Tankó, Viliam, poslanec NR SR (2024-02-21):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Milí kolegovia, milé kolegyne, aj ja by som chcel apelovať na prezidentského kandidáta Petra Pellegriniho a v úvode svojho vystúpenia ho chcem vyzvať, aby prestal robiť handru z Ústavného súdu a poslal novelu Trestného zákona na zverejnenie v Zbierke zákonov. A teraz by som chcel k problematike preukazovania pôvodu majetku verejných funkcionárov. Je na Slovensku ukážkou nefunkčnosti a diletanstva predovšetkým vďaka lídrom súčasnej koalície. Nefunkčný zákon o preukazovaní pôvodu majetku spôsobuje celé roky finančné škody pre občanov, mimochodom daňových poplatníkov. Od Nežnej revolúcie zakrýva korupciu verejných činiteľov a pomáha trestnej činnosti. Táto situácia podkopáva dôveru v právny štát a demokraciu, keď ľudia na Slovensku roky vidia náhle bohatnutia mafiánov, politikov a špekulantov, ktorí si beztrestne užívajú pochybný majetok. Pri novele Trestného zákona ste sa doslova oháňali štatistikami a príkladmi dobrej praxe zo zahraničia. Vaše vystúpenia, či v rozpravách, alebo faktických poznámkach boli plné výskumov, ukazovateľov, príkladov, ako by sme mali ísť ruka v ruke so zahraničím. A teraz, dámy a páni, práve na základe príkladov dobrej praxe spomeniem aspoň dve krajiny, kde preukazovanie pôvodu majetku nie je Columbova žena, o ktorej každý hovorí, len ju nikto nevidel. Prvá krajina je Rumunsko. V Rumunsku sa protikorupčné orgány odvážili zhabať majetok šéfa vládnucich sociálnych demokratov, ktorý bol vyšetrovaný nielen pre podozrenie zo zneužitia fondov Európskej únie, ale aj zo založenia zločineckej siete a zneužitia právomoci verejného činiteľa. Aj my na Slovensku máme niekoľko výrazných politických osobností sociálnej demokracie. Nejdem naznačovať, že sa má stať s nimi to, čo v Rumunsku, možno skôr by som rád pripomenul, že tu máme sociálneho demokrata, ktorý tesne po voľbách 2020 založil politickú stranu na zelenej lúke, bez peňazí, bez priazne svojho šéfa zo strany, z ktorej po dvadsiatich rokoch odišiel. Dnes po štyroch rokoch je mesiac pred prezidentskými voľbami pasovaný takmer za víťaza. Pozor! Nemyslím tým Harabina, ten vyhrá bez ohľadu na to, či sú voľby, alebo nie. Mám na mysli pána predsedu parlamentu. Pretože ten pri novinárskej otázke, odkiaľ berie peniaze na kampaň, odkiaľ má peniaze na auto, tak s blaženým úsmevom na tvári povie: „Auto mám požičané od sestry, peniaze na kampaň nám dávajú sympatizanti, prípadne musíme ich naškrabkať.“ Dámy a páni, nemusíme sa vo všetkom podobať európskym vyspelým krajinám. Nemusíme opakovať, verklíkovať to, čo sa povie niekde mimo našu krajinu. Stačí, ak bude pre nás motiváciou príklad dobrej praxe, ak si zoberieme príklad z Rumunska či Talianska v prípade tohto návrhu zákona. Neopakujme po nich, skúsme sa im však aspoň v prvom roku, v prvom kroku priblížiť. Spomenul som Taliansko, to je tá druhá krajina, ako pozitívny príklad pre inšpiráciu. V Taliansku boli prijaté zmeny zákonov zamerané na boj proti mafii a nelegálne nadobudnutému majetku. Medzi existujúce nástroje patrí široký okruh možností aj preventívneho zabavenia majetku v prípadoch korupcie, napomáhaniu trestnej činnosti, sprenevery a podobne. Taliani zaviedli inštitút súdnej kontroly spoločností v prípade konkrétneho nebezpečenstva infiltrácie mafiou. Výsledkom sú každoročne zabavené milióny eur, nehnuteľnosti, podniky a motorové vozidlá, ktoré pripadnú štátu. Po prijatí tejto novely zákona a filozofie prístupu ako v Taliansku by každý populista mohol skákať meter do výšky. Viete, prečo? Ak totižto zhabete podvodníkom milióny eur, nemusíte brať ľuďom. Môžete im zvyšovať mzdy, seniorom dôchodky, rodinám s deťmi prídavky. U nás je to ale tak, že sa tu kradne a stále platí staré známe: ak neukradneš, okrádaš vlastnú rodinu. Pokiaľ si neuvedomíme, aké je nesmierne dôležité prijať novelu tohto zákona, nemá zmysel komunikovať, deklarovať, dokonca bojovať s korupciou. Opäť budeme mať plné ústa boja so zlom. Opäť deklarujeme protikorupčnú politiku a nakoniec to skončí ako vždy, zmetie sa to zo stola. Poďme diskutovať o preukazovaní pôvodu majetku. Dajme občanom najavo, že si ich vážime. Nie tým, že ženám 8. marca prinesiete kvet. Nie tým, že si na tlačovky požičiavate predsedu jednoty dôchodcov. Nie tým, že si zvyšujete platy. Nie tým, že si do vysokých funkcií, funkcií verejnej moci nominujete doslova toxické osobnosti s toxickými kontaktmi. Poďme diskutovať o tom, kto sme, či vieme transparentne preukázať, odkiaľ máme majetok, nehnuteľnosti a peniaze. Pretože ak niekto síce nikdy okrem verejnej funkcii nič nerobil, ak nikdy nepracoval nikde okrem Národnej rady, i keď to trvalo 30 rokov, nemôže mať taký majetok, nemôže disponovať takou nehnuteľnosťou. A to, že disponuje, to, že to nemusí preukázať, je len dôkazom toho, ako si neváži obyčajných ľudí, ako ich ignoruje a je mu úprimne jedno, ako žijú. Nechcem moralizovať, poviete si, som ešte mladý, čo ja tu mám hovoriť starým bardom v politike, čo majú robiť. Ale práve preto, že som obyčajný mladý človek, doteraz som bol  zamestnaný aj ako… v kuriérskej spoločnosti, bol som aj študentom vysokej školy a popritom som stíhal byť aj vrcholovým športovcom, vás v tejto chvíli vyzývam, aby sme dali šancu tomuto návrhu. Má zmysel hovoriť o boji proti korupcii, má zmysel bojovať proti klamárom, podvodníkom, mafiánom v bielych golieroch. Šliapnime im na otlaky, má to zmysel. Bol to premiér, predseda SMER-u Robert Fico, kto takmer pred dvadsiatimi rokmi presadil zákon o preukazovaní pôvodu majetku. Keď ho predstavoval, hovoril, že slovenskú spoločnosť dlhodobo traumatizuje a demoralizuje skutočnosť, že príslušné štátne orgány nie sú spôsobilé účinne zakročiť proti osobám, ktoré žijú nad svoje pomery a majetok získali nepoctivo. Opäť nechcem byť patetický, ale ako na, na vás pôsobí prejav pána premiéra spred 20 rokov, keď hovoril, že našu spoločnosť traumatizuje a demoralizuje skutočnosť, že tu máme doslova ako húb po daždi ľudí, ktorí nevedia, nedokážu preukázať svoj pôvod majetku? Dnes po dvadsiatich rokoch má štvrtú možnosť niečo s tým spraviť. On je totižto tu od roku 2005. Nikde dovtedy nebol. Stále ho platí štát, teda obyvatelia tejto krajiny. Čo v tejto oblasti na oplátku pre obyvateľov urobil on? Pán premiér, máte možnosť ukázať svojim poslancom pri schvaľovaní tejto novely palec hore. Palec hore, ktorý umožní ďalšiu vecnú diskusiu o boji proti korupcii. Je to len na vás. Ja za seba poviem, ja novelu podporím. Ďakujem.