Záhumenský, Marian, poslanec NR SR (2011-03-25):
Ďakujem pekne, pán predseda, aj za vašu výzvu, aby som bol krátky, ale tento zákon si vyžaduje, myslím si, hovoriť detailne o problémoch, ktoré sú nastolené, a myslím si, že aj vaši kolegovia z vládnej koalície, ktorí vystúpili unissimo všetci okrem pána poslanca Chrena, jasne uznávajú, že tie praktiky, ktoré sa na slovenskom trhu uplatňujú, sa neuplatňujú takmer v žiadnej inej krajine v takomto rozsahu, ako sme ich nechali prísť na Slovensko. Ja by som skôr, než budem reagovať na to všetko, čo aj v rámci rozpravy a faktických poznámok odznelo, predsa len chcem najmä predstaviteľom vládnej koalície, tým dámam a pánom poslancom z vládnej koalície, prečítať z jednej konkrétnej zmluvy, čo všetko sa nachádza v zmluve medzi dodávateľom a odberateľom. Táto zmluva je na jednej strane so spoločnosťou BILLA a druhú stranu nebudem menovať. Nebudem ju menovať z toho dôvodu, aby som neohrozil jeho existenciu. Keby som povedal len náznakom, odkiaľ takúto zmluvu mám, tak by to bol trest smrti pre tú spoločnosť. A ja vám chcem povedať, že všetko to, čo som vo svojich vystúpeniach prezentoval, vyplývalo z poznania zo zmlúv. Mal som možnosť nahliadnuť do obchodných zmlúv takmer so všetkými obchodnými reťazcami a tie zadné marže v rôznych modifikáciách sa pohybujú na úrovni 17 až 24 % mimo predných marží. To znamená, že je normálna marža, za akú cenu sa nakupuje tovar, za akú cenu sa dodáva na pult, medzi tým sú spojené nejaké náklady. A o čom hovoríme, o tých 17 až 24 %, je to, čo je vzadu, na čo nie je vidno. A to, proti čomu tento zákon, ktorý chcete zrušiť, práve mal pôsobiť, to znamená, že jedným z cieľov bolo presunúť zadné marže dopredu, aby bolo vidno, aký je vlastne zisk alebo s akou maržou pracujú obchodné reťazce a z čoho vlastne ony potom si vytvárajú ten zisk, ktorý spôsobuje tie negatíva, ktoré na Slovensku, a najmä na Slovensku, máme. Takže by som sa začal venovať v krátkosti tejto zmluve, ktorá hovorí: „Obchodné podmienky Časť III Kondície 1. zľavy priamo vo faktúrach za dodávky tovaru. Fakturačný rabat je nezávislý od dosiahnutia obratu, stanovuje sa v percentách a priamo sa odpočítava z dodávateľskej faktúry. Rabat sa týka všetkých artiklov dodávateľa. Akciový rabat, časovo obmedzený rabat, ktorý je možno zadať percentuálne alebo pevnou finančnou čiastkou na artikel, ktorý je predmetom akcie. V prípade pevnej finančnej čiastky je suma predmetom samotného dobropisu. V prípade percentuálnej zľavy sa táto zadáva priamo do faktúry a je platná dva týždne pred začiatkom akcie. Zavádzací rabat za nový tovar“, ďalšia praktika. „Rabat poskytovaný dodávateľom v prípade zalistovania nového tovaru. Rabat je poskytovaný na vopred dohodnuté obdobia a zadáva sa priamo do faktúry za dodávku tovaru. Slúži na podporu predaja nového výrobku v systéme. Sortimentový rabat. Rabat stanovený za odber dohodnutého množstva tovarových položiek v danom sortimente. Stanovuje sa percentuálne z tovaru artikla a odpočítava sa z ceny priamo vo faktúre. V prípade dohody ako percentuálna hodnota dobropisom z celého netto obratu. Rabat DMC. Zľava poskytnutá odberateľovi slúžiaca na podporu tovaru, ktorý je predávaný ako tovar s označením „Dlhodobo nízka cena“. Jedná sa o zľavu poskytnutú priamo do faktúry na obdobie jedného až troch mesiacov. Kondície II Doklad, faktúra a dobropis vystavený dodávateľom, resp. odberateľom po vzájomnej dohode.“ Všetko je po vzájomnej dohode, pochopiteľne, keď to je v zmluve. „Základom pre výpočet bonusov je vzájomne dosiahnutý obrat za dohodnuté obdobie. Obrat predstavuje celkovú hodnotu dodaného tovaru vo faktúrach v nakúpených cenách bez DPH, ako aj tým priamo súvisiace opravy základu dane. Tento obrat nie je ponížený o bonusy a skonto. Základný bonus, finančný B1, obratový V1, mimoriadny obratový A1, rewe partner bonus EÚ, BILLA klub. Pevný finančný bonus odpočítaný z dosiahnutého obratu všetkých artiklov dodávateľa. Bonus sa odpočítava pravidelne mesačne alebo štvrťročne. Vzhľadom na interné potreby odberateľa je rozdelený na finančný bonus B1, obratový, mimoriadny, rewe partner, BILLA klub. Vkladový bonus určuje sa percentuálne z hodnoty tovaru za dodávku, preskladnenie a manipuláciu s tovarom dodaným dodávateľom do centrálneho skladu BILLA. Hopy bonus určuje sa percentuálne z hodnoty mrazeného tovaru za dodávku. Cross-doking bonus určuje sa percentuálne z hodnoty tovaru za dodávku a manipuláciu s tovarom dodávateľa typu cross-doking. Odpisový bonus. Bonus vyjadrený percentuálne vo vzťahu k obratu za celý sortiment tovaru ako kompenzácia za skryté vady na tovare.“ Ďalší bod. „Doklad upravujúci základ dane vystavený dodávateľom. Finančný obratový bonus S1, finančný obratový bonus S2, finančný obratový bonus S3, finančný obratový bonus S4.“ Po ďalšie. „Služby fakturované odberateľom. K nižšie uvedeným službám bude faktúrová DPH“ a tak ďalej, „logistické úpravy u artiklov,“ ďalej „rozhlas predajný, rádio Max, podpora predaja, ochutnávky.“ Čiže to je len stručný výpis rabatov a bonusov zadných marží z jednej zmluvy. Ďalej sa uvádza: „Kontrola zdravotnej bezpečnosti a kvality dodávaných produktov. Dodávateľ uhradí paušálnu náhradu za kontrolu zdravotnej bezpečnosti a kvality každého dodávaného produktu, potraviny päťtisíc korún,“ dneska v eurách, „ovocie, zelenina pätnásťtisíc korún, vykonávaného akreditovaným laboratóriom jedenkrát ročne.“ To je to, ak ste argumentovali, že tento zákon zakazuje kontroly, ctené dámy a páni, nezakazuje kontroly. Každý potravinár má systém kontroly, kvality kontroly, má zavedené ISO kontroly kvality, vystopovateľnosti, ale toto je ustanovenie, ktoré paušálne dáva ďalší poplatok za možnú kontrolu, ktorú má zaplatiť dodávateľ, ktorú si chce vykonávať odberateľ. Pritom tú kontrolu ani nemusí urobiť, lebo si je vedomý, že tovar, ktorý dodáva dodávateľ, je kvalitný a je to vlastne len zdrojom mimoriadneho zisku. Za ďalšie. „Pozáručný servis. Dodávateľ bude riešiť pozáručný servis nasledujúcou formou,“ tam sa píšu formy, v tomto prípade je to „odpisový bonus.“ To znamená, že miesto vracania tovaru sa bude automaticky paušálne fakturovať určitá časť tovaru, ktorá by sa akože vrátila, ktorá sa nepredá v tom predaji. „Vystavovanie bonusov. Doklady vystavené dodávateľom na základe kondície 2, 2A, 2B predstavujú bonusy, nepovažuje dodávateľ za doklady znižujúce pôvodnú cenu dodávaných tovarov.“ Nepovažuje dodávateľ za doklady znižujúce pôvodnú cenu dodávaných tovarov. Ctené dámy a páni, čo to vlastne je? Nie je to zníženie ceny? A nebudú znižovať základ dane. K ďalším ustanoveniam tej zmluvy snáď stojí za povšimnutie lehota splatnosti 55 dní. Ale lehota splatnosti, ktorú musí platiť dodávateľ potravín za tie všetky bonusy a skontá, je 14 dní. Samozrejmá vec, ak mu nezaplatí, tak aj s patričným úrokom z omeškania. No a nechýba ani skonto vo výške jedného percenta. To je čiastka, ktorú je odberateľ oprávnený si odpočítať od celkovej fakturácie na základe uhradenia ceny za dodaný tovar pred centrálne stanovenou dobou lehoty splatnosti. To znamená, že ak uhradí na 54. deň plus si pripočíta jedno percento z ceny, lebo o jeden deň uhradil skôr faktúru, ako bola dohodnutá v zmluve. Dovolil som si prečítať tieto podmienky z jednej konkrétnej zmluvy. Mohol by som hovoriť o iných zmluvách, o každom jednom reťazci. Nechcem poškodiť tejto spoločnosti, lebo sú obdobné. Úplne obdobné v iných konšteláciách, ale spĺňajú to isté: robia zadný bonus, zadné marže, ktoré majú za cieľ navyšovať zisk. Jedny navyšujú zisk za neprimerane predražené aktivity, či za letákové akcie, či to je logistika a tak ďalej. Iné rôzne bonusy za nič. Za zaregistrovanie do registra dodávateľov, za zaregistrovanie výrobku do registra výrobkov a tak ďalej atď. Všetko, čo som tu hovoril, je v zmluvách a vyplýva to len a len z toho a je možné tie praktiky dostať do zmlúv len preto, že postavenie dodávateľov oproti odberateľom, to znamená veľkým obchodným reťazcom, je neprimerané. Sú v dominantnom postavení. A ak tu odznelo v rozprave, že zlyháva Protimonopolný úrad, nezlyháva. Toto nespadá do kategórie Protimonopolného úradu, pokiaľ by sme nebrali obchodné reťazce ako celok. Čo nie je možné, lebo každý má svoje IČO a sú samostatné právne subjekty a ich percento na trhu nespĺňa kritériá monopolného postavenia. Ale celok obchodných reťazcov má výraznejšie postavenie ako monopolné a jednoznačne by mal spadať pod kontrolu Protimonopolného úradu. A ak hovoríme, a v rozprave ste argumentovali tým, že prečo dodnes vlastne neboli vykonávané kontroly, tak myslím si, že som povedal veľakrát a zopakujem to, ctené dámy a páni, tento zákon sa stal vykonateľný 1. mája 2010. Vždy vo všetkých normách od roku 2003, keď tento zákon prvýkrát vzišiel na svetlo sveta, sa tam dostala klauzula, ktorá ten zákon znefunkčňovala. Ak sa tam dostane podmienka preukazovania ekonomickej závislosti, tak táto jedna veta paralyzuje celý zákon a nie je možné vykonať žiadnu kontrolu, lebo žiadny dodávateľ nie je ekonomicky závislý na konkrétnom jednom odberateľovi. Je závislý na systéme, na obchodných reťazcoch ako celku. Deväť obchodných reťazcov má absolútny monopol na predaj potravín na Slovensku, ale nie jeden konkrétny monopol, nie jeden konkrétny reťazec. To znamená, že nie je možné preukázať ekonomickú závislosť. A ak tam je postavená podmienka, že najprv sa musí skúmať, či je dodávateľ ekonomicky závislý od odberateľa, to znamená, že nie je možné ju preukázať, keďže on nie je na ňom de facto ekonomicky závislý. Tak ten zákon vlastne nemá žiadnu silu, nemá žiadnu schopnosť čosi vykonať. Pani kolegyňa Tkáčová, keď ste sa ma pýtali, že koľko takýchto kontrol bolo vykonaných, nuž bolo tam dané prechodné obdobie, aby bolo možné upraviť zmluvy medzi dodávateľom a odberateľom do konca septembra 2010. Vy ste už v júni 2010 oznámili obchodným reťazcom, že tento zákon zrušíte, že ho nebudete uplatňovať, nebudete kontrolovať. To znamená, že nikto nemohol podať žiadny podnet na to, aby sa podľa tohto zákona mohlo konať. To znamená, že hneď po nástupe do vlády ste tento zákon paralyzovali vyhlásením, a tým pádom nemohol preukázať svoju silu. Nedali ste mu žiadnu šancu, aby preukázal, že tento zákon má aj zuby, ako tu hovoril pán poslanec z KDH Radošovský alebo, myslím, Muránsky, ktorý povedal, že áno, má zúbky. Má zúbky, ktoré dokážu byť účinné, len sme museli mu nechať šancu. Nechať mu čas na to, aby mohol preukázať svoju silu. Argumentovali ste tým, že tento zákon prišiel neskoro, že prišli obchodné reťazce a našiel nás nepripravených, že Slovensko, slovenskí poľnohospodári, potravinári neboli pripravení na príchod veľkých obchodných reťazcov. Áno, to je pravda. Neboli pripravení na tak silný tlak a konkurenciu, ale tento zákon bol prvýkrát prijatý v roku 2003. Dneska je rok 2011. Ak by sme boli odolali tlaku lobistických skupín a tento zákon by sme urobili vykonateľným už v roku 2003, tak sme mohli mnohým škodám predísť. Ak sa pán poslanec Kužma pýta, že kde sú slovenské výrobky zo slovenských pultov, tak jedným z dôvodov je nielen to, že tento zákon bol nevykonateľný, ale aj to, že tlak a sila obchodných reťazcov postupne spôsobovali zánik slovenských výrobcov. Ak sa pýtate, že kde sú tie výrobky, tak vám na to odpoviem. Musíte to brať v celom kontexte. Pozrite si osem rokov vlády vašich predchádzajúcich vlád a váš postoj k poľnohospodárstvu, kde ste deklarovali, že je ďaleko výhodnejšie potraviny dovážať, ako ich na Slovensku vyrábať. S každým kilom dovezenej potraviny dovážame prácu. Nechcem opakovať známu frázu Márie Terézie, ktorá hovorila, že je výhodnejšie domáci tovar kúpiť za štyri koruny, ako doviezť za tri. A práve je to v tom kontexte kolobehu peňazí v rámci vlastnej ekonomiky, kde podporou spotreby domácich výrobkov podporujeme vlastnú ekonomiku. A túto vec ste osem rokov odignorovali. Je to aj spôsobené tým, že do intenzívnej výroby, do intenzívnej výroby ste investovali veľmi, veľmi málo. Len do živočíšnej výroby ste v predchádzajúcom volebnom období investovali 6 až 9 % z celkového objemu podpory. Nuž, čo si myslíte, čo to spôsobilo s touto výrobou? Likvidáciu tejto výroby, zánik fariem, zánik produkcie, zánik pracovných miest, zvyšovanie nezamestnanosti. Ctené dámy a páni, musím povedať, že v prvom rade zánik pracovných príležitostí väčšinou pre málo kvalifikovanú pracovnú silu, ktorá si nedokáže nájsť relevantné uplatnenie na tomto trhu. Bohužiaľ, dneska sú mnohí z nich na úradoch práce a stojí to Sociálnu poisťovňu a nás všetkých daňových poplatníkov nemalé peniaze, ktoré musíme vynakladať na to, aby sme týmto ľuďom cez úrad práce zaistili aspoň akú-takú životnú istotu, že môžu existovať. Zrušili sme im prácu, vytvorili sme podporu mulčovania a podporu ničoho a dneska sa pýtame, kde sú naše domáce výrobky? Neurobili sme nič preto, aby sme určitým spôsobom regulovali likvidáciu domácej produkcie dumpingovým dovozom tovarov. Tak ako pred štyrmi rokmi sme zaorávali kapustu, ktorú nikto nechcel za jednu korunu, dneska stojí v obchode dvanásť korún, v prepočte na koruny. Štyri eurá, tuším, áno? Čiže takto sme postupovali k likvidácii a takto sme postupne prispeli k tomu, že aj v segmentoch, v ktorých sme boli hlboko, hlboko prebytkoví. Pamätáte si porevolučné roky, keď zo Slovenska sa vyvážalo obrovské množstvo zeleniny do Čiech. Česko bolo takmer unissimo zásobované z juhu Slovenska, kde denne odchádzali kamióny zeleniny, kde mnoho ľudí z tejto zeleniny žilo a zvyšovalo svoju životnú úroveň. Dneska sú na úrade práce, sú nezamestnaní, lebo sme im zlikvidovali odbytové možnosti. Lebo aj toto prispieva k likvidácii odbytových možností. Nepodporili sme ich v tom čase, aby sme zvýšili ich konkurencieschopnosť, ich úroveň, ich technickú vybavenosť, aby sme riešili spôsob odbytu a ponuky, aby sme boli schopní aj obchodným reťazcom ponúknuť široký sortiment a v primeranom množstve, ktoré požadujú. Toto sú všetky kroky, pre ktoré sa nenachádzajú dneska na slovenských pultoch slovenské výrobky. A ak tomu ešte prispejeme aj zrušením tohto zákona, ctené dámy a páni, tak tento proces sa bude naďalej zrýchľovať. Nuž a nedá mi, aby som vám nepripomenul prijímanie zákona o štátnom rozpočte na jeseň 2010. Keď ste poľnohospodárstvu ubrali 40 mil. eur na priamych podporách, keď ste znížili štátnu pomoc, keď ste zrušili červenú naftu, keď ste zaviedli vyššie DPH na potraviny, na všetko a tak ďalej atď. To sú opatrenia, ktoré následne budú prinášať ešte nižšiu ponuku domácich potravín na slovenských pultoch. Aj vďaka takýmto opatreniam nemôžu slovenskí producenti potravín obstáť v konkurencii okolitých krajín, ktoré majú podstatne vyššie podpory, ktorí dostávajú podstatne viacej peňazí a v neposlednom rade, aj ak sa pozriete na dépeháčky na potraviny, tak Slovensko ako jedna z chudobných krajín Európskej únie má najvyššiu dépeháčku na potraviny. Na základné potraviny má Slovensko najvyššiu dépeháčku. To tiež je prínos, ktorý pomáha k tomu, aby sa poľnohospodárstvo ako také dostávalo do závesu. Čiže, pán poslanec Kužma, ak hovoríte, že dlhé prejavy sú prejavom komunizmu alebo socializmu, ja mám ďaleko ku komunizmu. Verte mi, moja rodina bola dosť postihnutá komunizmom a obidvaja starí rodičia boli gazdovia, ktorí hospodárili na pôde a počas tohto obdobia prišli o všetko. Prišli o všetko. A ja chcem ale v tomto kontexte povedať, že na krivde päťdesiatych rokov, na krivde našich starých otcov Slovensko si vytvorilo veľký potenciál veľkých fariem, veľkých celkov, veľkej konkurenčnej výhody oproti celej Európskej únii. A my ju úspešne likvidujeme. Nevyužívame tento potenciál Slovenska. Slovensko mohlo byť lídrom aj na svoju malosť v svojej efektívnosti výroby potravín. Dneska je Slovensko na tom horšie, ako je Malta. 53 % potravín, ktoré dokážeme na Slovensku vyrábať, dovážame. Kým pred tromi rokmi sme boli povedzme prebytkoví vo výrobe mlieka, dneska sme v obchodnej bilancii mínusoví. Nie je to dôsledok aj dominantného postavenia obchodných reťazcov? Nie je to dôsledok aj vašich osem rokov nepodporovania intenzívnej živočíšnej výroby? Nie je to dôsledok takéhoto správania sa voči domácim poľnohospodárom? Treba si na tieto otázky odpovedať bez nejakého politického podfarbenia. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)