E. Angyalová, poslankyňa: (2003-09-24):
Prvý dôvod je ten, že si myslím, že tento zákon má skutočne odštartovať dôchodkovú reformu. A druhý dôvod je pre mňa ešte silnejší. Naozaj si myslím, že dôchodková reforma, jej kvalita alebo nekvalita sa odrazí na generácii mojich rovesníkov a na generácii našich detí. Dúfam, že aj na mne. Snahu robiť reformu dôchodkového systému deklarovala už minulá vláda, takže vznikla aj určitá koncepcia a tá sa postupne značne menila. Keďže nedošlo k dostatočnej širokej dohode, tak nakoniec túto reformu pravdepodobne bude realizovať až terajšia vláda. Ale keďže vieme, nakoľko sa táto vláda skladá z rovnakých subjektov ako vláda minulá, tak si myslím, že koncepcia mala naozaj dostatočný životný priestor, že skutočne vznikala dlho a že jej predchádzali rôzne diskusie. A preto po rokoch môžeme povedať, myslím si, že by táto posledná verzia tejto koncepcie mala byť kvalitná, zrozumiteľná, vykonateľná a hlavne taká, akú reformu vláda chce naozaj realizovať. Preto si myslím, že tak ako koncepcia bola schválená vo vláde, pán minister, s ňou takisto súhlasíte a uvedeným spôsobom chcete reformu realizovať. A pravdepodobne odráža aj vašu predstavu o úlohe a veľkosti prvého a druhého piliera. Keď si pozrieme, čo sa v koncepcii o prvom pilieri píše, tak nie je spomínaný tak často, ako by sme možno čakali. Všetky podrobnejšie súvislosti sú riešené odvolaním sa na budúci zákon, ktorý práve prerokúvame, ale s tým, že koncepcia uvádza zásadné skutočnosti, na ktorom bude prvý pilier postavený. Takže jednu takú zásadnú skutočnosť z koncepcie odcitujem. „Navrhovaným spôsobom usporiadania dôchodkového systému sa bude v priebežnom systéme uplatňovať čiastočne princíp solidarity a zásluhovosti.“ Druhá veta je podstatnejšia. „Princíp zásluhovosti sa bude v plnom rozsahu uplatňovať najmä v systéme starobného dôchodkového sporenia.“ Čo znamená v druhom pilieri. Keď sa pozrieme na návrh zákona o sociálnom poistení, princíp zásluhovosti je podľa môjho názoru uplatnený vo väčšej miere, ako hovorí koncepcia. V správe z pripomienkového konania si môžeme na jednu z pripomienok prečítať aj túto vetu: „Navrhovaný priebežný systém bude zabezpečovať základné životné potreby a bude mať funkciu ochrany pred chudobou, a nie náhrady príjmu.“ Na inom mieste sa uvádza, že „budúci priemerný systém je v koncepcii navrhnutý v malom rozsahu v porovnaní s kapitalizačným systémom, ktorý bude mať v novom dôchodkom systéme dominantné postavenie“. Na druhej strane, keď sa pozrieme do dôvodovej správy tohto zákona, tak sa v nej uvádza, že „jedným z najdôležitejších cieľov novej konštrukcie dôchodku je poskytovať poistencom, ktorí dosiahli 40 osobných mzdových bodov za celé obdobie dôchodkového poistenia pri prvom vymeraní dôchodku vo výške 50 percent z priemernej mzdy v národnom hospodárstve rok pred vymeraním dôchodku“. Tak sa teda chcem spýtať, pretože podľa mňa tieto dve veci sú v kontradikcii, akú funkciu má vlastne plniť časť dôchodku z prvého piliera? Je to ochrana pred chudobou a zabezpečenie iba elementárnych potrieb, alebo je to náhrada blížiaca sa k 50 percentám z priemernej mzdy v národnom hospodárstve? Poďme ďalej v koncepcii. Okrem koncepcie toto uvádza aj programové vyhlásenie vlády. Deklaruje sa nezvyšovať odvody. Výhľadovo sa majú dokonca znižovať. No hocijako budem počítať, tak 3 percentá na starobné poistenie a 4  percentá na invalidné poistenie je spolu 7 percent odvádzaných zamestnancom, podotýkam, oproti dnešným 6,4. A teraz nie je podstatné, že je to 0,6-percentný nárast. Je to zvýšenie odvodu zamestnanca. Argumentácia, ktorá sa nachádza v správe z pripomienkového konania, stojí na tomto mieste za to, aby som ju prečítala. Zvýšenie percentuálnej sadzby na dôchodkové poistenie je pre zamestnanca o 0,6 percenta, teda pri priemernej mzde 14 686 korún sa zvýši suma tohto poistného len o 89 korún. Inak mi napadli len dve alternatívy, prečo ste to takto spravili, pán minister. Jedna je, že celé čísla sú krajšie na pohľad, aj keď toto je taká bizarná alternatíva. Druhá je možno trochu bližšie k pravde (potlesk), že je to taký malý bonus zamestnávateľom vzhľadom na ďalší návrh zákona, ktorý budeme prerokúvať v druhom čítaní po tomto. Týka sa náhrady príjmu pri dočasnej pracovnej neschopnosti. Ja si však myslím, že aj keď takto marginálne, ale prekročili ste to, čo ste napísali v programovom vyhlásení vlády. V posledných týždňoch sa toho v médiách dosť veľa píše o dôchodkovej reforme. Jedna línia diskusie bola o celkových nákladoch na reformu. Objavil sa aj nasledujúci argument. Návrh zákona negarantuje minimálny dôchodok, a preto konkrétna skupina občanov takzvane prepadne do sociálnej siete. Náklady na takéto sociálne dávky vraj ale neboli do prepočtov nákladov na budúci dôchodkový systém zahrnuté. Bez ohľadu na to, či by definovanie minimálneho dôchodku  ušetrilo štvrť percenta HDP, ako uvádzal konkrétny autor, alebo by to bolo menej, pán minister, nepočula som ani jedno vaše vyjadrenie, ktorým by ste sa pokúsili vyvrátiť tento argument, tak verím, že sa k tomu vyjadríte teraz. Inak pravdivosť by som si overila aj sama, ale nemám k dispozícii prepočty. Prepočty, ktoré ste robili v spolupráci so Svetovou bankou ste nám, bohužiaľ, niekoľkokrát sľúbili poskytnúť, ale nejako sa to nepodarilo. Inak to, že finančné prílohy jednotlivých zákonov, ktoré predkladáte, pán minister, majú také slabé, také veľmi krátke vyjadrenie, je pre mňa dosť zarážajúce, pretože si myslím, že ak ide o takúto reformu, tak by bolo veľmi dobré, aby tu bola príloha s kompletnými prepočtami, aby naozaj bolo možné skontrolovať to, čo sa píše v dôvodovej správe, vôbec systémovo sa na to pozrieť. A ešte okrem toho si myslím, že výsledkom toho, že v prílohách zákona nie sú finančné dopady jednotlivých krokov a ich prípadných alternatív vyčíslené (za všetky možno spomenúť napríklad švajčiarsku metódu valorizácie oproti iným alternatívam), myslím si, že výsledkom toho, bohužiaľ, je, že v diskusii začínajú prevažovať citovo podfarbené argumenty. A tie síce odrážajú chvályhodné sociálne cítenie, ale z hľadiska udržateľnosti  systému sú často mimo. (Ruch v sále.) Ja verím, že sa zhodneme, že predkladaný zákon úzko súvisí so zákonom o kapitalizačnom pilieri. Rovnako, ako tu už vyjadril pán Tkáč, nie celkom tomu rozumiem, prečo tieto zákony, oba zákony a vlastne všetky zákony, ktoré súvisia s reformou, nemôžu byť predložené do pléna naraz. Ony by mohli mať rozdielne dátumy účinnosti, ale schvaľovali by sme ich naraz, a tým by aj pre vás, pán minister, zostal oveľa väčší priestor na vyjednávanie, na vysvetľovanie  toho, čo sa stane, keď urobíme konkrétnu vec v prvom pilieri, čo sa stane s druhým pilierom. Čo to spraví s celkovými nákladmi? Sám ste sa pripravili o túto pôdu tým, že tieto zákony tu nie sú predložené naraz.  A potom dnes urobíme veľké zmeny v zákone o prvom pilieri a ovplyvní to podobu druhého piliera. Na konci sa môže stať, môže sa to stať, netvrdím, že sa to stane, ale môže sa to stať, že keď si zoberiete na konci zákon o prvom pilieri spolu so zákonom o druhom pilieri, ktorý verím, že tu bude schválený, tak vyjdú na konci úplne iné náklady ako tie, s ktorými počítali tvorcovia koncepcie na začiatku. Ešte sa k tomu vrátim. Zatiaľ len toľko, že si skrátka myslím, že mali byť predložené spolu. Ďalšia záležitosť, ktorú chcem spomenúť, súvisí s novým spôsobom riadenia Sociálnej poisťovne. Koncepcia uvádza, že jedným z princípov, ktoré bude reforma dôchodkového systému rešpektovať, je oddelenie vplyvu politiky od neho. Neviem, ako si však vysvetľovať pomer zástupcov vlády, zamestnávateľov a zamestnancov, ktorý je navrhovaný v  novo konštituovanej rade riaditeľov, teda model tri - jeden - jeden. Pretože keď si to celé spočítam, tak na prijatie rozhodnutia je potrebné, aby boli prítomní traja členovia a na súhlas sú potrební takisto traja členovia, čo v praxi môže celkom dobre znamenať, že rozhodnú traja členovia za vládu. A predstavitelia za zamestnávateľov a za zamestnancov tam budú do počtu. Takže, ak ste chceli zrušiť tripartitu,  pán minister, tak potom možno nebolo vôbec treba dávať zástupcov zamestnávateľov a zamestnancov do rady riaditeľov! Ak ste to nechceli, tak potom  podľa mňa slušným návrhom bolo urobiť rovnaký pomer. Takže na konci svojho príspevku by som v tejto súvislosti chcela predložiť pozmeňujúci návrh. Skrátka si myslím, že tak ako radu konštituujete podľa vládneho návrhu, tak nie je tripartitná. Ešte chcem spomenúť jednu skutočnosť v súvislosti s nemocenským poistením. V návrhu zákona chýba právna úprava toho, kto bude platiť nemocenské poistenie za študentov stredných a vysokých škôl, respektíve nie chýba, ale je navrhovaná ako možnosť dobrovoľného poistenia. Možno budem oponovať teraz vlastným tvrdeniam o zbytočnej nákladnosti a váhe prvého piliera, ale vzhľadom na to, v akej situácii sa študenti stredných a vysokých škôl nachádzajú v súvislosti s tým, že sa plánuje zavedenie školného, si naozaj nemyslím, že toto je veľmi šťastné riešenie. A uvediem konkrétny príklad. Študentka možno počas priebehu štúdia, možno tesne po skončení štúdia na strednej škole alebo na vysokej škole otehotnie. Tým, že nebola nemocensky poistená, pretože to dobrovoľne neurobila, tak nebude spĺňať podmienku 270 dní, ktoré sú dôležité na to, aby jej bol priznaný materský príspevok. Takže dostane iba rodičovský príspevok aj v prvých šiestich mesiacoch, ktorý podľa mojich informácií je niekde okolo polovice, niečo nad polovicu materského. Možno sa mýlim, ale dúfam, že sa k tomu vyjadríte, pán minister. Skrátka si myslím, že by sme mohli aspoň uvažovať o určitom riešení, tak ako je to v dôchodkovom poistení, v určitých konkrétnych, taxatívne vymedzených prípadoch by bolo možné si doplatiť nemocenské poistenie. A ja viem, že to je odlišný poistný systém, že sa to, samozrejme, líši, ale mohli by sme aspoň uvažovať o nejakom riešení tejto veci. Chcela by som vás ešte požiadať o vysvetlenie dvoch záležitostí, pán minister. Prvú vec už spomínal pán Tkáč. Zaujímalo by ma, kedy a ako bude vyriešená kúpeľná starostlivosť. Kúpeľná starostlivosť ako dávka nemocenského a dôchodkového poistenia má slúžiť na regeneráciu pracovných síl. A podľa vyjadrení vášho rezortu má systémovo patriť do zdravotného poistenia, s čím sa dá súhlasiť. Len teda, ak to má tak byť, tak toto riešenie tiež malo byť na tejto schôdzi Národnej rady, pretože si myslím, že sa môže stať, že nastane legislatívne vákuum. Tak vás poprosím, aby ste sa k tomu vyjadrili. A druhá moja otázka sa týka inštitútu ročného zúčtovania odvodov zamestnancov. O tento inštitút sa v procese usilovali viaceré inštitúcie - subjekty, ktoré sú zúčastnené, a ja si pamätám argumentáciu, že to nevyhnutne vyžaduje zavedenie zúčtovania už  vyplatených dávok. A rozumiem tomu, že je to zrejme nesmierne nákladné a zložité, čo sa týka informačného systému, ale úplne nemožné mi to nepripadá. Takže sa chcem spýtať, či sa aspoň výhľadovo  niečo také plánuje. Teraz tie pozmeňujúce návrhy, ak dovolíte. Boli vám rozdané do lavíc dva pozmeňujúce návrhy. Ja po konzultáciách s niektorými kolegami som sa rozhodla predložiť iba jeden z nich, ktorý sa týka tripartity, takže ten druhý nepredkladám, a chcem len podporiť ten druhý, ktorý predložila pani poslankyňa Bauer. Aj keď si myslím, že 25-percentná miera náhrady počas prvých troch dní tiež nie je žiadna výhra, ale je to stále viac ako 18 percent. Čiže pozmeňujúci návrh, čo sa týka tripartity. V § 122 ods. 4 v úvodnej vete sa slovo „päť“ nahrádza slovom „deväť“. V § 122 ods. 4 písm. c) sa slovo „dvaja“ nahrádza slovom „šiesti“. V § 122 ods. 5 znie: „Členov Rady riaditeľov volí a odvoláva Národná rada, z toho predsedu a podpredsedov na návrh Národnej rady Slovenskej republiky, troch členov Rady riaditeľov na návrh reprezentatívnych združení odborových zväzov a záujmových združení občanov, reprezentujúcich poberateľov dôchodkových dávok, a troch členov Rady riaditeľov na návrh reprezentatívnych združení zamestnávateľov. Návrh na odvolanie člena Rady riaditeľov môže podať aj orgán dozoru štátu v súlade s § 246 ods. 6.“ Poznámka pod čiarou k odkazu 68 znie tak ako vo vládnom návrhu. A v § 122 ods. 14 znie: „Rada riaditeľov je schopná uznášať sa, ak je prítomný predseda Rady riaditeľov alebo ním poverený podpredseda Rady riaditeľov a ďalší aspoň štyria členovia Rady riaditeľov. Na prijatie rozhodnutia Rady riaditeľov je potrebný súhlas aspoň piatich členov Rady riaditeľov. Rada riaditeľov rozhoduje verejným hlasovaním, ktorého výsledok sa zaznamená v písomne vyhotovenej zápisnici.“ Preložím to do ľudskej reči, v podstate ide o to, aby v Rade riaditeľov boli traja zástupcovia za vládu, traja za zamestnávateľov, traja za zamestnancov. Aby sa mohlo hlasovať o tomto návrhu, bude potrebné vyňať body 22 a 23 spoločnej správy na osobitné hlasovanie. Ja som inkorporovala návrh výboru do tohto, pretože inak by to nebolo možné prijať. Bez ohľadu na to, aký bude mať osud tento môj pozmeňujúci návrh, len vás chcem, pani spravodajkyňa, upozorniť, že body 22 a 23 spoločnej správy nie sú v súlade a obidva sme v gestorskom výbore odporúčali schváliť. Takže by sme to mali nejako zladiť. Ak chceme  hlasovať za 23, tak nemôžeme hlasovať za 22. Dovoľte mi uzavrieť to niekoľkými vetami. Ja som fakty a citácie z koncepcie reformy dôchodkového systému, dôchodkového zabezpečenia uvádzala niekoľkokrát preto, lebo si myslím, že je to otázka systémového prístupu. Koncepcia, samozrejme, nie je dokumentom, ktorý sa nedá prekročiť, a ja rozumiem aj istému manévrovaciemu priestoru, ktorý si pán minister nechal v parciálnych otázkach. Ale myslím si, že fundamentálne záležitosti, ktoré sú v koncepcii uvedené, by sa hádam už nemali riešiť vo vláde. Ja nerozumiem tomu sporu - stavať do protikladu zavedenie eura a realizáciu dôchodkovej reformy, pretože mne to pripadá, ako keby pán minister financií teraz po prvýkrát videl prepočty prvého a druhého piliera a prišiel na to, že to bude viac ako 1  percento HDP ročne. Takže zrazu je to inak? Je to viac? A potom následné, prepáčte mi za výraz, ale licitovanie o tom, akú váhu bude mať druhý pilier. Ja som presvedčená o tom, že to je pre občana mätúce. Najprv mu cez médiá niekoľko mesiacov vysvetľujete, prečo je reforma potrebná, prečo má vyzerať práve tak, ako bude vyzerať, a potom v druhej tretine procesu sa začnete baviť o tom, či je vláda vôbec jednotná vo fundamentálnych veciach. A kto má tomu veriť, ak tomu vy neveríte? Tomu riešeniu, ktoré bolo predložené? Ja si myslím, že tieto spory podkopávajú dôveryhodnosť celej reformy a potom chtiac-nechtiac sa niektorým ľuďom vnucuje pocit, ktorý som videla v niektorých novinách napísaný, že začína viac záležať na imidži reformátorov ako na reforme samotnej. A toto by som považovala za naozaj zlé. Takže chcem veriť tomu, že môžeme povedať, že to je systémový prístup postupovať podľa koncepcie, a verím tomu, že tak postupovať naozaj budete. Ďakujem pekne.  (Potlesk.)