P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-05-10):
J. Drgonec, poslanec: Dámy a páni, Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky uznesením z 27. apríla 2005 ma určil za spravodajcu k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Ide o tlač 1109. Podľa § 73 ods. 1 zákona o rokovacom poriadku podávam v prvom čítaní spravodajskú informáciu. Vládny návrh zákona bol vypracovaný na základe plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2004 a 2005. Obsahuje z formálnoprávnej stránky všetky náležitosti určené v § 67 a § 68 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, ako i náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. Pán doktor Hrušovský, prosím vás, upozornite pánov ministrov, že rokovací poriadok im umožňuje výnimku, pokiaľ ide o udelenie slova, ale neumožňuje im rušiť rokovanie parlamentu akýmikoľvek inými spôsobmi. To sa týka vás dvoch, áno. (Ruch v sále.) Zo znenia vládneho návrhu zákona je zrejmý účel navrhovanej úpravy. Z dôvodovej správy vyplýva, že navrhovaná právna úprava je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a s medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Nebude mať dopad na štátny rozpočet, rozpočty obcí alebo rozpočty vyšších územných celkov, nebude mať vplyv na zamestnanosť ani na tvorbu pracovných miest. Osobitná časť dôvodovej správy obsahuje odôvodnenie jednotlivých ustanovení návrhu zákona. Podľa doložky zlučiteľnosti zo Zmluvy o pristúpení Slovenskej republiky k Európskej únii a z aktu o podmienkach pristúpenia nevyplývajú pre Slovenskú republiku žiadne záväzky a prechodné obdobia týkajúce sa predmetu úpravy. Problematika predmetu návrhu právneho predpisu nie je zahrnutá v žiadnej smernici, ako celok nie je upravená v práve Európskych spoločenstiev ani v práve Európskej únie. Rokovací poriadok mi umožňuje na tomto mieste priznať si niekoľko viet vlastného prejavu, pretože je to prvé čítanie, v ktorom chýbajú akékoľvek spravodajské podklady pre informáciu pléna. Takže naozaj niekoľkými vetami. Predložený návrh zákona je veľmi dôležitý návrh zákona, pretože tu ide o novelizáciu Občianskeho súdneho poriadku ako základného predpisu na konanie v občianskych, obchodnoprávnych a ďalších súkromnoprávnych veciach. Smeruje k riešeniu známeho problému prieťahu v konaní alebo zdĺhavosti súdneho konania. Vstupuje predovšetkým do sféry odvolania, kde si myslím, alebo kde sa nazdávam, že je veľmi dôležité včas upozorniť na to skôr, než vznikne záujem v médiách, že tu ide o vstup do kalných stojatých vôd nášho súdneho rozhodovania. Je teda vysoko pravdepodobné, že zaznie množstvo hlasov odporu popierajúceho racionálnosť takto predloženého návrhu. Osobne pokladám preto za dôležité upozorniť na to, že ide o veľmi užitočné návrhy riešenia práve v odvolacom konaní. Do dnešného dňa súdy v Slovenskej republike fungujú v prvom stupni, v prvej inštancii predovšetkým ako podateľňa na podanie odvolania na riešenie veci na krajskom súde. To je absolútny atyp, pokiaľ ide o uplatňovanie súdnej moci v právnom štáte. Okrem tohto spôsobu riešenia problémov návrh zákona smeruje k odstráneniu výkonu rozhodnutí na súdoch. Množstvo, štatisticky obrovské množstvo vecí, ktoré ležia na súdoch a čakajú na rozhodnutie, to sú práve rozhodnutia alebo návrhy na výkon rozhodnutia. Z tohto hľadiska sa obávam, že ide o odbremeňovanie súdov predovšetkým v záujme vyriešenia štatistík. Nie preto, že by som nesúhlasil s tým, že množstvo vecí sa presunie na exekútorov, ale preto, že si myslím, že tak, ako je tento návrh predložený, hľadá sociálne dôvody na súdny výkon rozhodnutí, ale prehliada právne dôvody. Podľa môjho názoru predbežné opatrenie je typický prostriedok, ktorý by mali vymáhať, vykonávať súdy, a nie exekútori. Ak sa prenos tejto agendy na exekútorov naozaj uskutoční, myslím si, že predbežné opatrenie sa stane zbytočným právnym inštitútom. Rad ďalších vecí zrejme bude predmetom diskusií v rámci druhého čítania. Na tomto mieste by som ešte rád upozornil na skutočnosť, že práve čl. II, ktorý hovorí o novelizácii exekučného konania, zrejme bude vyžadovať značnú koordináciu medzi navrhovateľom a napríklad ústavnoprávnym výborom, aby sme sa dostali k návrhu, ktorý predpokladám, že bude akceptovateľný. Na záver ale tohto príhovoru zdôrazňujem, že to je rozhodne návrh zákona, ktorý smeruje k riešeniu radu problémov, ktoré sú tu známe. A teraz poďme ďalej k veciam, ktoré súvisia s obsahom spravodajskej informácie. Z oprávnení, ktoré pre mňa ako spravodajcu vyplývajú z § 73 zákona o rokovacom poriadku, odporúčam, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla, že podľa § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku prerokuje uvedený vládny návrh zákona v druhom čítaní. V súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady č. 1118 z 22. apríla 2005 podľa § 74 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky navrhujem, aby návrh zákona prerokovali nasledovné výbory Národnej rady: po prvé, ústavnoprávny výbor;  po druhé, Výbor Národnej rady pre financie, rozpočet a menu; po tretie, výbor pre verejnú správu, a po štvrté, výbor pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien. Za gestorský výbor navrhujem Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky. Odporúčam, aby výbory predmetný návrh zákona prerokovali v druhom čítaní do 15. júna 2005 a v gestorskom výbore do 17. júna 2005. Teraz, pán predseda, prosím, aby ste otvorili rozpravu.