Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-03-26):
Vážená pani predsedajúca, vážení kolegovia, dovoľte v tejto komornej atmosfére uviesť k predkladaným bodom návrhu niečo. Malú poznámku si dovolím povedať, že ja by som to vcelku chápal, keby ste netrpeli tou aroganciou moci, s tým hlasovaním, my sme mohli dneska skončiť, mimochodom, hej, mohli sme si dať hlasovanie po ukončení a vyzerá, že by sme to skončili, sami ste sa nachytali. Ja už si to len užívam a poviem tak: Čo už mám robiť? Tak či tak bude hlasovanie zajtra o 11.00 hodine. Nuž ale viete, tak máte, čo ste chceli, nech sa páči. A ja už to vypúšťam, ja mám zajtra zabíjačku, ja sa potrebujem trošku upokojiť, ja si nervy drať nebudem tuná kvôli vám. Ale niečo poviem. Niečo poviem, no však koniec koncov konečne môžem tak povedať bez toho, aby ma pani predsedajúca upozorňovala, že idem mimo témy. Kedy by som to mohol povedať, keď nie teraz? Dobre, však sa tešíme, že sa takto kontinuálne striedame a že nám to tu odsýpa. Ale nevyšlo vám to, mohli sme dneska skončiť. K veci predkladanej dovoľte uviesť, naozaj je niečo zvláštne, ak Česi majú 140 exekútorov a Slovensko má 320 exekútorov. Soudruzi niekde udělali chybu. Proste naozaj tá atmosféra je v tejto krajine, že vyexekvueme už aj vzduch. Proste tým, že sme tu, my sme exekučná krajina. Tu niekto vravel o milióne exekučných podaní. Niekde sa stala chyba, vážení. No stala a to si treba priznať. A je čas s tým niečo robiť. Kolega Kaník, teším sa, predkladá logickú vec, ktorá už dávno mala byť. Veď ono to je zlé, že vôbec musel toto predložiť. Na to mal zákon pamätať. A ešte horšie je, že vy sa tvárite, ako keby sa nič nedialo,. hej, že zas s kamennou tvárou to spláchnete, lebo vás to nebolí. Ale verte tomu, že naozaj veľa ľudí to bolí, veľa ľudí s tým má problém, veľa ľudí to trápi. Dobre to uviedol. Ja len doplním kratučko kolegu Zajaca. My sme navrhovali v zmysle zásady, aj malý krôčik je krôčik, aby aspoň v niečom sa to zlepšilo. Ten náš návrh pánovi Borecovi šiel, aby pri prvej exekúcii u povinného, ktorou je fyzická osoba, už to bolo akože nie právnická, teda občan, u ktorého, chudáčiska, sa stane, hej, že zabudne na to, nemá to, ale vidíte, že štát si to tak nastavil, že ho zničíme kvôli tomu, že to nemal, to už je na zvážení vás, zákonodarcov, aby tam platilo že všetko ide na polovicu, hej, teda všetky náklady, všetka odmena, všetko to, čo oni si tam účtujú, neviem aj vzduch, aj koberec, v kancelárii títo exekútori žeby sa to proste takýmto spôsobom nezohľadňovali, nuž ale odozva prišla v zmysle zásady „my sme voľby vyhrali, vydržte, vydržte, no“. Čiže prišla taká ako ešte za boľševika. Pripravujeme komplexné riešenie. Nuž bodaj by prišlo komplexné riešenie. Avšak kým príde komplexné riešenie, tých osudov ľudí a trápenia bude dosť. Čiže ja si myslím, že kľudne môžeme prijať tuná návrh kolegu Kaníka, kľudne mohli by sme veľmi, nech to odbúda, hej, prijať ho. A potom trebárs koncom tohto roka mohlo prísť aj to údajné komplexné riešenie. Keď pracujete politicky, potrebujete mať výsledky, aby ste tak samoúčelne tu do toho nerozprávali. To asi bude jediný spôsob, ako sa bude dať pracovať. To znamená, výzva zaznela, apel zaznel, zdôvodnenie je jasné, už len potom možno zozbierať sily a energiu, lebo možno najviac pomôže to, že tie príbehy, ktoré sú naozaj príbehmi trápenia a ťažkých životných osudov, sa predstavia tam, kde o tom rozhodujú, teda pred budovou ministerstva spravodlivosti. To už, zdá sa, bude jediný spôsob, ako na to fakt upozorniť. A tým by som možno vyzval ľudí, aby sa nebáli a nehanbili. Toto už dneska zaznelo: „Nebojte sa, nehanbite sa.“ Nebojte sa, lebo netreba sa báť. A nehanbite sa, že sa vám to stalo. To sa stalo skoro každému. Viete, nevytvárajte v niekom pocit viny, že niekde niečo zabudol, lebo tu my pracujeme systémom, že tie firmy chceli, aby ste na to zabudli, lebo keď ste na to zabudli, tak vám zničia život. Čiže nebojte sa, nehanbite sa. A tá výzva zaznie. A ja budem rád, keď sa prípadne pán kolega Kaník po jeho neschválenom návrhu zákona, ktorý tu trpezlivo predkladá, pridá prípadne k aktivite, kde spoločnými silami pomôžeme ľuďom, aby prišli tie svoje ťažké príbehy predstaviť a povedať, čo je možné v tejto krajine, že sa omeškáte niekde s nejakou platbou a vyháňajú vás z bytu pomaly. Tak tie príbehy musia zaznieť. Musia to byť pravdivé príbehy, bolesti, trápenia. To možno zazvoní. Možno do kamenných tvári, ktorých nezaujíma nič iné len... (Reakcia z pléna.) Idú sviatky, možno si hryznem. Možno to pohne v niekom niečo, hej, a možno sa dopracujeme tak k niečomu. Čiže tá výzva by bola moja v tom: „Ľudia, ktorí prípadne toto pozeráte, nebojte sa, nehanbite sa, je čas, je čas začať úplne ofenzívnejším spôsobom pripomínať, že takto to proste nefunguje. Dokázateľne to takto nefunguje. V krajine, v ktorej je raz toľko exekútorov ako v inej krajine, v ktorej je raz toľko občanov, to je to, nič rukolapnejšie tu neexistuje, že niekde sa stala chyba, proste niekde sa stala chyba. Tento zákonodarný zbor tomu sekundoval. A, ľudia, vy máte právo sa búriť a ja vás v tom povzbudzujem, povzbudzujem vás vo vašom práve sa búriť voči takému zákonodarnému zboru, ktorý prijíma také zákony, ktoré vás ožobračujú a iným zabezpečujú nerušené zisky na úkor vás, lebo nie je možné nastaviť také zákony, že požičiate si 100 eur a prídete o byt, nie, pokiaľ nie sme absurdná krajina. A toto u nás funguje. Takže, vážení občania, povzbudzujem vás v tom. Nebojte sa, kričte, búrte sa, chytajte svojho poslanca zo strany SMER vo vašom regióne, ťahajte ho za rukáv, apelujte na neho a hovorte: „Už sa to nedá, už je toho moc, robte s tým niečo, prípadne zareagujte na našu výzvu.“ Tá, verím, v dohľadnom čase príde. A príďte predstaviť svoje príbehy bolestí, utrpenia a nezvládnutých zákonov pred to ministerstvo, kde to má význam, lebo tam to ministerstvo vie aspoň čiastočne riešiť vzniknutú situáciu, úplne obludnú, hroznú situáciu, ktorá nastala v sfére exekúcií a ďalej plazivo pôsobí v tom, čo som tu hovoril už doobeda, toho sa len zľahka dotknem. Dotknem sa zľahka toho prekvitania úžerníckeho biznisu s požehnaním štátu. Tento štát požehnal úžerníkov, dal im trh, povedal, že majú tu 5,5 milióna ľudí, z ktorých veľká väčšina je v odkázaní, na tom zle, že je to radosť pracovať. Štát neochránil svojich občanov, štát ich vydal napospas úžerníkov a úžerníci pracujú na tomto trhu obludným, krutým spôsobom. Na to, čo robia týmto ľuďom, sa nedá pozerať. A vy sa na to pozeráte. Ja sa na to neviem pozerať. Preto hovorím, že budem na to upozorňovať, aj na májovej schôdzi, lebo pán Paška bol niekoľkokrát v tej reklame a presne koľkokrát bol on v tej reklame, presne toľkokrát ja upozorním občanov na to a budem ich varovať pred týmto krutým biznisom, ktorý bol reklamovaný po jeho vystúpení. Má to zmysel, má to význam. Povzbudzujem ľudí: „Nebojte sa, nie ste odkázaní na to, aby to takto dopadlo. Nie, nepočúvajte tie príbehy, že to je normálne. Nie je to normálne. Nie je to normálne, že toto štát s vami urobil, že vás takto vydal napospas exekútorov a napospas úžerníkov. Nie je to normálne. Je to nenormálne. A je to spôsobené týmto parlamentom, ktorý je slabý a ktorý vychádza v ústrety práve takýmto ľudom. Je to obludné, je to kruté, treba na to upozorniť,“ čo som práve urobil. Ďakujem pekne.