S. Kahanec, poslanec: (2005-05-11):
Myšlienku zjednotenej Európy ako spoločenstva štátov, ktoré v záujme vytvárania priestoru pre slobodu, demokraciu, bezpečnosť, solidaritu, presadzovali kresťanskí demokrati už krátko po druhej svetovej vojne – Schuman, Adenauer, de Gasperi a ďalší. V priebehu povojnovej doby vyvíjali značné úsilie pri zakladaní Európskych spoločenstiev, pri hľadaní spoločenstiev či pravidiel, ktoré by smerovali európske štáty k naplneniu ich myšlienok o zjednotenej a bezpečnej Európe. Už v roku 1951 vzniká Európske spoločenstvo pre uhlie a oceľ ako reakcia na Schumanovu deklaráciu z roku 1950, ktorou sa snažil rozvinúť víziu budovania európskej integrácie, dokonca už v tom čase s cieľom vybudovania európskej federácie. Prvé skúsenosti získané pri fungovaní tohto spoločenstva sa zanedlho využívali aj pri kreovaní ďalších, pri spolupráci v ďalších oblastiach hospodárstva európskych štátov. Vývoj úplne prirodzene vyústil do založenia Európskeho hospodárskeho spoločenstva v roku 1957. Vtedy zmluvu podpísalo 6 zakladajúcich štátov. Týmto som však nechcel popisovať historické udalosti. Chcel som len pripomenúť, v akom prostredí, v akých podmienkach a s ktorou dobou sa spája zrod myšlienky európskej integrácie, myšlienky spoločnej zjednotenej Európy po tragédiách druhej svetovej vojny. Tak ako vzťahy vznikajú v dôsledku aktivity či pasivity v spoločenstve ľudí, tak aj históriu nepíšu monumenty, prvky kultúry či iné historické cennosti, ale aj históriu píšu konkrétni ľudia. Isteže, oveľa väčšiu možnosť písať túto históriu, ale aj zodpovednosť majú predovšetkým ľudia na zodpovedných postoch v spoločnosti, i keď ju v komplexnosti vytvárajú a robia všetci občania, celá spoločnosť. Aj mozaiku histórie súčasnej doby skladajú taktiež ľudia dneška. Medzi tých, ktorí budú v budúcnosti posudzovaní predovšetkým históriou, budeme aj my poslanci Národnej rady. Uvedomujem si, že duch zákona ma prednosť pred literou zákona. Zároveň si tiež aj uvedomujem, že európska Ústavná zmluva akoby sa bála vyjadriť ducha, ktorý k Európe stáročia patril. A zároveň si tiež uvedomujem, že dobré zmluvy robia dobrých priateľov. Zmluva zakladajúca Ústavu pre Európu je nepochybne vážny dokument, ktorý môže výrazným spôsobom ovplyvniť budúce smerovanie v spoločnej zjednotenej Európe. Preto mi dovoľte, aby som vyjadril svoje prianie. Chcel by som, aby moja rodina, ale najmä mojich päť detí, či ich rodiny, mohli žiť predovšetkým v prostredí a v podmienkach, kde sa bude ctiť sloboda, demokracia, ľudský život, ľudská dôstojnosť. Proste, kde sa budú ctiť hodnoty a prirodzené zákony. Hodnoty, ktoré moľ, hrdza či čas nezožerie. Zákony, na ktorých je hodno stavať. Chcel by som, aby mohli žiť v prostredí, kde tí, ktorí budú niesť najväčšiu ťarchu zodpovednosti, budú v službe pre spoločné dobro celého spoločenstva, ktorí budú o tom nielen rozprávať, ale budú to potvrdzovať dennodenne svojím praktickým životom. Chcel by som, aby moje deti mohli žiť s perspektívou – s perspektívou v spoločenstve, ktoré sa buduje na pevných základoch, nie na piesku, ktoré buduje a stavia na slobode, ale nie na slobode, ktorá obmedzuje druhých, ktorá buduje na demokracii, ale nie na demokracii bez zodpovednosti, ktorá buduje na ochrane života a ľudskej dôstojnosti, ale nie na ochrane, ktorej podmienky sa budú relativizovať podľa záujmov. Z histórie je nám známe, že mnohé mocné ríše, ktoré nestavali na takýchto hodnotách, resp. sa ich snažili relativizovať, po kratšom či dlhšom čase sa dopracovali k vlastnej záhube. A máme na to v histórii množstvo príkladov. Chcel by som, aby moje deti a ich rodiny mohli žiť v spoločnej zjednotenej Európe, ktorá bude založená na tradíciách, na jej tradíciách, na jej koreňoch, na dedičstve, ktoré s mozoľmi vytvárali naše mamy a naši otcovia. Aby mohli žiť v Európe, ktorá nestratí svoju identitu. A to pripomínal aj kardinál Jozef Tomko, bol už tu spomenutý v súvislosti s misiami. Áno, Európa potrebuje misie. Ale Európa, ako pripomínal, potrebuje aj budovať na takýchto hodnotách. Chcel by som, aby mohli žiť v spoločnej a zjednotenej Európe s budúcnosťou, to s budúcnosťou podčiarkujem. Preto mi dovoľte zaujať v tejto chvíli postoj, že napriek môjmu záujmu o európsku integráciu, napriek môjmu záujmu o túto zjednotenú Európu s budúcnosťou sa v tejto chvíli nemôžem stotožniť s niektorými zásadnými myšlienkami v európskej Ústavnej zmluve, a preto ani s podporou predloženej Zmluvy zakladajúcej Ústavu pre Európu. Ďakujem za pozornosť.