Fecko, Martin, poslanec NR SR (2012-09-28):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, kolegovia, milí hostia, dovoľte, aby som uviedol návrh zákona, ktorý znovu sa týka časti, ktorá mne je srdcu blízka, síce pozemkov. Cieľom tohto zákona je jednoznačne upraviť výmenu údajov a informácií medzi žiadateľom a Pôdohospodárskou platobnou agentúrou pri poskytovaní podpory v oblasti pôdohospodárstva a rozvoja vidieka tak, aby sa vylúčila voľná úvaha tejto agentúry pri rozhodovaní týkajúcom sa preukazovania vlastníckeho, nájomného alebo užívateľského vzťahu k pôde. Vážení, dúfam, že ctíme si Ústavu Slovenskej republiky, a ja tú ústavu beriem, dúfam, že aj vy, že je to pilier, prirovnám to k železobetónu. To znamená, to sú tie výstuže, tá armatúra, ktorá je vnútri, a k tomu sa prilepujú zákony, to je ten betón, čo to oblepuje všetko, ktorý by to mal zlepšovať. Čo hovorí naša ústava o vlastníctve pôdy? Musím to citovať, lebo myslím, že na tom všetkom je to založené. Čl. 20 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky: „Každý má právo vlastniť majetok. Vlastnícke právo všetkých vlastníkov má rovnaký zákonný obsah a ochranu. Majetok nadobudnutý v rozpore s právnym poriadkom ochranu nepožíva. Dedenie sa zaručuje.“ „(3) Vlastníctvo zaväzuje, nemožno ho zneužiť na ujmu práv iných alebo v rozpore so všeobecnými záujmami chránenými zákonom.“ Čl. 13 Prvej hlavy: „Povinnosti možno ukladať zákonom alebo na základe zákona v jeho medziach a pri zachovaní základných práv a slobôd.“ A posledná citácia z našej ústavy, Prvá hlava čl. 2: „Štátne orgány môžu konať iba na základe ústavy, v jej medziach a v rozsahu a spôsobom, ktorý ustanoví zákon.“ Zdôrazňujem, „ktorý ustanoví zákon“. Čo sa deje u nás? Neviem, či vám hovorí niečo dátum 24. jún 1991. Ja už ho som tu spomínal minimálne štyrikrát v tejto rozprave, keď som stál za týmto pultom, je to dátum, kedy vstúpil do účinnosti zákon o pôde č. 229/1991 Zb. V ňom sa hneď v jeho prvých úvodných paragrafových ustanoveniach hovorí, § 2 ods. 1: „Okrem vlastníka majú právo užívať pôdu iné osoby len na základe zmluvy uzavretej s vlastníkom alebo s pozemkovým fondom, ak nie je zákonom ustanovené inak, alebo pri náhradných pozemkoch pridelených fyzickej osobe do bezplatného náhradného užívania do vykonania pozemkových úprav na základe zmluvy s touto osobou.“ Tento zákon jednoznačne po dlhých 41 rokov definoval, že užívacie právo už nie je nad vlastníckym právom. Žiaľ, toto sa všade nerešpektuje a v súčasnosti tvrdím, že pri využívaní pôdohospodárskej pôdy, a hlavne čerpania eurofondov, je tento úzus tohto zákona pošliapavaný a hovorím, že dochádza k vykrádaniu výkonu vlastníckych práv. Akým spôsobom? Nemusíte byť vlastník, nemusíte mať nájomnú zmluvu, deklarujete, toto užívam ja na kultúrnej ploche, ktorú PPA-čka cez verifikáciu urobila, a môžte čerpať eurofondy. Neveríte? Odskúšajte, je to fakt. Takže pýtam sa: Ctíme si ústavu, nectíme si, je to iba niečo, čo by malo byť, ale reál je trošku iný? Tento stav, ktorý v súčasnosti som popísal, môžem povedať, eurofondy by som bral, keby to bolo do 24. júna 1991. Po tomto termíne už to neberiem. Malo by to byť jasné, to, že je to bezodplatný nájom, nech bude bezodplatný, nemusí tam byť, môže to byť, ale nech to je jasné. Ty si vlastník, ja som užívateľ a čerpám eurofondy. Predsa nemôže byť na vôli PPA-čky, či si poprosí o tohto akože žiadateľa, že či má nejaký užívací vzťah, alebo nemá garantovaný. A musím povedať, že u nás z našej výmery 1 929 698 hektárov poľnohospodárskej pôdy, garantujem, že na 90 % je užívaná formou nájmu. Žiaľ, zdedili sme takéto vlastnícke právo poľnohospodárskej a lesnej pôdy, aké sme zdedili. Bolo tu uhorské právo. My tu nemáme tisíchektárových, to sú výnimky, čo sú takýmito vlastníkmi. My tu máme drobných, my tu máme pol hektárových. A najväčší problém je v tom, že máme tu rozdrobenosť. Každý z vás, ktorý vlastníte nejakú pôdu, viete, že ste spoluvlastníkom a priemerný slovenský hospodár gazda má až v 34 parcelách rozdrobené svoje vlastníctvo. Štát sa s tým chcel vysporiadať. Áno, po roku ´91 boli prijímané zákony. Zákon 331 o pozemkových úpravách, zákon 180 o registri, zákon o katastri 162, 181 zákon o pozemkových spoločenstvách. Áno, štát si bol toho vedomý, je si toho vedomý. Máme rozdrobenú držbu, treba s tým niečo robiť, ale predsa nemôže po 20 rokoch povedať, že nemáme vysporiadané nájomné vzťahy a ideme si žiadať subvenciu. Pre mňa to je nemysliteľné. Vlastne využívate úžitok cudzieho majetku a ja to volám krádež. Tak ako si neviem predstaviť, že niekto môže ísť stavať, keď nemá pozemok, debatovali sme o tom pri čiernych stavbách, tak si neviem predstaviť, že niekto ide gazdovať a nemá minimálne, keď to nie je jeho majetok, minimálne teda nejaký nájomný vzťah uzavretý. Áno, žiaľ, teraz hovorím na pôdohospodárskej pôde, ale obdobný prípad je aj na lesnej pôde, ale Lesy Slovenskej republiky je štátny podnik. Áno, tam to im ešte zo zákona vyplýva, že musia. Ale pri poľnohospodárskych družstvách a poľnohospodárskych organizáciách prebehla transformácia a privatizácia. To znamená, áno, poľnohospodárstvo padlo na hubu, ako sa hovorí, hej, s prepáčením. To znamená, sme v kríze. Ale to ešte neznamená, že ten vlastník, ktorý možnože má iba hektár, možnože má iba hektár a pol a ktorý nemá šancu sa domôcť ináč práva iba cez súd, lebo na to ho odkazujú. Choďte na súd, poďte sa súdiť. A to sú tí špekulanti. Nechcem, samozrejme, hádzať každého do rovnakého vreca, lebo sú aj čestní, beriem, áno. Ale prečo po 20 rokoch, keď už máme aj ROEP-ky, máme tie registre, keď idete na katastrálny portál, nájdete si tam, kto, čo, aké má vlastníctvo. Prečo nie sú fyzicky urobené nájomné vzťahy tak, ako to ukladá zákon? Predsa nemôžme užívať cudziu pôdu, ja hovorím, je to krádež. A vy zástupcovia ľudu slovenského, medzi ktorými som aj ja, ktorý hovorí, že je veriaci. Tento národ sa ráta k národom veriacim, každá štatistika to vykazuje, že nadpolovičná väčšina je veriacich. To znamená, veríme v Boha, nepokradneš vám nehovorí nič? Vážení, nehnevajte sa, ale ja keby som išiel užívať len tak váš pozemok, vašu záhradu, čo by ste povedali? Ten vlastník, ktorý má pol hektára, sa nepôjde súdiť, tá babka sa nepôjde súdiť, lebo tie súdy, viete, ako dopadnú. To je na roky, to nie je na mesiace. Vlastne sú vydaní napospas a nepospas toho veľkopodnikateľa alebo toho, kto užíva pôdu. Takže myslím si, že každý zákon by mal byť v prvom rade aj prevenciou, to znamená, prijmem ho tak, aby sa odstránila krivda a aby tá krivda nemohla byť robená v ďalšom období. A preto dávam tento pozmeňujúci návrh, ktorý dávam spolu s pánom Štefancom, lebo nemali by sme privierať nad tým naše oči. Toto vlastne bolo režim socializmu, všetko naše a užívame všetko. Žiaľ, už nie sme alebo, chvalabohu, už nie sme v socializme. Keď si to niekto neuvedomil, tak, vážení, už nie sme. To znamená, aj toto musíme vysporiadať. Ja viem, že je to veľa problémov. Ja viem. Len keď je vôľa, je aj cesta. To znamená, bol by som veľmi rád, keby sme aj toto pochopili, pretože toľko musíte, keď chcete na platobke si požiadať o dotácie, toľko A4 musíte preštudovať, vyplniť, je to doslova byrokracia (rečník ukazuje materiál vo formáte A4). Áno, je to tak. Ale základ, či ten žiadateľ má vôbec legálne právo žiadať a užívať ten pozemok, to sa nepíše nikde. Iba námatkovo na požiadanie pracovníkov PPA, keď si pouvažuje. To znamená, ja hovorím, nemôže to byť, to je základ, nemôžem predsa stavať dom bez základu. To znamená, že musíme mať jasné, že tento vlastník, žiadateľ je oprávnený, má niečo a potom môže požiadať. Neviem si predstaviť, keby dali vlastníci žalobu do Štrasburgu na našu republiku v tejto veci, akým spôsobom by Štrasburg rozhodol. Mali sme záhradkársky zákon, mali sme. Ja a myslím, že aj vy, kolegovia a kolegyne, máme strážiť štátnu kasu. Myslím si, že nemali by sme dávať zámienku nato, aby sme ďalšie súdy v Štrasburgu prehrávali, a myslím si, že tu by sme prehrali sto percent. Poznám desiatky a stovky aj súkromne hospodáriacich roľníkov, ktorí obhospodarujú stovky hektárov, ktorí majú nájomné zmluvy spísané. Poznám aj družstevníkov, ktorí to majú, ale poznám aj tých, čo nemajú vôbec nič, a vy môžte akurát si pískať. Dokonca ešte ani vrátiť tú pôdu nemôžete, pokiaľ by ste ju chceli. Takže tento zákon odstraňuje túto krivdu, snaží sa vysporiadať s touto anomáliou a neumožňuje, pokiaľ by bol schválený, užívať poľnohospodársku pôdu bez nájomného vzťahu a neraz aj bez vedomia vlastníka a získať takto podporu z Pôdohospodárskej platobnej agentúry. Toto, ja hovorím, že je vykradanie výkonu vlastníckych práv. Je to v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky. V praxi bolo zaznamenaných veľa prípadov, keď nájomcovia po určitom čase po uzavretí nájomnej zmluvy prestali platiť nájomné. Po skončení nájmu uplynutej doby, na ktorú bol nájom dojednaný, doterajší nájomca je spokojný, obchodná spoločnosť zanikla a dlžné nájomné sa stalo tým pádom nevymožiteľné. To znamená nič. Zisk mali alebo nemali, zanikli, vlastník, máš smolu. Predkladaný návrh zákona nezakladá žiadne vplyvy na štátny rozpočet, rozpočet verejnej správy a na podnikateľské prostredie. Nevyvoláva sociálne vplyvy ani vplyvy na životné prostredie a na informatizáciu spoločnosti. Vážení, myslím si, že je to v prvom čítaní, samozrejme, môžu sa vzniesť, kopu, že bude to komplikované, zaťažíme, ale myslím si, že prvé čítanie je na to, aby sa naniesol problém a aby sme my Národná rada tento problém buď zadefinovali, áno, je to problém, treba to riešiť, alebo povedali nie, problém to nie je, neriešime. Ja hovorím a myslím si, že je to problém a je to protiústavne. Budem veľmi rád, keď si každý vo svojom svedomí zváži, ako by sa staval, keby bol na strane toho vlastníka, ktorý roky nedostáva ani cent nájomného a niekto na jeho pôde gazduje. Myslím si, že sme tu nato, aby sme takéto anomálie odstraňovali, a dúfam, že všetci si vieme spytovať svedomie a sebakriticky označiť tento problém, či našu republiku trápi, alebo nie. Preto by som vás chcel všetkých poprosiť o podporu tohto zákona. Ďakujem pekne.