Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2014-06-05):
Ďakujem veľmi pekne, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi uviesť v mene piatich poslancov návrh novely zákona o vysokých školách. Cieľom tohto návrhu je zaviesť do praxe profesijné bakalárske programy, čo znie pomerne technicky, ale dovoľte mi vysvetliť, prečo je to pre našich mladých ľudí a ich budúcnosť pomerne zásadná vec. V roku 2002 došlo v rámci realizácie tzv. Bolonského procesu aj na Slovensku k rozčleneniu vysokoškolského štúdia na dva stupne, bakalársky a magisterský, plus už existoval aj predtým stupeň doktorandský s tým, že tento, k tomuto rozdielu došlo aj z dôvodov ľahšieho presunu medzi školami po dokončení jednotlivých stupňov, ale najmä z toho dôvodu, aby v rámci masifikácie vysokoškolského vzdelania bolo umožnené samostatne vyštudovať bakalársky študijný odbor. Ide o to, že ak čoraz viac mladých ľudí študuje a potrebuje študovať vysokú školu, aby sa vedeli dobre uplatniť, nemá význam a v žiadnej krajine na svete neštuduje väčšina z nich alebo drvivá väčšina z nich obidva stupne, teda bakalársky a magisterský. Namiesto toho väčšina študuje bakalársky odbor a potom len malá menšina pokračuje na magisterskú úroveň. Na Slovensku toto bolo v zákone umožnené v roku 2002 práve už spomínaným rozdelením štúdia. V praxi sa to však nikdy nenaplnilo. Aj podľa súčasných štatistík väčšina a sme v tomto, nedalo by sa povedať, že jediná, lebo v okolí sa toto stalo párkrát i nám, i ďalším, ale stredná Európa ako celok je v tomto svetový unikát, že napriek tomu, že existuje bakalárska a magisterská úroveň, väčšina študentov, ktorá začne, končí až po, väčšinou teda po piatich rokoch magisterského štúdia. To je, samozrejme, nielen drahé pre štát, je to drahé nielen pre nich samotných v čase, ktorý tomu venujú, ale je to aj neefektívne a nezmyselné, keďže veľké množstvo prác, ktoré potom tí absolventi idú vykonávať, nevyžaduje magisterské štúdium reálne, ale stačilo by aj štvorročné bakalárske štúdium. Jeden z dôvodov, prečo to tak je, je aj to, že na Slovensku neexistujú v skutočnosti bakalárske študijné programy, alebo existujú vo veľmi malom množstve, ktoré sú orientované na prax. To znamená, že študent síce môže študovať žurnalistiku, právo, informatiku a mnoho iných študijných programov bakalárskych, ale tie ho nepripravia tak, aby mohol po tých troch rokoch byť naozaj reálne pripravený ísť do praxe, ale sú ako keby prvým stupňom toho dvojstupňového štúdia. To znamená, reálne sa v mnohých prípadoch, vo väčšine dokonca rozsekol 5-ročný program na dva, ale ucelené vzdelanie človek získava až tým druhým. Zákon už v roku 2002 umožnil tzv. profesijné bakalárske programy, teda tie, ktoré nie sú určené na prípravu na ďalšie magisterské štúdium, ale ktoré sú určené na to, aby človek po nich mohol ísť pracovať a do praxe. Tieto programy však v praxi takmer neexistujú, nie sú ani akreditované, až na veľmi malý počet výnimiek. A to z jednoduchého dôvodu. Vysokoškolský zákon ich síce pozná ako osobitný typ bakalárskeho programu, tzv. profesijné, ale potom pre ne určuje úplne rovnaké podmienky akreditácie, garancie skúšok a všetkého ostatného ako pre bakalárske akademické programy. Inými slovami, prečo by verejná vysoká škola robila profesijné študijné programy bakalárskeho typu, ak potom bude musieť splniť úplne rovnaké podmienky najmä formálneho charakteru, a ktoré reálny profesijný bakalársky program často ani splniť nemôže. K detailom sa dostanem o chvíľku, keď vysvetlím navrhované zmeny. Z tohto dôvodu my navrhujeme nie zaviesť nový fenomén, lebo profesijné bakalárske programy už existujú, ale navrhujeme ho sfunkčniť tým, že v zákone ustanovíme niekoľko vecí, ktoré by to reálne zaviedli do praxe. Tá prvá z nich je, že akreditačná komisia by musela vydať osobitné akreditačné kritériá pre profesijné bakalárske programy tak, aby zohľadňovali ich špecifiká. Dnes existujú len jedny akreditačné podmienky, ktoré sú úplne rovnaké aj pre praktické, aj pre odborné. Je to ako keby, predstavte si, že by ste mali úplne rovnaké nároky na gymnázium a na učilište, nezohľadňovali by ste to, že na odbornej škole treba prax, treba prácu s určitým typom možno strojov, praktický výcvik, iné typy predmetov odborného charakteru, ale na gymnázium, naopak, treba väčší dôraz na všeobecné vzdelávanie, aj to, kto ho zabezpečuje, s akým vzdelaním, s akým vybavením. Je to, ako keby ste mali úplne rovnaké kritériá. Toto navrhujeme zmeniť. Ďalej navrhujeme zmeniť to, aby v týchto osobitných kritériách bolo aj zavedenie spolupráce vysokej školy so zamestnávateľmi a ich účasť na vzdelávacej činnosti vysokej školy a úroveň vykonanej odbornej praxe. Inými slovami, pri týchto profesijných bakalárskych programoch bude musieť vysoká škola preukázať, ako spolupracuje so zamestnávateľmi a ako spolupracuje s praxou, aby mohla takúto akreditáciu získať. Naopak, v iných oblastiach môže mať tie pravidlá jednoduchšie. Takisto navrhujeme, aby mohol tento faktor byť zohľadnený aj vo financovaní, tak ako pri odborných školách stredného charakteru, aby mohlo byť lepšie financovanie, napríklad prakticky náročnejšie profesijné programy, ktoré majú svoj praktický, finančne náročnejší komponent. Navrhujeme taktiež, aby bakalársky profesijný program nemusel byť ukončený, ako je to pri normálnych bakalárskych programoch záverečnou prácou, to znamená písomným dielom, ale mohol byť ukončený aj iným dielom. To znamená napríklad počítačovým programom alebo nejakým modelom alebo niečím iným, čo vyplynie z práce toho študenta. Inými slovami, chceme, aby aj profesijný bakalársky študent musel demonštrovať to všetko, čo nadobudol, ale aby to nemusel demonštrovať 50 stranami papiera, ale niečím iným, čo ukáže jeho študijné výsledky a schopnosti. Zároveň navrhujeme aj to, aby zloženie skúšobných komisií bolo trošku iné v tom, že tie podmienky na to, koľko musí byť docentov, profesorov alebo odborníkov z praxe sa mierne presunuli od docentov a profesorov k významným odborníkom z praxe, aj keď stále tam budú musieť byť obe skupiny. To by som chcel zdôrazniť. To znamená, ide o pomerne ucelený návrh, ktorý sa snaží umožniť to, aby bakalárske profesijné programy sa stali z legislatívnej chiméry realitou. Máme naozaj v tejto chvíli už 12 rokov naprieč, myslím, aspoň štyrmi vládami, tento inštitút v zákone bez toho, aby sa reálne využil, a nastal čas to zmeniť. A verím, že sa to, ak nie pri tomto čítaní, tak niekedy v najbližšej budúcnosti podarí. Ďakujem pekne.