Kadúc, Miroslav, poslanec NR SR (2015-10-06):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi vystúpiť k návrhu alebo k novele zákona o slobodnom prístupe k informáciám. V prvom rade mi dovoľte poďakovať tvorcom tohto zákona, to je, myslím, podstatné, pretože tvorcom tohto zákona nie som ja, ale je ministerstvo spravodlivosti spolu s mimovládnymi organizáciami ako VIA IURIS, Transparency International, Aliancia Fair-play, ale aj Združenie miest a obcí Slovenska. To, čo predkladáme, je takmer dvojročná práca týchto organizácií vrátane ministerstva, a treba povedať, že ešte začiatkom tohto roka sa viacerí zhodovali na tom, že to, čo predložilo ministerstvo po takmer dvoch rokoch rokovania s mimovládkami, ktoré som vymenoval, je krok vpred. Že išlo, boli tam úskalia, na ktorých sa bolo ťažké dohodnúť, ale nakoniec k tým dohodám prišlo a hovorí sa, Aliancia Fair-play hovorí o stovkách hodín práce, že konečne je šanca na zmysluplný výsledok. Rovnako hovorili zástupcovia ministerstva spravodlivosti. A ten štandard pri zverejňovaní informácií sa mal posilniť, mal sa zväčšiť, mali sme sa opäť posunúť k transparentnej krajine. Musím povedať, že ja som absolvoval s pánom ministrom k tomuto debatu v sobotných dialógoch niekedy v marci 2015, dovolil som si pána ministra svojím spôsobom nepriamo pochváliť a povedať, že ten návrh zákona, konečne sme po ix rokovaniach dospeli k nejakému výsledku, ktorý je v zásade dobrý. Sú tam medzery, ktoré vzhľadom na rozsah zákona sú pochopiteľné. Ale za tento návrh zákona ja budem zrejme hlasovať a takýchto ľudí bolo nepochybne viacej. A to ma privádza k myšlienke, že k takému nejakému pravidlu, že vždy keď návrh zákona vládny pochválite alebo nekritizujete, tak bude stiahnutý. Nedajbože na ňom sa podieľate, ako bol zákon o ochrane verejného záujmu, zabudne sa predložiť a musí ho predložiť opozícia a je to problém, ale v momente, keď ho kritizujete a ste oponentom pri tomto návrhu, ten návrh sa dostane do parlamentu. Príde mi to minimálne zvláštne, a najmä plytvanie časom, plytvanie časom úradníkov ministerstva, ale aj mimovládnych organizácií. Preto mi neostane nič iné, ako povedať, že opäť vyhrala politika nad pragmatickými riešeniami a je to škoda. Vecne, náš návrh alebo teda celkovo návrh alebo zákon o slobodnom prístupe k informáciám je postavený na základnom princípe, čo nie je tajné, je verejné. A takto by to malo byť. Mali by byť zabezpečené aj spôsoby a výkon týchto práv tak, aby neboli, aby neprichádzali rôzne ťažkosti pri uplatňovaní tohto zákona, pri uplatňovaní práva na slobodu informácií. A tento zákon alebo pôvodný zákon obsahuje niektoré medzery, aplikačné problémy, ktoré tak ministerstvo, ako aj v tomto prípade my ako opoziční poslanci, ktorí sme si osvojili tento návrh a musíme ho predložiť, lebo ho považujeme za správny, vychytáme. Vychytáme muchy, ktoré zákon o slobodnom prístupe k informáciám obsahuje. Konkrétne, ten návrh je pomerne rozsiahly a vypichnem iba niektoré veci, ktoré považujem za veľmi dôležité. Zavádza sa definícia pojmu „informácia“, rozširuje sa rozsah povinne zverejňovaných informácií, konkretizujú sa informácie, ktoré sú povinné, ktoré sú povinné zverejňovať obce a vyššie územné celky. Zavádza sa povinnosť prístupu, zverejňovať informácie sprístupnenia na žiadosť. Zjednocuje sa zverejňovanie zmlúv, objednávok a faktúr na jedno miesto. Zavádza sa centrálny register zmlúv. Podľa mňa jedno z najkľúčovejších opatrení tohto návrhu zákona, pretože umožňuje občanovi veľmi jednoducho dopátrať sa ku konkrétnej alebo ku ktorejkoľvek zmluve, ktorú uzatvorila povinná osoba v zmysle zákona o slobodnom prístupe k informáciám. Rozširuje sa zverejňovanie informácií vo forme otvorených údajov. Sprísňujú sa podmienky pre obmedzenie prístupu k informáciám, spresňujú sa lehoty, obmedzuje sa utajovanie dôležitých informácií pod zámienkou ochrany autorského práva. Odo dneška sa upravuje postup pri opravných prostriedkoch. A tak ďalej a tak ďalej. Tých vecí, ktoré tu navrhujeme a ktoré opäť pripomínam, a opäť ďakujem v prvom rade mimovládkam, bolo niekoľko a ministerstvo spravodlivosti, neviem na čí podnet, neviem z koho iniciatívy, vypustilo tie najzásadnejšie opatrenia a ostali iba ustanovenia, ktoré sa týkajú opakovaného použitia informácií. V zásade, ak sa nemýlim, ide o transpozíciu, ktorá je rozsahovo niečo okolo troch-štyroch strán. Je to obrovská škoda. K tomuto zákonu boli dve hromadné pripomienky od občanov, v zásade vo veľkej miere akceptované. A pritom toto plénum, táto vláda, vláda nepredložila zákon, ktorý bol tvorený občanmi, a toto plénum nerozhoduje o vládnom návrhu, ale rozhoduje o opozičnom návrhu. A nerobím si ideály o tom, ako tento návrh dopadne, ale aj napriek tomu tento návrh je dobré, že je v tom pléne, že sa o ňom hovorí a že minimálne verejnosť v tomto prípade uvidí, ako sa k nemu postavili vládni poslanci. Je to minimálne dôležité vidieť, kto kope za verejnosť a kto za verejnosť nekope. Takže týmto ďakujem veľmi pekne za pozornosť a verím v to, že budete konštruktívni. A opäť, akékoľvek výtky alebo otázky my sme pripravení s predkladateľmi diskutovať a prijať, vysvetliť čokoľvek, ale ja len dodávam, je to predsa len obsahovo vládny návrh. Čiže v zmysle politickej kultúry, načo by boli otázky zo strany vládnej strany, že áno? Ďakujem pekne.