Z. Kramplová, poslankyňa: (2007-03-27):
Viacerí ste tu skonštatovali, že ide o klasický materiál, ktorý býva predkladaný do pléna Národnej rady Slovenskej republiky každým rokom. Musím však konštatovať, že má oveľa lepšiu výpovednú hodnotu a je koncepčnejšie postavený ako tie, ktoré tu boli v predchádzajúcom období. Ide o pohľad vyváženosti zahraničnej politiky Slovenskej republiky a ide najmä o jasne definované priority zahraničnej politiky s rešpektovaním štátnych záujmov Slovenskej republiky. Z môjho pohľadu by sme v budúcnosti pri takomto materiáli na rok 2008 mali aktívnejšie využívať dostupné všetky formy, všetky nástroje zahraničnej politiky. Je absolútne bez diskusií, že neurčujeme svetovú politiku. Ale oveľa výraznejšie by sme mali presadzovať a hájiť záujmy tohto štátu. V programovom vyhlásení súčasnej vládnej koalície sa v časti zahraničnej politiky po dlhom čase – a znovu hovorím, po dlhom čase – opätovne objavuje tzv. ekonomický rozmer diplomacie. Tento pojem tu už bol vo viacerých príspevkoch diskutovaný. Pridám sa k nemu aj ja. V rokoch 1993 – 1998 tento aspekt diplomacie bol aktívny a prinášal aj veľmi zaujímavé kontakty v zahraničí. Dúfam, že v zahraničnej politike na budúci rok táto otázka bude vypracovaná oveľa ambicióznejšie. Vážení kolegovia z opozície, ja by som chcela len jednu pripomienku. Som veľmi prekvapená, že ani za posledných osem rokov ste nepochopili, že okrem politickej diplomacie existuje aj ekonomický rozmer diplomacie, ktorý je dnes prioritou aj v iných krajinách Európskej únie. Dnes sa tejto téme venujú takmer všetky štáty sveta a jej význam postupne rastie. To súvisí s procesmi, ako je rozpad bilaterálneho sveta, s integráciou a globalizáciou. Štáty sveta postupne upúšťajú od tradičných foriem diplomacie a ekonomická, alebo niektoré ho nazývajú obchodná diplomacia, je súčasťou každodenného života diplomatických misií, pretože dochádza k prelínaniu politických a ekonomických záujmov štátu a integračných zoskupení. Jednotlivé štáty si jasne uvedomujú, že v konkurenčnom prostredí si musia oveľa viac chrániť vlastné trhy pred zahraničnou konkurenciou a vytvárať vlastným firmám a spoločnostiam podmienky na ich expandovanie na zahraničné trhy. V Európe sme svedkami rozširovania Európskej únie a NATO. V Ázii vznikla Šanghajská organizácia pre spoluprácu. Aktivizuje sa ASEAN, kde okrem Japonska stále významnejšiu úlohu zohráva Čína. Podobným smerom pokračujú aj zoskupenia v Amerike, Ázii, Afrike aj v ázijsko-tichomorskej oblasti. Integračné procesy sú dôležité tak pre veľké krajiny, ako aj pre malé štáty. Veľké štáty vstupujú na menšie trhy ako investori, eliminujú domácu aj zahraničnú konkurenciu a odtiaľ potom expandujú na ďalšie, tretie trhy. Slovenská republika už môže hodnotiť výsledky tejto integrácie. Na jednej strane sa podarilo prilákať zahraničných investorov, čo bol pozitívny efekt na našu ekonomiku. Na strane druhej slovenské firmy nezískali adekvátne postavenie na zahraničných trhoch. V uplynulých 8 rokov sme boli svedkami odchodu našich firiem z krajín východnej Európy, Ruskej federácie, Číny, Arabských krajín a podobne. A hlavným dôvodom je aj to, že ministerstvo zahraničných vecí, oblasť ekonomickej dimenzie akosi potlačilo. Často hovoríme o Európskej únii, často hovoríme o NATO. Áno, sú našimi spojencami, ale platí to len čiastočne. Čo sa týka obchodu a ekonomiky, často sú našimi najväčšími konkurentmi. A len ťažko nám otvárajú svoje trhy, nehovoriac už o spolupráci na tretích trhoch. Je to fakt, ktorý často prehliadame, a dovolím si tvrdiť, podceňujeme. Naša diplomacia musí presadzovať také postavenie, ktoré je pre Slovenskú republiku najvýhodnejšie, a nie také pozície, ktoré sú výhodné len pre veľké krajiny, prípadne pre Európsku úniu. Najmä na tretích trhoch vrátane Ruska, Balkánu, Číny a podobne sú staré krajiny Európskej únie našimi najväčšími konkurentmi. Dnes už nie je nič výnimočné, že najväčší predstavitelia krajín, napríklad francúzsky prezident, britský premiér či nemecký kancelár, na zahraničných cestách sú sprevádzaní zástupcami významných firiem a otvárajú im dvere na trhy, ktoré sú veľakrát ťažko otvoriteľné bez ich účasti. Dnes sa už nové trhy spravidla nezískavajú vojenskou intervenciou, ale slúžia na to cesty najvyšších predstaviteľov štátu, prípadne rôzne multilaterálne fóra. Aj keď v tomto boji neprichádzajú o život vojaci v zákopoch, vedie sa premyslená strategická a taktická operácia politikov, diplomatov a obchodníkov za rokovacími stolmi. Informácie sa dnes považujú za najdôležitejšiu oblasť v ekonomickej expanzii na nové trhy a ich cena je vysoká. Pokiaľ budeme mať spojencov a nie informácie, naše možnosti a pozície budú veľmi, veľmi obmedzené. Ako príklad uvediem Belgicko, ktoré možno definovať ako modelový príklad v oblasti uplatňovania ekonomickej dimenzie a tesného prelínania diplomacie politickej a ekonomickej. Myslím si, že najnovší vývoj u nás i vo svete potvrdzuje viaceré paralely medzi Belgickom a Slovenskou republikou. V zahraničí existujú viaceré možnosti a metódy, ako ekonomickú diplomaciu zaviesť, uplatniť a využiť v prospech záujmov Slovenskej republiky. Stačí sa pozrieť na príklady vo Francúzsku, Holandsku, USA, Číne alebo v Indii. Ekonomický rozmer diplomacie má slúžiť na presadenie našich záujmov na zahraničných trhoch. Ide o spoluprácu vlády s diplomaciou. Na to však musíme mať jasné ciele a stratégiu. Budem veľmi rada, ak súčasnej vládnej koalícii sa podarí realizovať práve v tejto oblasti krok dopredu a ak sa ekonomický rozmer diplomacie stane súčasťou práce ministerstva zahraničných vecí a vlády Slovenskej republiky. Ďakujem.