Horecký, Ján, poslanec NR SR (2023-12-18):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Pani ministerka, dámy a páni, v svojom príspevku sa pokúsim vyjadriť ku kompetenčnému zákonu tak, aby som sa neopakoval po už mnohých vážnych zisteniach a vyjadreniach, ktoré ste tu predniesli, a pozriem sa na to tak, aby som doplnil svojím postrehom vaše postrehy. Prvý z nich je to, že sme vo výbore pre vzdelávanie, vedu, mládež a šport mali rokovať o tomto návrhu vládneho zákona z celkom silného a logického dôvodu, že sa ním, tak to bolo aj ohlásené, mení najmä kompetencia ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu. Predstavte si, že toto rokovanie výboru malo byť minulý pondelok 8.15 h a na toto rokovanie sa dostavilo okrem niekoľkých opozičných poslancov iba pani predsedníčka výboru a nebol tam ani jeden koaličný poslanec. To mi príde ako hrubé zrno aj v týchto neľahkých časoch, pretože ak máme rokovať na výbore, ktorého sa toto dotýka, mimoriadne o zmene štruktúry fungovania kompetencií ministerstva školstva a nezaujíma to žiadneho z koaličných poslancov, oberá nás to aj o to minimum príležitostí rokovať a vyjadrovať sa k tomuto zákonu, vážení kolegovia a kolegyne, vzhľadom na to, že tento zákon predkladá vláda v skrátenom legislatívnom konaní. Taktiež som bol svedkom vyjadrení medializovaných aj pána predsedu Národnej rady, kedy hovoril o tom, že obviňoval nás z toho teda, opozičné strany, menovite aj KDH, že nám ide o nejaké sabotovanie rokovania zákona o štátnom rozpočte. Ďakujem vám, kolegovia, ktorí ste predkladali procedurálne návrhy, aby bol zákon o štátnom rozpočte, ktorý si uvedomujeme, že je zákonom roka, predradený a ku ktorému sme sa chceli konštruktívne, vecne vyjadrovať, pretože si uvedomujeme, že je to dôležité pre našu krajinu. A na záver tohto úvodu si dovolím vyhlásiť, že aj keby sme boli v strede uhorkovej sezóny a nie pár dní pred koncom roka, po ktorom máme fungovať podľa nového rozpočtu, tak by som priniesol presne ten istý príspevok, ktorý poviem dnes večer, pretože tento zá... tento môj príspevok nie je len o nejakej obštrukcii, ale podobne ako aj vaše poukazuje na vecné a konkrétne nedostatky, čo je naša úloha, jediným možným spôsobom, ktorý nám zostal v rozprave v pléne Národnej rady. A pôjdem postupne. Minimálne sa budem dotýkať tých vecí, ktoré tu už boli riadne spracované a doplním ich o ďalšie. V čl. I zmeny, sa riešia zmeny v zákone 575, kompetenčný zákon, z roku 2001, je to § 3 písm. l), ktoré znie, že ministerstvo školstva, výskumu... že nový názov ministerstva bude Ministerstvo školstva, výskumu, vývoja a mládeže Slovenskej republiky. Keď už musíme meniť názov ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu kvôli zriadeniu nového ministerstva a odčlenenia športu, pýtam sa, prečo to nie je Ministerstvo vzdelávania, vedy, vývoja a mládeže Slovenskej republiky. Ubezpečujem vás, že nejde o slovíčka, ale o potrebný posun smerom k realite a nielen k svetovým trendom, ale aj k potrebe Slovenska. Školstvo je síce významná, ale podmnožina vzdelávania. Nevyhnutne potrebujeme systém celoživotného vzdelávania nielen v podobe zákona, ale aj dostupného systému, dostupného každému občanovi v dospelom veku. Poviem vám na to jeden konkrétny príklad. Nedávno sme spustili tretí reaktor jadrovej elektrárne v Mochovciach a jadrová elektráreň v Bohuniciach má pripravený jeden veľkolepý projekt, kde sú nielen nový jadrový zdroj, ale aj alternatívne zdroje elektrickej energie. No a predstavte si, že štvrtý jadrový reaktor v Mochovciach vyžaduje minimálne šesťdesiat operátorov jadrovej elektrárne, ale na slovenských univerzitách ich študuje dokopy dvanásť. My ich potrebujeme šesťdesiat na to spustenie, inak by sme už boli pripravení na ďalší zdroj elektrickej energie. Táto situácia je riešiteľná. Nie je to riešiteľné nejakým, nejakými umiestenkami alebo príkazmi, čo majú mladí študovať, ale je riešiteľná práve formou celoživotného vzdelávania. My nepotrebujeme absolventov jadrovej fyziky, ktorí budú po piatich rokoch schopní vymyslieť princíp a fungovanie jadrovej elektrárne. To už je vymyslené. My potrebujeme operátorov jadrových elektrární. My máme na Slovensku energetikov, stavebných architektov, bezpečnostných technikov, jednoducho veľa ľudí, ktorí sú pripravení si doplniť vzdelanie tak, aby mohli slúžiť ako operátori jadrových elektrární. Toto vám nehovorím ako svoj názor. Komunikoval som s týmito odborníkmi a viem, čo potrebujú, a riešil som to aj z pozície toho krátkeho pôsobenia ministra školstva. Toto je cesta. Ak by sme dokázali fragmentovať vzdelávanie, aby ten, kto potrebuje nejaký semester alebo doplniť si nejaký významný, významný segment svojho vzdelávania, ktoré mu chýba pre svoju kvalifikáciu, načo potrebuje nastúpiť znovu na vysokú školu, keď je to zamestnaný človek, ktorý je povedzme v strednom veku? Čiže fragmentovať mnohé vzdelávacie programy na vysokých školách tak, aby ich ony mohli poskytovať aj ľuďom, ktorí si takto budú v režime celoživotného vzdelávania dopĺňať vzdelanie, je veľmi žiaduce. No, píšete vo vládnom návrhu „výskum a vývoj“. Pýtam sa, prečo nie „veda a vývoj“, čo, samozrejme, je komplexnejšie a pokrýva danú oblasť úplne. V § 3 sa dopĺňa písm. o), ktoré znie, a to je to slávne písmeno, ktorým vzniká Ministerstvo cestovného ruchu a športu Slovenskej republiky. No, ja budem veľmi ústretový a konštruktívny. Uznávam, že je to téma, že zriadiť ústredný orgán štátnej správy pre cestovný ruch a šport nemôžeme, kolegovia, len tak zahodiť do koša ako na prvú blbý nápad. Viem si predstaviť, že by to mohlo priniesť vďaka istému raciu aj nejaký osoh. Ale to vyžaduje, samozrejme, do detailu, nemyslím malé nepodstatné detaily, ale procesné záležitosti a kompetencie, ako bude toto ministerstvo fungovať, kde budú kompetenčné čiary medzi jednotlivými rezortami, ako to tu už bolo spomínané, školský šport a profesionálny šport. Takéto usporiadanie sme nevideli ani v dôvodovej správe, ani v žiadnom, žiadnom ďalšom materiáli, zdá sa, že to je ministerstvo pre ministerstvo. V doložke vybraných vplyvov je uvedené, že zriadenie nového ministerstva bude mať nulový, žiaden vplyv na rozpočet verejnej správy, ale ja nemám vedomosť, a bol som na tom ministerstve, že by niekde čakala hotová pripravená kompletne zariadená budova pre nové ministerstvo so zodpovedajúcou technikou a technikmi, autami, mobiliárom a tak ďalej. Viem si predstaviť, že ak by toto vláda myslela vážne a chcela to uskutočniť seriózne, že by potrebovala minimálne rok na to, aby sa aj so zväzmi, aj so všetkými zainteresovanými, aj so samosprávami pripravil komplexný návrh v riadnom legislatívnom procese s MPK, a nie v skrátenom legislatívnom procese. Mimochodom, v doložke vybraných vplyvov sa explicitne uvádza, že predložený vply... predložený vládny návrh zákona nemá vplyv absolútne na nič. Žiaden vplyv na rozpočet verejnej správy a samospráv, žiaden vplyv na podnikateľské prostredie, žiaden vplyv na životné prostredie a služby verejnej správy. Tak ja túto vec čítam trochu inak, ako to už zaznelo, tak sa teda pýtam, načo nám vlastne vláda predkladá zákon, ktorý nemá vplyv vôbec na nič okrem toho, že zaťaží štátnu kasu v čase, keď ju treba sanovať. Tiež v § 4 ods. 3 sa teda mení popis umiestnenia štátnych tajomníkov na ministerstvách, čo už ste aj vy spomínali, táto zmena umožňuje neobmedzený počet štátnych tajomníkov. Každý štátny tajomník má, samozrejme, kanceláriu, auto, priamo podriadených, takto naozaj nevyzerá snaha o šetrenie a konsolidáciu a ani snaha o jasné kompetenčné vymedzenie, čo má za úlohu zákon, kompetenčný zákon priniesť. Len sa dotknem, § 22 ods. 2 znie: „Na čele Protimonopolného úradu Slovenskej republiky je predseda, ktorého vymenúva a odvoláva prezident Slovenskej republiky na návrh vlády. Na čele Slovenskej informačnej služby je riaditeľ, ktorého vymenúva a odvoláva prezident Slovenskej republiky na návrh vlády.“ Hneď prišiel pozmeňujúci návrh s týmto vládnym návrhom zákona, že aj podpredseda protimonopolného úradu bude vymenovaný, odvolávaný už nie prezidentom, ale vládou Slovenskej republiky. To je, samozrejme, ďalšia nedemokratická koncentrácia moci, ktorá môže urobiť z nezávislého úradu poslušného služobníka vlády, tak ako sme to videli pri Úrade pre reguláciu sieťových odvetví, ktorý tým taktiež stráca svoju faktickú nezávislosť, a takto to bude fungovať vždy, keď sa predsedovi vlády alebo vláde nebude pozdávať výstup údajne podľa zákona nezávislého Úradu pre reguláciu sieťových odvetví, ako to bolo pri okamžitej výmene pána Jurisa. Do § 24a sa vkladajú nové body 4 a 6, ktoré znejú: „Úrad vlády Slovenskej republiky plní úlohy strategickej a metodickej koordinácie v oblasti výskumu, vývoja a inovácií.“ A ešte vás chcem upozorniť na jeden bod, bod 6: „Úrad vlády Slovenskej republiky“, počúvajte, „Úrad vlády Slovenskej republiky riadi a koordinuje opatrenia na tvorbu a uskutočňovanie talentovej politiky.“ Súčasné ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu s priamou vecnou pôsobnosťou v oblasti vysokých škôl a vedeckých výskumných ústavov, ako je Slovenská akadémia vied, má byť kompetentné pri tvorbe politík a úprave podmienok pre vedu, výskum a čiastočne aj vývoj a inovácie. Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu má priamo riadenú organizáciu Centrum vedecko-technických informácií, ktorá 85 rokov má na starosti podporu vedy. Činnosť CVTI sa stručne dá zhrnúť do piatich dimenzií: vedecká knižnica, podpora vedy, popularizácia vedy, informačné systémy a správa dát v školstve, projektová činnosť vrátane internacionalizácie. Samozrejme, videl som to zblízka, CVTI treba riadne manažovať a využiť jeho potenciál, a nie však nechať tak a začať stavať systém podpory vedy a výskumu na inom mieste na úrade vlády, ktorá nemá vecné odborné zázemie ako ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu. Tvorba a uskutočňovanie talentovej politiky je priamou súčasťou vzdelávania a je absurdné, ak sa táto vecná pôsobnosť prenáša na úrad vlády. Vzniká tak naozaj namiesto jasného rozdelenia kompetencií skôr kompetenčný chaos. Vítam, ak podpredseda vlády bude koordinovať prierezové témy, ako je transfer inovácií do biznisu, čo sa týka ministerstiev, minimálne ministerstva školstva, hospodárstva a financií. To je naozaj potrebné a vítané. Kompetenčný zákon má za úlohu robiť jasno v kompetenciách ústredných orgánov štátnej správy, nastaviť deliace čiary zodpovednosti a vecnej pôsobnosti a efektívnej synergie. Lebo som však povedal, tento zákon robí opak, vnáša nejasnosti do kompetencií a komplikuje systém. Článok II. Tu sú zmeny v zákone 540 o štátnej štatistike. V § 6 ods. 2 a 3 sa slová „prezident Slovenskej republiky na návrh vlády“ nahrádzajú slovom „vláda“. Viete, o čo ide, lebo je to pri viacerých týchto nezávislých, zo zákona zriadených štátnych inštitúcií, ktoré majú byť odbornou protiváhou politickým rozhodnutiam, respektíve dávať odborné stanoviská a výstupy pre čo najlepšiu politiku štátu. Viete, ako matematik som pracoval so štatistikou nielen v edukácii, ale aj pri spracovaní výskumných dát tvorby záverov a hodnotenia dát. Verte, že štatistika a jej použitie nie je nezávislé od ľudského faktora a to vo všetkých procesných krokoch; získavanie dát, ich organizácii, voľby metód spracovania, analýzy dát a napokon ich vyhodnotenia interpretácie. Zľudovela trochu taká žartovná definícia, štatistika je presný súčet nepresných čísel. Štatistický úrad musí byť z titulu zákona, ale najmä z princípu zo zákona nezávislý. Prečo potom táto zmena zákona, prečo nemôže riaditeľa štatistického úradu menovať na návrh vlády prezident Slovenskej republiky, ale bude ho menovať a odvolávať vláda? Je to, žiaľ, ďalší príklad koncentrácie moci a politizácie inštitúcií. Viete, v detaile, myslím, že to tu už zaznelo, sú dôvody pri odvolávaní týchto šéfov týchto nezávislých inštitúcií pribudlo písmenko e), ktoré hovorí, že vláda môže odvolať takého človeka, ak sa vyskytnú po taxatívnych dôvodoch, „ak sa vyskytnú iné závažné dôvody,“ teraz počúvajte pozorne, „najmä v prípade konania, ktoré vyvoláva alebo je spôsobilé vyvolať pochybnosti o osobnostných, morálnych a odborných predpokladoch na výkon jeho funkcie“. Čiže ak ten človek sa niekde vyjadrí alebo jednoducho akokoľvek vystúpi, čo má, čo vyvolá, čo má len potenciál vyvolať pochybnosti v členoch vlády, tak ho môžu okamžite odvolať. Ako vágnejšiu definíciu som nečítal ani v školskom poriadku na základnej škole. Článok III, zmeny v zákone o zdravotných poisťovniach, dohľade nad zdravotnou starostlivosťou. Je to, samozrejme, to isté, také isté vágne dôvody na odvolanie a tiež to už bolo spomenuté, že tento nezávislý úrad má v kompetencii spravovať 8 mld. eur. Na záver článok VIII o zmene zákona 392/2011 Z. z. o obchodovaní s výrobkami obranného priemyslu a čl. IX o zmene zákona 144/2013 Z. z. o obchodovaní s určenými výrobkami, ktorých držba sa obmedzuje z bezpečnostných dôvodov. Tam sa jednoducho kompetencie ministerstva zahraničných vecí nahrádzajú kompetenciami ministerstva obrany vo všetkých bodoch. Čo to znamená? Že ministerstvo hospodárstva, ktoré rozhoduje o udelení dovozných a vývozných licencií, tak všetci ostatní partneri ministerstva hospodárstva majú len odporúčací charakter okrem záporného vyjadrenia, teraz už nie ministerstvo zahraničných vecí, ale ministerstva obrany k žiadosti o udelenie vývoznej licencie alebo dovoznej licencie, ktoré sú pre ministerstvo záväzné. No, zmeny v zákonoch upravujúcich obchodovanie so zbraňami vrátane presunu niektorých kompetencií z ministerstva zahraničných vecí na ministerstvo obrany nie sú maličkosťami ani precizovaním aktuálnej úpravy. Ak zoberieme do úvahy charakter viacerých legislatívnych úprav tohto vládneho návrhu zákona, ktorým je oslabenie nezávislosti kľúčových úradov a koncentrácia politickej moci, tak zmeny v zákonoch upravujúcich obchodovanie so zbraňami, vyvolávajú obavy a rozhodne by si vyžadovali riadne legislatívne konanie, medzirezortné pripomienkovacie konania a dostatočný priestor na prerokovanie v Národnej rade Slovenskej republiky. Osobitne, keď sú občania konfrontovaní s medializovanými informáciami o spojení pána ministra obrany Roberta Kaliňáka so zbrojárskym biznisom. Úprimne, nestaviam iba na medializovaných informáciách, ale riadny priestor na vecné preskúmanie presunu zásadnej kompetencie z ministerstva zahraničných vecí na ministerstvo obrany sme nemali. Ak prejde tento vládny návrh zákona, bude mať ministerstvo obrany pod vedením pána ministra Kaliňáka exkluzívnu kompetenciu rozhodovať o tom, komu nebude udelená dovozná alebo vývozná licencia pre obchod so zbrojárskymi produktami. Znamená to, že bude toto ministerstvo, kde sú medializované správy o prepojení jeho šéfa na firmy obchodujúce so zbraňami, rozhodovať o tom, kto nemôže dovážať a vyvážať tento druh tovaru, a tým pádom, samozrejme, aj kto môže. Zdá sa vám to v poriadku? A takýto zákon je predkladaný v skrátenom legislatívnom konaní. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)