Poliačik, Martin, poslanec NR SR (2018-11-28):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Dopoludnia som hovoril o zahraničnopolitickom smerovaní Slovenska a čo prijatie alebo odmietnutie tohto uznesenie môže pre Slovensko znamenať. Ale ako niektorí viete, tak okrem toho, že sa venujem práci v parlamente, tak som aj lektorom kritického myslenia, tak som si povedal, že tú druhú desaťminútovku venujem tomuto. Totižto dnešná diskusia je plná priam ukážkových logických faulov. Ten prvý sa volá straw man fallacy, to znamená je to chyba tzv. slameného panáka. Straw man fallacy sa používa vtedy, keď nie je niečo dostatočne kritizovateľné. Vtedy si vytvoríme vedľa toho kópiu, na ktorú ponaliepame všetky svoje vlastné nálepky, ktoré tam chceme mať, a potom silou mocou búšime do tej kópie a tvárime sa, že vlastne útočíme na toho pôvodného oponenta. A v tomto prípade tým slameným panákom je napríklad tvrdenie toho nahnevaného pána zozadu, že... Jak to povedal? Že pakt núti všetky krajiny prijímať ktorýchkoľvek migrantov, ktorí sa ukážu na ich hraniciach. Toto je čistá lož. Ale keď to nalepíme na toho slameného panáka, ktoré si vedľa toho paktu postavíme, tak potom môžeme do toho búchať, koľko chceme, pretože zrazu bojujeme so svojou vlastnou projekciou svojho vlastného sveta a s tou pôvodnou verziou to nemusí mať nič spoločné. Obdobou straw man fallacy, bohužiaľ, bolo aj ranné vystúpenie Martina Klusa, keď hovoril o posielaní peňazí naspäť. Viem, že to zjavne s predsedníčkou výboru majú rozdiskutované hlbšie, ale, ale keď sa pozrieme na pomery, v akých posielanie peňazí svojim vlastným rodinám reálne plní účel pomáhanie blízkym a v akých to môže slúžiť na akúkoľvek ilegálnu činnosť, tak ten pomer je tak strašne v prospech pomoci konkrétnym ľuďom, že vôbec to vyťahovať ako tému je jednoducho nezmysel. Potom sa tu hovorilo o, a to je ďalšia logická chyba, hovorí sa jej tiež chyba anekdotálnou evidenciou. To je vtedy, keď niekto vám tvrdí, že fajčenie spôsobuje rakovinu, a vy poviete, ale veď môj dedko sa dožil 105 rokov a fajčil celý život. To je anekdotálna evidencia, lebo sa vytrháva jeden prípad zo vzorky a nepozerá sa na širší pohľad. Ale širší pohľad, keď sa teda bavíme o migrácii, je taký, že vďaka napríklad veciam, ako je dohoda s Tureckom, vďaka mnohým konkrétnym procesným úkonom a dohodám, ktoré vznikli na medzinárodnom poli, máme prílev migrantov do Európy, teda v tomto roku nižší, ako bol v roku 2014, to znamená pred krízou, ktorej hovoríme teda migračná kríza. Máme ho nižší ako pred rokom 2013. Takže presne tie dohody a presne tie procesy, ktoré sa popisujú v tomto pakte, ktorý čerpá z konkrétnych skúseností konkrétnych štátov a organizácií, sa ukazujú byť efektívne. Keď sa hovorí o kriminalite v krajinách, ktoré, ktoré boli takzvane zasiahnuté migračnou krízou, tak áno, za predpokladu, že sa robí štatistika, tak medzi prichádzajúcimi migrantmi je kriminalita vyššia. Zároveň ale sa celková kriminalita v daných krajinách rapídne nezvýšila. Ani jedna krajina, či už hovoríme o Švédsku, Nemecku, ktorejkoľvek, nevykazuje dramatické zvýšenie kriminality v celkovom počte kriminálnych činov. Dokonca niektoré klesajú. Pán kolega Mazurek tu s obľubou ľudí posiela do tých tzv. no-go zón, ja neviem, ako dlho a kde on žil, neviem. Ale ja som žil, pozrite si na mape, kde je Tooting Bec v Londýne, tam som žil rok. Na jednej ulici Indovia, Pakistanci, ľudia z Afriky, Jamajka, deti chodia do tej istej školy a áno, tá oblasť má svoje problémy, ale nestalo sa mi, že by som sa bál večer vyjsť na ulicu. Ani raz. V Anglicku som strávil rok svojho života, z toho veľkú časť práve v tejto časti Londýna, ktorú mnohí považujú za takú, z ktorej pôvodné britské obyvateľstvo bolo nadobro vyhnané, ale nie je tam žiadna obava z tých ľudí vyjsť na ulicu, že by, že by tam boli ohrození kvôli svojej farbe pleti. Áno, sú tam súboje miestnych malých gangov, väčšinou detí, nie je to ideálne aj školský, aj sociálny systém je tam skúšaný, ale zároveň je tam strašne veľa dobrých a užitočných programov, vďaka ktorým sa práve nenávistné prejavy medzi ľudí z rôznych prostredí znižujú. Takže neviem, kde žil pán Mazurek, ja som tam žil rok. Mám dostatok skúseností, aby som vedel povedať, že veci sa riešiť dajú. V Malmö som bol takisto, neviem, kde bol on, ale ja som hovoril so zástupcami práve Rosenberg, ktorí organizujú komunitnú prácu s migrantmi, kde migranti sami vlastne sú tými, ktorí prenášajú hodnoty väčšinovej spoločnosti na novo prichádzajúcich ľudí, a takisto je tam množstvo úspešných programov, vďaka ktorým môžu Švédi celkovo povedať, že z migrácie viacej získavajú, než by ňou strácali. A toto sú fakty. Do tejto situácie prišiel rok 2015, kedy sa globálna populistická scéna zbláznila, kde ale začali byť náčrty riešení, potom riešenia a kde teraz sa dostávame do fázy zbierania skúseností, case studies, nachádzania najlepších riešení a sumarizácie do globálnych riešení, ktoré by situáciu s migráciou mohli pomôcť vyriešiť. A my v tejto chvíli strčíme hlavu do piesku. Na čo sme išli do tej Európskej únie? Na čo sme išli do schengenu? Na čo sme tam, keď v momente, keď už nás počúvajú, keď sa nemusíme cítiť ako odstrkávaní do kúta, nie sme schopní naformulovať svoje stanovisko a prispieť k diskusii? A k tej tzv. právnej analýze, nehnevajte sa, akože fakt to myslíme vážne, že môže existovať medzinárodné stretnutie štátov, kde sa súhlas udeľuje svojou účasťou? To sa kedy stalo? Za posledných 200 rokov mi menujte, prosím vás, jeden prípad. Veď to je taká blbosť. Nehnevajte sa. Kde bola párty, kde ste súhlasili s play listom v momente, keď ste vošli do dverí? Všade máme predsa možnosť sa vyjadriť. Všade sú zabehnuté procesy a spôsoby, akým vyjadrujeme svoj súhlas alebo nesúhlas. Povedzte mi jeden príklad z histórie, kde účasť znamená súhlas. Kde? Na čo potrebuje pán Parízek robiť akúkoľvek právnu analýzu na to, aby sme vedeli, že účasťou môžme naozaj naformulovať iba svoje vlastné podmienky, svoje vlastné pripomienky a zároveň nesúhlasiť s celkovým paktom alebo rámcom, alebo dohodou, alebo s čímkoľvek. Preto považujem túto diskusiu za planú. Je plná logických chýb, nepracuje s dátami, a presne ako povedala kolegyňa Žitňanská, nehovoríme o objektívnom svete tam vonku. Celý deň tu dnes vybíjame zbrane v politickom boji, ktorý prebieha ale v hraniciach Slovenskej republiky. Tu naozaj nejde o žiadny pakt tam vonku. Ale varujem a vystríham, keď sa dokumenty, ktoré majú byť základom budúceho usporiadania sveta, pre nás stanú iba jediným, a t. j. poľom pre boj medzi samými nami, keď už nepôjde o vec, ale iba o to, kto zajtra a pozajtra získa percentíčko alebo dve navyše, tak strácame kredit. Strácame možnosť vyjadrovať sa, lebo nám už nikto nebude dôverovať. A preto, ak je ešte možnosť, vyzývam aj vládu, aj parlament Slovenskej republiky, aby sme nepokračovali v tejto rozprave a aby vláda kompetentne a odborne rozhodla o tom, čo nám na tom pakte vadí a aby vyslanec tejto Slovenskej republiky v Marrákeši tieto veci povedal, zadefinoval, odôvodnil a aby boli zapísané tam, kde majú byť. Ďakujem pekne.