Mezenská, Helena, poslankyňa NR SR (2013-06-05):
Vážená pani predsedajúca, vážení prítomní poslanci, dovoľte aj mne, aby som úprimnú snahu mojich kolegov pripraviť a predložiť protikorupčný zákon podporila aj ja zopár mojimi pripomienkami alebo aj vlastným postojom. Terajšie pomerne rozsiahle rokovanie parlamentu završujeme zákonom k jednej z kľúčových tém, ktorá výrazne dlhodobo zaťažuje občanov Slovenska, zaťažuje Slovensko a ktorá podľa môjho presvedčenia brzdí zdravý a potrebný progres politických, spoločenských, právnych, hospodárskych procesov. Je to téma korupcie. Korupcia nebezpečne napadá každý nový zdravý a životaschopný zárodok, všetky zdravé zárodky tak potrebné pre ozdravenie našej spoločnosti, a preto je nebezpečná. Preto je potrebné, aby sme sa s príčinami jej vzniku bujnenia a s jej odstránením, odstránením jej prejavov, aj vážne zaoberali. Téma korupcie bola v novodobých a súčasných dejinách Slovenska najviac a najkonkrétnejšie a najvýraznejšie stelesnená práve v kauze spisu Gorila. Do dnešného dňa sa spolu s ňou spája aj spoločenská objednávka, ktorá silne rezonovala práve pred voľbami. Táto oprávnená požiadavka je však stále aktuálna, pretože dodnes táto požiadavka nie je uspokojená. Táto kauza nebola a nie je riadne prešetrená. My nedokážeme korupciu odstraňovať a ani nemáme právo, morálny nárok odstraňovať korupciu na nižších verejnoprávnych politických úrovniach, pokiaľ nebude poriadok na najvyšších miestach, na najvyššej politickej úrovni. A ten poriadok tu nie je. My sme sa ako členovia hnutia Obyčajných ľudí k záväzkom protikorupčného boja hlásili od počiatku nášho záujmu vstúpiť do politiky, napokon aj protikorupčný boj, odbúranie korupcie, to bola aj hlavná téma a hlavný motív nášho spojenia do aktivizačnej parlamentnej skupiny. Preto i dnes všetci za celý klub predkladáme zákon, pri ktorom pre jednoznačnú požiadavku občanov, ktorí protestovali v uliciach, a očakávajú to aj dnes, spolu s nimi očakávame schválenie predloženého zákona. Kauza Gorila, v ktorej sú popísané korupčné praktiky na najvyšších miestach, v najvyšších politických kruhoch nie je dodnes prešetrená a pre mňa, a dúfam, že nielen pre mňa, ale aj pre ďalších viacerých poslancov, je to jasný znepokojujúci signál o tom, že za tejto vlády nie je úprimná snaha ani úprimná ochota sa s Gorilou a ani s korupciou na najvyšších miestach vysporiadať. Takéto nastavenie vo mne vzbudzuje znepokojenie pre jej ďalší nežiaduci rozmach a rast. Ústrednou témou spisu Gorila, ktorý spustil rozsiahlu vlnu protestov občanov voči aktuálnemu stavu spoločnosti, do ktorého ju priviedli tradičné, či už koaličné, alebo opozičné, strany, bola práve privatizácia strategických podnikov, energetických podnikov. Privatizácia strategických podnikov a rôznorodé rúškom tajomna zahalené transformačné procesy, ale aj s tým súvisiace zmeny štruktúry vlastníckych vzťahov boli a stále sú prikryté rúškom tajomna, tajomna politikov vrcholovej politiky. S najväčšou pravdepodobnosťou hraničiacou s istotou v rámci záznamov sa v spise potvrdili i snahy o politickú dohodu smerujúcu k tlmeniu a obchádzaniu predtým otvorených kritických politických postojov k spôsobu a rozsahu privatizácie na Slovensku. Dnes celá kauza paradoxne podivne utíchla, čo však pre mňa vôbec neznamená, že v tejto tichej, ale možno o to nebezpečnejšej forme pre nevyšetrenie kauzy a nevyvodenie dôsledkov za páchané ekonomické zločiny a zapredanie krajiny, že v tejto ekonomickej kriminalite sa naďalej síce potichu, ale predsa pokračuje. Naďalej sa procesy transformácie a zmeny vlastníckych vzťahov strategických podnikov odohrávajú a uskutočňujú v tajuplnej a netransparentnej komornej atmosfére a jediným výsledkom, rukolapným výsledkom týchto spustených procesov pre občanov, je nekonečná a nedôveryhodná stála obhajoba účtu predloženého občanom vo forme ustavičného zvyšovania spotrebiteľských cien, či už energie, alebo ďalších cien, ktoré sú spojené s nákladom na ich žitie, so zhoršovaním ich životnej úrovne. Žiaľ, spis Gorila nie je do dnešného dňa vôbec vyšetrený, aj posledné prezentované snahy ministerstva vnútra, možno aj s odstupom ďalšieho času ja nemôžem považovať za nič iné, ako iba za trápnu hru a frašku, umelé a bezvýsledné, zbytočné naťahovanie času. Nemáme žiadnu odpoveď, nemáme žiaden progres, ani parciálny, ani komplexný. Spis poukazujúci na organizované politické obchody a dohody realizované na úkor ochrany ekonomických záujmov obyvateľov je odložený a, ako som už spomenula, neposkytuje žiadne výstupy, žiaden posun ani hore, ani dopredu. Korupcia tak nie je novou témou a nie je to ani výhradná téma budúcnosti. Nevyšetrený spis Gorily poukazujúci na korupčné praktiky je priamym dôkazom, že korupcia prebieha i dnes. Potreba ošetrenia všetkých zložiek verejnej správy vrátane parlamentu a ústredných ministerských úradov a orgánov je teda aj výzvou a témou dneška. Pri tejto príležitosti by som si okrem toho dôkazu, a to je naozaj to nevyšetrenie spisu Gorily, dovolila poukázať i na ďalší taký rozmer, špecifický rozmer, kde som sa mala možnosť ja už aj v tomto parlamente presvedčiť o neochote a neúprimnej snahe sprehľadniť a zviditeľniť, zrovnoprávniť procesy rozdeľovania finančných prostriedkov verejných zdrojov a tým bol zákon a mnou predložený pozmeňujúci návrh k zákonu o rozdeľovaní dotácií pre činnosť spotrebiteľských organizácií. Pod prísľubom samého ministra hospodárstva som pripravila doplňujúci návrh, ktorého súčasťou boli dve systémové opatrenia: zavedenie verejných prezentácií v procese schvaľovania projektov, ale súčasne schválenie týchto verejných prezentácií aj po realizácii projektov, kedy by vo voľnej súťaži jednotlivých spotrebiteľských združení bolo každému zástupcovi tejto spotrebiteľskej organizácie jasné, aké finančné prostriedky a nakoľko adekvátne finančné zdroje boli poskytnuté tej-ktorej organizácii, ktorá organizácia poskytla merateľné, vecné, ale aj finančné výstupy. Spolu s tým som, samozrejme, navrhovala aj podrobnejšie sprecizovanie zadefinovaného pojmu alebo inštitútu nevysporiadaných finančných vzťahov s verejnou správou, alebo teda priamo s ministerstvom hospodárstva, kde som poukázala práve na účelovosť zavedenia tohto inštitútu a jeho zneužívanie v praxi pre možné vyradenie organizácií, ktoré si plnia riadne svoju činnosť a darí sa im od rôznych špekulatívnych praktík, nekalých obchodných praktík v záujme ochrany spotrebiteľov čistiť trh. Napriek tomu, že mi bol pri procese schvaľovania tohto zákona daný ministrom prísľub na to, že aj jeho úprimnou snahou a úprimnou snahou ministerstva je stransparentniť procesy rozdeľovania verejných zdrojov, tento pozmeňovák nebol schválený. Ešte aký iný dôkaz ja ako radový poslanec, ako zástupca politického hnutia potrebujem na to, aby som si dnes dovolila bez toho, aby som si kládla servítku pred ústa, s plnou vážnosťou povedať, že s odbúravaním korupcie to táto vláda a vládna strana nemyslí vážne? V závere si dovolím ešte prečítať jeden citát od pána Frischa z jeho prednášky „Pôsobenie korupcie na rozvoj“, s ktorým sa v plnej miere stotožňujem: „Keď je výber priorít a projektov určovaných korupciou, máme pred sebou vrchol zvrátenosti. Ide o prípad, kedy sú priority rozvoja zanedbávané v prospech projektov, ktoré prinesú väčší prospech štátnym úradníkom. Tým, že prideľujú zdroje na neprioritné projekty, je korupcia do značnej miery zodpovedná za zanedbávanie základných ľudských potrieb, zvlášť výživy, zdravotných služieb a vzdelávania. Korupcia sa tak stáva príčinou zaostalosti a celkovej chudoby. To potom vedie k vytvoreniu začarovaného kruhu. Korupcia vedie k zaostalosti a chudobe. Chudoba zas prispieva k ďalšiemu rozvoju korupcie. Pretože ak nemôže človek uspokojiť základné životné potreby poctivo, môže sa cítiť donútený používať aj menej bezúhonné prostriedky k prežitiu. A tak je korupcia príčinou i následkom zaostalosti.“ Vážení páni poslanci, pani poslankyne, chcem aby ste brali v úvahu aj tento citát pri vašom rozhodovaní, či tento zákon podporíte, alebo nepodporíte. Ďakujem.