Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2012-11-28):
Dobrý deň prajem. Ďakujem za slovo, vážená pani podpredsedníčka, vážené kolegyne, vážení kolegovia, vážený pán minister, ja tiež možno budem presne pokračovať v dikcii toho, čo povedal kolega predseda výboru Mikuláš Huba, a to kvôli tomu možno, že doplňujúci návrh, pozmeňujúci, ktorý predkladám, sa každú chvíľu mal zjaviť tu v sieni zákonnosti. Verím že sa tak stane. A kým sa tak stane, tak ja vlastne zopakujem tie svoje hlavné motívy, ktoré ma k tomu viedli a ktoré zjavne sme si neporozumeli s pánom ministrom aj pred chvíľočkou na spomínanom výbore. Ja považujem za svoju povinnosť zopakovať, že tento zákon skutočne vyvoláva spomienky, veľmi pietne a veľmi smutné, na 75 mil. eur, ktoré v súvislosti s emisnými kvótami v minulých rokoch unikli občanom Slovenskej republiky z vrecka. Môžeme to obracať akokoľvek, tento kameň, furt tá žilka toho nesmierneho podvodu na občanoch Slovenska sa bude zjavovať v tom kameni, nech ho budete otesávať v tejto sieni akokoľvek. Ale ja viem, ten zákon nie je on tom, aby sme teraz rozprávali o spôsoboch, ktoré majú viesť k tomu, aby sa občanom Slovenska vrátilo ukradnutých 75 mil. eur z titulu podivuhodného a určite nesprávneho predaja emisných kvót. Ja som presvedčený, že táto vec pripomína tie nožnice, ktoré som spomínal tu včera, že to je jedna z obrovských, ale stále len detailných ukážok toho, aké veľké môžu byť rozdiely medzi tým, čo krásne politici sľubujú svojim občanom, a aké úbohé môžu byť ich konkrétne činy, keď svoje sľuby majú napĺňať. Ale musím byť vecný a spomienky na ukradnutých 75 mil. môžu už ostať iba spomienkami. Verím, že ľudia zodpovední budú konať. A ja teraz chcem ísť k tej podstate svojho pozmeňovacieho návrhu, ktorý spočíva v tom, že ja sa len chytám základnej zmeny, ktorú predkladateľ tohto návrhu vlastne uvádza v dôvodovej správe. Však tam sa vymenovávajú taxatívne základné rozdiely, ktoré vznikli medzi doterajšou právnou úpravou a súčasným návrhom. A jedna z týchto zmien veľmi jasne hovorí o tom, že je tam práve uvedená doložka, že sa vytvára nový spôsob a nové možnosti postihu ľudí, ktorí pri obchodovaní na trhu s emisnými kvótami zneužijú svoje postavenie. Čo to znamená? To znamená toľko, že tvorcovia tohto zákona na ministerstve životného prostredia si uvedomili tú smutnú minulosť, ktorú som spomínal, a sú zrejme uzrozumení s tým, že tieto veci neboli správne. Lebo veď ak by boli spokojní s tým, ako to všetko v minulosti bolo, načo by sa snažili vytvoriť § 33 tohto zákona? Tento paragraf ja som nevymyslel, ale som rád, že tam je. A vlastne ani žiadne veľké nóvum nevkladám, lebo pán minister mi spomínal pred pol hodinkou, že vlastne prijatie môjho pozmeňujúceho návrhu by viedlo k tomu, že by sa zrazu veľmi narušili doterajšie skĺbenia právnych systémov, ktoré zabezpečujú všetky súvislosti týmto zákonom zmienené, a že by som vstúpil do vecí, ktoré jednoducho by boli v tejto fáze už takpovediac nezvládnuteľné. Vôbec nie. Paragraf 33, opakujem, ktorý hovorí o zneužití pri obchodovaní s emisnými kvótami, som ja nevymyslel, dali ho tam pracovníci ministerstva životného prostredia a dali ho tam zrejme vedomí si toho, čo sa stalo v minulosti. A teda veľmi múdro postupovali, rozhodli sa zabrániť opakovaniu tejto temnej minulosti. Takže ja s tým súhlasím. A celá tá moja technicko-legislatívna úprava je založená len na tej maličkosti, že hľa, pozrime sa, čo teda ministerskí úradníci napísali a čo chceli zmeniť. Napísali, že zasvätené osoby, ktoré sa nejakým spôsobom dopustia deliktu pri obchodovaní na aukciách s týmito produktmi, môžu byť skutočne postihnutí. Tlieskam, je to správne. Dobre sa rozhodli ministerskí pracovníci. A zároveň tam dávajú aj taxatívne možnosti. Buď teda sú povinní urobiť nápravné opatrenia, to je tá čarovná klauzula všetkých týchto textov, alebo sú, je možné ich zaťažiť pokutou do výšky 800 000 eur, alebo sú povinní škodu, ktorú spôsobili pri zneužití svojho postavenia zasvätenej osoby pri obchodovaní na aukčných trhoch s emisnými kvótami vrátiť. Teda buď, alebo, alebo. A ja som sa zameral iba na tú maličkú zmenu, ktorá vlastne až možno trocha zbytočne, že ju takto podrobne rozvádzam, ale keďže sme si zjavne s pánom ministrom neporozumeli, tak musím. Hovorím len o tom, že by som považoval za nesprávne, aby bola možnosť v prípade, že zasvätená osoba v duchu tých smutných tradícií by opäť zneužila svoje postavenie, že by teda buď urobila nápravné opatrenia, alebo by dostala pokutu, alebo by bola povinná nahradiť škodu, ktorú svojím zneužitím svojho postavenia spôsobila. Veď je to ten paradox! Že ak som teda spôsobil škodu a som z toho usvedčený, no tak ju mám iba nahradiť? Tie milióny, ktoré unikli?! No však to je moja povinnosť! Veď keď zlodej, ktorý vracia svoj lup, ešte nenapravil svoju chybu, až potom môže byť očistený podľa všetkých právnych systémov od Chammurapiho, až keď teda dostane, dostane aj trest. Takže si dovolím upozorniť, že v tejto legislatívno-technickej malej úprave poukazujem len na to, aby bola možnosť, ak by niekto sa vydal po stopách pán Slotu z roku 2006, 2007, aby bola možnosť v prípade tohto zákona o emisných kvótach osobu, ktorá bola usvedčená z takéhoto postupu, požiadať nielen o to, aby láskavo vrátila svoj lup, ale aby bola potrestaná aj pokutou do výšky 800 000 eur. To je suma, ktorú som nenavrhol ja, ale ktorú tam dali pracovníci ministerstva životného prostredia. Takže prosím len o podporu a porozumenie, nič zásadné nemením, nevstupujem ani do Export-import banky, ani do Národnej banky, ako mi to bolo spomínané na výbore, vstupujem len do maličkých čiaročiek, kde ruším slovíčka „alebo, alebo“ a nechávam tam možnosť, aby zákonodarca uplatnil povinnosť súbežne požadovať nielen vrátenie uchmatnutých peňazí, ale aj potrestať do tej pozoruhodnej výšky 800 000 eur, čo považujem za správne. Takže toľko na vysvetlenie. Ja teraz neviem, do akej miery sa dopúšťam nejakého prehrešku voči postupom zaužívaným v tejto sieni zákonnosti. Aha, to musí byť prečítané. Takže predsa som to len stihol, no, s prepáčením, ozaj musím len podporiť to, čo povedal kolega Huba, no ja možno som málo šikovný, ale ja to fakt som nestihol, keďže zrýchlené konanie je zrýchlené konanie a ja nie som taký rýchly, ako sú tieto konania. Takže dovoľte, aby som v duchu svojej povinnosti prečítal aj pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Jána Mičovského k vládnemu návrhu zákona o obchodovaní s emisnými kvótami a o zmene a doplnení niektorých zákonov tak, ako o nich hovorí tlač 289. Vládny návrh zákona o obchodovaní s emisnými kvótami a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa mení a dopĺňa takto: 1. V čl. I § 33 ods. 8 písm. a) sa vypúšťa slovo „alebo“. 2. V čl. I § 33 ods. 8 písm. b) sa slovo „alebo“ nahrádza čiarkou. Spoločné odôvodnenie k bodom 1 a 2, tak ako som ich prečítal. Ide o legislatívno-technickú úpravu, ktorá sa bezprostredne viaže na bod 3 tohto pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu. 3. V čl. I v § 323 sa za ods. 8 vkladá nový odsek 9, ktorý znie: „(9) Sankcie podľa ods. 8 možno uložiť samostatne alebo s inou sankciou. Doterajšie odseky 9 až 12 sa označujú ako odseky 10 až 13.“.“ Odôvodnenie: Dôvodom navrhovanej zmeny je zakotvenie možnosti uplatniť sankcie za porušenia ustanovení § 33 odsekov 1, 2, 4 až 7 zákona buď alternatívne, to znamená, každú sankciu jednotlivo, alebo spoločne v kombinácii s inou sankciou. Vládny návrh zákona o obchodovaní s emisnými kvótami a o zmene a doplnení niektorých zákonov vychádza z možností ukladania sankcií alternatívne, domnievame sa však, že na dosiahnutie účelu tohto zákona je potrebné tiež ustanoviť možnosť ukladania sankcií vzájomne s inými sankciami. V súvislosti s kauzami, akých sme boli svedkami na Slovensku v minulosti, napr. tzv. nástenkový tender, je nevyhnutné zamyslieť sa nad tým, či sankcie uvedené v § 33 ods. 8 vládneho návrhu zákona, predovšetkým za obchodovanie s dôvernými informáciami alebo za manipuláciu trhu, sú primerané, efektívne a v určitom slova zmysle aj odrádzajúce sa dopúšťať takýchto foriem protiprávnej činnosti. Zdá sa totiž, že tomu tak nie je, najmä ak možnosť sankcie uvedené v § 33 ods. 8 písm. a), b) alebo c) uložiť je len samostatne a nie aj spoločne v kombinácii navzájom, čo je cieľom tohto pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu. Na druhej strane je 15 podpisov. Takže ďakujem za upozornenie, splnil som si teda tú predpísanú formálnu povinnosť. A už len zakončím tým, že ozaj si myslím, ak teda naša stopäťdesiatka to mieni statočne, ak sme presvedčení o tom, že chyby sa majú naprávať, je to ľudské, že ich robíme, že ich robia všetci, aj my, ako sme tu, tak potom by sme, súc poučení tými uchmatnutými 70 mil. eur, by sme mali jednoznačne si povedať, že táto drobná úprava odradí ľudí, ktorí budú požívať štatút zasvätenej osoby, od toho, aby možno sa viacej zamysleli nad nejakými zištnými cieľmi, ktoré by mohli vo svojich funkciách prejaviť, pretože história učí, že voči takýmto úmyslom mnohokrát sme málo imúnni. A ja súhlasím s tým, že treba najmä dobrým slovom, ale zjavne v niektorých prípadoch je potrebné použiť aj hrozbu. A som presvedčený, že jedno z riešení, nielen pri tomto maličkom zákone, ale pri veľkých zákonoch, pri zákone o štátnom rozpočte, pri hľadaní chýbajúcich zdrojov pre Slovenskú republiku, jedna z obrovských možností je to, že štátni úradníci, ktorí sa dostanú do svojich funkcií v súlade so svojím rozhodnutím, nikoho nemožno nútiť, sa budú cítiť byť zaviazaní svojou zodpovednosťou a budú si uvedomovať aj hrozbu a hrozby, ktoré nad nimi v prípade, že by porušili svoje povinnosti dobrých správcov tejto krajiny, by stáli. Toto je maličký príspevok k tomu, aby sa tak stávalo čím ďalej v čoraz väčšej miere. A ja som rád, že som mal možnosť vám, aj vám, vážený pán minister, svoj úmysel takto vysvetliť. Ešte raz, pekný deň. Ďakujem za pozornosť.