S. Janiš, poslanec: (2003-04-24):
Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Hlasujeme o postúpení návrhu zákona do tretieho čítania. (Hlasovanie.) Prítomných je 103 poslancov, za 95, proti 7, zdržal sa 1. Konštatujem, že sme návrh posunuli do tretieho čítania. Zároveň otváram rozpravu v rámci tretieho čítania. Otváram možnosť hlásiť sa ústne do rozpravy v rámci tretieho čítania. Uzatváram možnosť hlásiť sa ústne. Vyhlasujem rozpravu za skončenú. Keďže v rámci tretieho čítania neboli podané žiadne pozmeňujúce návrhy, pristúpime k hlasovaniu o návrhu zákona ako o celku. (Hlasovanie.) Prítomných je 102 poslancov, za 95, proti 5, zdržali sa 2. Konštatujem, že sme schválili návrh skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie novely zákona č. 193/2001 Z. z. o podpore na zriadenie priemyselných parkov. Ďakujem, páni poslanci. Budeme pokračovať v rokovaní schôdze druhým čítaním o návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona o ochrane súkromia pred neoprávneným použitím informačno-technických prostriedkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o ochrane pred odpočúvaním) . Návrh zákona ste dostali pred prvým čítaním ako tlač 159 a spoločnú správu výborov máte ako tlač 159a. Za skupinu poslancov návrh zákona odôvodní pán poslanec Drgonec. Nech sa páči, máte slovo, pán poslanec. J. Drgonec, poslanec: Ďakujem pekne. Dámy a páni, často zaznieva z úst predsedu Národnej rady alebo predsedajúceho schôdze Národnej rady výzva, aby ste si vypli mobilné telefóny, alebo aby sme si vypli mobilné telefóny. O mobilných telefónoch sa zmieňujem preto, že je na Slovensku taká obyčaj, že každý majiteľ mobilného telefónu za istých okolností vypína mobilný telefón, aby sa vyhol možnosti, že ten telefón poslúži na zisťovanie priebehu dialógu, ktorý vedie na iných miestach. Tento podmienený reflex, ktorý, sa priznávam, neviem, nakoľko je účinný alebo nie je účinný, preukazuje, že vlastne všetci žijeme v presvedčení, že niekto načúva, že ten, kto načúva, nie je priamo prítomný na mieste, kde sa vedie rozhovor, ale že sú technické prostriedky, prostredníctvom ktorých načúva. (Ruch v sále.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec, prepáčte, že vás na chvíľku preruším, chcem len požiadať všetkých pánov poslancov a dámy, aby sme zachovali väčší pokoj v rokovacej sále, aby sme počúvali zdôvodnenie pána poslanca Drgonca. Prosím, páni poslanci, rešpektujme sa navzájom. J. Drgonec, poslanec: Zjednodušené vysvetlenie by mohlo byť také, že sme vlastne všetci neodhalení zločinci, ktorí sú na úteku pred zákonom. Nemyslím si, že je to správne vysvetlenie, ale je to jedno z možných vysvetlení. To druhé vysvetlenie je také, že všetci vieme, že tu jestvujú štátne štruktúry, ktoré nakladajú s technikou spôsobom, ktorý sa nám nepáči. Čo by bolo dosť málo na to, aby sa prijímali zákonné opatrenia smerujúce proti takýmto činnostiam, ale je tiež pravda, že praktiky toho druhu, ktoré sú nám všetkým viac alebo menej známe, sú praktiky, ktoré sa v právnom štáte stavajú nie mimo zákona, ale pod obmedzenia zákona, teda do režimu pravidiel daných zákonom. Istý režim nakladania s informačno-technickými prostriedkami je aj v platnom právnom poriadku. Za posledných zhruba päť týždňov som koloval po siedmich výboroch Národnej rady Slovenskej republiky, kde sa podrobne diskutovalo o platných pravidlách a ich nedostatkoch. Nemyslím si, že je nevyhnutné opätovne zopakovať všetko, čo je o platnej právnej úprave a o potrebách jej zmeny. Ja len pripomínam, že právna úprava Slovenskej republiky tak, ako existuje vo vzťahu k používaniu informačno-technických prostriedkov, je veľmi ľahko spochybniteľná v medzinárodnom priestore, v štruktúre Rady Európy, ktorej Slovenská republika je členom, že sú jasne dané pravidlá, jasne dané kritériá, ktoré platná právna úprava nespĺňa. Na to, aby sa Slovenská republika dostala spod hrozby, že sa v Štrasburgu stretne s rozhodnutiami Európskeho súdu pre ľudské práva, ktoré skončia aj záťažou štátneho rozpočtu za to, že je platná právna úprava taká, aká je, na to teda slúži predložený návrh zákona. Ten predložený návrh zákona nesmeruje k tomu, čo sa niekedy mediálne prezentuje verejnosti, nesmeruje teda na zhatenie činnosti štátnych orgánov v boji s organizovaným zločinom, smeruje iba k tomu, aby sa činnosť štátnych orgánov zdisciplinovala natoľko, že svoje technické možnosti nebudú zneužívať proti občanom Slovenskej republiky a v tomto stave ani proti každému z nás. Asi toľko, pokiaľ ide o účel právnej úpravy. Mohli by sme hovoriť veľmi dlho o jednotlivých ustanoveniach, o možných modifikáciách, ale nemyslím si, že je nevyhnutné, aby som v úvodnom slove zaťažoval vašu pozornosť detailami. Takže ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Slovo má spoločný spravodajca z výboru pre obranu a bezpečnosť pán poslanec Roman Vavrík. Prosím ho, aby informoval Národnú radu o výsledku rokovania výborov o tomto návrhu zákona, aby zdôvodnil návrh a stanovisko gestorského výboru. R. Vavrík, poslanec: Vážená pani podpredsedníčka, milé kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som vám v krátkosti uviedol spoločnú správu výboru pre obranu a bezpečnosť a ďalších výborov, ktorým Národná rada pridelila tlač 159 na prerokovanie. Ide o návrh zákona o ochrane súkromia pred neoprávneným použitím informačno-technických prostriedkov a o zmene a doplnení ďalších zákonov. Túto tlač 159 prerokovali tieto výbory: ústavnoprávny výbor, výbor pre rozpočet, financie a menu, výbor pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie, výbor pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien, osobitné kontrolné orgány na kontrolu činnosti Slovenskej informačnej služby a na kontrolu činnosti Vojenského spravodajstva. Ako som už spomenul, gesčným výborom je výbor pre obranu a bezpečnosť. Všetky výbory prerokovali predmetný návrh zákona v lehote, ako určila Národná rada v prvom čítaní. Poslanci Národnej rady, ktorí nie sú členmi výborov, ktorým bol návrh zákona pridelený, neoznámili v určenej lehote gestorskému výboru žiadne stanoviská k predmetnému návrhu zákona. Teraz vás poinformujem, ako prebiehali rokovania v jednotlivých výboroch. Výbor pre financie, rozpočet a menu nesúhlasil s návrhom skupiny poslancov a odporučil Národnej rade predmetný návrh neschváliť. Výbor pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie s návrhom súhlasil a odporučil návrh skupiny poslancov prijať bez pripomienok. Osobitný kontrolný výbor na kontrolu činnosti Vojenského spravodajstva neprijal platné uznesenie, keďže navrhované uznesenie nezískalo potrebný súhlas nadpolovičnej väčšiny prítomných poslancov. Ostatné výbory, konkrétne ústavnoprávny výbor, výbor pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien, osobitný kontrolný výbor na kontrolu činnosti Slovenskej informačnej služby a výbor pre obranu a bezpečnosť vo svojich uzneseniach súhlasili s návrhom a odporučili Národnej rade schváliť predmetný návrh s pripomienkami, ktoré máte uvedené na strane 2 až 31 spoločnej správy. Ide konkrétne o 61 pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov. Na strane 32 spoločnej správy výbor odporúča, aby sme hlasovali en bloc pozitívne o pozmeňujúcich návrhoch, ktoré sú uvedené na strane 32, a aby sme spoločne hlasovali o ďalších bodoch spoločne, ktoré sú tam presne vymenované na strane 32, ktoré výbor neodporúča schváliť, resp. odporúča ich neschváliť. No, takže gestorský výbor záverom odporúča, ako som povedal, podľa jednotlivých pripomienok predmetný návrh schváliť, a preto myslím, pani podpredsedníčka, že vás môžem poprosiť, aby ste otvorili rozpravu k predmetnému návrhu zákona uverejneného pod tlačou 159. Zatiaľ ďakujem za slovo. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Otváram rozpravu k tomuto bodu. Písomne sa do rozpravy prihlásil pán poslanec Krajči. G. Krajči, poslanec: Vážená pani predsedajúca, vážené panie poslankyne, páni poslanci, kolegyne, kolegovia, som veľmi rád, že sa dnes v tejto snemovni budeme zaoberať zákonom, ktorý priniesol život. Pripomína mi to jedno také porekadlo, ktoré hovorí, že aj jemný vánok oznamuje veľké búrky. V decembri bol jemný vánok v súvislosti s prevalenými odposluchmi istých ústavných činiteľov, vzápätí nato nastali isté búrky, ktoré mali ako následok odvolanie riaditeľa Slovenskej informačnej služby a takisto sa otriasalo kreslo aj ministra vnútra. Myslím si, že je správne, keď Národná rada Slovenskej republiky si zobrala za svoje a rieši túto vzniknutú situáciu tak, že sa snaží kompromisným návrhom zákona vyriešiť situáciu odposluchov. V parlamentných laviciach sa teda konečne objavil návrh zákona o používaní informačno-technických prostriedkov. Táto legislatívna iniciatíva je logickým vyústením neudržateľného stavu súvisiaceho s problematikou odposluchov. Táto novela musela prísť do parlamentu, aby sa konečne aspoň dočasne ošetrila problematika používania individuálnych technických prostriedkov a hlavne ich zneužívania na diskreditáciu politikov, novinárov, ale aj podnikateľov. Odposluchy sa za posledných 5 rokov stali lukratívnym artiklom na politickej scéne. Za úplatu ich získavali rôzne skupiny lobistov a politikov, aby ich využili proti svojim súperom. Je správne, že poslanci vládnej koalície predložili tento návrh zákona, lebo práve činnosť tejto a predchádzajúcej vládnej koalície je za posledných 5 rokov popretkávaná korupčnými škandálmi a únikmi utajovaných skutočností vo forme odposluchov. Tieto kauzy sa objavili počas vládnutia Dzurindových vlád a je teda zrejmé, že nezákonné odposluchy zrejme užívali, alebo zneužívali ľudia z prostredia blízkeho spomínanej vládnej koalície. Je predsa nemožné, aby sa členovia alebo poslanci opozície dostali k takto utajovaným a chráneným systémom, ako sú systémy odposluchov v SIS alebo na ministerstve vnútra. Skutočnosť, že sa koalícia snaží situáciu upokojiť, treba podporiť. Na ilustráciu spomeniem niekoľko korupčných škandálov spojených s odposluchmi. Jedným z odposluchov bol telefonát medzi Dzurindom a Miškovským o tom, ako sa niektoré obchodné objednávky vybavovali v Bratislave. Ďalší odposluch, ktorý bol medzi advokátom Valkom a zavraždeným Steinhüblom, členom podsvetia, možno považovať za jemné nátlakové formy komunikácie. Odposluch využil pán predseda vlády na pritlačenie pána advokáta Valka. Ďalší únik odposluchu bol medzi Kaníkom, členom Fondu národného majetku, a podnikateľom Poórom a bol zneužitý proti Kaníkovi tak, že musel odísť z vysokej funkcie vo Fonde národného majetku. Najväčšou kauzou, spojenou s odposluchmi, bola aféra okolo advokáta Kvasnicu, na základe ktorej muselo odstúpiť celé vedenie Ministerstva vnútra SR, ako aj Policajného zboru. Poslednou známou aférou bolo odpočúvanie podpredsedu Národnej rady Slovenskej republiky pána Ruska pred Vianocami a najnovšia kauza odposluchov podnikateľa Badžgoňa o okolnostiach vybavovania financií pre štátnu správu a získavania peňazí z eurofondov. Takže keď si toto všetko uvedomíme, odposluchy sú veľmi silný nástroj na kompromitáciu ľudí, a preto je nutné tento vývoj zastaviť. Prvým krokom môže byť predložený návrh zákona, ktorý by som charakterizoval ako istý kompromis. Jeho podstatou je, že ruší možnosť odpočúvania 24 hodín bez súhlasu sudcu, čo som ako poslanec presadzoval už dlhší čas, hoci som predtým hlasoval za návrh zákona, kde sme to Policajnému zboru umožnili. Polícia však môže podľa tohto návrhu zákona, ktorý predkladá skupina poslancov a po úprave vo výboroch, využiť isté výnimky. Do 1 hodiny po nasadení odpočúvania bude musieť sudcu kontaktovať ústne, do 6 hodín písomne a sudca musí udeliť súhlas do 12 hodín. Sudca nebude ako doteraz udeľovať súhlas na konkrétne telefónne číslo, ale na konkrétnu osobu a druh odpočúvania. Osobne nesúhlasím ani s touto výnimkou, pretože po skúsenostiach z iných krajín je zrejmé, že sudcovia, ktorí sú vždy v pohotovosti, majú možnosť reagovať veľmi rýchle a promptne a tým by sme sa vyhli ďalším podozreniam. Dva razy do roka budú orgány, ktoré môžu odpočúvať, predkladať správu parlamentu. Ak zákon schválime, vznikne možnosť digitálnej evidencie odpočúvaných čísel, ktorá sa nebude dať vymazať. „Všetci pracovníci, ktorí budú na odpočúvaní pracovať, budú musieť prejsť previerkami na detektore lži aj previerkami Národného bezpečnostného úradu.“ Z tejto krátkej charakteristiky je zrejmé, že vzťahy v systémoch ITP budú kontrolovateľnejšie ako dosiaľ, o čo nám ide. Avšak problematiku bude treba riešiť komplexne, možno novým zákonom, ktorý by hlavne ukončil možnosť krádeží odposluchov z chránených systémov. Súčasnú aktivitu považujem za kompromisnú a dočasnú. Aj napriek tomu ju vítam a podporujem. Minister vnútra pán Palko vie, že na túto problematiku sme sa niekoľkokrát bavili a naše názory boli podobné. Vzhľadom na túto skutočnosť by som chcel povedať, že najdôležitejšou časťou tohto nového zákona je bod 30 spoločnej správy v § 5, a preto dávam procedurálny návrh podľa § 34 o zákone o rokovacom poriadku, aby bol tento bod vyňatý zo spoločného hlasovania a bol daný na osobitné hlasovanie. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán Krajči bol jediným písomne prihláseným poslancom. Chcem sa spýtať pánov, ktorí sa prihlásili, Pašku, Jaduša, Polku, Abelovského a Kötelesa, či sa hlásia do rozpravy ústne, alebo majú faktické poznámky. (Reakcia z pléna.) Čiže uzatváram možnosť hlásiť sa ústne do rozpravy. Ako prvý v rozprave vystúpi pán poslanec Paška.