D. Jarjabek, poslanec: (2008-06-25):
Dámy a páni, rozhodol som sa k tomuto vystúpeniu z dvoch dôvodov. Prvým dôvodom bolo, keď som videl pána Mikloša s pánom Počiatkom v relácii verejnoprávneho Slovenského rozhlasu, a presne tak isto tým dôvodom bolo aj to, keď som ho videl v jednej nemenovanej súkromnej televízii tiež v dialógu. A prvý raz som videl pána Mikloša ťahať za kratší koniec. Červenel, hryzol si do pery, zjavne bol nervózny a pán minister financií s ním hovoril presne takým istým spôsobom, ako sme si to mali možnosť vypočuť pred chvíľou. Proste zrazu som videl pána Mikloša v koncoch. No prečo asi, nechám na zamyslenie. Dochádzali argumenty a bolo to presne tak, ako o tom hovoril minister financií. Etický problém sa striedal s únikom informácií a stále dokola, dokola, dokolečka a stále bez nejakého výsledku. Proste pán Mikloš bol v koncoch. Druhá vec, pre ktorú som si povedal, že vystúpim, bolo, keď sa objavilo v médiách a keď sme sa začali vážne zaoberať týmto problémom a objavilo sa v médiách to, keď pán Mikloš povedal, že sa nestretol s predstaviteľmi firmy J & T. A predpokladám, že naozaj táto firma J & T v živote nedostala takú reklamu a v živote sa o nej toľko nehovorilo ako práve dnes celý deň v tomto parlamente. Čiže srdečne gratulujem. Keďže tuná citujeme rôzne noviny a časopisy, tak dovoľte aj mne zacitovať zo servera dnes.atlas.sk s nadpisom „Mikloš klamal, s predstaviteľmi J & T sa stretal“. A taký podnadpis, aby sme vedeli, kedy to vyšlo, 24. júna 2008, Politika. Takže budem citovať a čítať: „Podpredseda SDKÚ – DS Ivan Mikloš klamal, že sa nikdy nestretol s predstaviteľmi spoločnosti J & T.“ Tvrdí to zakladajúci partner skupiny Patrik Tkáč. „Z vyhlásenia, ktoré poskytol TASR hovorca Maroš Sýkora vyplýva, že predstavitelia spoločnosti Mikloša niekoľkokrát navštívili priamo na Úrade vlády.“ Citácia: „Pán poslanec Mikloš povedal, že sme sa nikdy nestretli. Ak nechcel povedať, či áno, alebo nie, mal povedať, že to nebude komentovať.“ To si myslí Tkáč. Pokračuje: „Jedna vec je diplomatická odpoveď a iná otvorené klamstvo. Vždy sme boli apolitická skupina a snažili sme sa vyhýbať konfrontáciám s politikmi. Pán poslanec Mikloš povedal, že sme sa nikdy nestretli. Ak nechcel povedať, či áno, alebo nie, mal povedať, že to nebude komentovať.“ Uviedol Tkáč. „On však otvorene klamal a povedal, že sa s nami nikdy nestretol. V takejto situácii nemôžem konať inak, len potvrdiť otázky viacerých novinárov a konštatovať, že s pánom Miklošom sme sa viackrát stretli. Klamať nemôžem ani z dôvodu, že ak sú novinári schopní za dva dni zistiť, že priateľka nového šéfa letiska pracuje v J & T, čo sme sami nevedeli, tak by si určite z evidencie na vchode do Úradu vlády zistili aj to, že sme tam viackrát za pánom Miklošom boli,“ dodal zakladajúci partner skupiny J & T Patrik Tkáč. Viete, my sme všeličo počuli za tých osem rokov od pána Mikloša, ale vždy sme nejako tak verili, že to, čo hovorí, je reč čísiel, že to, čo hovorí, je istým spôsobom odideologizované a jednoducho, že neklame. No dnes začínam pochybovať aj o tých ôsmich rokoch preto, lebo toto, čo nám pán Mikloš predviedol v týchto dňoch, je obyčajné drzé politické klamstvo. (Potlesk.) Keď je schopný klamať tu, treba sa naozaj vážne zaoberať aj tým, čo ešte mohol pán Mikloš aj nepravdivo povedať a vlastne čo tu hovoril doteraz v rámci, ja neviem, faktických poznámok, v rámci svojho vystúpenia a tak ďalej atď. Proste myslím si, že jednoznačne pán Mikloš týmto vyjadrením usvedčeným dnes.sk vlastne spochybnil celých svojich osem rokov a môžem povedať, že ma to aj tak trošku mrzí, lebo ak som s niečím nerátal, tak s týmto určite nie. Dámy a páni, naše pracovné rokovania sme museli prerušiť, aby sme urobili zadosť niekoľkým opozičným kolegom, ktorí sa zjavne rozhodli ešte pred odchodom na dovolenkové destinácie trochu „vypustiť paru“. Nenamietam, veď návrhy na odvolávanie členov vlády patria k parlamentným tradíciám. I keď je už pomaly na zamyslenie, prečo opoziční kolegovia dávajú také nepresvedčivé a argumentačne biedne podložené návrhy, čo zatiaľ nikdy nepresvedčili aj nás, že to s prácou takého či onakého ministra nie je ideálne. Verte, vážení opoziční kolegovia, ak by sa vám podarilo naozaj sem prísť s vyargumentovaným návrhom, mohlo by sa vám zadariť. Ale takto, takto ťažko. Zase raz má opozícia ťažkosti s témou, a tak siahla do spoľahlivej zásobárne tzv. morálnych problémov. Teda nie porušenie zákonov a pravidiel, ale relatívne vágne predstavy o tom, čo sa má a čo sa nemá, majú byť rozhodujúcim faktom, pre ktorý by mal padnúť minister financií a dokonca v mesiaci, keď práve on ako za ekonomiku nášho štátu vecne zodpovedný minister mohol s vládou a celým Slovenskom osláviť úspešné zavŕšenie cesty k jednotnej európskej mene. Je to ako v tej rozprávke, kam čert nemôže, aspoň zasmradí. Súčasná vláda napriek veľmi katastrofickým a apelatívnym prognózam aj viacerých navrhovateľov dnešnej schôdze dokázala aj udržať štátny deficit, aj naplniť všetky ostatné kritériá. Euro máme, to je fakt a veľká zásluha odvolávaného ministra. Ak by za tie dva roky v úrade neurobil nič iné okrem toho, že úspešne zavŕšil proces vstupu do eurozóny, mali by sme ho tu stopäťdesiatimi hlasmi chváliť a nie odvolávať. Alebo vy, vážení navrhovatelia, už nie ste takými zástancami eura, ako ste boli v čase účinkovania viacerých z vás v exekutíve? A viete, že by ma ani neprekvapilo, keby niektorí z vás začali vládu za euro kritizovať a dokazovať, ako by nám bolo fajn s korunou? Iným faktom je, že členovia vlády by mali premýšľať nad tým, prečo sa s nimi niektorí ľudia pôsobiaci v iných oblastiach života chcú neformálne stretávať. Vyše týždňa sa tu robí horor z toho, že minister Počiatek sa zastavil na jachte jednej z významných slovenských firiem. Nuž dobre, pripustíme, že predstavitelia takej firmy by mali využiť klasickú cestu cez ministrov sekretariát a absolvovať prijatie na úradnej pôde. Ale ako sa potom máme dívať na to, ako pred zopár rokmi vecne ani len nepríslušný minister hospodárstva vo vláde pána Dzurindu zvesela diskutoval s iným predstaviteľom vplyvnej investičnej spoločnosti, ktorá si dokonca myslela, že nás zbaví starostí o novostavbu Národného divadla. Vy ste to vtedy nazývali „biely slon“ a tak ste vtedy hovorili súčasnej novej budove Národného divadla. Na toto sme v tejto chvíli akosi pozabudli a vy pri svojej kritike akosi o týchto veciach vôbec nehovoríte. Takže by sa patrilo navrhnúť navrhovateľom, aby doplnili svoj návrh, rozšíriť aj o návrh na dodatočné spätné odvolanie premiéra, ktorému sa takéto čosi dialo pred očami. Tiež by to vecne nemalo nijaký význam, ale morálne gesto by to veru bolo. Spomínam si na tú schôdzu, skutočne, bolo to veľmi veselé a spomínam si aj na to, ako bol niekoľkokrát zmenený názor na novostavbu Národného divadla, o ktorej vtedajší minister financií najskôr nechcel rozprávať, potom rozprával, potom zmenil názor, potom bol pripravený jeho predaj a tak ďalej a tak ďalej a tak ďalej, až kým nakoniec pod vplyvom verejnej mienky sa tá budova predsa len dostavala. A to je vlastne zásluhou tejto vlády, kde sa Národné divadlo otvorilo. Ale spomínam si aj na to stretnutie na vláde, keď vtedajší premiér Dzurinda povedal veľmi jednoznačne, keď išlo o prevod kompetencií, lebo my sme nevedeli, ako sa dostali kompetencie na toho pána ministra, ktoré ich mal, z ministra kultúry a vtedy sme to zistili, lebo pán premiér vtedy povedal, že: „Tak chlapci, ktorý z vás si to vezme?“ No a ten jediný sa prihlásil a zobral si to, hej? Takže toto ste boli vy. Uznávam, že hranice medzi tým, kedy členovia vlády, ale aj my ako poslanci vystupujeme ešte v role úradnej, a kedy už ako súkromné osoby, nie sú ani jasne definované, ani zreteľné. Ísť na drink na jachtu finančnej skupiny sa podľa navrhovateľov nepatrí. A zobrať od nemenovanej automobilky darček v podobe luxusnej limuzíny je v poriadku. Alebo také vysedávanie vo VIP lóži Národného tenisového centra, to už je tiež v poriadku. Bez zaplateného lístka, pochopiteľne. Ono to totiž celé súvisí aj s individualitou človeka, ktorý sa stal politikom. Sú medzi nami takí, ktorí sa na verejnosti po voľbách radšej neukazujú, a sú politici obľúbení, s ktorými sa ľudia stretávajú, stretávať chcú a je im to príjemné, iba tá forma, na nej by sme sa mali nejako dohodnúť. Keď pred vyše 2000 rokmi vstúpil Kristus do chrámu, vyhnal z neho kupcov. Aj Slováci už zo svojich politických elít poslali preč viaceré figúrky, ktoré mali takýto kupecký rozmer. K ich dôverným priateľom predsa patrili aj tie mená, ktoré sa dnes už zjavujú v spravodajských informáciách o súdnych procesoch s nebankovými subjektmi. Samozrejme, z mesta Jeruzalem Kristus kupcov nevyhnal. Mali skrátka rozdelené sféry svojej pôsobnosti. Je preto dnes naivné a vzhľadom na naše praktické politické skúsenosti s viacerými navrhovateľmi tejto schôdze aj vrcholne nevhodné, ak sa dnes tvária, že medzi politikmi a predstaviteľmi ekonomiky by mali byť prísne bariéry, že by mali chodiť po protiľahlých chodníkoch a podľa možnosti si vykať. Je jasné, že ani vrcholová politika sa neobíde bez ľudí, ktorí sa naučili narábať s ekonomickými hodnotami, a že teda vždy bude istá migrácia odborníkov medzi štátom a súkromným sektorom. Ide len o to, aby tu platila normálna podnikateľská etika, aby fungovala lojalita zamestnanca k zamestnávateľovi a porušenie takýchto pravidiel sa prísne postihovalo. A ručím za to, že ak sa raz podarí odhaliť a odsúdiť hocijakého riaditeľa sekcie na niektorom ministerstve za to, že niekomu prihral hospodársky využiteľnú informáciu, začnú si všetci dávať veľký pozor, pretože ani pre firmu nie je príjemné mať na sebe biľag podozrenia, že svoje výsledky nedosahuje vďaka svojim schopnostiam, ale korupčným metódam. Dámy a páni, aj tak som veľmi rád, že u nás si opozícia musí dôvody na zvolanie mimoriadnej schôdze prácne konštruovať, kým v štátoch, s ktorými máme príbuzný historický vývoj, chodia takéto dôvody po uliciach. Oslávili sme euro, oslávime Cyrila a Metoda, nuž pripisujme tomuto intermezzu, ktorý tuná spoločne prežívame, iba takú váhu, akú ono reálne má. Je to také plesknutie dlaňou do vody. Možno u dzurindovcov už balia veci na dovolenku. A čo už treba baliť kufre. Nuž teda, pán kolega Dzurinda, ktorý tu nie ste, kľudne tie kufre baľte ďalej aj so svojimi kolegami, lebo naozaj o vôbec nič nejde. To je všetko. (Potlesk.)