Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR (2013-03-15):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som sa zapojila do diskusie k zákonu o službách zamestnanosti. Nebudem to veľmi naťahovať, pretože mám iné povinnosti, dohodli sme sa s kolegyňou, že pozmeňovacie návrhy, o ktorých vám veľmi krátko poviem, prednesie kolegyňa. Na výbore som vyjadrila všetky svoje námietky, v podstate aj v prvom čítaní, ktoré máme, ktoré sa budeme snažiť tými pozmeňovacími návrhmi vylepšiť prostredie, ktoré pripravuje vláda. Nehovorím, že všetky opatrenia, ktoré sú nachystané, sú zlé, určite nie, je tam kopu vecí, s ktorými sa dá súhlasiť, ktoré sú potrebné, až nutné. Na druhej strane vidím veľký priestor povedať, že práve jednej skupine obyvateľov, na ktorú sa naozaj málo prihliada, zdravotne postihnutým sa uberajú možno až nejaké možnosti lepšej existencie, čo mi je veľmi ľúto, pretože táto vláda si dáva prívlastok sociálna. Opakuje sa to stále a, bohužiaľ, musím to opäť len potvrdiť, že z toho, ako je návrh koncipovaný, mi to nevyplýva. Takže dovoľte len, aby som vás oboznámila zhruba s pozmeňovákmi, ktoré budeme podávať. Prvú vec, ktorú sme kritizovali v prvom čítaní, je vytváranie výborov a komisií. Sú koncipované tak, že majú 11 členov, navrhujeme, aby okrem záujmových združení, ktoré sú súčasťou tripartity, aby boli zahrnutí do týchto komisií aj ľudia, ktorí buď priamo pracujú s ľuďmi so zdravotným postihnutím, poprípade majú samotnú organizáciu, neziskovú organizáciu. Druhá vec, ktorú budeme chcieť pozmeniť alebo vrátiť do pôvodného stavu, je dobrovoľnícka služba. Keď sme debatovali o tom, či dobrovoľnícka služba áno, alebo nie, tak hlavný argument bol, že, alebo aj v dôvodovej správe sa vlastne tento argument nachádza, že dobrovoľnícka služba sa odtiaľto musí vyhodiť, pretože máme zákon o dobrovoľníctve. Tu by som opäť pripomenula, že úlohou tohto príspevku nebolo možno to, aby ľudia pracovali len za náklady, za, ja neviem, za poistenie a za stravu, prípadne ubytovanie, ale išlo o to, aby sa formou tohto príspevku mohli aktivizovať. Veľmi často bol tento príspevok používaný práve pri sociálnych službách, ktoré aktivizoval, ako som spomenula, ženy napríklad po päťdesiatke, ktoré majú veľké problémy so zamestnaním. Naozaj by som ho prirovnala možno k takej buď predpracovnej príprave, alebo k aktivačnému príspevku, niečo v tom duchu, ale to odôvodnenie, ktoré som našla v dôvodovej správe, skutočne pre mňa nie je dostatočne relevantné. Preto by som takisto poprosila, aby bola šanca tento príspevok vrátiť späť, navrhujeme zmenu názvu tohto príspevku, aby sa naozaj nezamieňali pojmy. Ďalší pozmeňovací návrh sa týka pracovných asistentov. Ich hodnotenie sa znižuje v tejto novele zákona z 90 % na 70 % priemernej mzdy. Problémom je, ono, keď to takto počujeme, zdá sa nám, že však to im stačí. Možno keby sme vedeli, aký problém je vôbec nájsť nejakého pracovného asistenta k zdravotne postihnutému, možno by sme mali v tejto veci opatrnejšie narábať s číslami. Každopádne viete sami, že tých 90 % vedel získať zdravotne postihnutý na svojho asistenta jedine vtedy, ak sa staral počas práce minimálne, alebo teda nie minimálne, ale musel mať na starosti aspoň troch zdravotne postihnutých. Takže preto si myslím, že to zníženie maximálnej hranice nie je žiaden motivačný prvok v hlavnom prípade preto, aby ľudia pomáhali zdravotne postihnutým v ich pracovnej činnosti. Pokiaľ sa chceme tváriť, že, pokiaľ sa chcem tváriť, že chceme zdravotne postihnutých integrovať do spoločnosti, v tom prípade by aj tie legislatívne pravidlá, ktoré vychádzajú, legislatíva samotná, ktorá vychádza z vlády, by mala k tomu smerovať. A naozaj zatiaľ tieto opatrenia, ktoré som hovorila, zhoršujú možnosť zapojiť sa zdravotne postihnutému do procesu v spoločnosti. Ďalšie ustanovenie, ktorého sa bude týkať pozmeňovací návrh, je povinnosť zapísania sa alebo nahlásenia sa zdravotne postihnutého na úrad práce. Tuná sa priznám, že mali sme trochu inú ambíciu, ale vzhľadom k tomu, ako rýchlo prebehol, sme sa dostali k tomuto zákonu, jednoducho povedané, volili sme teda alternatívu úplne vypustiť zo zákona tú povinnosť jeden mesiac, ktorú majú zdravotne postihnutí teraz, ak chcú získať príspevok pred zamestnaním, pri zamestnaní. Tuná namieste by som ale rada povedať, že pôvodne sme mali naozaj záujem riešiť hlavne prípady, kedy sa stáva, a nie raz, že zdravotne postihnutý prechádza od zamestnávateľa k zamestnancovi po vzájomnej dohode. Nejde o žiadnu špekulatívnosť, jednoducho stane sa, tak ako zdraví menia svoje zamestnanie, rovnako sa to stáva aj zdravotne postihnutým; tých prípadov, určite, určite chápete, že týchto prípadov je veľmi málo, ale v tomto prípade sa stane, že zdravotne postihnutý bude nútený, nútený bude na jeden mesiac sa prihlásiť na úrad práce, to znamená nepracovať, čo sa mi zdá choré. Takže ešte raz poviem, že síce predložíme návrh, že úplne vylúčiť, ale nepodarilo sa nám to spracovať tak, možnože ak by mal pán minister, ja som vo veľkej skratke povedala, o čo máme záujem, vravím, nestihli sme to pripraviť takto. Ak by tá myšlienka bola priechodná, tak verím, že pracovníci z ministerstva by sa na to aspoň pozreli a našli by spôsob, ako to zapracovať. Posledná vec, ktorou sa zaoberá pozmeňovací návrh, je výška príspevku pre SZČO v prípadoch teda, že sa jedná o zdravotne postihnuté osoby. Tu by som poukázala na, nechcem to nazvať diskrimináciou, ale nenapadá ma to správne slovo, poukázala by som na nerovnakú, na nerovnakosť pri poskytovaní príspevku pre zdravých SZČO a pre zdravotne postihnutých SZČO. Ak máte schválený príspevok, tak zdravotne postihnutý má nárok na preddavok 30 %, vo výške 30 %. Keby sme si to rozobrali z tej praktickej stránky, zistíme, že v podstate ten zdravotne postihnutý má oveľa menšiu šancu získať na rozbeh svojej činnosti nejaké prostriedky. Takže preto sa mi zdá dosť nezrozumiteľná, nezrozumiteľné práve to, že zdravý človek dostane 60 % preplatených a zdravotne poistený dostane 30 % preddávkovej časti. Toto sú také najväčšie otázniky, ktoré vo mne vznikali, na ktoré mi dostatočne ani neodpovedal pán, alebo nepochopil, neviem, či medzi nami vzniklo nepochopenie, ale, ale... Prepáčte a ďakujem. Mala som pocit, že mi dostatočne jasne nezodpovedal tieto otázky pán štátny tajomník na sociálnom výbore. Preto sme sa rozhodli teda podať takéto pozmeňovacie návrhy. Neviem, aké má stanovisko ministerstvo k tomu, ale budem veriť, že aspoň o tom budú premýšľať a debatovať, že či je niečo, nejaká z týchto výčitiek opodstatnená. Tak ako pán minister hovoril, že dlhé hodiny rokoval aj s organizáciami zdravotne postihnutých, samozrejme, že je úplne jasne, že rokoval a rokovali a vzájomne sa dohodli. Len by som chcela podotknúť, že naozaj tých objektov alebo subjektov, ktorých sa to týka, je naozaj veľa. A nie všetci zdieľali rovnaké myšlienky, čo je takisto na druhej strane samozrejmé. Ale ak sa mi väčšina subjektov pristavila pri rovnakých bodoch, ktoré sa im zdajú až neprekonateľné pri ďalšej činnosti, tak asi na tom niečo pravdy bude. Tak len by som vás poprosila, pán minister, že či by ste sa mohli potom vyjadriť opäť k týmto otázkam, ktoré som povedala, ktoré vlastne kolegyňa v ďalšom v rozprave prednesie. Ďakujem pekne.