome a za účinnej asistencie štátnych úradníkov ochudobňuje náš štát, teda všetkých jeho občanov. Pozrite sa preto, prosím, akí ľudia to tak ľahko prenikajú cez bránu Slovenského pozemkového fondu, ktorý patrí kompetenčne do vášho rezortu, pretože podľa štatútu vlastne vy ste ten člen vlády, ktorý dáva návrh na generálneho riaditeľa a námestníka Slovenského pozemkového fondu. Ako je možné, že Slovenský pozemkový fond nehanebne hlasuje proti štátnym záujmom? Proti záujmom všetkých občanov? S výnimkou teda tých, ktorí si zvykli na to, že môžu všetko. Aké vysvedčenie si to predstavitelia vysokých úradov štátnej správy vystavujú pred občanmi, ktorým majú bezvýhradne slúžiť? Aký odkaz dávame zamestnancom podniku, od ktorého chceme hospodárenie nielen odborne správne, ale finančne aj efektívne? Ako vôbec môžeme tu na tomto mieste každoročne požadovať od Lesov Slovenskej republiky mimoriadny odvod do štátneho rozpočtu, keď mu ničíme ekonomiku takýmto naozaj primitívnym spôsobom? Vážený pán minister, už v úvode som uviedol, že osobné príklady sú najúčinnejšou metódou riadenia. Prosím, využite túto metódu a postavte sa na stranu Slovenskej republiky, na stranu oprávnených záujmov ich občanov, ktoré v tomto prípade reprezentuje štátny podnik Lesy Slovenskej republiky. Tento prípad vám umožní dokázať, že žijeme v krajine, kde platia nielen zákony, ale aj slovo, v krajine, kde sa ani vyvoleným nedá prejsť cez každé dvere. Konajte, vás prosím. S pozdravom Ján Mičovský. Je to interpelácia, ktorá vznikla ozaj zahorúca, lebo sú to informácie veľmi čerstvé. Je to až nepochopiteľné, ako ťažko sa mojim kolegom, samozrejme, opäť s tou tradičnou obavou, že: vieš, všetko ti povieme, len, preboha, len nás nespomeň, pretože hájime síce záujmy svojho štátneho podniku, ale mohli by sme na to doplatiť. Chápete tú hrôzu takéhoto pocitu? Ja tu v tejto chvíli musím veľmi dôsledne zakryť všetky mená tých, ktorí ma informujú o týchto veciach, preto, lebo keby sa dozvedelo, kto háji v tomto štáte záujmy štátu, tak by tento štát mu poďakoval spôsobom, ktorý vôbec nie je výnimočný. Ja viem, ono by sa to tak nenazvalo, len by sa veľmi ľahko mohlo stať, že pri najbližšom organizačnom menení by sa niektorí ľudia mohli stať prebytočnými. Toto nie je zlomyseľný výmysel pre túto chvíľu, to je skúsenosť, o ktorej všetci vieme a ktorej nikto z nás, verím, nikdy nezatlieskal. Napriek tomu, ona funguje pomerne účinne. Vážený pán minister, takže vy ako najvyšší predstaviteľ tohto rezortu, ako človek, ktorý neraz mi to aj spomenul, že rád sa pozriete na to, aby ľudia v rámci svojej činnosti v lese mohli si aj zapoľovať. Určite viete, že Lesy Slovenskej republiky, však ste človek, ktorý má dobré vzťahy s vedením tohto podniku, urobili pre poľovníctvo v minulosti veľa dobrého. Určite viete, že za prvej vlády Roberta Fica, keď bol zverený tento sektor do rúk HZDS, sa urobilo pre tento podnik veľmi veľa zlého. Dobre, ide história dopredu, zlé skutky zostávajú za nami a možno pred nami by mali byť tie lepšie. No ako vysvetlíte mojim kolegom, vašim kolegom, zamestnancom závodu a podniku, ktorý spadá kompetenčne do vašej kompetencie, že majú sa báť hájiť záujmy štátu? Ako im vysvetlíme, že keď aj vybojovali 20 eur za hektár, to znamená, keď už prišli o revír, aspoň bolo to zaplatené na úrovni trhu, zrazu si niekto zmyslel, že zvolá ešte jedno rokovanie, myslel si, že k tomu si prizve Slovenský pozemkový fond, ten neuveriteľne priskočí – však prečo nie? – a odhlasujeme nie 20, ale 1,5 eur. Ja by som veľmi rád vedel, a to si pritom možno pani generálnu riaditeľku Matečnú vážim ako odborníčku, že čo sú to za sily v tomto štáte, ktoré generálnu riaditeľku postavia do takejto pasívnej situácie, do takejto role? Veď vy viete, že sme sa na tú tému možno rozprávali aj na výbore. Ja viem, že všetci sme tu úradne a nikto nie za seba a nemáme právo tajiť ako zastupujeme občanov. Ja viem, že v súvislosti s týmto revírom mi už pani generálna riaditeľka musela povedať a myslím, že ste na tom výbore boli aj vy, aj keď to už nebolo na mikrofóny, že: viete, sú prípady, keď som slabá. No čo to je za krajina, kde sú generálni riaditelia slabí? Kde sa musia ľudia, ktorí poukazujú na potrebu riadneho čestného hospodárenia, báť o svoje miesta? To naozaj chceme žiť naďalej v tejto krajine? To naozaj nám nevadí bez ohľadu na farbu kravát, akú nosíme? Neraz sa tu dohodneme na tom, že sa tu vedie politický boj. Nuž nech sa vedie, veď parlament je na to. Ale to nie je politický boj. Toto je niečo, čo by každá slušná strana, každý slušný poslanec, každý slušný občan mal dopredu odmietnuť ako niečo, čo likviduje nás všetkých. Lebo zdanlivo ide iba o 20-tisíc pre štát, ktoré nedostane, ale v skutočnosti ide o oveľa viacej, ide o charakter tejto krajiny. Ja verím, že bude raz slušný, len mi vadí, že či to bude o rok, o dva alebo až o päť, o desať. Pán minister, ako som to napísal, ja s dobrým úmyslom sa obraciam na vás, máte určité možnosti dať tieto veci preveriť. Ja nerozumiem tomu, prečo sa vyvolalo ešte jedno rokovanie a prečo s takýmto nepochopiteľným rozuzlením, ktoré neslúži ani štátu, ale ani dobrej viere v to, že je to štát spravodlivý. Toľko prvá interpelácia na pána ministra pôdohospodárstva a rozvoja vidieka, pána Ľubomíra Jahnátka. Druhá, pán minister, je interpelácia, ktorú už poznáte, pretože som nechcel odkladať jej odoslanie až na túto chvíľu, pretože ju považujem za vysoko urgentnú, nakoľko sa naozaj jedná o veci, ktoré ma osobne veľmi trápia a o ktorých sme už spolu rozprávali. Ten text je nasledovný: Vážený pán minister, interpelujem vás v súvislosti so svojimi oprávneniami poslanca Národnej rada Slovenskej republiky vo veci hospodárskej úpravy lesov, ktorá sa v tomto roku dostala do mimoriadnej krízy. Taxačná služba má našom území veľmi silné tradície. V roku 1425 kráľ Žigmund vydal smernicu na ohraničenie ťažby dreva, v roku 1565 vydal kráľ Maximilián Lesný poriadok s prvým opisom lesov a pokyny pre ťažbu dreva. V rokoch 1764 až 1769 vznikli prvé lesné hospodárske plány, ktoré dnes nazývame programami starostlivosti o les. Je úplne nepochybné, že vysokú úroveň odbornej správy slovenských lesov je možné odvodiť práve od dlhodobo sa vyvíjajúceho taxačného systému, ktorý sa stal základom hospodárskej úpravy lesov. Táto vskutku kráľovská lesnícka disciplína prešla v nedávnej minulosti mnohými turbulenciami, ktoré jej nepomohli, no nepriaznivý jej stav, aký nastal v súčasnosti pod vaším vedením, je vskutku výnimočný. Už v závere roka 2014 som vás, vážený pán minister, upozornil, že vaše ministerstvo smeruje k porušeniu zákona. Vyslovil som obavu, že zmluvy, ktoré majú garantovať vyhotovovanie programov starostlivosti o lesy v roku 2015, nebudú v zmysle zákona lesoch uzatvorené do 31. decembra 2014. Na to sme mi odpovedali, že zákon dodržíte, pretože pokiaľ by aj zlyhali bruselské fondy, potrebné zdroje máte zabezpečené v rozpočte ministerstva. Nezabudli ste mi na výbore pre pôdohospodárstvo a životné prostredia povedať, že jedinou hrozbou pre tieto zdroje by mohlo byť to, že do toho budú vŕtať takí ľudia, ako som ja. Táto ministra nedôstojná rétorika nech vám je odpustená, no odpustené vám nemôže byť, že ste zákon naozaj napokon nedodržali a zmluvy v čas prostredníctvom vami poverenej organizácie neuzatvorili. Nedodržanie zákona nesmie byť prepáčené nikomu, ministrovi predovšetkým. Dnes 1. mája 2015, teda v čase, keď som to písal, keď už taxátori mali mať pripravené, keď už taxátori mali mať prípravné kancelárske práce ukončené a mali začať s terénnymi prácami, zmluvy stále nie sú uzatvorené. Týmto lajdáckym protizákonným postupom ste nielenže pre tento rok už nenapraviteľne poškodili zákonné postupy pri odbornej správe lesov, ale, čo je ešte horšie, ohrozujete úzku skupinu vysokokvalifikovaných odborných špecialistov, ktorí plány starostlivosti o lesy vedia zhotovovať. Výberové konania na vyhotovovateľov, ktorí majú v roku 2015 práce vykonávať, boli konečne uzatvorené, za to vďaka, no keďže tieto skupiny stále nemajú, hovorím o 1. máji a verím, že možno ešte tu sa dozviem, že je to už, chvalabohu, inak, nemajú zmluvnú garanciu potrebných peňazí, ohlásili už prepúšťanie svojich odborníkov. Ak sa tento trend naozaj rozbehne, potom už nepôjde len o definitívne znemožnenie zabezpečenia povinností v roku 2015, ale o závažné dlhodobé poškodenie strategických cieľov taxačnej služby. Odborníkov, ktorých vašou nezodpovednou a zlou prácou vyženiete z taxácie, tak skoro nik nedokáže nahradiť. To, že ste sa spoliehali na krytie potrebných financií z bruselských fondov, bolo samo osebe podľa mňa nezodpovedné, pretože išlo o nesystémový, riskantný prístup, nakoľko takúto závažnú prácu máme mať krytú štátnym rozpočtom. No mohlo to byť provizórnym riešením. Bruselský zdroj však zlyhal a vaše ministerstvo rovnako. V uvedenej súvislosti vás žiadam o odpoveď na dve otázky. Prvá znie: Či, kedy a odkiaľ získate prostriedky potrebné pre zabezpečenie aspoň torza povinností uložených vám zákonom vo veci zabezpečenia programu starostlivosti o les pre rok 2015? Druhá otázka. Či, kedy a akú personálnu zodpovednosť vyvodíte za škody, ktoré lesníctvu rezort pôdohospodárstva pod vaším vedením v súvislosti s tvorbou programov starostlivosti spôsobil? Záverom si vám dovolím navrhnúť riešenie, ktoré by do budúcnosti vylúčilo takéto hazardovanie s odbornou správou našich lesov. Som presvedčený, že privatizácia taxačných prác bola chybou, ktorú len treba napraviť, a vrátiť historicky vzniknutý a rokmi overený spôsob vytvárania programov starostlivosti o lesy do rúk štátu, a to v plnom rozsahu. S pozdravom, podpis a príloha – financovanie vyhotovenia v roku 2015 programov starostlivosti o les, podrobne uvedené všetky fakty tak, ako som ich získal od ľudí, ktorých sa to bytostne týka, a zároveň je tam v prílohe článok z odbornej lesníckej tlače, ktorá podrobne túto problematiku uvádza.“ Vážený pán minister, chcem len dodať k tomuto textu, že je mi jasné, že niet takého ministra na svete, ktorý by mohol o všetkom, čo sa robí na jeho ministerstve, vedieť, a vždy to končí takým len vyhlásením o politickej zodpovednosti. Ale ja som presvedčený aj vzhľadom na to, že sme o tom tu už neraz rozprávali a že som vás osobne prosil, že treba v tejto veci konať, že tie veci, ktoré sa takto vyvŕbili k máju, začiatkom mája 2015 na vašom ministerstve, a k tomu, že naozaj zákon bol porušený na základe nezodpovedného konania vašich ľudí, takže máte možnosť urobiť to, čo asi by mal urobiť každý šéf, či už minister, či už generálny riaditeľ, či riaditeľ organizácie, jednoducho pozrieť sa na to, kto to takýmto spôsobom dopustil, kto za to zodpovedá, kto sa postaral o to, že peniaze, ktoré boli plánované, zrazu tam nie sú a kto teda je vinníkom toho, čo verím, že nenastane, ale verte tomu, že informácie z posledných dní hovoria, že už sa to stáva, že taxačné skupiny, ktoré sa živia tvorbou týchto plánov, už nemôžu ďalej čakať, a preto začali prepúšťať svojich zamestnancov. Ja viem, nehovoríme o tisícoch ľudí, nie sú to voliči, je to pár desiatok vysokoodborných špecialistov. A ja som si vedomý toho, že žiadne veľké ostrohy si tuná týmto nevybrúsim, ale naozaj považujem hospodárenie, hospodársku úpravu lesov za kráľovskú disciplínu a je potrebné, ak máme naďalej zotrvať v tom, že sme presvedčili o kvalitnej správe našich lesov, že je potrebné plány, ktoré sú základom tejto správy, robiť kvalitne. To, ako to vyplýva zo situácie, ktorá nastala v roku 2015, hovorí, že ani tí najlepší odborníci už nedokážu za takejto situácie urobiť tieto plány kvalitne. Verím, a prosím vás o to, ak sa dá, ešte tu na tomto rokovaní, keby ste povedali, akým spôsobom túto horúcu situáciu skúsite riešiť tak, aby sa aspoň tie najvážnejšie dôsledky vyriešili a aby taxačné kancelárie svojich špičkových odborníkov nemuseli začať prepúšťať, tak ako to najnovšie informácie potvrdzujú. Ďakujem, to je všetko.