E. Kukan, poslanec: (2008-06-19):
Navyše, Afganistan samotný je veľmi ťažký štát z toho pohľadu, že je nesmierne náročné, aby celé jeho územie efektívne kontrolovala centrálna vláda z hlavného mesta. Je to aj preto, že obyvatelia tejto krajiny si zvykli po stáročia bojovať alebo viesť vojnu  proti zahraničným silám, či už to boli Angličania alebo Sovietska armáda svojho času. V štáte je množstvo klanov, ktorých vodcovia sa usilujú o nezávislosť od centrálnej vlády. Vláda prezidenta Hamída Karzaja sa snaží získať efektívnu kontrolu  nad celým územím Afganistanu a zlikvidovať činnosť teroristov. V tejto snahe jej pomáha Severoatlantický pakt, Severoatlantická aliancia. Ja to tak skratkovito zjednodušujem, ale zásadne je to objektívne, je to tak. Pretože zvládnutie tejto úlohy by bolo zásadným pozitívnym vkladom v boji proti svetovému terorizmu. Dnešné angažovanie sa NATO v oblasti je maximálne a jeho výsledok bude mať určite globálny strategický význam. Často sa hovorí, že NATO v Afganistane nesmie prehrať, pretože to by bola prehra pre všetky štáty sveta. Hlavnú ťarchu na svojich pleciach v operáciách v Afganistane majú Spojené štáty severoamerické a generálny tajomník NATO sa už v minulosti viac ráz obracal na členské štáty aliancie, aby posilnili svoju prítomnosť v Afganistane. Rozhodnutie, ktoré prijala slovenská vláda, ktoré dnes predkladá na vyslovenie súhlasu Národnej rady, považujeme za správne a podporujeme ho. Je to praktické a seriózne plnenie si úloh, ktoré sme  prevzali na seba, keď sme sa stali členmi aliancie. Hodno však v tejto súvislosti povedať aj pár slov všeobecne k vysielaniu našich vojakov do zahraničia. Treba otvorene prezentovať našej verejnosti, že ide o plnenie náročných, záslužných, ale aj riskantných a nebezpečných úloh. Toto je úloha pre politikov, pre koaličných aj pre opozičných, aby túto otázku našej verejnosti férovo vysvetľovali. Samozrejme, treba mať vždy na zreteli bezpečnosť našich vojakov, to je, myslím si, úplne samozrejmé, bez toho to nejde. Treba však maximálne citlivo, ale hlavne zodpovedne vybalansovať pri vysvetľovaní faktorov bezpečnosti a rizikovosť vojenských operácií. Prílišné zdôrazňovanie starostlivosti o bezpečnosť a kladenie si podmienok by mohlo, ak to tak trošku zveličím, priviesť k znefunkčneniu aliancie. Veď keby všetci členovia povedali, že naši vojaci budú iba v bezpečných oblastiach, no tak, kto bude potom bojovať, keď bude nejaký člen Aliancie v ohrození alebo keď ho napadnú. Veď mušketierský princíp – jeden za všetkých, všetci za jedného – treba používať, áno, to je princíp NATO. Ale jeden za všetkých rovnako a všetci za jedného rovnako. Toto by sme si mali naozaj uvedomiť. Čiže treba hovoriť aj o rizikách, o náročnosti pôsobenia a netreba zľahčovať ani nebezpečenstvo alebo rizikovosť. Dnes o tejto otázke mimochodom je veľmi zaujímavá analýza v SME z pera nášho analytika Tomáša Valáška, teda hlavne o tom, či majú naši vojaci v zahraničí bojovať. Doterajšie pôsobenie našich vojakov v zahraničných mierových misiách, či už to bolo pod egidou OSN alebo NATO, hlavne ženistov bolo všade veľmi vysoko, veľmi pozitívne oceňované. A myslím si, že je to veľmi dôležité aj z ohľadu na budovanie profesionálnych tradícií našej armády, že by sme naozaj mohli byť na pôsobenie našich vojakov hrdí. A preto som v minulosti jeden čas absolútne nechápal a bol som znechutený vyjadrovaním sa jedného predsedu politickej strany, dnes vládnej koaličnej, ktorý svojimi vyjadreniami znevažoval a urážal našich vojakov. Toto naozaj hádam netreba. Predchádzajúce slová o potrebe politickej zodpovednosti a korektnosti som hovoril zámerne preto, lebo sa mi nepáčilo v minulosti ani konania pána Roberta Fica, či už ako predsedu Smeru – sociálnej demokracie, napríklad keď v predvolebnej kampani pred ostatnými voľbami zvolal osobitnú tlačovú konferenciu s jednou témou, že hneď potom ako vytvorí vládu, stiahne našich vojakov z Iraku. Neurobil to, za to ho nekritizujeme, to je asi dobré. Ja len chcem povedať, že v tom čase to bolo jedno výsostne politické a populisitické vyhlásenie s cieľom získať hlasy, nič iné. Bolo by dobré, keby sme sa toho v budúcnosti vyvarovali. A ešte poviem, že sa mi vôbec nepáčilo, ako sa naša vláda na čele s premiérom postavili k požiadavke, k oficiálnej požiadavke generálneho tajomníka NATO v septembri 2006, keď žiadal, aby sme našich vojakov presunuli na juh Afganistanu do oblasti, ktorá je, samozrejme, nebezpečnejšia. Vtedy sme si vzali tri mesiace na rozmyslenie, na analýzu, na zistenie bezpečnostných a iných rizík a podobne. Náš prezident vtedy na summite NATO v Lotyšsku v Rige nemohol nič povedať, lebo Slovensko bolo vtedy v štádiu uvažovania o tejto otázke. Pán predseda vlády dokonca so svojimi najbližšími spolupracovníkmi navštívil Afganistan, zahral si tam futbal oblečený v maskáčoch, obutý v kanadách, na Slovensku išli skvelé fotky: Pozrite sa, tu sú slovenskí machovia vo svete a posolstvo spolu s tým, že oblasť je bezpečná a naši chlapci tam môžu ísť. No toto bolo naozaj nezodpovedné. Ja hovorím teraz rovnako, že v týchto otázkach, pretože ide o veľmi citlivú tému, ktorú možno vo verejnosti zneužiť veľmi ľahko pre jej citlivosť, že aj opoziční, aj koaliční politici by sa mali veľmi zodpovedne správať, keď budú tieto otázky prezentovať v budúcnosti. Ja by som chcel, pán minister, vás ubezpečiť, že SDKÚ – DS nebude politicky vytĺkať kapitál z týchto otázok a že bude pri hodnotení týchto otázok postupovať maximálne zodpovedne. A na záver svojho vystúpenia, pán minister, by som vás chcel požiadať, aby ste ho brali ako vyslovenie súhlasu a podpory vášmu materiálu. Ten zvyšok to bol taký sprievodný politický komentár, ku ktorému ma akosi vybudila dôležitosť tohto materiálu, pretože bol naozaj ideálny, aby sme si povedali aj viac slov v tejto súvislosti všeobecne. Takže poslanecký klub SDKÚ – DS bude v hlasovaní hlasovať za a podporí tento váš materiál. Ďakujem pekne.