Maďarič, Marek, minister kultúry SR (2014-01-29):
Ďakujem za slovo, pán predseda. Predložený návrh zákona, dámy a páni, je logický, zrozumiteľný a potrebný napriek tomu, že možno nepatrí k rozsahom najväčším, určite jeho tvorba nebola jednoduchá. Ak padli aj otázky, čo bolo dôvodom predloženia tohto zákona, jeden z nich bol aj ten jednoducho, že hudobnú činnosť dnes legislatívne ošetrenú nemáme. A samozrejme, tých dôvodov bolo viac. Toľko na úvod môjho záverečného vystúpenia. Pani poslankyňa Vášáryová, ak som to správne pochopil, myslím si, trošku ste si protirečili v tom zmysle, že ste začali kritikou županov, ktorí, tak ste to aj povedali, kvôli voľbám musia uspokojiť nejakých miestnych výtvarníkov alebo povedzme ľudí, ktorí pôsobia, ja neviem, možno, lebo dneska sa bavíme o divadlách, tak v divadelných a hudobných inštitúciách. Na druhej strane ale ste prišli s tým, že, s kritikou, že si musia vyžiadať záväzné stanovisko ministerstva kultúry pri takých vážnych rozhodnutiach, ako je zrušenie alebo zlúčenie divadla. To je trošku rozpor. Každopádne, vyjadrili ste sa, že predložíte nejaký návrh, takže ten samozrejme vecne, vecne posúdime. Dotkli ste sa aj takzvaných osobitných príspevkov. Dovoľte teda k tomu, aby som nejakých pár informácií vám poskytol. Najprv k dôvodom rozšírenia okruhu oprávnených inštitúcií na poberanie osobitného príspevku. My týmto zrovnoprávňujeme umelcov pôsobiacich v umeleckých inštitúciách v zriaďovateľskej pôsobnosti štátnej správy, samosprávnych krajov a verejno-právnych inštitúcií, pretože skutočnosť, stanovenie nároku na osobitný príspevok len vo vybraných organizáciách diskriminovala výkonných umelcov tých inštitúcií, ktorí nie sú v doteraz platnom zákone pokrytí. Pritom charakter ich umeleckej činnosti a nároky na túto činnosť sú aj v iných verejných divadlách, hudobných inštitúciách a verejno-právnych inštitúciách totožné. Preto sa oproti doteraz platnej úprave rozširuje možnosť uchádzať sa o osobitný príspevok aj vybraným okruhom zamestnancov umeleckých inštitúcií v pôsobnosti samosprávnych krajov, to znamená, to je (pozn. prepis.: nezrozumiteľne vyslovené) Divadlo, Štúdio tanca v Banskej Bystrici, Divadlo Romathan v Košiciach, Poddukelský umelecký ľudový súbor v Prešove, potom zamestnancov umeleckých súborov, inštitúcií zriadených podľa osobitného predpisu, to je napríklad orchester pôsobiaci v Rozhlase a televízii Slovenska, orchester ľudových nástrojov a prechodným ustanovením sa umožní nová, alebo aby podľa novej právnej úpravy sa uchádzali o osobitný príspevok aj umelci, ktorí pôsobili kedysi už v zaniknutom vojenskom umeleckom súbore. A teraz k tým ekonomickým dopadom, lebo na to ste sa špeciálne pýtali, ktorý by vyplýval z rozšírenia okruhu poberateľov osobitného príspevku. Nepredpokladáme výrazný nárast žiadateľov o osobitný príspevok. Žijúci umelci, aj keď spĺňajú podmienky nároku na osobitný príspevok, žiadajú o jeho priznanie skôr výnimočne. Väčšina z nich má ambíciu zotrvať čo najdlhšie vo svojom profesionálnom povolaní. Na ilustráciu uvediem, že od roku 2009 poberalo celkom 19 osôb osobitný príspevok a dnes je ich len o dve osoby viac. Áno. Čiže odhadujeme, že dynamika rastu bude zachovaná v čase, keď sa rušil výsluhový dôchodok. To bol 1. január 2004. Jeho poberateľmi bolo 99 umelcov za celú históriu. To je údaj zo Sociálnej poisťovne, čiže nemyslím si, že by táto vec nebola finančne zvládnuteľná a to odpovedám aj pánovi poslancovi Viskupičovi, aj zo zdrojov ministerstva kultúry. To nie sú také zdroje, aby sme si ich my nevedeli dovoliť poskytnúť. Pán poslanec Viskupič sa pýtal, aký bude duch vykonávacieho predpisu, ktorý súvisí s § 5 a 6. Nuž, pán poslanec, ten duch bude pozitívny, samozrejme. Nebude byrokratický nezmyselne, jednoducho je za účelom získania určitých štatistických údajov, ale napríklad aj údajov, ktoré sú potrebné pre divadelný výskum, pretože tam sa uvádza, že prijímateľom týchto informácií môže byť aj organizácia poverená ministerstvom, to znamená napríklad divadelný ústav potrebuje mať informácie určité od divadiel. Možno ich má, možno ich nemá, jednoducho ak chcem, aby bol istý poriadok, tak ale určite duch tohto (povedané so smiechom) vykonávacieho predpisu bude pozitívny. Opakujem, aká otázka, taká odpoveď. Snáď by ste nečakali, že poviem, že bude vykonávací predpis nejaký, nejaký zlý, nie? No a teraz k tomu, čo sa tu viackrát spomínalo a to je výber štatutára. Pán poslanec Viskupič, veľmi pekne vás prosím, ak si už dáte tú námahu a idete to kritizovať, tak nezačnite klamstvom. Princíp výberového konania sa neruší. V zákone to je jasne napísané. Ten trvá, ale môže byť aj využitý princíp priameho oslovenia. Čiže ešte raz, princíp výberového konania sa neruší. Princíp priameho oslovenia existuje aj inde vo svete. Existuje vo Francúzsku, existuje v Poľsku, v Česku, čiastočne v Nemecku, mohol by som ďalej pokračovať. Chcem vám tiež povedať, že doterajší spôsob výberu iba prostredníctvom výberového konania tiež nezaručuje, že sa nájde kandidát vhodný na vedenie tejto, povedzme Slovenské národné divadlo, špecifickej inštitúcie vo sfére živého umenia. Nastala situácia, že aj vybraný a vymenovaný uchádzač sa neosvedčil v praxi, takže bolo nutné celý časovo náročný proces zopakovať, alebo situácia, keď výberová komisia opakovane nevybrala z prihlásených uchádzačov vhodného kandidáta na danú funkciu, čo spôsobilo v minulosti neraz patovú situáciu. Častá výmena, dočasné riešenia majú negatívny vplyv aj na nižšie zložky, riaditeľov umeleckých súborov, ďalších úsekov a následnú umeleckú stagnáciu. Na ilustráciu: v Slovenskom národnom divadle sa v priebehu šiestich rokov, od roku 2005 do roku 2012, vo funkcii vystriedalo 17 generálnych riaditeľov, respektíve poverených riaditeľov. Slovenské národné divadlo bolo v tomto období bez generálneho riaditeľa celkovo skoro 30 mesiacov, čiže takmer dva a pol roka. Pani poslankyňa Vášáryová sa dožadovala, alebo v istom zmysle dávala za príklad, že by bolo dobré, aby sme oslovovali aj osobnosti zo zahraničia. No ale skutočné osobnosti zo zahraničia, veľmi pochybujem, že by boli ochotné ísť na výberové konanie. Ale cez inštitút priameho oslovenia to možné je, pričom, zdôrazňujem, zo samotnej formulácie, pán poslanec Viskupič, z toho ustanovenia vyplýva, že aj pri novej forme výberu, keby sa uplatnil ten princíp priameho oslovenia, pôjde o proces, proces výberu sa uskutoční oslovením kandidátov, ktorí predložia svoju koncepciu riadenia inštitúcie a pri konečnom rozhodnutí bude minister kultúry vychádzať z odporúčania poradného orgánu vytvoreného pre tento účel. Nemyslím si, že tu by mohlo ísť o politickú nomináciu. Na druhej strane bol to problém nejedného ministra kultúry, ktorý v konečnom dôsledku on niesol zodpovednosť za to, ako a čo sa deje v Slovenskom národnom divadle, v Slovenskej filharmónii, v týchto špičkových inštitúciách a do istej miery nemohol ovplyvniť to, kto ich bude riadiť. Čiže ja to považujem za správne, ak je tam daná aj možnosť pre určité situácie ísť priamym oslovením, ktoré ale, samozrejme, nie tým, že ja si vymenujem nejakého svojho kamaráta, lebo si to takto zmyslím, ale je to tiež na základe nejakého projektu, je to tiež na základe nejakej asi všeobecne známej reputácie daného človeka a je to tiež, musí to byť odobrené nejakým poradným orgánom, kde tiež samozrejme nebudú sedieť ľudia, ktorí nie sú verejnosťou prijímaní ako kompetentní. Myslím si, že žijeme v dobe, kedy si toto žiadny minister kultúry nemôže trúfnuť. Prešli sme si všeličím, aby sa také niečo stalo a ešte raz opakujem, takéto možnosti sú aj v iných štátoch, nie je to nejaké unikum, ktoré by sme si my teraz vymysleli a vychádzame z praxe, ktorá tu vznikla. Čo sa týka pána poslanca Sólymosa k tomu, že samospráva nemá špeciálne v tomto zákone dané, že musí nejako špeciálne podporovať národnostné divadlá a národnostné hudobné inštitúcie, ja si myslím, že je veľmi jasne povedané v tomto zákone, že samosprávny kraj podporuje divadelné aktivity, ktoré podliehajú jeho, alebo sú vykonané v jeho inštitúciách a to bez ohľadu na to, bez ohľadu na to, či to divadlo robia ľudia z národnostných menšín, alebo Slováci alebo ktokoľvek. A tak je to podľa mňa správne a vôbec to neznamená, otočím to, že by mali byť nejakým spôsobom národnostné divadlá poškodzované. Vôbec nie. Ďakujem. (Potlesk.)