F. Mikloško, poslanec: (2008-09-18):
Ale ja nebudem teraz hovoriť o vládnej koalícii, ak dovolíte. Ja budem hovoriť o opozícii, pretože opozícia je tá, ktorá sa tu dovoláva demokracie, ktorá volá po demokracii a ktorá tvrdí, že tu nie je demokracia, tak tejto opozícii sa ja prihovorím. Pán predseda Hrušovský, pán predseda KDH, kde si? Prečo mlčíš? Kde si? Nevidím ťa na tabuli prihláseného. Vždy si sa zastával demokracie. Vždy si bojoval za ľudské práva. Kde si? Tvojho kolegu ponižujú spoločensky aj ľudsky. Chovajú sa k nemu ako k handre. Kde si? Pán predseda Hrušovský, pán poslanec Minárik bol pri tebe, keď si bol predseda parlamentu, bol pri tebe vo všetkých životných situáciách, osobných, spoločenských, politických. Nemal si bližšieho človeka, ako bol poslanec Minárik. Nemal si bližšieho dôverníka. Poznáš ho veľmi dobre. On je človek, ktorý si zaslúži takéto poníženie? A ty tu ani nie si? A ty tu ani nepozdvihneš svoj hlas? On je človek, ktorý si zaslúži takéto kopnutie spoločenské? On má odtiaľto odísť na ulicu a tváriť sa, že sa nič nestalo? A ty odtiaľto odídeš ako slušný človek? Pán predseda Hrušovský, možno sa nakoniec zdržíš hlasovania, ako si sa zdržal pri odvolávaní, keď odvolávali pána Minárika z postu predsedu výboru, a to si myslíš, že ti bude stačiť na to, aby si zostal v tejto kauze slušným človekom? Páni poslanci, ktorí ste žili s Pavlom Minárikom – Gibalová, Sabolová, Hrušovský, Abrhán, Brocka, Fronc, Lipšic, Šimko – kolega, teraz v tom rozčúlení mi vypadlo dokonca tvoje meno, ospravedlňujem sa – Kahanec, kde ste? Prečo mlčíte? Ste kresťanskí demokrati. Prečo mlčíte? Ako sa môžete pozerať na takúto ponižujúcu frašku? Zajtra pôjdete a budete rečniť o demokracii. Dámy a páni z KDH, zašli ste ďaleko. Človeka, ktorý bol pilier KDH, ktorý stál pri predsedovi štyri roky vo všetkých osobných, ľudských, politických kauzách, tohto človeka ste dnes ponížili a ponížili ste ho surovo. A chcem povedať ešte na adresu tu neprítomných SDKÚ. Išli oslavovať dnes 160. výročie vzniku Slovenskej národnej rady. Išli oslavovať, lebo nechcú oslavovať zajtra s pánom predsedom Paškom, lebo on je nedemokrat a oni sú demokrati. Ale, že tu sa deje jedno svinstvo, jedno ponižovanie a oni tu nie sú, to už na ich demokracii neprekáža. Páni z SDKÚ na čele s Mikulášom Dzurindom sa tiež naučili na veľké hry, kedy detaily ich nezaujímajú, kedy nejaký príbeh poslanca, jeho osobný, spoločenský a politický život je nezaujímavý, lebo sa rozhoduje, samozrejme, len o veľkých veciach. Váš cynizmus som prvýkrát zbadal, keď ste vierolomne na čele s pánom predsedom Dzurindom oklamali pri zmluve o výhrade vo svedomí. Bolo to prvé vyhlásenie vlády a vystúpenie Mikuláša Dzurindu bolo absurdné, ktorým zdôvodňoval, prečo nepodporí túto zmluvu o výhrade vo svedomí. Druhýkrát vašu vierolomnosť a váš cynizmus, ktorý sa nezastaví pri nejakých malých, drobných veciach, som videl, keď odvolávali pána Minárika z postu predsedu výboru. Boli ste ticho, všetci. To je maličkosť, netýka sa vás. No, veď uvidíme, keď sa vás začnú týkať nejaké kauzy. Ako potom budete kričať, dovolávať sa – samozrejme, vám ich neprajem –, ale ako potom sa budete dovolávať ľudských práv. Keď sa to iného týka, tak vás sa to netýka. A dnes tretíkrát. Oslavujete demokraciu, bojujete proti tyranii tejto vládnej koalície a nie ste tu. Spokojne ste sa povzniesli nad jeden politický a poslanecký príbeh. Dámy a páni, píšeme všetci akúsi politickú históriu, spoločnú aj osobnú. Nechcem nikomu priať nič zlé, ale kto akým mečom bije, takým nakoniec zahynie. A tie spôsoby, ktoré sa týkajú najmä ľudských osudov, ľudskej cti a ľudského postavenia, v živote sa vracajú. Aj keď vám to neprajem, budem sa prizerať ďalej na vaše politické a ľudské príbehy. Ďakujem.