Ľ. Petrák, poslanec: (2010-02-04):
Ja osobne, vážené dámy a páni, by som sa odpichol od tézy, ktorú vyslovil pán poslanec Kubovič vo svojom vystúpení, keď povedal, že dnes je iná samospráva, ako bola samospráva v roku 1990, keď sa prijal zákon o obecnom zriadení. Ja s ním plne súhlasím a chcem povedať, že práve preto je tu aj táto novela zákona o obecnom zriadení. V roku 1990 obecné samosprávy nemali rozsiahly výkon preneseného výkonu štátnej správy. V roku 1990 nemali samosprávy programové rozpočty a programovo orientované hospodárenie, v roku 1990 sa samosprávam ani nesnívalo o čerpaní prostriedkov z eurofondov a o ich veľkej administratívnej náročnosti a zodpovednosti, ktorá leží predovšetkým na pleciach starostu alebo primátora, ktorý musí zabezpečovať všetky tieto funkcie. Takže, ak hovoríme o tom, že dnes je iná situácia ako v roku 1990, rozhodne je iná, a preto je tu aj tento iný návrh zákona, ktorý svojím spôsobom prerozdeľuje alebo inak mení kompetencie starostu a zastupiteľstva. Ak dovolíte, ja sa oslobodím od nejakého politikárčenia a politizovania a osobne nerozumiem tomu, že tento problém sa spolitizoval. Lebo tento problém je výsostne odborný a ak došlo k zhode ZMOS-u, aj keď mnohí môžete tvrdiť, že je to organizácia, kde sú zastúpení starostovia a primátori ako predstavitelia obcí a miest, ale je to organizácia obcí a miest, kde starostovia a primátori reprezentujú aj názory samospráv, nielen svoje názory. Takže, ak budeme hovoriť o presune kompetencií, tak sa dotknem tých najviac frekventovaných pripomienok, ktoré tu zaznievajú zo strany opozície. Prvý problém pri presune kompetencie je posilnenie pozície starostu pri menovaní zástupcu. Ja sa vás pýtam, v dnešnom ponímaní výkonu funkcie starostu je starosta nástrojom obecného zastupiteľstva alebo je to manažér, ktorý má riadiť chod obce. Podľa môjho názoru nikdy ani v znení zákona z roku 1990 nebol starosta nástrojom obecného zastupiteľstva, ale bol samostatným orgánom tak, ako je orgánom samostatným obecné zastupiteľstvo. Čiže, boli to dva samostatné orgány s rovnakou váhou, ktoré boli volené priamymi voľbami, aj jeden orgán, aj druhý orgán. Takže z tohto pohľadu, ak to hodnotím, funkcia, kompetencia starostu menovať svojho zástupcu je podľa mňa v súvislosti s tými aktivitami, ktoré prešli na plecia obcí a miest, úplne samozrejmá. Ak by sme išli do logiky vášho výkladu, no tak potom by sme mali povedať, že funkcia štátneho tajomníka na ministerstve patrí opozícii. Dobre, ale ja to priťahujem za vlasy, ja to priťahujem za vlasy, súhlasím s tým, ale jednoducho, ak je niekto manažérom, ak je zodpovedný za chod úradu, tak podľa môjho názoru by mal právo si navrhnúť svojho zástupcu. To je ad jedna. Druhá vec, ktorá je tu často namietaná, je vydávanie organizačného poriadku, pracovného poriadku a poriadku odmeňovania zamestnancov. Aj v súvislosti  s tým, čo som povedal, to znamená, čerpanie eurofondov, prenesené kompetencie, ktorých rozsah činností je neuveriteľne široký a o ktorých sa mnohým poslancom ani nesníva, čo je obsahom a náplňou týchto činností, tak opätovne si myslím, že je potrebné, aby starosta ako manažér, ktorý riadi chod úradu, mal právo zadefinovať, ako ten úrad má fungovať. Ja osobne nepovažujem za správne, ak zastupiteľstvo v tom stave, ak chce robiť obštrukcie, navrhne takú štruktúru úradu, ktorá de facto znemožní plnenie zákonom stanovených povinností. Jednoducho to nepovažujem za správne a myslím si, že princíp, že starosta si môže vybrať svojho zástupcu, je absolútne namieste. Tretia otázka, ktorá tu veľmi často zaznieva, je otázka frekvencie zasadnutí. Opätovne, nikto nemá záujem, aby sa obmedzila miera demokracie v Slovenskej republike, pokiaľ ide o počet zasadnutí obecných zastupiteľstiev, ale tu si jednoducho uvedomme, že opätovne riešime problém, ktorý sa týka veľkých miest, od Bratislavy, ktorá má vyše 500 tisíc obyvateľov po malé obce, ktoré majú 20 až 50 obyvateľov. Ak si povieme, aká je štruktúra zloženia obcí, tak obcí do 500 obyvateľov je viac ako tisíc, to znamená, tretina obcí, tretina obcí je do 500 obyvateľov a my ideme dávať rovnaké kritériá pre jedno zastupiteľstvo, ktoré má 3 až 5 členov a ideme dávať rovnaké kritériá na prácu zastupiteľstva, ktoré má 20 alebo 30 členov. Jednoducho, podľa mňa, ak budeme hovoriť o týchto problémoch, tak diferencujme a skúsme riešiť fakticky problém, ale nie je problémom to, ako často alebo aká je minimálna frekvencia zasadnutí. Určite so mnou budete súhlasiť, že v obciach, ktoré majú 100, 200, 300 obyvateľov, aby bola frekvencia zasadnutí jeden mesiac, asi to nemá logiku, lebo ten obsah zasadnutí nemôže byť taký ako v meste, ktoré má 20, 30 tisíc a viac obyvateľov. Takže, znovu, skúsme sa  na tento problém pozerať odborne a neskúsme ho riešiť iba z hľadiska politického. Posledná vec, ktorej sa chcem dotknúť, je otázka väčšej otvorenosti k verejnosti, a to je v podstate aj návrh, ktorý podal, teraz neviem, či pán poslanec Slafkovský alebo pán poslanec Ivančo, ktorý sa týkal, ktorý vychádza z dielne Via Iuris a dotýka sa ľubovoľného vystupovania každého obyvateľa obce na obecnom zastupiteľstve. V princípe návrh, ktorý má svoju logiku a z hľadiska veci, pokiaľ by nebol zneužitý na obštrukciu rokovania obecného zastupiteľstva, je určite správny. Ale na druhej strane musím povedať, poznajúc skupinu predkladateľov, nemyslím v tejto chvíli priamo poslanca Ivanča, ale ľudí, ktorí mu tento návrh posunuli, že skôr ide o záujmové obštrukcie zo strany environmentálnych organizácií, ďalších občianskych združení, ktoré jednoducho tým, že tam príde 20, 30 50 alebo 100 ľudí k jednému bodu programu, tak budú to isté opakovať donekonečna. Osobne to z vecnej stránky nepovažujem za vhodné, ani dobré, lebo to problém nevyrieši, skôr znechutí celé zastupiteľstvo, ktoré nedospeje k vecnému riešeniu problému. Ak by sme navrhovali riešenie, ktoré bude znamenať, že obecné zastupiteľstvo je povinné sa zaoberať vecným problémom ako-takým, určite nájdeme spoločnú reč a môžeme o tomto rozprávať. Takže, pokiaľ budeme hovoriť o väčšej otvorenosti, už iba jedna poznámka na záver, nikto nemôže obviniť túto vládnu koalíciu, že v prípade samosprávy nechce väčšiu otvorenosť a transparentnosť a poukážem na prijatý zákon o majetku obcí a vyšších územných celkov, kde sme absolútne jednoznačne stransparentnili nakladanie s obecným majetkom a majetkom vyšších územných celkov, ktoré je najväčším problémom z hľadiska transparentnosti, korupcie a ďalších negatívnych javov, ktoré sa vyskytujú v samosprávach. Takže z toho pohľadu myslím si, že vládnu koalíciu nemožno z ničoho obviňovať. A nadviažem na to, čo povedal pán spravodajca v úvode a to, čo som povedal aj ja vo svojej faktickej poznámke, na tomto zákone sa pracovalo 3,5 roka. Je to zhoda všetkých zainteresovaných, ktorí sa podieľali na príprave toho zákona, je to dohoda všetkých zainteresovaných, ktorí sa podieľali na príprave tohto zákona, chcem podotknúť, naprieč politickým spektrom, od nezávislých cez predstaviteľov opozície, aj predstaviteľov koalície, takže ak po 3,5 roku došlo k zhode všetkých zainteresovaných, ja dneska nerozumiem tomuto politickému útoku, ktorý zo strany opozície je na tento zákon. Ďakujem pekne. (Potlesk.)