Lipšic, Daniel, poslanec NR SR (2014-01-30):
Vážená pani predsedajúca, milé kolegyne, vážení kolegovia, ja by som sa, keď už táto schôdza prebieha, chcel vyjadriť k trom veciam, jednak k tomu, ako vláda naložila s verejnou ochrankyňou práv, potom k otázke vôbec kriminality aj neprispôsobivých občanov akejkoľvek farby pleti a potom k situácii v Nitre, pretože sa mi zdá, že aj to je vážny problém, ktorý, žiaľ, zatiaľ hrubým zavádzaním ministra vnútra a policajného prezidenta si vyžaduje našu pozornosť, lebo netreba ísť len do Moldavy nad Bodvou, treba ísť aj tam, ale aj do Nitry a pýtať sa ľudí, ktorí poctivo podnikajú, slušne žijú, platia dane a necítia sa bezpečne. A budem hovoriť aj niektoré konkrétne informácie z Nitry. Najskôr možno predsa len, keď viacerí poslanci aj opozície, ale aj koalície tvrdia, že táto schôdza sa neuberá dobrým smerom, ja som za program schôdze nehlasoval. A bolo zrejmé, už keď ju opozícia zvolávala, že po prvýkrát pravdepodobne v histórii minimálne tohto volebného obdobia vládni poslanci za program schôdze zahlasujú na žiadosť ministra vnútra alebo premiéra práve kvôli tomu, že po voľbách do VÚC je zrejmé, že časť hlasov, ktoré dostávajú extrémisti, a nehovorím to ani s radosťou, sú hlasy bývalých voličov strany SMER. Vôbec nemusíme ísť k prieskumom, veď v Banskej Bystrici dostal váš kandidát v druhom kole menej hlasov pri vyššej účasti voličov asi o 5 % ako v kole prvom, na to nemusí byť nikto nositeľ Nobelovej ceny za matematiku, aby vedel, odkiaľ tie hlasy asi prišli. A preto bolo zrejmé, že keďže takáto ponuka príde, a sem-tam sa stáva, že nahrávka na smeč preskočí na druhú stranu siete, že ju ten súper využije. Preto bolo otázne, či tá nahrávka bola dobre mierená. Podľa mojej mienky nebola dobre mierená a nebol to úplne dobrý úsudok, takúto schôdzu zvolávať, ale je zvolaná. Najskôr by som sa teda vyjadril, po prvé k tomu, akým spôsobom vláda naložila so správou verejnej ochrankyne práv. A nebudem sa vyjadrovať k meritu tej správy, ale k tomu, že sa mi zdá byť to takou červenou niťou, ktorá sa tak tiahne fungovaním dnešnej vlády a premiéra Fica, že jediná inštitúcia, ktorá nie je pod zodpovednosťou a kde nemá SMER svojich nominantov, lebo ich má vo všetkých inštitúciách v princípe, aj na NKÚ, aj na Generálnej prokuratúre, aj na Najvyššom súde, aj na Ústavnom súde, je verejný ochranca práv. A ja poznám Janu Dubovcovú. A napriek tomu, že mám v mnohých veciach veľmi odlišné názory od nej, a bola moja bývalá kolegyňa na ministerstve spravodlivosti, tak ju považujem za čestnú a odvážnu ženu, bývalú sudkyňu, ktorá ako jedna z mála v justícii bola ochotná a schopná nielen hovoriť, ale aj konať v probléme korupcie v súdnictve, za čo bola v tom čase pomerne tvrdo perzekvovaná vaším súčasným nominantom na Najvyššom súde. Čiže považujem ju za odvážnu a čestnú. A s takými ľuďmi podľa mojej mienky je potrebné minimálne komunikovať slušne. Dokazovať si na vláde, ktorú vedie predseda vlády, a on udáva slovo, v spoločnosti štrnástich mužov, že kto má pravdu a kto porušil zákon a či môže alebo nemôže vystúpiť voči tejto žene, považujem nielenže za prejav nejakej sily, ale aj takých nejakých komplexov, malichernosti a zakomplexovanosti, lebo aj premiér, ktorý vedie vládu a ktorý môže tým pádom kohokoľvek na tej vláde, ak ste niekedy boli prítomní, viete to, odpáliť alebo neodpáliť, nie kvôli tomu, že by mal pravdu, ale kvôli tomu, že dáva slovo. A preto si myslím, že to, čo urobila vláda a predseda vlády voči verejnej ochrankyni práv, bolo aj ľudsky zbabelé voči žene, nebolo to ani veľmi džentlmenské, ale teda ani veľmi mužské, lebo bolo to zbabelé a minimálne teda muži by nemali byť zbabelí. A vláda sa takto prejavila, žiaľ. Druhá moja poznámka sa týka rómskej kriminality, ak chcete, respektíve kriminality osôb, ktoré sú sociálne neprispôsobivé, kde, áno, väčšina má tmavšiu farbu pleti nie len, ale väčšina ju má. A to je vážny problém. To som nezľahčoval. A ja si nemyslím, že je našou úlohou riešiť, či zásah v Moldave bol alebo nebol oprávnený. Koniec koncov to vyšetruje krajská prokuratúra, to znamená, je to inštitúcia mimo rezortu vnútra a ja by som počkal na jej závery. Samozrejme, polícia nemôže ani voči osobám, ktoré sú na periférii spoločnosti, používať prostriedky, ktoré sú nezákonné, lebo však oni sa možnože nemôžu brániť. To je vylúčené. Na druhej strane, samozrejme, sa policajt nemôže báť zasiahnuť aj tvrdo zasiahnuť voči osobám, ktoré páchajú trestnú činnosť. A, žiaľ, na Slovensku z rôznych príčin polícia aj kvôli tomu, že možnože má slabú podporu a je stále, sústavne niekedy napádaná, sa niekedy bojí zasiahnuť, aj keď na to má zákonný dôvod a bolo by to správne. Predsa nie je normálne, aby často pri nejakej naozaj krčmovej bitke sa privolávala špeciálna jednotka, lebo sa bežné hliadky obávajú fyzického stretu, aby potom nemali problémy ho následne vysvetľovať. Ten problém je komplexnejší, samozrejme, ale aj to je jedna z príčin, pre ktorú možno polícia nemá taký rešpekt, akoby ho mohla a mala mať. A teraz to sa týka mimo politických strán nás všetkých. Za našej vlády, za vlády Ivety Radičovej, sme zmapovali oblasti na Slovensku, kde je vyššia miera kriminality majetkovej, ale aj násilnej. A boli to lokality v troch krajoch, v Prešovskom, v Košickom a v Banskobystrickom. Boli to, áno, aj lokality, kde sa nachádzajú segregované osady. A tam boli výrazne posilnené policajné jednotky, špeciálne jednotky, pohotovostné motorizované jednotky, ktoré, ako viete, kto sa trošku vyzná vo fungovaní polície, boli dovtedy výlučne v krajských mestách. A v týchto troch krajoch sme ich rady rozšírili, dokonca trojnásobne niekde, aby mohli mať svoje jednotky a mohli byť umiestnené v ďalších lokalitách kraja, už som spomínal, v Krompachoch, Michalovciach, pri Vranove, v Nižnom Hrabovci, v Poprade, to znamená miesta, kde je zvýšená kriminalita. Ja som v tom čase bol kritizovaný aj tretím sektorom alebo jeho časťou za to, že chcem riešiť rómsky problém represívne. Ja som neriešil rómsky problém, ja som bol minister vnútra, ja som riešil bezpečnostný problém. A mne je úplne jedno, kto pácha trestnú činnosť, ten, kto ju pácha, akú má farbu pleti. Pokiaľ ju niekto spácha, tak polícia musí zasiahnuť a justícia musí konať. A preto si myslím, že nebolo celkom rozumné o tejto veci rokovať v pléne Národnej rady. A myslím si, že ten pocit už má dnes zjavne skoro každý v Národnej rade. Ale keďže hovorím, že by nemala byť represia voči kriminalite farboslepá, tak sa vyjadrím aj k situácii, ktorá sa stala v Nitre. A vyjadrím sa k nej najmä preto, že minister vnútra, a je mi to veľmi ľúto, a policajný prezident v tejto veci tak hrubo zavádza a klame, že sa mi zdá, že boli presiahnuté všetky nejaké rozumné hranice tolerancie. Totižto, samozrejme, Policajný zbor je veľmi rozsiahly. Má cez 20 tisíc príslušníkov. Nie je celkom pravda, že by Slovensko malo na počet obyvateľov najviac policajtov, lebo vždy je to v štatistike. Sú krajiny, ktoré majú časť polície pod rezortom obrany, sú to Francúzsko, Španielsko, Taliansko, nechcem ísť do podrobností, nie je to ani téma dňa. Ale stane sa niekedy nejaký problém a to policajný prezident prizná, minister to prizná, áno, ideme to riešiť, proste musíme vyvodiť nejaké konzekvencie, aj personálne, fajn, ideme ďalej. Ale ak zavádza a klame, tak sa mi zdá, že potom zdroj na odvolanie nie je len okresný riaditeľ alebo krajský riaditeľ, ale aj niektorí ďalší funkcionári. A poviem teda, o čo v tomto incidente ide. Je to incident, ktorý sa udial v októbri v Nitre, kde bezbranných slušných ľudí surovo, hrubo napadli prívrženci pravicového extrémizmu. V prvom rade je z informácií, ktoré máme verejne dostupné, zrejmé, že mestská polícia... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)