Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2015-11-24):
Ďakujem, pán predseda. Tá rozprava hlavne nebola k zákonu, to treba povedať. Pán poslanec Hlina si tú robotu nedal, aby bola k zákonu. Ale aspoň vidno čo vás trápi, pán poslanec. Sú to naozaj závažné problémy, ktoré ste tu načrtli, naozaj určite toto je vec, ktorá ja momentálne témou číslo jedna v rámci Slovenskej republiky aj bezpečnostnej situácie, ale chcem povedať, že žiadny identifikačný doklad nikoho na nič neoprávňuje. A bez ohľadu na to, či si budete robiť srandu z policajtov z východného Slovenska, aj oni to vedia. A možno to vedia ako tí vaši. A jednoducho každý policajt vie veľmi dobre, aké dokumenty platia v tejto krajine ako identifikácia a že rozhodnutím parlamentu, myslím, ešte v minulom volebnom období bola zrušená akákoľvek imunita priestupková poslancov. Myslím si, že to vedia úplne všetci, aj na základnom školení, aj na akomkoľvek inom. A môžete z nich každého určite kontaktovať. Takisto nemusíte robiť veci neznalých pracovníkov ministerstva, ktorí to takisto vedia, pretože urážať normálnych ľudí, bežných ľudí pre vás je taká, by som povedal, obľúbená disciplína, lebo všetci sú hlúpejší ako ste vy, vy ste najmúdrejší, to je v poriadku, to všetci tu veľmi dobre vieme, že ste génius, ale faktom zostáva, že keď človek odtiaľ komunikuje s poslancom Národnej rady, tak ten človek úctu chce prejaviť, má kus zodpovednosti. Všetci sa snažili vás tam spojiť s riaditeľom protokolu. Ten človek určite bol človek najpovolanejší, čiže skôr sa môžete poďakovať, že vás nechcel vybaviť bežný pracovník ministerstva zahraničných vecí, ale chceli tam, aby vám dali najfundovanejšieho človeka. A rovnako tak aj v protokole, v knižke, ktorú dostávate na začiatku ako poslanci Národnej rady, to sú poučenia zo strany ministerstva zahraničných vecí, tak tam máte všetky tieto veci napísané. Máte tam uvedenú aj konvenciu ženevskú, alebo viedenskú, v tomto prípade tuším je to viedenská konvencia, ktorá hovorí o právach a imunitách a výsadách diplomatických pracovníkov a že diplomatický pas má účinky iba v zahraničí. V prípade nás na Slovensku slovenských diplomatov, ktorí majú diplomatický pas, lebo ho nemajú iba poslanci, ale mnoho ďalších ľudí ho má, na žiadne veci, samozrejme, neoprávňuje, ani nijakým spôsobom nezvýhodňuje diplomatický pas. Ale to, si myslím, vedia úplne všetci. Ak vám chceli poskytnúť takúto informáciu z vrcholových miest ministerstva zahraničných vecí, by ste to mali prijať ako to, že si vás chceli uctiť. K tomu od vás uvedené ukazuje, že to bolo zbytočné, pretože naozaj to je, ako hrach do válova sypať v prípade vašom. Takže k zákonu ste nepovedali nič, takže tam len skonštatujem, že s ním teda asi súhlasíte, tešíme sa aj na váš hlas za tento zákon, pretože tie čísla, ktoré Slovensko dosiahlo v posledných rokoch, svedčia o tom, že sme sa tejto problematike venovali a že to bolo veľmi efektívne a že nejde o marketing, v ktorom určite ste dobrý, vy máte dopredu vypočítané všetko, aj preferencie, aj percentá, aj to, čo kde zaberá, aj to, na akej strane novín treba mať inzerát. Ja vám môžem povedať iba toľko, že keď som prišiel na ministerstvo vnútra, tak priemerný počet mŕtvych na cestách bol na úrovni okolo 620 mŕtvych za jeden rok. Teraz je to niečo málo cez 200. Myslím si, že každý rok na nich dokážeme zachrániť 400 ľudí. Tak, si myslím, o 400 domácností je šťastnejších viac počas vianočných sviatkov. A na to som naozaj hrdý, nie preto, že som to ja dosiahol, ale preto, že to dosiahli policajti, hasiči, záchranári a stavbári ciest a dokonca aj tí, ktorí vykupovali autá v šrotovnom, pretože spoločnosť AUTO-PARTNER SK sa zásadne zmenila za posledné roky, a tak máme bezpečnejšie autá. Keď chcete poznať zhruba ešte čísla, tak vám môžem povedať, že zhruba 15 – 20 % každá tá zložka sa podieľa na zvýšení bezpečnosti na našich cestách, už som o tom dnes hovoril, či je to zhruba 15 % vozového parku, či sú to lepšie brzdné dráhy, bezpečnejšie autá s airbagmi a podobne alebo sú to záchranári a hasiči, ktorí dokážu vystrihnúť zranených ľudí z áut o 22 minút rýchlejšie, ako to bolo predtým, a dokážu odovzdať zranených do rúk lekárov, ktorí dokážu rýchlejšie zachrániť život, pretože tieto minúty sú rozhodujúce pre rozsah zranenia a zranenie nezlučiteľné so životom. Takisto prítomnosť policajtov na cestách svedčí o tom, že ľudia jazdia pomalšie. A jediný nedostatok a slabú Achillovu pätu, keď to tak poviem, máme stále pri chodcoch a cyklistoch, ktorí naďalej občas ignorujú povinnosť nosiť reflexné prvky, či mimo obcí alebo už aj v obciach. A toto keď sa nám podarí v rámci osvety zdokonaliť, tak by sme mohli ísť výrazne ešte pod 200 obetí na cestách ročne. Už teraz sme vo veľmi vysokom ratingu hodnotenia najbezpečnejších krajín z tohto pohľadu. A bolo by dobré, ak by sme každého človeka na cestách chceli zachrániť a raz tu mali nulu. Ale vždy niekto ešte tie predpisy poruší. Preto tie predpisy existujú. Klesajúci počet výberu pokút aj zníženie pokút, ktoré sme urobili v posledných rokoch, mali byť práve určitou odmenou pre vodičov v tom, že ich nechceme terorizovať, ale že základné zníženie pokuty zo 60 na 50 alebo aj tej strednej zo 650 na 400 eur by malo byť práve tou motiváciou, že si uvedomujeme, že ľudia jazdia bezpečnejšie a pomalšie, nehovoriac o tom, že samotná rýchlosť a prekročenie rýchlosti nepatrí medzi najčastejšie príčiny dopravných nehôd, ale spolu s alkoholom je to neprimeraná rýchlosť a medzi neprimeranou a nepovolenou rýchlosťou treba vidieť základný rozdiel. Ak ide niekto deväťdesiatkou, čiže povolenou rýchlosťou, ale zároveň je pred ním 180-stupňová zákruta, tak zjavne tú zákrutu nemôže prejsť v bezpečí. A najčastejšou príčinou nehôd je neprimeraná, nie nepovolená rýchlosť. To sú dva rozdielne pojmy. Ale tiež nemôžem čakať od všetkých, aby to na prvýkrát pochopili. Veľmi pekne vám ďakujem za podporu tomuto zákonu. (Potlesk.)