Matovič, Igor, poslanec NR SR (2018-02-13):
Kolegovia, kolegyne, dovoľte, aby som predstavil návrh zákona, ktorý predkladáme, ja neviem, či už možno tretí-, štvrtý-, piatykrát. A skúsil by som vás najprv poprosiť o to, aj teda tých, tie prázdne stoličky, ktorí tu nie ste, aby ste si predstavili, že by ste sa narodili v rómskej alebo, keď chcete, v cigánskej osade. Váš životný priestor je 3 x 4 metre, chatrč zbitá z dosák, cez ktoré môžte strčiť ruku, býva vás tam dokopy 12 aj so svojimi rodičmi, čiže na jedného tam máte asi jeden meter štvorcový. Možno niektorí z vás, možno teda tí, ktorí aj budú vystupovať, povedia, však oni za to môžu. Možno by sme mohli povedať, že tí dospelí za to môžu, kde sa nachádzajú čiastočne, ale ja sa pýtam, ako za to môže to decko. V tomto prípade, keďže sa bavíme o deťoch škôlkopovinných, čiže to troj-, štvor-, päť-, šesťročné dieťa. Ako môže za to, kde sa narodilo a do akého prostredia sa narodilo? Každý z nás v živote pri výchove mal nejaké vzory. Niekto pozitívne a niekto negatívne. A vieme, že tie pozitívne vzory veľmi pomáhajú tomu, že aj ten človek, ktorý je vychovávaný, bude raz dobre vychovaný. Skúsme sa zamyslieť nad tým, aký my by sme mali pozitívny vzor, ak by sme v tej chatrči sa narodili. Pán Mazurek, skúste si predstaviť, idete vystupovať a máte faktickú, ešte neviem vlastne na čo, ale však dobre. Skúste si, pán Mazurek, predstaviť, že by ste sa vy narodil ako malé cigánča v osade, v Jarovniciach napríklad, v takej drevenej chatrči, máte deväť súrodencov, dvoch rodičov, 12 metrov štvorcových životného priestoru, čiže meter štvorcový na osobu. Jednoducho stalo sa. Mazurek sa narodil jako cigáň v osade a zrazu počuje v telke, že tam nejaký druhý, nejaký Róm v parlamente vykrikuje, že jakí sú tí Mazurekovci v tých osadách nenažraní, nemali by sme im dávať sociálne dávky, jako treba s nimi spraviť poriadok, jako treba od nich Slovensko vyčistiť. Trošku som to skúsil vymeniť, tie role. Ale ja si myslím, že v tejto situácii, práve cez tie deti, sa dá baviť aj s vami. Aj keď vám hovoria extrémisti, ste extrémisti a práve preto, že tento problém vláda nerieši, tak vám dáva tú živnú pôdu. A ja by som od vás, ak vám naozaj záleží na Slovensku, ak naozaj si stojíte za tým, že za Boha a za národ, tak by som od vás očakával, že s týmto návrhom zákona prídete napríklad. Lebo vtedy by ste riešili problém. Reálne. Nie slovami, ale reálnymi skutkami. Ale ja vás chcem získať pre podporu tohto zákona a úprimne hovorím, najprv sa prihováram k vám, budem veľmi rád, ak za tento návrh zákona zahlasujete. Lebo tento návrh Slovensku skutočne pomôže. Pôjdem na vás čisto matematicky. Možno ste zaujatí voči tej rase a vám nedovolí sa na to pozerať inak. Ale ja teda použijem na vás iba čisto matematiku. My dnes fungujeme tak, že ako štát ušetríme tri roky, ktoré nezaplatíme tým deťom v škôlke, následne to decko príde šesťročné na zápis, psychologička sa pýta toho decka niečo, spravidla v slovenčine, to decko nerozumie nič, lebo ono sa neučí po slovensky, nemá kde, napíše, že ročný odklad, za rok to decko dojde ako sedemročné na zápis, znova sa ho psychologička opýta po slovensky, ono ledva niečo tam habká, napíše mu „mentálne postihnutie typu A“. Bác, špeciálna škola. A čo sa potom stane? Deväť rokov tomu decku platíme špeciálnu základnú školu, ktorá nás stojí dvakrát viac. A počítať viete, ja tiež. Namiesto toho, aby sme zaplatili tri roky v škôlke, zaplatíme dvakrát deväť základnej škole. Špeciálnej základnej škole. Čiže inak povedané, navyše zaplatíme deväť rokov výchovy v škole a stačilo na začiatku zaplatiť tri roky v škôlke. Čiže keď aj nič iné, aj keď aj nedokážete stlačiť gombíček kvôli tomu, že sú to cigáni, stlačte kvôli tomu, že chcete ušetriť prachy pre Slovensko. Lebo tým stlačením gombička ušetríte, investujeme tri a ušetríme deväť. To je dobrý hospodár a teraz to nemyslím vôbec v zlom. Naozaj toto by som od vás očakával. Pome spoločne, ktokoľvek, komu v tejto sále záleží na tom, aby sme riešili problém detí v osadách. Nie tých dospelých, keď ich nemáte radi, aj keď ich potrebujete na vašu kampaň. Pome riešiť problém tých bezbranných detí v osadách, ktoré musíme dostať do školy. A zároveň to nie je vymýšľanie kolesa, dnes sú osady, kde niektoré deti do škôlky chodia, niektoré do škôlky nechodia. Sú dediny, kde všetky deti chodia rómske do škôlky, a sú dediny, kde nechodí ani jedno. Krásne vieme porovnávať, ako sa chytia v škole tie a tie druhé deti. Lebo úplne logicky aj sedliacky rozum káže, že keď raz jedno decko vychováva blato v osade a druhé decko vychováva učiteľka v škôlke, tak zrejme majú úplne inú štartovnú pozíciu v škole a nie je spravodlivé tieto deti odsúdiť, aby boli z nich naveky len poberatelia sociálnych dávok. Peťo Polák, bývalý rómsky teda poslanec alebo prvý rómsky poslanec parlamentu, náš expert pre rómsku problematiku a bývalý splnomocnenec vlády pre rómsku komunitu, alebo tak sa to, myslím, že volalo, dnes sa živí tým, že sprostredkováva prácu ľuďom z osád. Mohol by si v pohode zamestnávať východniarov na západ, bolo by to jednoduchšie. Nie, on si dal tú robotu, že vyťahuje tých Rómov z osád práve preto, aby tam urobil pozitívne príklady. Pred dvomi týždňami sme mali tlačovku a k tomu dňu mal zamestnaných 182 ľudí, ktorých vytiahol z osady, ktorí pred tým nikdy v živote nepracovali a dnes robia v automobilkách alebo v tých dodávateľských firmách na západnom Slovensku a myslím, že v Púchove či v Považskej Bystrici. Ale sám zároveň mi hovorí, že veľakrát má problém, áno, nájsť tých ľudí, ktorí budú aspoň vedieť plus-mínus tú základnú gramotnosť, že bude na nich nalepená. Všetci en bloc robia nejaké pomocné pozície. Nekvalifikovanú prácu. Sami ste tu bojovali proti tomu a, bohužiaľ, SMER, SNS a MOST – HÍD bez problémov si schválili, že na Slovensko budeme dovážať stovky tisíc alebo môžme už odteraz dovážať stovky tisíc cudzincov bez akejkoľvek kvalifikácie, bez toho, aby sme najprv si zamestnali týchto ľudí z osád. Ja ešte raz hovorím, bol by som veľmi rád, aby ste sa na rómsky problém pozerali cez optiku týchto detí. Aby sme si spoločne dali za cieľ, že do budúcna ten problém tu nebude. Ale ten problém tu nebude iba vtedy, ak tie decká budú mať doma pozitívny príklad, čiže ak tí rodičia budú mať prácu, ak to decko bude vedieť, že peniaze nie sú na pošte, ale peniaze sú za prácu. A druhá vec, ak to decko si podchytíme vo výchove, lebo dnes ono nemá v tej chatrči 3 x 4 metra, kde ich žije 12, ono nemá vlastnú posteľ, je tam jedna posteľ, na nej 10 kobercov, ktoré sa hodia na zem a na tom spia. Nemá tam vlastný písací stolík, nemá tam vlastné knižky a nemá mamu, ktorá by mu večer čítala rozprávky. Tieto decká, keď nedostaneme do školy či do škôlky a či následne keď nedáme im šancu chytiť sa v škole, nikdy sme nezačali riešiť skutočne rómsky problém. Dnešný splnomocnenec vlády ide v takých tých Slotových šľapajach, kedy si to spravovali za prvej Slotovej vlády. Vtedy sa prachy, ktoré nám dala Európska komisia na to, aby sme tu mali eurofondy na riešenie rómskeho problému, tak vtedy SNS to manažovala a vtedy to fungovalo tak, že opravili sme námestie v Kežmarku a napísali sme, že fajka, áno, rómsky problém. Keď prišli kontroly, pýtajú, že to čo? Však aj Rómovia chodia po tom námestí! Takýmto spôsobom sme to riešili. Na to, lebo keď Slota si tam spravil, alebo SNS-ka si tam spravila tender, vedela, že dve tretiny z tých prachov ukradne, ale miesto toho, aby sme postavili škôlky v osadách a dnes mali 15-ročných faganov, ktorí už sa mohli chystať, že budú nejakí montážnici v tých fabrikách, v ktorých ich potrebujeme, dnes z nich máme bezprizorné, bezprizorných ľudí, ktorí sa bezcieľne túlajú po osade. To, čo navrhujeme, je, aby sme zaviedli povinnú školskú dochádzku pre, hovoril som tu o Rómoch v osadách alebo o týchto deťoch, ale pre všetky deti zo sociálne znevýhodneného prostredia. To znamená, aj pre deti tých manželov dvoch drogovo závislých, ktorí bývajú vo Vrakuni, či jak sa to volá, v Pentagóne. Aj pre tie deti, ktoré bývajú so svojou mamou, otcom alebo obidvomi bezdomovcami niekde pod mostom. Ako chceme tu o sebe hovoriť, je tu tuším jediný mohykán za SMER, nový krajský predseda trnavský, tak už na tom by ti mohlo záležať, nie, na programe, šéfe! Takže ako chcete hovoriť o budovaní sociálneho štátu, keď za 10 rokov ste len urobili to, že tolerujete, nieže tolerujete, iba sa prizeráte tomu, že každý rok sa v osadách narodí 5-tisíc nových detí a vy im nedáte škôlku?! V čom budujete sociálny štát? V čom to je sociálne? Sociálny, moderný sociálny európsky štát je taký, ktorý talentovaným ľuďom dovolí rozlet a tým ľuďom, ktorí sú dole padnutí, podá ruku. Ako vy ste podali ruku týmto deťom, ako ste podali ruku ich rodičom, lebo oni sa sami z toho nedostanú, z tejto pasce, ako ste podali ruku aj ostatným ľuďom, ktorých rómsky problém na Slovensku trápi? Ako vy môžete, SNS, MOST – HÍD a SMER, hovoriť o tom, že budujete nejakú hrádzu proti extrémizmu? Čo ste vy urobili pre riešenie rómskeho problému? Reálny jeden krok? Ábel Ravasz ide znova tou Slotovou cestou, konferencie, štúdie, chlebíčky, a na konci zase si povieme, 380 miliónov rozkradnutých, vytunelovaných a nič pre tie deti urobené. Dva základné spôsoby riešenia rómskeho problému existujú, a to je dostať deti do škôlky a ich rodičov do práce. Keď toto urobíme, tak ani nebudeme pomaly vedieť, že tu nejakých Rómov máme. Tak jako v Anglicku, kde normálne splynú, keď dostanú prácu a dostanú škôlku alebo dostanú školu. Ale dokedy ich necháme, aby tie deti vychovávalo blato v osadách, dovtedy ste reálne v tomto probléme neurobili absolútne nič. Druhá vec je, že situácia dnes nám veľmi nahráva tomu, aby sme takýchto ľudí dokázali umiestniť na tom pracovnom trhu. Nie tie trojročné deti, samozrejme, že to je investícia do budúcna, ale aj ich rodičov. Vy miesto toho, aby ste tu tlačili na Fica, na Kaliňáka, na Richtera, kohokoľvek, aby ste povedali, fajn, dobre, dovolíme ti, podpíšeme, zahlasujeme, aby ste sem mohli dovážať cudzincov, miesto toho, aby ste povedali, že ale najprv chceme mať zamestnaného posledného romáka z osád, ktorému sa chce robiť, samozrejme, že ten, ktorému sa nechce, nech nemá ani koláče. Vy nie, vy potichučky poviete, však áno, treba, ale znova ten problém necháte v osadách. Hovorím za našeho Petra Poláka. Za pol roka sám s dvomi pomocníkmi, so synom a ešte neviem, so spoločníkom, 182 romákov vytiahli z osád, ktorí pred tým nikdy neboli zamestnaní, dnes robia bez akejkoľvek štátnej pomoci. Nedostal od vás ani jedno jediné euro, ani oňho nestojí. Ale vy, 380 miliónov eur vám vymodlil na kolenách v Bruseli, lebo po Slotovom a SNS-kárskom zbojstve, čo tu robilo s peniazmi určené na riešenie rómskeho problému, nám z Bruselu nechceli dať nič, pokolenačky vyprosil si 380 miliónov, ktoré mali byť určené na škôlky v prvom rade, a dnes už vidíme, že znova to pôjde do studne a hlavne na správne účty. Konferencie, školenia, chlebíčky a Rómom budem robiť školenia o tom, jako majú tancovať alebo jako si majú navariť zemiakovú polievku. Ďakujem pekne. Čiže tento návrh zákona nie je o Rómoch, ale, samozrejme, že ich krásne adresne tráfa v osadách, lebo sociálna politika by mala byť adresná. Je o drogovo závis; alebo deťoch drogovo závislých rodičov. Je o deťoch bezdomovcov. Je o deťoch z extrémne chudobných rodín, ktoré ani nie sú niekde v rómskej osade, ani pod mostom, ani v Pentagone, jednoducho je o deťoch, ktoré sa narodili alebo nemali to šťastie sa narodiť do rodiny ako všetci ostatní my, ktorá bola ako-tak funkčná alebo ešte aj mala obidvoch rodičov. Tieto deti za to nemôžu, že sa narodia v takomto prostredí, a preto by sme mali im podať ruku, podať ruku ich rodičom a podať ruku aj celej spoločnosti, ktorej záleží na tom, ako problém Rómov v osadách budeme riešiť. Veľa ľudí zvykne hovoriť o tom, že jak to je, oni sa vychovať nedajú, to takí sú a oni budú mať vždycky veľa detí a podobne. To sú také tie klišé, také, tí ľudia, čo nechcú ísť do hĺbky alebo ktorí si v podstate aj uvedomujú, že to publikum, ktorému rozprávajú, je s nízkym IQ, tak používajú takéto argumenty. Jednoducho buď to teda robia cielene, alebo sami, bohužiaľ, asi to IQ nedosahujú a používajú teda to, že jednoducho tam sa, tam cesta nie je, tam sa ten problém vyriešiť nedá. Je všeobecné pravidlo celosvetové aj historické, aj geografické dnes, keď si zoberiete, že mnohodetnosť je znakom chudoby, vyššia kriminalita, je znakom chudoby. Ak my tie decká v osadách necháme v pasci chudoby, tak nevyriešime ani mnohodetnosť ich rodín, nevyriešime ani zvýšenú kriminalitu. Kaliňák môže pochodovať v uniforme aj od rána do večera, aj nočné si tam môže dať, nespraví s tými ľuďmi absolútne nič. Na tieto decká nefunguje bič. Na tieto decká funguje škôlka, do ktorej ich musíme dať a potom uvidíte zázraky. Ale ešte raz, nesľubujem vám tu nejaké, niečo fiktívne. Dnes sú krásne prípadové štúdie, kde si viete porovnávať dedinu a dedinu alebo deti a deti, ktoré chodia do škôlky a ktoré nechodia do škôlky. A všetci budú romáci, všetci budú z osady. Len jedny chodia, druhé nechodia. Tie, ktoré chodia, sa krásne na tých zápisoch do školy chytia, učia sa trošku horšie možno ako tie ostatné deti, lebo nemajú to sociálne prostredie v rodine, nemajú možno ten pozitívny vzor toho otca a matky, že viem, že má škola zmysel, a viem, že keď budem študovať, budem mať lepšiu školu a lepšiu prácu a tým pádom sa budem mať lepšie, ale jednoducho normálne sa chytia, normálne vedia ísť na učňovky, normálne vedia mať v ruke výučný list. To, čo ale robíte vy, za desať rokov vášho budovania sociálneho štátu sa v osadách narodilo 50-tisíc nových detí, z toho 95 % bez škôlky, to znamená, na 95 % ďalších to budú budúci poberatelia sociálnych dávok, ktoré ste zavesili všetkým ostatným na krk. A je potom veľmi nezodpovedné, že klopíte zrak vtedy, keď skorumpovaný Kaliňák nacupitá niekam do osady a robí si tam kampaň na tých chudákoch, ktorých ste v tom nechali. Najväčšiu pomoc pre tieto rómske rodiny urobíte vtedy, aj keď im tú chatrč nepostavíte, ale keď tie ich decká dáte do škôlky. Je to alfa a omega. Pre tých z vás, ktorí máte zatvrdnuté srdcia, hovorím a opakujem čisto matematický argument. Dnes ušetríme, v úvodzovkách, tri roky predškolskej výchovy, to znamená škôlky, lebo ich tam nedáme, ale následne deväť rokov na základnej škole, na špeciálnej základnej škole platíme dvakrát vyšší normatív, čiže dvakrát viac dávame na to vzdelávanie toho decka, čiže iba surovo za predpokladu že normatív v škole a v škôlke je rovnaký, čo môžme predpokladať, radšej investujeme 9-krát niečo, čo sme mohli investovať trikrát. Radšej zaplatíme deväť ročníkov navyše, keď sme mohli zaplatiť iba tri. Čiže pre tých vás, ktorí máte zatvrdnuté srdcia, ešte raz, hlasujte pri tomto návrhu zákona čisto iba matematicky, čisto ako dobrí hospodári, ktorí chcú ušetriť pre štát peniaze, pre tých z vás, ktorí hľadáte a túžite po tom, aby Slovensko bolo raz naozaj spravodlivý sociálny štát pre všetkých, ktorý budú spravovať dobrí hospodári, ktorý bude reálne riešiť problémy, pre tých z vás som povedal argumenty pred tým. Budem veľmi rád, ak tento návrh zákona konečne uzrie svetlo sveta, nieže návrh zákona, ten už dávno uzrel svetlo sveta, ale keď konečne sa tu zobudí svedomie a posunieme ho do druhého čítania. Ešte pre tých z vás z koalície, ktorí automaticky nedokážete podporiť niečo z opozície, iba vám poviem riešenie, ktoré navrhuje Ábel Ravasz, súčasný podpredseda vlády pre rómske komunity. Skúste sa teraz zase vžiť do jeho pozície, že by ste boli vy zodpovední za rómsky problém. Viete, že tam máme decká v osadách, ktoré potrebujú ísť do škôlky, ktoré nevedia po slovensky, čo je jedna veľká bariéra, zároveň ten sociálny problém v rodine a jednoducho potrebujeme si ich chytiť. Keď naozaj vám na téme záleží, tak sa pozrete, kto čo navrhol, a poviete si, no fakt nemôžme tie decká asi sa spoliehať, že ich vychová tá matka v tej chatrči alebo to blato v osade, po ktorej pobehujú, lebo doma v tom priestore nedokážu všetci žiť. Idú tam ledva spať. Tak poviete, že áno, čím skorej to decko podchyťme a dajme ho do škôlky. Ale keď na to potom pozeráte politikársky alebo tak, že chcete politikárčiť silou-mocou, tak poviete, že áno, my dáme deti do škôlky všetky o rok skôr, a toto je návrh, s ktorým ste vy prišli, za ktorý vás prinútia hlasovať za chvíľu. Že všetky deti na Slovensku budú musieť chodiť od 5 rokov do škôlky povinne. Prvý rok pred školou povinne všetky deti do škôlky. Lebo to nám pomôže riešiť rómsky problém. Čiže nie tam, kde je problém, na tri roky do škôlky, a tam, kde žiadny problém neni, lebo mama je stredoškolsky vzdelaná, vysokoškolsky vzdelaná, je s deckom na materskej s prvým a popritom má druhé decko odrastené, jednoducho nechce ho dať do škôlky, tak tú donútime, aby ho do tej škôlky dala, hoci s ním žiadny problém neni, ale tam, kde ten problém je veliký, tak tam takisto dáme iba rok pred začiatkom školy. Ten rok tým deckám z osady absolútne nepomôže! Oni už päťročné, už budú zocelené charaktery. Už ich vychovalo blato, už potom si môže lámať hlavu pani učiteľka, čo s nimi, ako ich pripraviť do školy, už ich nepripraví, už je neskoro. Ich treba podchytiť hneď vtedy od troch rokov a nie nútiť ostatných rodičov, ktorí si svoje deti chcú vychovávať sami, bez škôlky, že musia aj tie ísť do tej škôlky. To je absolútna hlúposť. Na všetkých rovnaký liek, lebo by sa niečo stalo, ak by si od Petra odpozerali riešenie a dali by povinné škôlky pre deti zo sociálne znevýhodneného prostredia. Predstavte, prepáčte, ale pripadá mi to taká hlúposť, jak kebyže my všetci chodíme k lekárovi. Každý s niečím. Jeden s chrípkou, druhý s angínou, ďalší s rakovinou. A každý jednoducho s niečím chodíme k svojemu všeobecnému lekárovi. A potom zrazu by prišiel niekto múdry a povedal by, že vyriešime čakanie pacientov pred ambulanciami a dáme všetkým penicilín. No tak áno, niekomu by ten penicilín sadol, jak, sa hovorí, riť na šerbel. Akurát, áno, bola by tam tretina ľudí, ktorí potrebovali presne ten penicilín. Super, ušetrili čas. Ale ten, kto tam prišiel so sopľom, asi ten penicilín je trošku silný liek. A ten, kto má rakovinu, asi ten penicilín je trošku slabý liek. Ale nie, niekto od stola prásk, všetkým penicilín, lebo však ušetríme čas a sú prázdne čakárne. Áno, potom aj plné cintoríny. A to isté platí aj tuná. Tuto urobiť rovnostárske riešenie, že všetky deti na Slovensku rok povinnej škôlky, lebo tým vyriešime rómsky problém, tak je riešenie absolútne mimo misu. A chcel by som vás, ktorým na tom záleží, ktorí trochu tej téme rozumiete alebo ktorí tej téme rozumiete viac a ste z vládnej koalície, prosím vás, vysvetlite im, že nech neblbneme. Je tu jednoduché riešenie, keď chcete, nepodporte, okopírujte, predložte a my vám budeme hlasovať za. Tie decká z osady, spod mosta od bezdomovcov, z Pentagonu od drogovo závislých rodičov, od nejakých trestaných ľudí alebo naozaj extrémne chudobných musíme povinne dostať do škôlky počas celých troch rokov. A ostatným rodinám, funkčným rodinám, aj keď neúplným, dajme slobodu. Riešenie je na stole. Len treba mať otvorenú myseľ a úprimne chcieť riešiť rómsky problém. Budem veľmi rád, ak tento návrh zákona podporíte.