L. Szigeti, poslanec: (2006-08-03):
Podobne ako mnohí moji predrečníci aj ja považujem túto časť programového vyhlásenia vlády za príliš všeobecnú, v oblasti financovania za príliš ambicióznu. Pravda, sú aj také oblasti, kde je málo ambiciózny v oblasti financovania s mnohými neurčitými formuláciami a, samozrejme, tento program sa vyznačuje aj mnohými prvkami populizmu. Kým moji kolegovia hovorili všeobecne, že programové vyhlásenie vlády je všeobecné, ja budem konkrétny a dovoľte mi citovať niektoré ciele z programového vyhlásenia vlády, ktoré považujem skutočne za príliš všeobecné. Napríklad. „Vláda,“ citujem, „vláda podporí predškolskú výchovu.“ A predchádzajúca vláda nepodporila, nepodporovala predškolskú výchovu? Napriek tomu, že dnes pán podpredseda vlády Čaplovič poznamenal, že predchádzajúca vláda likvidovala materské školy, nemyslím si, že je to tak. Predchádzajúca vláda len reagovala na výzvu doby, na pokles populácie. A, samozrejme, sa usilovala o to, aby financovanie v rámci viaczdrojového financovania bolo efektívnejšie. Ďalšia myšlienka, citujem: „Vláda bude venovať pozornosť umeleckému školstvu.“ A predchádzajúca vláda nevenovala pozornosť umeleckému školstvu? Zase dnes pán podpredseda vlády Čaplovič spomínal, že predchádzajúca vláda marginalizovala základné umelecké školstvo. Nedá sa s tým súhlasiť. Samozrejme, v rámci viaczdrojového financovania sme upravili príplatky rodičov. Ďalšie všeobecné konštatovanie: „Vláda bude riešiť nízky spoločenský a sociálny status vedeckovýskumných pracovníkov.“ A mohol by som menovať ďalšie veľmi všeobecné ciele, ambície, predsavzatia, ale vzhľadom na pokročilý čas to nebudem robiť. Pri deklarácii, ako sa bude rozvíjať výchova a vzdelávanie sa spomínajú národné, sociálne a kresťanské princípy, avšak chýba aspoň teda pre mňa jeden mimoriadne významný princíp, a to je princíp občiansky. Pretože myslím si, že na Slovensku by sme mali budovať tak ako doposiaľ občiansku spoločnosť. Programové vyhlásenie vlády v oblasti výchovy a vzdelávania považuje za prioritné hodnoty solidaritu, spravodlivosť, humanitu, vlastenectvo a iné. Vôbec ale nespomína výchovu k tolerancii, pričom v takej multikulturálnej krajine, ako je Slovensko si myslím, že výchova k tolerancii je mimoriadne dôležitá. V programovom vyhlásení vlády vôbec nevidieť snahu o zabezpečenie kontinuity aspoň s niektorými predchádzajúcimi koncepciami alebo projektmi, ktoré boli v predchádzajúcej oblasti, pardon, v predchádzajúcom období aj vtedajšou opozíciou, súčasnou koalíciou nechcem povedať, že podporované, ale aspoň nekritizované, ako je napríklad projekt Milénium, Infovek, projekt Vráťme šport do škôl. V poslednej dobe sme začali hovoriť o projekte Školských autobusov. Jediný projekt, ktorý sa spomína, je projekt Otvorená škola. Myslím si, že v tom, čo fungovalo dobre a sa osvedčilo, by sa dalo aj pokračovať. Neviem, čo bude s novou koncepciou štátnej maturitnej skúšky s monitorom, pretože v programovom vyhlásení vlády sa o tom nič nehovorí. Programové vyhlásenie vlády nevenuje vôbec žiadnu pozornosť takým mimoriadne dôležitým oblastiam, ako sú podporné inštitúcie pre výchovu a vzdelávanie, zabezpečujúce vedu, výskum, inovácie, meranie alebo kvalitu, a rôzne iné inštitúcie, ktoré fungujú ako priamo riadené organizácie ministerstva školstva, ako Štátny pedagogický ústav, Štátny inštitút odborného vzdelávania, pedagogicko-psychologické poradne, Výskumný ústav detskej psychológie a patopsychológie, metodicko-pedagogické centrá a iné. Vláda si neuvedomuje, že trend vo svete je taký, že práve tieto inštitúcie sa postupne dostávajú do popredia a stávajú sa významným prvkom a hnacou silou v rozvoji výchovy a vzdelávania. V programovom vyhlásení vlády nie je definovaný ani vzťah novej vlády k neštátnym školám, teda cirkevným a súkromným školám a školským zariadeniam. V spomínanej piatej kapitole sa nevenuje žiadna pozornosť takej dôležitej oblasti, aká je výchova a vzdelávanie rómskeho etnika. Veľmi málo a nekonkrétne sa hovorí o špeciálnom školstve, o výchove a vzdelávaní detí zo sociálne znevýhodneného prostredia. Keď v úvode môjho vystúpenia som naznačil, že program je málo konkrétny, mal som na mysli napríklad aj tú deklaráciu, ktorá hovorí o tom, že vláda vytvorí legislatívny rámec na obsahovú prestavbu výchovy a vzdelávania v základných školách a na stredných školách. Myslím si, že prijať takúto legislatívu je málo. Som presvedčený o tom, že obsahovú prestavbu treba urýchlene uskutočniť v nasledujúcom štvorročnom období. Ďalšia neurčitá formulácia je nasledovná, citujem: „Vláda Slovenskej republiky uplatní v školstve viaczdrojové financovanie s cieľom postupného dosiahnutia úrovne 5 percent HDP.“ Jednak si myslím, že viaczdrojové financovanie nie je nič nové. Ak by sme, alebo ak by ste si pozorne prečítali asi pred tromi rokmi prijatý zákon o financovaní škôl a školských zariadení, hneď v prvom paragrafe je zadefinované, čo je to viaczdrojové financovanie. Viaczdrojové financovanie sa vzťahuje na zriaďovateľov, teda na školy a školské zariadenia, kde, samozrejme, sa počíta aj s finančnými prostriedkami zriaďovateľov, teda obcí, príspevkami rodičov, príspevkami sponzorov a s inými grantmi. Takže nie je to nič nové. Myslím si, že táto deklarácia, o ktorej teraz hovorím, je trošku zavádzajúca a používa sa metodika, ktorá nie je v súlade s metodikou Európskej únie, pretože z deklarácie nie je jasné, kde vlastne chceme dosiahnuť 5 percent z HDP. Či je to regionálne školstvo, alebo je to regionálne školstvo spolu s vysokými školstvami, alebo je tam všetko, aj veda, aj ostatné záležitosti a nie je jednoznačne uvedené, napísané, či máme na mysli len finančné zdroje z verejných finančných prostriedkov, či sú tam zahrnuté aj iné finančné prostriedky, trebárs aj prostriedky z Európskej únie. Ďalšia deklarácia. „Vláda Slovenskej republiky bude dbať o to, aby sa znižoval počet detí a žiakov v jednotlivých triedach.“ Iste, je to pekná ambícia, pekné predsavzatie. Všetci vieme, ktorí trošku rozumieme školstvu, že oveľa efektívnejšie a kvalitnejšie sa dá vyučovať v podmienkach, kde je nižší počet žiakov. Na druhej strane ale musíme si uvedomiť, že je to obrovská záťaž na financovanie týchto škôl a týchto tried a na druhej strane programové vyhlásenie vlády nič nehovorí o tom, čo bude robiť tam, kde je taký nízky počet žiakov, že hrozí priam zánik školy. Mám na mysli malotriedky, ktorých je na Slovensku viac ako 800, a nemám tu na mysli len národnostné školstvo, pretože malotriednych škôl v národnostnom školstve je približne 150. Viac ako 600 malotriednych škôl sú školy s vyučovacím jazykom slovenským. Čo ich čaká? Aký bude ich osud v budúcnosti? Pretože Slovensko, to nie je len Bratislava, nie sú to len krajské mestá, ale Slovensko, to je aj vidiek, to sú aj naše obce, kde sa práve nachádzajú tieto malotriedne školy, malotriedky. Kvitujem a kladne hodnotím vyjadrenie, citujem: „Vláda Slovenskej republiky bude skvalitňovať podmienky národnostného školstva, najmä vo výučbe v materinskom jazyku všetkých národnostných menšín v rámci Európskej charty regionálnych a menšinových jazykov.“ Bol by som, samozrejme, radšej, keby namiesto „v rámci“, bolo uvedené „v zmysle Európskej charty regionálnych a menšinových jazykov“. Na druhej strane skvalitňovať podmienky sa dajú rôznymi spôsobmi, dúfam, že aj vláda má na mysli také skvalitňovanie podmienok, na čo myslím aj ja. Nepotešila ma však ďalšia veta, ktorá znie, citujem: „Výučba v jazyku národnostnej menšiny však nemôže ísť na úkor kvality výučby štátneho slovenského jazyka.“ Aj keď principiálne by sa dalo súhlasiť s myšlienkou, predsa ma to znepokojuje. Znepokojuje, lebo človek číta aj medzi riadkami, niečo si aj pamätáme hlavne z obdobia pani Slavkovskej, a rozmýšľal som, čo môže byť kódované v tejto vete. Dúfam, že nič mimoriadne nebezpečné pre nás, ale v tejto súvislosti by som rád pripomenul slová pána predsedu vlády z utorka, keď predkladal programové vyhlásenie vlády a kde práve z tohto miesta nás všetkých ubezpečoval o zachovaní status quo v oblasti práv národnostných menšín a jednoznačne garantoval nezhoršenie situácie v oblasti práv národnostných menšín. Vážený pán predseda vlády, asi ste vonku. Napriek tomu, ak by náhodou predsa v tejto vašej deklarácii v nasledujúcom období došlo k zhoršeniu práv národnostných menšín na Slovensku, a to je jedno, či v oblasti školstva, alebo v inej, budem medzi prvými, ktorý vám pripomenie vaše slová, váš sľub, vašu deklaráciu, a budem vás veľmi často citovať. Ubezpečujem vás, že budem a budeme všetci veľmi ostražití. Považujem za nedostatok, že v programovom vyhlásení vlády sa veľmi málo hovorí o investovaní, o rozvoji školskej infraštruktúry. Pravdepodobne sa vláda spolieha na finančné zdroje z Európskej únie, ale treba si uvedomiť, že z týchto zdrojov sa nedá všetko financovať. Sú také potreby na údržbu, na rekonštrukciu našich škôl a školských zariadení, ktoré sa nedajú financovať z prostriedkov Európskej únie a v programovom vyhlásení vlády o tejto problematike sa vôbec nehovorí. V programe vlády sa síce spomína princíp, veľmi dôležitý princíp celoživotného vzdelávania, ale bolo by veľmi potrebné, aby ste o celoživotnom vzdelávaní prijali aj zákon, pretože je to v lisabonských kritériách a myslím si, že je to budúcnosť v oblasti výchovy a vzdelávania. Ďalšia neurčitá formulácia je z oblasti starostlivosti o pedagogických pracovníkov. Citujem: „Cieľom vlády Slovenskej republiky je postupne dosiahnuť v tomto volebnom období priemerný plat v školstve na úrovni priemerného platu v národnom hospodárstve.“ Tiež je to zavádzajúci cieľ, nejednoznačný, nekonkrétny, pretože všetci vieme, že v školstve máme aj okrem pedagogických pracovníkov, aj nepedagogických pracovníkov. V ďalšej časti programového vyhlásenia, kde sa hovorí o vysokých školách, vôbec nehovoríte o tom, ako chcete a akým spôsobom chcete zvyšovať platy pedagógov v oblasti vysokých škôl. Je tu zvolená znova zlá metodika, táto metodika nie je porovnateľná s metodikou Európskej únie a myslím si, že deklarovať takéto niečo, čo čiastočne je už splnené už v súčasnosti, pretože v oblasti regionálneho školstva v prenesených kompetenciách, teda v oblasti základných škôl a stredných škôl priemerné platy dnes už sú takmer na úrovni priemerného platu v národnom hospodárstve. Nechcem sa vrátiť k tej kritike, ktorá tu odznela od pána poslanca Fronca aj pána poslanca Devínskeho, ktorá sa týka oblasti vysokých škôl, kde hovoríte o zavedení akejsi európskej vysokoškolskej legislatívy, ktorá skutočne neexistuje, kde hovoríte o tom, aby nevznikali a nevyučovali vysoké školy bez platnej akreditácie, veď, prosím vás pekne, ani dnes takéto vysoké školy nemôžu vyučovať, takže nebudem to opakovať a nebudem to komentovať. Teda ďalšia deklarácia, že „vláda vypracuje novú metodiku financovania štátnych a verejných vysokých škôl“. Nemyslím si, že v súčasnosti platná metodika financovania vysokých škôl by bola zlá. Táto metodika sa rodila dlho, robili to odborníci, a táto metodika je medzinárodne uznávanou metodikou financovania štátnych a verejných vysokých škôl. Veď táto metodika má viac vstupov, pravda, je tam aj počet študentov, ale 30 percent je poskytnutých na základe kvality tej ktorej vysokej školy. Ďalším vstupom je aj publikačná činnosť, citácie, vedecká činnosť a mobilita vysokých škôl. Takže nemyslím si, že máme zlú metodiku, nemyslím si, že by bolo treba vypracovať novú metodiku na financovanie vysokých škôl. Čo sa týka financovania vedy a techniky vo výške 0,8 percenta HDP, do ktorej ste zahrnuli aj súkromné finančné prostriedky a prostriedky z Európskej únie, je tiež zavádzajúca, pretože už dnes, keď spočítame tie zdroje verejné a súkromné, že dosiahne úroveň 0,8 percenta HDP, znova je to zlá metodika a myslím si, že je to nepresná a zavádzajúca a populistická. Kritizujete fungovanie Agentúry na podporu vedy a výskumu. Tej agentúry, ktorá sa poriadne ani nerozbehla, nemala dostatok času na prezentáciu svojej činnosti a vy ju negujete a uvažujete o úplne inom systéme podpory vedy a výskumu. Jedna myšlienka k problematike mládeže. Hovoríte o tom, že chcete nahradiť systém vzdelávacích poukazov na mimoškolské aktivity tým, že ušetrené finančné prostriedky sa použijú na podporu činnosti miestnych samospráv pri práci s deťmi a mládežou. Prosím vás pekne, uvedomte si, že ide o 800 miliónov Sk. 800 miliónov korún bude chýbať pre naše školy, bude to chýbať v mzdovej oblasti, bude to chýbať z infraštrukturálneho rozvoja, bude to chýbať zo zabezpečenia škôl s učebnými pomôckami a nevieme presne, ako s tými prostriedkami budú hospodáriť zriaďovatelia. Tieto prostriedky zo štátneho rozpočtu pre naše školy a školské zariadenia budú chýbať. A na záver, vážené kolegyne, vážení kolegovia, chcel by som ešte raz zdôrazniť všeobecnosť, nekonkrétnosť a neurčitosť formulácie a vysokú mieru populizmu nielen tejto piatej kapitoly, ktorá hovorí o vedomostnej spoločnosti, ale celkového programového vyhlásenia vlády a práve preto z tohto dôvodu nepodporím jeho schválenie. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)