Uhliarik, Ivan, poslanec NR SR (2013-02-13):
Ďakujem pekne. Vážené dámy, vážení páni, dnes sme rokovali o závažných problémoch, ktoré trápia občanov Slovenskej republiky, ktoré trápia firmy. Počuli sme tu rôzne návrhy na zlepšenie verejného obstarávania, akým spôsobom zlepšiť podnikateľské prostredie či akým spôsobom ušetriť peniaze na to, aby sa znížila nezamestnanosť a aby hospodársky rast na Slovensku bol vyšší, ako sú predpovede. Tento návrh zákona, ktorý predložil môj kolega poslanec Novotný, hovorí o niečom inom. Hovorí o bežných problémoch ľudí z mäsa a kostí, ľudí v konečnom dôsledku takých, ako sedia v tejto sále, ľudí, ktorí bez ohľadu na to, či sú príslušníci vládnej väčšiny, alebo príslušníci opozície, alebo sympatizanti opozície, sa môžu dožiť vo svojom živote niekedy nepríjemných diagnóz a tieto nepríjemné diagnózy by v ideálnom svete mali byť vyriešené do relatívne dostatočne, do dostatočne dlhej doby tak, aby títo ľudia netrpeli. Bohužiaľ, na Slovensku tomu tak nie je a na Slovensku, tak ako sme tu dnes počuli, čakacie doby na rôzne výkony sú niekedy 3-4 alebo aj viac rokov. Pre možno nelekárov alebo nezdravotníkov v tejto sále poviem a skúsim predstaviť niektoré diagnózy, ktoré čakacie doby obsahujú, a sú to tzv. diagnózy, ktoré možno neohrozujú priamo život, napríklad výmena kolenného kĺbu alebo výmena bedrového kĺbu, ktoré vás, samozrejme, môžu invalidizovať, ktoré môžu bolestivo predĺžiť nejaké utrpenie jednotlivých nositeľov tejto diagnózy alebo tejto choroby, ale v konečnom dôsledku vás neohrozujú na živote. Problémom je, že na Slovensku sa čaká aj na diagnózy alebo na výkony, ktoré vás alebo tých nositeľov ohroziť na živote môžu. A pre nich sú skutočne otázkou života a smrti. Sú to niektoré kardiologické operácie, niektoré náhrady, či už bypassy, alebo stenty, skrátka, niektoré operácie, ktoré môžu ohroziť na živote pacientov, vašich blízkych, prípadne v budúcnosti vás. Čakacie lehoty na rôzne výkony sú jedným z hlavných parametrov, na základe čoho aj pacienti sami vnímajú spokojnosť so zdravotníckymi službami. Pacient si ťažko uvedomí, že do žily mu tečie tisíceurová infúzia, ale veľmi, veľmi si uvedomuje to, že nie je vyriešená jeho, nie je vyriešený jeho bolestivý stav. A práve o tom hovorí aj neriešenie týchto problémov na Slovensku. Spokojnosť pacientov nielen na Slovensku je výrazne determinovaná práve čakacími dobami. Kapacita poskytovateľov všade na svete, či už v Európe, alebo v Spojených štátoch, a možnosti úhrady zdrojov na plánovanú zdravotnú starostlivosť je v jednotlivých krajinách viac či menej obmedzená a, samozrejme, podľa toho jednotlivé poisťovne určia v jednotlivých krajinách zoznam poistencov čakajúcich na zdravotnícky výkon. Samozrejme, musíme povedať korektne aj to B, že nielen na Slovensku sa čaká, čaká sa aj vo vyspelých krajinách západnej Európy, ale problém je, že v týchto vyspelých krajinách západnej Európy majú čakacie listiny jednoznačné a jasné pravidlá, ktoré na Slovenku chýbajú. Navyše na Slovensku je situácia neuspokojivá aj tým, že čakacie doby sa neustále predlžujú a spokojnosť pacientov sa tým pádom nelepší. Čo je ale závažnejšie, nelepší sa ani zdravotný stav a niektoré diagnózy, ako som povedal, kardiologické napríklad, obsahujú život zachraňujúce výkony a práve toto je problém pre týchto pacientov, pretože pre nich to znamená otázku života a smrti. Čakacie listiny, len pre vašu informáciu, sú ukotvené v zákone 581/2004, pričom ich bližšiu podobu ustanovuje vyhláška ministerstva zdravotníctva č. 412/2009, ktorou sa ustanovujú podrobnosti o zozname poistencov čakajúcich na poskytnutie plánovanej zdravotnej starostlivosti, a jej novela vyhláška 151/2011, ktorou bol rozšírený počet diagnóz, na ktoré môžu byť čakacie listiny vedené. Problémom je, že na Slovensku sú nemocnice, kde sa čaká viac ako 3-4 roky a manažovanie pacienta poisťovňami, predovšetkým poisťovňami, je minimálne. V súčasnosti, pre vašu informáciu, lekári zaradia pacienta na čakaciu listinu vtedy, ak to jeho zdravotný stav, samozrejme, dovolí a odklad mu neohrozí zdravie a život. Zdravotné poisťovne sú po tej novele v roku 2000, po vyhláške 2011 povinné viesť čakacie zoznamy na šesť skupín diagnóz a výkonov: po prvé operáciu bedrových kĺbov, srdca, umelej šošovky, rázštepu pery a podnebia, ďalej mamografického vyšetrenia a liečbu rádioaktívnym jódom. V júli 2011 som ako minister zdravotníctva predložil zákon, ktorý zaviazal poisťovne tým, že ak majú čo i len jedného pacienta na čakacej listine na niektorú z týchto diagnóz, nemôžu si v danom roku vyplatiť zisk. Tento zákon vstúpil do platnosti 1. 8. 2011 a dal základ tomu, aby sa začal zmierňovať dopad čakacích dôb na pacientov. V septembri 2011 boli navyše spustené dva rozvojové projekty, tzv. TEP a KARDIO, ktoré mali za následok zásadné zvýšenie počtu operovaných pacientov a zníženie čakacích dôb. Pri operáciách bedrového a kolenného kĺbu sa podrobilo zákroku mesačne vo vybraných zariadeniach o 30 % viacej pacientov, bolo to 283 operácií mesačne, a pri operáciách srdca bol nárast 50-percentný, predstavovalo to 113 operácií mesačne, čo často znamenalo pre týchto pacientov skutočne otázku prežitia. Dnes ale situácia sa zhoršila a nie je dobrá. Na operáciu čakalo ku koncu roka 2012 vo Všeobecnej zdravotnej poisťovni viac pacientov ako v septembri 2012. A to aj napriek verejnému prísľubu, preto hovorím v septembri 2012, pretože jej súčasný šéf Všeobecnej zdravotnej poisťovne vyslovil v septembri, že nemocniciam poskytne financie na to, aby jej poistenci čakať nemuseli. Budem citovať, aby som bol korektný: „Všeobecná zdravotná poisťovňa dáva týmto verejný prísľub zdravotníckym zariadeniam, že im nad rámec zmluvne dohodnutého finančného objemu uhradí všetky operačné zákroky poistencov Všeobecnej zdravotnej poisťovne, ktorí sú aktuálne zaradení na čakacích listinách. Všeobecná zdravotná poisťovňa poskytovateľom zdravotnej starostlivosti garantuje, že im uhradí náklady na poskytnutú zdravotnú starostlivosť vo výške potrebnej na to, aby na čakacej listine do konca roka nezostal ani jeden jej poistenec, ktorý je ku dňu dania verejného prísľubu zaradený na čakacej listine.“ Počujete dobre, ani jeden jej poistenec. V decembri sa tento počet poistencov zvýšil. Prečo september roku 2012? Ako viete, na Slovensku v septembri sa pacienti, alebo do konca septembra sa pacienti môžu prepoistiť medzi jednotlivými poisťovňami. Ani toto, ani tento verejný prísľub nepomohol Všeobecnej zdravotnej poisťovni, ktorá zaznamenala úbytok poistencov. Problém je ten, že riaditeľ štátnej Všeobecnej zdravotnej poisťovne reagoval týmto vyhlásením na článok v médiách, že má Všeobecná zdravotná poisťovňa najdlhšie čakacie listiny. To znamená ale, aj napriek tomu prísľubu poistenci všeobecnej čakali dlhšie a bolo ich viac. Problém je ale aj to, že pacienti dnes nečakajú niekoľko rokov na oficiálnych zoznamoch, problém je aj to, že pacienti čakajú na zoznamoch, ktoré si vedú jednotlivé nemocnice a ktoré nie sú verejné, ktoré nie sú verejne publikované. A toto, si myslím, že je veľký problém. Vnáša to moment korupcie medzi týchto pacientov, prípadne medzi tento systém vedenia čakacích listín. A tento návrh, ktorý pán poslanec Novotný dal, myslím, že zásadným spôsobom môže práve stransparentniť zoznam, vedenie a zoznam poistencov, ktorí sú na čakacích listinách. Stovky pacientov sa už dnes objednávajú na operácie na roky 2015, ale aj – počujete dobre, dnes máme 13. február 2013 – pacienti sa už objednávajú na roky 2017. Ministerstvo zdravotníctva aj po výzvach zatiaľ nemá plán, ako bude riešiť čakacie listiny a čakacie zoznamy, ak sa zlúčia tri poisťovne do jednej. Preto tento návrh, ktorý ste dnes počuli a ktorý je predložený, keď si ho prečítate, jednoduchým spôsobom definuje maximálnu čakaciu dobu, ktorá by mala byť maximálne dvanásť mesiacov, a definuje transparentné a flexibilné informovanie jednotlivých pacientov a poistencov o ich poradí v zozname, o termíne plánovanej hospitalizácie, prípadne o možnostiach čerpania starostlivosti u iných poistencov. To, čo je výhoda tohoto návrhu, je, že je to zrozumiteľné pre laikov, nielen pre zdravotníkov. Je to zrozumiteľné pre akýchkoľvek pacientov, ktorí naozaj majú aj základné vzdelanie, pretože vedia, že nebudú čakať dlhšie ako jeden rok. Vedia, že môžu si verejne pozrieť svoje číslo, v prípade, že by sa to schválilo, na čakacej listine, ktorá by bola verejne na internete dostupná, a takýmto spôsobom môžu sledovať aj predpokladaný čas v rámci týchto 12 mesiacov, kedy asi na operáciu pôjdu. A, samozrejme, keďže sú to plánované operácie, môžu si takto prispôsobiť aj svoj život, prípadne iný program. Podporujem preto tento návrh zákona, ktorý môže zásadným spôsobom zlepšiť zdravotnú starostlivosť a spokojnosť pacientov s našimi zdravotnými službami. Verím, že rovnako podporíte tento návrh aj vy, pretože – ako som na začiatku spomenul – čakacie doby sa môžu týkať každého z nás, bez ohľadu na to, či sme z opozície, alebo z vládnej strany. Ďakujem pekne za pozornosť.