V. Palko, poslanec: (2010-01-29):
Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, nechcel som reagovať na vystúpenie predsedu vlády, ktorý už dávno odišiel, ale keď som ho tak počúval, tak sa mi zdalo, že zišla by sa nám na Slovensku „Agentúra na uvádzanie výrokov predsedu vlády na pravú mieru“ a určite by sa v nej zamestnalo dosť ľudí. Musím ju teraz trošku zastúpiť na chvíľku a reagovať na niektoré momenty z jeho vystúpenia. Tešíme sa všetci, že kriminalita klesá, že najmä klesá kriminalita násilná, klesá počet vrážd, a pokiaľ si z toho chce aj pán minister Kaliňák, terajší minister, robiť nejaké zásluhy, tak v podstate nič proti tomu, je to úplne v poriadku. Predsa len by som ale zdôraznil, ako už nakoniec navrhovateľ pán kolega Lipšic jasne ukázal na grafoch, násilná kriminalita klesá výrazne už od roku 2003, vraždy, už sme dosahovali za nášho vládnutia historicky nízke čísla. A musím povedať, že na rozdiel od terajšieho ministra vieme aj uviesť, že čoho to mohlo byť následok, napríklad tvrdých trestov, napríklad princípu trikrát a dosť, ktorý sme presadili, a treba povedať, že proti tomuto princípu trikrát a dosť, proti tvrdým trestom strana SMER vystupovala, ona vystupovala proti. Čiže toto treba uviesť, a tým potom dostaneme ten obraz úplnejší. Veľmi ma teší, že čo sa týka dopravnej nehodovosti, že môžem zagratulovať súčasnému ministrovi a potvrdiť, že v niečom pán premiér hovoril pravdu, keď pochválil ministra za vyššiu bezpečnosť na cestách, že sme dosiahli v roku 2009 úplne historicky najnižšie čísla za posledných, za posledné desaťročia. Je to pravda. Ale ani v tomto prípade ten obraz, ktorý pán premiér ponúkal, nebol kompletný. Zase treba doplniť, že dopravná nehodovosť, najmä teda vážne straty na životoch, to všetko sme dokázali znižovať už aj my. V roku 2004 sme to stlačili zhruba na 600 mŕtvych na cestách, porovnajme s polovicou 90. rokov, keď to bolo 800-900. V roku 2005, ktorý keď sa dokončil a keď som odišiel z funkcie ministra vnútra, tak sme dosiahli historické minimum 560. Potom nastúpil pán minister Kaliňák. A čím začal? Pán minister začal tým, že kritizoval tvrdosť, ráznosť polície na cestách, kritizoval bezpečnostné dopravné akcie, kritizoval, že sa vyberá veľmi veľa peňazí na pokutách, a povedal, že on to bude robiť celkom inak. A skutočne to robil celkom inak a výsledky sa tiež dostavili. A to pán premiér dneska zabudol povedať, že tá bezpečnosť na cestách sa s nástupom pána ministra Kaliňáka najprv začala zhoršovať. Rok 2006 bol horší ako rok 2005, keď už bolo 579 mŕtvych. A rok 2007 bol ešte horší, keď opäť to narástlo výrazne nad 600, bolo 627 mŕtvych. No až potom sa na ministerstve trošku spamätali a začali to robiť nejako inak. A tú ich zmenu, tú ich nápravu vítam. V podstate pokračovali v politike, ktorú sme robili my. Polícia na cestách je prítomná, je to cítiť, a tým pádom tá situácia sa začala zlepšovať až dosiahla tie minuloročné veľmi dobré čísla. Ale teda zopakujem, než sa tieto čísla dosiahli, tak za ministra Kaliňáka najprv sa situácia na cestách výrazne zhoršila. Toto nám pán premiér zabudol dneska povedať. Bol som prekvapený kritikou pána premiéra, ktorý povedal, že za nás sa nekupovala žiada hasičská technika, že sa nijako neobnovovala, že hasiči hasili na starých strojoch, starých striekačkách. Toto nám dneska pán premiér povedal a pochválil pána ministra Kaliňáka, že až za jeho ministrovania sa tá technika začala obstarávať. Z toho som bol veľmi prekvapený, pretože si pamätám, ako ma pán minister Kaliňák kritizoval celé roky za nákup hasičských striekačiek a za pokutu, ktorú ministerstvo dostalo od Úradu pre verejné obstarávanie. Áno, tá technika bola zastaraná a robil som všetko pre to a išiel som až do veľkého sporu s Úradom pre verejné obstarávanie, aby ministerstvo, hasiči tú techniku dostali. Aj sme ju zaobstarali. Pán minister Kaliňák ma kritizoval dvadsaťkrát, päťdesiatkrát za pokutu, ktorú ministerstvo dostalo za to rozhodnutie o nákupe od Úradu pre verejné obstarávanie. No až prišla jeseň 2009, pred pár týždňami, kedy Krajský súd v Bratislave pokutu udelenú, rozhodnutie o pokute, ktoré urobil Úrad pre verejné obstarávanie, zrušil. Zrušil. To znamená, žiadne pokuta nie je. A bolo nám dané za pravdu. Čo ma, samozrejme, teší. Takže, aby som to zhrnul, pán premiér nehovoril pravdu, keď hovoril, že za nás sa nič nenakupovalo, technika zostala zastaraná a že to robil až minister Kaliňák. Nie je to pravda. Pravda je taká, že techniku sme zaobstarávali aj my a minister Kaliňák, vtedy ešte poslanec Kaliňák, nás za to stále kritizoval a kritizoval nás za to neoprávnene, o čom svedčí rozhodnutie Krajského súdu v Bratislave spred pár týždňov. Takže takáto je pravda. Takže pán premiér bol opäť zase niekde, niekde mimo. No, už tu bolo povedané veľa o prípade Hedvigy Malinovej. Tento prípad sa asi nedá celkom obísť a nechcem, aby o tom hovorili iba maďarskí poslanci. Čiže zhrniem, čo sa stalo. A to sa už týka nielen ministra vnútra Kaliňák, to sa týka aj predsedu vlády Fica. To som ešte nezažil za 20 rokov, aby minister vnútra tak brutálnym spôsobom obvinil slovenskú občianku a úplne nekompetentne. To je proste dneska už historický fakt, že minister vnútra Kaliňák na tlačovej besede obvinil Hedvigu Malinovú z vecí, ktoré neboli pravdivé. Obvinil ju, že si vymýšľa, obvinil ju, že hovorí vo výpovediach stále nejasnejšie a nejasnejšie, že si začína protirečiť a tak ďalej atď. Dal som si tú námahu a cez advokáta som sa oboznámil s vyšetrovacím spisom. Z toho spisu nič také nevyplýva. To znamená, že tá tlačová beseda ministra vnútra vtedy, do ktorej zatiahol aj predsedu vlády, bola vážnym, ťažkým a osobným pochybením ministra vnútra. Toto treba pre úplnosť povedať. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, priznám sa, že v podstate o tom, čo som hovoril doteraz, som vlastne ani hovoriť nechcel, ale pán premiér ma inšpiroval. To, o čom som chcel hovoriť, je to, čo považujem za najzávažnejší aspekt tohto súčasného odvolávania ministra vnútra. Aspekt, ktorý i z dlhodobého hľadiska považujem za najdôležitejší, a je to aspekt, ktorý vystupuje do popredia najmä za posledných 48 hodín. Mám na mysli prítomnosť stoviek policajtov tu, pred parlamentom, príslušníkov Odborového zväzu polície. Zhromaždili sa na podporu ministra vnútra. Proces odvolávania už tento parlament zažil veľakrát a ešte veľakrát ho zažije. Treba zdôrazniť, že toto je legitímne politické konanie. Je to legitímna procedúra, ktorá prebieha presne v zmysle demokratickej Ústavy Slovenskej republiky a ďalších zákonov Slovenskej republiky. Je to súčasť parlamentnej demokracie. Nič viac, nič menej. Pán minister vnútra, pýtam sa, ako majú občania tejto krajiny vnímať prítomnosť príslušníkov ozbrojeného bezpečnostného zboru tu, pred parlamentom, prítomnosť, ktorá má jasný cieľ – ovplyvniť tento úplne legitímny proces, túto úplne legitímnu procedúru? Dovolím si tvrdiť, pán minister, že táto prítomnosť, za ktorú nesiete vy zodpovednosť, je niekde na hrane medzi zákonnosťou a nezákonnosťou a trúfam si povedať, že je to za hranou zákonnosti. (Potlesk.) Dovolím si citovať zo zákona č. 73 o štátnej službe príslušníkov Policajného zboru. Totižto, panie poslankyne, páni poslanci, pán poslanec Jasaň, my tu zabúdame stále na to, že policajt je viazaný inými zákonmi a jeho chovanie aj mimo štátnej služby podlieha iným zvyklostiam, iným zákonom, ako je chovanie iných štátnych zamestnancov, civilov alebo zamestnancov, ktorí sú v súkromnom sektore, robotníkov z tovární, učiteľov atď. Policajt podlieha iným zákonným pravidlám. Hneď k tomu prídeme. Zákon č. 73 o štátnej službe, § 48, ktorý hovorí o základných právach a povinnostiach policajta. Odsek 3 hovorí, že „policajt je povinný v štátnej službe i mimo štátnej služby zdržať sa konania, ktoré by mohlo ohroziť dôveru v Policajný zbor“. Ako má dôverovať Policajnému zboru občan, ktorý vidí policajných odborárov zapojených do politického zápasu? Občan, ktorý dajme tomu nie je voličom pána ministra Kaliňák alebo nie je voličom SMER-u? Ako má dôverovať? Ako je naplnené písmeno g), že policajt aj mimo štátnej služby sa má zdržať konania, ktoré môže ohroziť dôveru v Policajný zbor? Ako sa zlučuje táto demonštrácia s povinnosťou policajta podľa tohto písmena g)? A citujem zo zákona ešte ďalej, v tom istom § 48 ods. 5 sa hovorí jasne: „Policajt nesmie vyvíjať činnosť v prospech politickej strany.“ Chce nám niekto nahovoriť, chce nás presvedčiť, že to, čo sa deje tam, za cestou pri parlamente, že nemáme alebo nemožno si nijako vysvetľovať ako činnosť v prospech nejakej politickej strany? Každý zákon má svojho ducha. Každý zákon má svojho ducha a z tých odsekov, ktoré som vám citoval, panie poslankyne, páni poslanci, plynie, že k duchu tohto zákona patrí apolitickosť Policajného zboru. Pán minister Kaliňák, veľmi ma to mrzí, ale vtiahli ste Policajný zbor do politického zápasu. Neurobili ste to sám, ale je to najmä vaša zodpovednosť. A to je veľmi vážna vec. Pán minister, vy ste s tým začali ešte v roku 2005, keď ste ako predseda výboru pre obranu a bezpečnosť podporovali policajných odborárov. Pripomeniem trošku histórie. Je to niečo cez štyri roky. V novembri a decembri 2005 policajné odbory pod vedením pána Litvu usporiadali dve demonštrácie proti vtedajšej vláde Mikuláša Dzurindu. Demonštrovali pred Úradom vlády, aby to bolo úplne jasné. Organizátori vtedy uvádzali pri tej prvej manifestácii, že to bolo za vyššie platy policajtov. Tie demonštrácie vtedy proti vláde sa uskutočnili bezprostredne po tom, čo tá vláda bývala, vláda Mikuláša Dzurindu, v koaličných rokovaniach o štátnom rozpočte rozhodla, že v roku 2006 sa platy policajtov zvýšia o 11 %. Žiadna iná profesijná skupina na Slovensku vtedy taký rast platov zabezpečený nemala. V správach o hospodárení ministerstva vnútra, ktoré tento parlament, náš výbor dostal k dispozícii potom v roku 2007, tam to je potvrdené. Nárast za rok 2006 oproti roku 2005 u platov policajtov o 11 %. A o tom sa rozhodlo, samozrejme, pred zostavením alebo v zostavovaní štátneho rozpočtu v roku 2005 pred tými demonštráciami policajných odborárov. Napriek tomu policajní odborári vtedy proti vláde vystúpili. Pán minister, vy ste sa vtedy na týchto demonštráciách zúčastňovali. Aký bol teda vo svetle faktov, ktoré som uviedol, skutočný dôvod týchto demonštrácií? A aký bol dôvod vašej účasti na nich? Platy nie. Ostáva už iba politika. A, bohužiaľ, rovnako dnes, my tu dneska neriešime sociálne istoty policajtov na tejto mimoriadnej schôdzi, toto neriešime. Áno, aj táto vláda, ale aj minulá vláda robila v prospech policajtov všetko, čo bolo v jej silách. Dnes riešime nanajvýš osobnú zodpovednosť ministra vnútra za fungovanie ministerstva. Dnes riešime nanajvýš jeho sociálne istoty alebo sociálne postavenie. Policajné odbory sú tu na to, aby riešili sociálne istoty a sociálne postavenie policajtov, a nie ministra vnútra. Čo majú s postavením a situáciou ministra vnútra policajné odbory? Naozaj, ak majú niečo spoločné, je to len a len politika. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, toto vtiahnutie Policajného zboru do čisto politického zápasu sa, bohužiaľ, v konečnom dôsledku v budúcnosti obráti proti Policajnému zboru. Policajnému zboru trvalo desaťročia, desaťročie, než sa zbavilo traumy z obdobia komunizmu, z obdobia Zboru národnej bezpečnosti. Vtedy bol Zbor národnej bezpečnosti pevne spojený s vládnucou komunistickou mocou. Roky po páde komunizmu ešte pretrvávala u mnohých policajtov v Policajnom zbore i zatrpknutosť z tejto minulosti, z tohto povedomia. A táto zatrpknutosť často viedla potom k opačnému extrému – k alibizmu, kedy si policajti vraveli po tých skúsenostiach a po tej kritike za obdobie komunizmu, si vraveli, načo budem zasahovať, načo budem zasahovať, stále ma len budú obviňovať z nejakého porušovania ľudských práv. Tým vznikal alibizmus a v konečnom dôsledku na to doplácala celá spoločnosť. Vážený pán minister, domnieval som sa, že časy politizácie Policajného zboru sú už dávno minulosťou, ale, bohužiaľ, vy zaťahujete políciu do novej hanby. Kvôli vašej aktivite a aktivite policajných odborárov sa budú ľudia pozerať na políciu cez prsty. Tým ste Policajný zbor veľmi poškodili. Pán minister, keď sa prevalil ten škandál s výbušninou, tak, samozrejme, ako bývalý minister som dostával od médií otázku, obligátnu otázku v takej situácii, či má minister vnútra odstúpiť. Musím povedať, že tá otázka ma zvykla v minulosti často iritovať a ja som tým médiám odpovedal radšej vyhýbavo. Radšej vyhýbavo. To, že došlo ku škandálu s výbušninou, to nie je vaše osobné previnenie, ale to, že do politiky ťaháte Policajný zbor, to je vaša osobná vina. To, že v budúcnosti pre váš krátkodobý terajší prospech na to doplatí na svojej dôveryhodnosti a imidži Policajný zbor, to je vaša osobná vina. A pre toto budem hlasovať za vaše odvolanie. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)