Tichý, Ladislav, prvý námestník generálneho prokurátora SR (2012-09-26):
Vážená pani predsedajúca, vážené pani poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi, aby som povedal tým, ktorí ste tu, pár slov k našej správe, ktorú predkladáme každý rok. Je to bežná správa, ktorou informuje Generálna prokuratúra Národnú radu o svojej činnosti za predchádzajúci rok. Jej súčasťou je aj štatistický prehľad za rok 2011, ktorý nájdete kedykoľvek na internete, to znamená podstatne, by som povedal, komplexnejší v číslach. Je tam presné vyjadrenie, kde ktorá prokuratúra a akými vecami sa zaoberala a ako to vyzerá s tou kriminalitou. Ak môžem povedať ku kriminalite, je podľa môjho názoru vcelku stabilizovaná oproti minulému roku, je tam trošku taký mierny pokles, ale berte to ako EKG, že raz ho máte trošku hore, inokedy je to nižšie, čiže nejakých tých 200, 300 alebo do 1 000 kusov rozdiel. Ten rozdiel nie je vážny, je viac-menej symbolického charakteru. Takto to berte. V tejto časti správy, teda v trestnej, to je najpodstatnejšia časť správy, ktorá sa zaoberá prokuratúrou ako takou v časti trestného konania, vidíte rozdelenie na prípravné konanie a na konanie pred súdom. Zaoberáme sa hlavne tou časťou, ktorou je konanie prípravné, to znamená vzťahy s políciou akéhokoľvek druhu. Máte tam naznačené aj určité problémy, ktoré nás stíhajú s políciou, a aké problémy máme spoločné alebo v čom sa líšime v názoroch s políciou. Jednou zo základných úloh, ktorú trestný úsek riešil za minulý rok, je plnenie Národného programu boja proti obchodovaniu s ľuďmi. Garantom tejto úlohy je síce minister vnútra Slovenskej republiky, ale takisto aj prokuratúra sa podieľa na plnení tohto programu, na prevencii, na samotnej činnosti v trestnom konaní, ďalej, na prednáškovej činnosti, na zabezpečovaní rôznych, by som povedal, sprievodných konaní okolo tohto programu. Mohol by som povedať, že situácia sa tam dosť podstatne zmenila oproti minulým rokom a Slovensko nie je iba vývozcom tohto tovaru, už začína byť aj jeho používateľom. To považujem za podstatnú časť zmeny v tejto časti, teda v časti o obchodovaní s ľuďmi. Druhá časť, ktorá je určite zaujímavá pre vás alebo aspoň pre niektorých, je časť správy, ktorá sa dotýka napr. drog. A to súvisí aj s tým, že máme plné väznice, máme, by som povedal, občas dosť zbytočne potrestaných mladých ľudí, keď tam dostane mladý človek jeden rok podmienečný trest, na druhý rok dostane trest natvrdo, to znamená, dostane nepodmienečný trest, to je jedna vec. Dalo by sa to riešiť inými prostriedkami. Druhá vec, čo s týmto súvisí, je § 289 Trestného zákona. Súvisí s návykovými látkami. A to sa dotýka trestného činu, ktorý je u vás známy tým, že je to za požitie alkoholu za volantom. Situácia je tam taká, že ak tento rok bude alebo minulý rok bol uložený podmienečný trest a ak si to zopakuje dotyčný, tak dostane už len nepodmienečný trest, lebo tam už nie je možný druhý podmienečný trest. A výsledok je taký, že do preplnenej väznice dostaneme ďalších ľudí, ktorých tam budeme musieť chovať a živiť, ani ich tam nemáme kam dať, lebo je to plné. Ale keď ich zatvoríme, tak na štátne útraty si tam akože pobudne za to, že mal cez jedno promile alkoholu v krvi a nič iné neurobil. Ja nehovorím o vodičoch motorových vozidiel, ktorí spáchajú tento trestný čin, plus iný trestný čin, ktorého dôsledkom je ublíženie na zdraví alebo smrť. To je iná situácia. Ale pri samotnom tomto trestnom čine, teda pri takzvanom ohrozovacom delikte uložiť nepodmienečný trest, myslím si, to sa dá riešiť iným spôsobom, vysokými peňažnými trestami, prácami a podobne. Tam ukazuje sa tá situácia tak, že pri novelizácii Trestného zákona, ktorý momentálne má ministerstvo spravodlivosti na stole, by sa mohlo uvažovať o alternatívnych trestoch. To je ďalšia časť tejto správy. V ďalšej časti správy, pokiaľ sa týka trestného konania, sa zaoberáme jednotlivými oblasťami a skončenými spôsobmi, či už obžalobou alebo podmienečným zastavením. Ďalej sa zaoberáme aj skutočnosťami, ktoré, by som povedal, už prechádzajú do iného konania, to znamená konanie pred súdom. Tam vyhodnocujeme našu úspešnosť alebo neúspešnosť konaní pred súdom vzhľadom na kontradiktórne konanie, ktoré je riadiacou časťou, by som povedal, v súdnom konaní. Teraz naša úspešnosť až taká nie je ako v iných a v minulých rokoch, to znamená pred rokom 2006, pretože prokurátor musí iniciatívnejšie vystupovať v konaní pred súdom, musí prísť v situácii a s dôkazmi takými, že je predpoklad na to, že bude úspešný. Ak by sa tak nestalo, môj názor je, že už len predpoklad úspešnosti 60 % pri podaní obžaloby môže znamenať debakel. Čiže tu má prokurátor sťaženú pozíciu, ale nie je možné povedať, že by táto sťažená pozícia bola neprávom, pretože si myslím osobne, že kontradiktórne konanie má svoj význam z hľadiska zabezpečenia základných ľudských práv. Čiže v prípade, že máme ťažšiu pozíciu, sa nedá nič robiť. Otázka je však iná, že keď v roku 2006 sa pripravoval Trestný zákon a Trestný poriadok, tak sa nedôsledne vypočítali možné nároky na prokuratúru, ťahá sa to až doteraz. A výsledok je taký, že v určitých oblastiach alebo na určitých prokuratúrach máme pomerne nedostatok ľudí. To znamená, že sa musia na určitý náklad tých prokurátorov, ktorí na tom okrese sú, plniť tie úlohy, pretože nie je možné povedať, že keď nemáme dostatok prokurátorov, tak že nebudeme konať. Takéto niečo nie je možné. Samostatne sa venuje táto správa aj špeciálnej prokuratúre, pretože tá samostatnosť sa odvíja od postavenia špeciálneho prokurátora s tým, že ho volí Národná rada. Z tohto hľadiska sa vždy zaoberáme jej činnosťou v úplne samostatnej časti. Ešte si dovolím spomenúť jednu časť správy, ktorá sa týka netrestnej oblasti. Je to časť, kde vidíte činnosť prokuratúry k orgánom verejnej správy, k samospráve. Ďalej tam vidíte časť, ktorá sa týka činnosti prokuratúry k súdom. Je tam sprevádzaná aj rôznymi číslami. A tá situácia je vykreslená, si myslím, pomerne presne. Ako príklady aj v inej časti, teda v trestnej, aj tu sme dali tiež konkrétny príklad. Napríklad tam máme previerku, ktorá sa vykonala na katastrálnych úradoch. Je pomerne rozsiahle opísaná, čo sa tam našlo alebo aké porušenia prokuratúra zistila pri tejto previerke v nadväznosti na činnosť katastrálnych úradov, na samosprávu. A tam môžete odsledovať to, že v určitej oblasti určité prevody boli dosť podozrivého charakteru. Ale do toho, či je cena výhodná alebo nevýhodná, hocikedy prokuratúra nemôže zasahovať, iba v tom prípade, a to je v tomto prípade, keď je predpísané, že pri prevode nehnuteľností musí byť znalecký posudok. Dokonca v niektorých prípadoch sme zistili, že tie znalecké posudky chýbali. Ak si ale niekto myslí, že je tá previerka úplne katastrofálna, tak ja ho trošku chcem vyviesť z omylu, pretože pre katastrálne úrady pri tom množstve, to sú tisíce vecí, ktoré ročne rozhodnú. Keď takéto niečo nájdeme, sú to veci, ku ktorým, by som povedal, pri tej profesionálnej činnosti môže dôjsť. A je na kontrolných a dozorných úradoch, aby na to prišli, aby povedali, v čom bolo porušenie zákona a ako ďalej postupovať. V tomto prípade sa tak aj stalo, že našli sme riešenia, v niektorých prípadoch boli podané protesty a niekde boli upozornené úrady, akým spôsobom by mali v budúcnosti postupovať a v čom vidíme porušenie zákona. Táto správa o netrestnej činnosti sa zaoberá ďalej konaním pred súdmi, aj pred ústavným súdom. To znamená, vidíte tam, koľko a akú návrhovú účinnosť má prokurátor v konaní pred súdmi. Ide zväčša o návrhy. V prípade, že orgán verejnej správy nevyhovie protestu prokurátora, vtedy sa prokurátor obracia na súd, aby v tej veci rozhodol. V konečnom dôsledku je vždy na súde, aby povedal, či bol alebo nebol porušený zákon. Tých vecí nie je až toľko, pretože úspešnosť podaných protestov prokurátora je cez 90 %. Je to, by som povedal, viac na komunikácii prokurátora s dotyčným predstaviteľom orgánu verejnej správy a na vysvetlení, v čom ten prokurátor vidí to porušenie zákona, a v prípade, že dôjde k porozumeniu na obidvoch stranách a je to dostatočne vysvetlené bez iných záujmov, tak väčšinou ten orgán verejnej správy ustúpi a protestu vyhovie. To je najschodnejšia a najrýchlejšia cesta. Šetrí peniaze a čas, pretože o proteste sa rozhodne väčšinou do mesiaca, do dvoch mesiacov maximálne, ale pri žalobe podanej na súd máme to tam minimálne od toho pol roka až do dvoch rokov. Čiže je to rozdiel časový podstatne, ako vidíte. Čiže ten prostriedok má určite význam. Určite význam má aj z toho dôvodu protest, ale takisto aj upozornenie, že tie orgány verejnej správy, a tým myslím ale aj samosprávu, sú pod určitým tlakom, že nie je možné rozhodovať akýmkoľvek spôsobom a kedykoľvek, pretože ktorýkoľvek občan sa môže obrátiť na prokuratúru, že nesúhlasí s nejakým napríklad všeobecne záväzným nariadením alebo že mu bola zamietnutá jeho žiadosť o vydanie stavebného povolenia a je tam možné podať protest. Čiže v tomto ohľade si myslím, že prokuratúra v zásade plní úlohy orgánu ochrany práva v podstate dôsledne. Na záver by som chcel dodať len toľko, že celá správa, jej snaha o koncipovanie je v praktickom a realistickom duchu. Snažili sme sa vyhnúť akýmkoľvek motiváciám iného charakteru ako právneho. Nemáme záujem zavádzať túto správu do priestoru, ktorý podľa môjho názoru prokuratúre neprináležal a neprináleží. Prokuratúra nemá byť na strane žiadnej strany a žiadneho združenia alebo inej organizácie. Prokuratúra ako orgán má byť tam, kde je, teda medzi nimi. A nemá sa starať do ich, môžeme to nazvať takým miernym spôsobom, hádok a sporov. Tie patria do inej sféry, a nie do sféry činnosti prokuratúry. Z tohto hľadiska vás aj prosím, pani poslankyne a páni poslanci, aby ste túto správu takto aj brali a hodnotili a snažili sa preniesť cez určité, by som povedal, politické alebo stranícke chcenia a snahy a hodnotili tú správu v podstate objektívne. Ďakujem vám za pozornosť.