Richter, Ján, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2014-10-15):
Ďakujem pekne za slovo. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, keď som predkladal návrh novely Zákonníka práce v dvanástom roku, uviedol som, že nebudem mať záujem opätovne túto legislatívnu normu otvárať, pretože chcem, aby jednak zamestnávatelia, aj zamestnanci mali istú stabilitu, pretože takýto zákon by sa nemal často otvárať a meniť pravidlá. Napriek tomu som tu s návrhom, pretože aplikačná prax priniesla potrebu a nevyhnutnosť túto problematiku v tomto dielčom, parciálnom probléme, ktorý sa týka ADZ-iek, jednoducho otvoriť. Hlavný dôvod spočíva v tom, že agentúrne zamestnávanie je zneužívané a to si treba povedať otvorene, zneužívané nielen zo strany ADZ-iek, ale aj užívateľských zamestnávateľov. Je to spoločná zodpovednosť a preto sú niektoré opatrenia a úlohy smerované aj-aj. Nehovoriac o tom, že oni majú perfektný priestor mnohé veci si upraviť klasickou obchodnou zmluvou, kde si akékoľvek riziká, ktoré môže zakladať pre nich aj tento zákon, vedia vyvážiť a jednoducho obchodne zagarantovať. To znamená, že posilnenie ochrany zamestnancov je nevyhnutné a k tomu jednoducho smerujeme a ak by som mal bez ohľadu na to, že tá diskusia bola široká a týkala sa vlastne dvoch materiálov, možno z môjho pohľadu zhodnotiť, nikto neodmietol potrebu realizácie takéhoto zákona. Treba povedať, neodmietli ho ani sociálni partneri, ani zamestnanci, ani zamestnávatelia, dokonca ani reprezentanti jednotlivých agentúr dočasného zamestnávania. Aj tí priznali, že sú tie problémy, ktoré sme pomenovali, že jednoducho treba riešiť, použijem tvrdý výraz, prišróbovať nové veci v prospech agentúrneho zamestnanca. Samozrejmá vec, že ten sociálny dialóg bežal skôr ku konkrétnym článkom, ktoré sú tam a ja som osobne rád, aj z tohto miesta chcem aj napriek tomu, že sme v prvom čítaní, ktoré je skôr politické, poďakovať sociálnym partnerom, že prijali mnohé kompromisy. Veď, čo ja viem, obmedziť dĺžku dočasného pridelenia na 24 mesiacov, to je kompromis. Pôvodne bolo 12 mesiacov vzhľadom na požiadavky zamestnávateľov, aj predstavitelia zamestnancov pristúpili ku kompromisu, ktorý, si myslím, že je jednoducho veľmi, veľmi ústretový, dobrý, dáva flexibilitu, dáva možnosť, aby sa tieto veci jednoducho naplnili. Aj to, čo sa týka, otázku rizikovej práce, pôvodne sme navrhovali aj tretí rizikový stupeň, ale to je hluk, ten sa dotýka každej automobilky a proste väčšej strojárenskej fabriky. Z toho sme jednoducho ustúpili, lebo je to logické, je to pragmatické, štvorka je niečo úplne iné, tam sa na tom každopádne zhodli, že tento rizikový stupeň tam musí byť zakotvený. Tým chcem naznačiť, že vnímam tak, že aj tu je všeobecný súhlas s tým, že nejaká novela musí ísť a musia sa niektoré tie skrivodlivosti, ktoré sú, v realizačnej praxi napraviť. Dávam prísľub, že som pripravený aj v rámci druhého čítania na akékoľvek pozmeňováky aj so svojimi kolegami reagovať. Ak to bude pozitívne, vylepším materiál. Súhlasím s vami, to nie je pravicový, ľavicový toto materiál, tak ako aj pred tým, som pripravený načúvať a môžeme sa o týchto veciach celkom vážne baviť. Teraz ak dovolíte, predsa len aj napriek tomu, že je to prvé čítanie, by som rád k niektorým veciam konkrétnejšie zareagoval, minimálne ku kolegovi Mihálovi, ktorý dosť konkrétne niektoré veci pomenoval a možno niektoré veci treba aj trošku zovšeobecniť. No aliancia personálnych agentúr a odvolávky, pán poslanec, viete, že tam nie je veľká jednota medzi nimi, že tam je nejaká asociácia, z ktorej pán Sirota odišiel, založil alianciu, ale to je ich problém. To ja nechcem a nebudem riešiť. Každopádne tá asociácia je väčší reprezentant, ak môžem použiť tento výraz, ale pre mňa nie je podstatné. Podstatné, rokovali sme aj s jednými, aj s druhými, mali sa možnosť vyjadriť, pripomienkovať veci, neboli z procesu vyjednávania vynechaní, to znamená, že ten priestor každopádne bol. Ďalšia vec. Nie Richter vytvoril legislatívne podmienky pre to, aby vznikli ADZ-ky. Tie už sú tu druhé desaťročie, to treba povedať jednu vec. Zhodou okolností pán Mihál, viem, že tiež plánoval nejaké zmeny, použil som tu raz výraz prišróbovať, niečo podobné robiť, no neprešlo to ani do hospodárskej rady. Každopádne ten život si vyžiadal prijať isté regulatívy. Preto od 1. mája minulého roku v rámci novely zákona o službách v zamestnanosti, päťky, sme prijali nejaké, by som povedal, opatrenia smerom k agentúrnemu zamestnávaniu a potom sa tu vrátime aj k tým číslam, ktoré tu boli povedané. Vyplynuli z toho nejaké úlohy v podobe nejakých formulárov a náležitostí, ktoré zo zákona tieto agentúry mali poplniť. Stav je taký, že z 1 200 si povinnosť splnilo 184. U všetkých ďalších ostatných beží správne konanie. Reálne predpokladám, že do konca roka tu bude pôsobiť 50 % z toho množstva, čo tu bolo predtým. Osobne to vidím tak, že viacerí zakladali agentúry dočasného zamestnávania ako živnostník, keď si vybavuje živnosť a tie neviazané živnosti si automaticky všetky napíše, lebo raz ich môže na niečo potrebovať. To znamená, to neboli objektívne čísla a viaceré tie agentúry, s ktorými sa rokuje, vlastne ani neprotestujú pri tom správnom konaní. Opakujem ešte raz, je to zbytočne veľa, Slovensko nepotrebuje toľkoto agentúr, vytvára to priestor pre možnú korupciu, obchádzanie zákonov a tá regulácia je jednoducho nevyhnutná. Teraz konkrétne k niektorým tým dotazom, ktoré tu boli. To znamená, že tá povinnosť predkladať výročné správy ADZ je platná od 1. 5. Bude ukončené správne konanie u toho veľkého množstva, no tak v tom prípade sa aj zverejnia čísla na tej stránke ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny. Pre túto chvíľu viem povedať, že 184 splnilo zákonnú povinnosť, sú a budú. Čo bude s ostatnými, to je výsledok nejakého správneho konania, ktoré je v procese. Ale to sme zaviedli my, opakujem ešte raz, od 1. mája minulého roku. Môže sa prideliť päťkrát, áno, až po piatich dňoch môže, teda nemusí byť pridelený. No, o čo nám v tomto prípade hlavne išlo? Potrebujeme dať väčšiu istotu zamestnancovi, ktorý pôsobí v jednotlivej ADZ-ke, aby sa nestalo to, čo doteraz je objektívne možné, a to sa tu v konečnej miere aj povedalo, zo dňa na deň je na ulici. To znamená, preto tu boli veľmi vážne debaty aj so zamestnávateľmi, do akej miery akceptujú to, že budú musieť nejakú ochrannú ruku nad tými zamestnancami akceptovať. Riešili sme to po dohode tak, že šesť mesiacov je tu prechodné obdobie, platia isté ochranné opatrenia, no a od 1. 7. budúceho roku platí rovnako Zákonník práce aj na agentúrnych zamestnancov. Myslím si, že absolútne seriózne, po dohode so sociálnymi partnermi akékoľvek iné obmedzenia, bude platiť kompletný Zákonník práce s akoukoľvek výpoveďou, ktorá súvisí aj so zmluvou na dobu určitú. To znamená, že áno. Tu treba povedať, tak ako zamestnanec nemôže dať výpoveď okamžite, ideme zaviesť, aby aj zamestnávateľ nemohol dať výpoveď okamžite, ale aby tam boli konkrétne ochranné prvky, ktoré Zákonník práce obsahuje. No a čo sa týka tej otázky medzinárodných záväzkov, dohovor Medzinárodnej organizácie práce hovorí o povinnosti prekonzultovať zmeny s reprezentatívnymi organizáciami z hľadiska sociálnych partnerov, sociálneho dialógu. To sa uskutočnilo, v konečnej miere pri každej pracovnej legislatíve sa to pravidelne urobí, no a uviesť vykonané zmeny, to je ďalšia otázka, ktorá s tým súvisí. To znamená, že nie je tu, nič neporušujeme z hľadiska Medzinárodnej organizácie práce. Je to v súlade s odporúčaniami, v konečnej miere my aj pravidelne tieto veci s nimi konzultujeme. No a je tu jedna nová smernica, ktorá hovorí o zodpovednosti, o vysielaní pracovníkov, smernica Európskej únie, ktorú sme akceptovali, no a v rámci toho sa nedá baviť iba o spoločnej zodpovednosti. ADZ-ka, aj konkrétna firma, ktorá zamestnáva pracovníka v rámci ADZ-ky. To znamená, to nie je náš výmysel, ani Richterov, to je smernica Európskej únie. Tá už dneska platí v celej Európskej únii, no a samozrejmá vec, že vrátane Slovenska. Tu som sa pokúsil priamo zareagovať na niektoré tie konkrétne veci, ktoré tu zazneli. Opakujem ešte raz, som pripravený úzko spolupracovať aj so svojimi kolegami a baviť sa o každej jednej pripomienke, ktorá v rámci druhého, respektíve tretieho čítania, alebo či už vo výboroch alebo tu v pléne zaznie. No a bol by som zlý minister, keby som nezaujal stanovisko aj k tomu druhému návrhu. Ak dovolíte, pokúsim sa v krátkosti jedno stanovisko, ktorým budem reagovať naň, prečítať, ktorý sa týka návrhu pánov poslancov Mihála a poslankyne Kiššovej v súvislosti k Zákonníku práce. Dovolím si tvrdiť, že súčasné znenie zákona je štandardným pracovnoprávnym predpisom na úrovni obdobných pracovných noriem v rámci Európskej únie, ktoré je v súlade s dohovorom Medzinárodnej organizácie práce, smernicami Európskej únie, rozsudkami Európskeho súdneho dvora. Pracovné právo vzniklo na základe skutočnosti, že postavenie účastníkov pracovnoprávneho vzťahu zamestnávateľa a zamestnanca nie je rovnocenné a teda je jeho cieľom aj ochrana zamestnanca a zabezpečenie základných sociálnych práv zamestnancov, teda tých fyzických osôb, ktoré vykonávajú závislú prácu. Zákonník práce umožňuje zmluvnú voľnosť medzi zamestnávateľom a zamestnancom, avšak za predpokladu, že budú dodržané základné sociálne istoty ustanovené v tomto zákone. Mám za to, že vzhľadom k tomu, že súčasné znenie zákona je výsledkom dohôd, minimálne kompromisov sociálnych partnerov, ide o znenie zákona, v ktorom je miera práv a povinností medzi zamestnávateľom a zamestnancom vyvážená, pričom je zabezpečená aj dostatočná pružnosť v týchto vzťahoch. Z hľadiska informovanosti zamestnanca považujeme za vhodné, že priamo v Zákonníku práce sú ustanovené aj právne rámce upravujúce postavenie zástupcov zamestnancov pri zastupovaní zamestnancov, postavenie zástupcov zamestnancov vo vzťahu k zamestnávateľom a postavenie zástupcov zamestnancov v prípade zamestnávateľa pôsobí, ak pôsobia viacerí zástupcovia zamestnancov. Návrh nového Zákonníka práce z väčšej časti preberá znenie terajšieho Zákonníka práce v znení neskorších predpisov, pričom sú v ňom zakomponované zmeny niektorých ustanovení zákona, alebo sú niektoré ustanovenia zákona vypustené napríklad ustanovenia, ktoré sa týkajú kolektívnych vzťahov, respektíve sú samostatne upravené. Sme toho názoru, že nie je potrebné prijímať nový Zákonník práce, nebránim sa pritom a akceptujem potrebu zmien jednotlivých ustanovení zákona, nakoľko požiadavka na jeho zmeny môže vyplynúť zo zmeny smerníc, alebo prípad prijímania nových smerníc v rámci Európskej únie, prípadne vydaním rozsudku Európskeho súdneho dvora, ratifikáciou dohovoru Medzinárodnej organizácie práce, alebo ako reakcia na potreby aplikačnej praxe, čo je prípad toho predchádzajúceho môjho návrhu. Tieto zmeny by sa však mali uskutočniť v rámci existujúcich kódexov pracovného práva po veľmi dôkladnej diskusii v rámci sociálneho dialógu so sociálnymi partnermi, čo sa v prípade prvého návrhu celkom samozrejme aj uskutočnilo. Toľko základné veci, možno toho všeobecného charakteru. Ak by som mal konkrétne reagovať na návrhy, ktoré sú zakotvené v tomto Zákonníku práce, no zásadne nesúhlasím a nikdy nemôžem súhlasiť, aby sa upravovali veci, napríklad prekážky v práci, prekážka v práci, vyšetrenie, ošetrenie v zdravotníckom zariadení, aby bola bez náhrady mzdy, stravovanie, aby v zmysle terajšej pozície musí zabezpečiť, bolo len v pozícii môže, aby dovolenka mala byť krátená o jednu dvanástinu za každých 21 zmeškaných zmien. Aj čo sa týka mzdy, nemôžem súhlasiť so znížením príplatku za prácu na nadčas pri rizikových prácach z 35 na 25 %, ani na prácu vo sviatok z namiesto 50 % na 25 %. Nemôžem súhlasiť s tým, aby normy spotreby práce určoval len zamestnávateľ bez nejakej interakcie so zástupcami zamestnávateľov. Tak isto, čo sa týka rušenia definície závislej práce, naopak, ja si myslím, že sa nám podarilo viacerých živnostníkov z donútenia týmto prípadom realizovať, pretože sme vytvorili k tomu isté ochranné mechanizmy. Ja si myslím jednu vec, pán poslanec Mihál, že možno bolo ďaleko, ďaleko horšie, že sme prostredníctvom toho predchádzajúceho Zákonníka práce umožnili doslova okrádať ľudí, ktorí robili tretiu zmenu, pretože napriek tomu, že robili do šiestej do rána, príplatok mali platený len do piatej do rána, čo pokladám za úplný nezmysel. Je to na škodu veci, pretože tí ľudia za nočnú prácu si zaslúžia celozmenový príplatok. Toľko by som možno k tomu. No a tu zneli otázky, čo priniesol môj Zákonník práce, ak si ho môžem dovoliť takto pomenovať, čo možno predchádzajúci Zákonník práce pána Mihála? Napriek tomu, že bol liberálny alebo liberálnejší aj ten predchádzajúci, si dovolím povedať, že v súčasnosti je menší počet nezamestnaných, teraz nehovorím o disponibilných, o celkovej miere nezamestnanosti a podarilo sa mi od januára minulého roku aj s mojimi kolegami vytvoriť 75-tisíc nových pracovných miest. To je výsledok terajšieho Zákonníka práce, ktorý je vyváženým z hľadiska postavenia práva a zodpovednosti zamestnávateľa aj zamestnanca. Tým zároveň dokumentujem, že terajší Zákonník práce spĺňa všetky podmienky, je výsostne aktuálny, je v osvedčených podmienkach Slovenskej republiky a nepokladám za potrebné ho jednoducho v tejto chvíli meniť. Na druhej strane, akceptujem skôr, ako istý predvolebný možno ťah použitie tohto návrhu Zákonníka práce ďaleko liberálnejšieho, i keď, no, liberáli, ako tvrdia, že možno by Zákonník práce napísali na desať strán. Tu to nie je desať strán, je tam isté zúženie, na päť strán, hovorí pán Droba, no. Tak asi ste sa celkom v tomto smere možno nedopĺňali. Ja som osobne presvedčený, že Zákonník práce je základná pracovná norma, ktorá musí obsahovať základné práva, povinnosti a zodpovednosť minimálne tých dvoch základných sociálnych strán. Z uvedeného dôvodu nepodporujem návrh, ktorý predkladá pán poslanec Mihál a pani poslankyňa Kiššová ohľadom novely Zákonníka práce. Ďakujem pekne. (Potlesk.)