S. Becík, minister pôdohospodárstva SR: (2009-06-17):
Samozrejme, dnes prioritne, viac ako inokedy platí požiadavka, že spoločenská požiadavka na pôdohospodárstvo je v prvom rade tvorba nových pracovných príležitostí. Na nejaký model amerického hospodárenia veľkoplošného so sezónnym odvetvím, na to treba čím skôr zabudnúť. A som rád, že aj stanovisko pani poslankyne v tomto smere bolo jasne definované a spoločensky viazané na čo najväčší úžitok z pohľadu pôdy. A to je tvorba nových pracovných príležitostí. Samozrejme, vytvárame nové legislatívne podmienky na nové výzvy v rozvoji odvetví živočíšnej výroby, v rozvoji odvetví špeciálnej rastlinnej výroby, ktoré budú mať dopad na tvorbu pracovných príležitostí a ktoré budú mať dopad na pridanú hodnotu z tvorby tohto odvetvia, pretože tých rôznych demagógií, ktoré tu odznievajú v rámci Slovenska na pôdohospodárstvo, už bolo toľko, že sme sa s pôdohospodárstvom dostávali do pozície, že tomuto odvetviu už naozaj niekedy prestávali veriť aj tí, ktorí sa tomu venovali. Žiaľ, stávali sa anomálie z titulu zle skončenej transformácie pôdohospodárstva v takom slova zmysle, že tak ako do roku 1950, kde bol švík zeme, tak bolo hospodárske zviera. A tam boli, žiaľbohu, aj kontingenty. Do roku 1990 politickým spôsobom bol riadený režim pôdohospodárstva, a to takou formou, že na každý hektár pôdy sa muselo politicky vyprodukovať tisíc litrov mlieka, x kilogramov bravčového, hovädzieho, ovocia, zeleniny, samozrejme, s viazaním na pracovné sily. Po roku 1990 rôznymi legislatívnymi úpravami sme sa dopracovali k tomu, že dnes až 85 % tržieb z poľnohospodárstva je z klasickej poľnej rastlinnej výroby, čoho dôsledkom je aj situácia, o ktorej som hovoril, v pasívnej obchodnej bilancii s agrokomoditami, keď len zeleniny nášho pásma sme doviezli za 3,058 mld. korún, len vína, ktoré sme predtým produkovali z našich vinohradov, dnes máme úbohých 12 700 tisíc hektárov vinohradov, doviezli sme 433 000 hektolitrov za 1,4 mld. korún. To je jedno, kto z ktorej politickej strany je, my sme doviezli prácu, prácu našich ľudí, ktorých sme poslali do pracovnej emigrácie, pretože sme nevytvorili legislatívne podmienky na to, aby naši ľudia v tomto odvetví v strede Európy mohli pôsobiť a mohli pracovať. Skutočne tá situácia je, žiaľbohu, taká, aká je. Doviezť na Slovensko za 4,8 mld. Sk 120 000 ton bravčového mäsa, čo je 60 % potreby Slovenska, to je sodoma a gomora pre každého triezvo rozmýšľajúceho človeka. Prepáčte, že to takto poviem, na ornej pôde, ktorú si celý svet váži, o ktorú bojuje, je to každá piaď zeme, Slovensko je treťou najlesnatejšou krajinou, má 270 000 hektárov bielych plôch, ktoré sa dajú využiť na energetické účely, my sme tu začali fantazírovať, že budeme pestovať rýchlo rastúce dreviny na energetické účely, keď z lesnej biomasy alebo dendromasy využívame ani nie 5 % na energetické účely. Skutočne tento zákon by mal tieto veci napraviť. To znamená, pri rovnosti podmienok pôda štátu a pôda neznámych vlastníkov v správe Slovenského pozemkového fondu by sa mala dostať tým skupinám, ktoré na tejto pôde chcú cez produkt, cez medziprodukt rastlinnej výroby vytvárať cez pridanú hodnotu ďalšie produkty viazané na produkty rastlinnej výroby. Tak ako som povedal, spoločenská požiadavka pre sektor pôdohospodárstva je prioritne tvorba nových pracovných príležitostí. Nechcem sa vyjadriť zle, ale určite niektoré veľkokapitálové skupiny, ktoré sa dostali k pôde, budú namietať proti tomuto zákonu a budú mať veľa pripomienok proti tomuto zákonu. Ale myslím si, že dnes nielen vláde, ale každému súdnemu človeku musí byť jasné, a, samozrejme, nevynímajúc v prvom rade poslancov Národnej rady Slovenskej republiky, že ide o to, aby sa efektívnejšie zhodnotili vidiecke pozície obyvateľstva vo vzťahu k vidieckej politike v pôdohospodárstve. Som spomínal, sme treťou najlesnatejšou krajinou. Sme z dvoch tretín podhorskou a horskou krajinou, ktorá dáva úžasné možnosti pre rozvoj týchto odvetví, ale na to, aby sa tie odvetvia mohli rozvíjať, sa nám tí agropodnikatelia musia dostať k pôde. A táto šanca v tomto návrhu je v tom, že pri rovnosti podmienok Slovenský pozemkový fond uprednostní toho žiadateľa, ktorý na pôde cez pridanú hodnotu, cez medziprodukt rastlinnej výroby a cez tvorbu nových pracovných príležitostí bude chcieť vytvárať pridanú hodnotu cez produkt živočíšnej výroby alebo cez produkty špeciálnej rastlinnej výroby, ktoré skutočne dovážame. Nebudem hovoriť o katastrofických scenároch v pôdohospodárstve, pretože o tých sa dočítame z každej strany. Žiaľbohu, keď sa stane niekde problém v poľnohospodárstve alebo v lesnom hospodárstve na jednom mieste, vypichuje sa to ako problém celého Slovenska. Tieto problémy sa stávajú v polícii. To, čo stalo v lesnom hospodárstve, problém je v zdravotníctve, problém je v školstve, to znamená, zlyhá jeden človek, nezlyháva odvetvie. Čo sa týka otázky pani poslankyne, jednoznačne odpoviem len jednou vetou. Pani poslankyňa, súhlas vlastníka, pretože vlastníctvo je neodňateľné a nescudziteľné a je garantované ústavou, musí byť prioritne rešpektovaný pri prevode pozemku, to znamená, že tento návrh je v prvom čítaní, verím, že do druhého čítania všetky tieto nedostatky budú odstránené. Inak ďakujem za podporu. Ďakujem.