P. Paška, predseda NR SR: (2008-10-28):
Chcel by som pri tejto príležitosti vyzdvihnúť tento historický míľnik v dejinách slovenského a českého národa. A rád by som, a dúfam, v mene vás všetkých zablahoželal našim českým susedom k štátnemu sviatku a zároveň vyjadril presvedčenie, že tento dátum je historickým sviatkom aj pre Slovákov, a to napriek tomu, že nie je štátnym sviatkom, ale len pamätným dňom, pretože 28. október bol prvým krokom k samostatnosti Slovenska, prvým krokom k našej svojbytnosti. A som presvedčený, že keby v roku 1918 nevzniklo Česko-Slovensko, nebolo by ani Česka, ani Slovenska. A myslím si, že bez ohľadu na našu politickú orientáciu by sme na tento fakt nemali zabúdať. A pevne verím, že po období, ktoré ubehlo od roku 1993, keď sa Česko-Slovensko pokojne rozdelilo, budeme schopní veľmi triezvo, občiansky a politicky analyzovať historický míľnik, ktorý bezpochyby je aj naším slovenským vzácnym sviatkom. Vytvorenie Česko-Slovenska pre oba naše národy v konečnom dôsledku prinieslo tri najdôležitejšie hodnoty, ktoré dodnes tvoria podstatu našej identity, prinieslo slobodu, demokraciu a prinieslo vzájomnú solidaritu. Pozdvihlo naše vzťahy nielen z politického, ekonomického či kultúrneho, ale aj z obyčajného medziľudského hľadiska. Prežili sme spolu s Čechmi väčšinu 20. storočia, dobrých sedemdesiat rokov sme prežili v spoločnom štáte a, dovoľte to trošku odľahčiť, spoločne sme behali dievčatami, sem-tam sme sa pobili na hokeji, sem-tam na futbale. Chodili sme na vojnu my Slováci do Čiech, Česi na Slovensko. A spoločne sme aj nadávali na bývalý režim a možno aj preto sme v novembri 1989 spoločne rozhodli o našej demokratickej budúcnosti spôsobom, ktorý možno dodnes nie každý v Európe je schopný pochopiť. Prežili sme väčšiu časť 20. storočia tým najnormálnejším spôsobom  a hoci myšlienka jednotného československého národa bola jednoznačne umelá, vzťahy, ktoré sa medzi Čechmi a Slovákmi za desaťročie vytvorili, sú všetkým len nie niečím umelým. Sú tým najprirodzenejším ľudským prejavom. Slováci a Česi sú dnes bratskými národmi, ktoré aj po rozdelení udržiavajú nadštandardné vzťahy plné solidarity a rešpektu. A presne o to išlo našim najvýznamnejším politickým dejateľom, ktorí stáli pri zrode Česko-Slovenska, či už to bol Milan Rastislav Štefánik, Tomáš Garrique Masaryk alebo Edvard Beneš. Presne o to išlo všetkým osobnostiam slovenského politického života, ktoré stáli pri zrode Martinskej deklarácie, či už to bol národniar Matúš Dula, sociálny demokrat Emanuel Lehocký alebo centrista Milan Hodža. Skrátka, všetky osobnosti naprieč politickým spektrom sa dokázali zhodnúť a nájsť dohodu a konsenzus, či už ľavičiari, pravičiari, národniari či liberáli, všetci dokázali nájsť spoločnú reč, možno inšpiratívny moment našej slovenskej histórie. V roku 1993 sme rozviazali náš spoločný zväzok, náš spoločný štát. Ja som úprimne rád, že o 11 rokov neskôr sme sa spoločne stretli v Európskej únii, možno v ešte lepších vzťahoch, aké sme mávali počas spoločnej republiky. Medzi Českom a Slovenskom neexistovali hraničné priechody v spoločnom Česko-Slovensku a vďaka Európskej únii a vďaka Schengenu neexistujú ani dnes. Medzi Čechmi a Slovákmi neexistovali ekonomické zábrany a vďaka spoločnému európskemu trhu neexistujú ani dnes. Medzi českým a slovenským národom neexistovali vážne politické rozpory a v kontextoch európskej rodiny, chvalabohu, neexistujú ani dnes. Reprezentujeme dnes spolu s Českou republikou dva štáty, ktoré už hádam ani nemôžu mať k sebe bližšie. Myslím, že aj v Európskej únii takto spoločne ponúkame žiarivý príklad, ako majú vyzerať vzťahy medzi európskymi národmi a ako majú vyzerať skutočná vzájomnosť a skutočné bratstvo. Naše vzťahy s českým národom sú jasným príkladom, ako majú vyzerať vzťahy medzi dvoma susedmi. Sú dôkazom, že susedské vzťahy nemusia byť o neustálom pocite historickej krivdy, nemusia byť o žiadnych trianonských traumách, nemusia byť o spochybňovaní hraníc, nemusia byť o autonomistických požiadavkách. Naše vzťahy s Českou republikou sú krásnym príkladom toho, ako by, dúfam, mohli a budú vyzerať aj naše vzťahy s Maďarskom. Chcel by som, aby sme dnes vyslali signál, že si 28. október vážime nielen kvôli minulosti, ale najmä kvôli budúcnosti. Vo vzťahu k minulosti by som rád vyjadril svoju úctu k všetkým osobnostiam, ktoré stáli pri vzniku Česko-Slovenska, či už k nášmu veľkému štátnikovi Štefánikovi, ale aj k českým politikom Masarykovi a Benešovi. Historická vďaka patrí aj signatárom Martinskej deklarácie, ktorej 90. výročie zrodu si pripomenieme spoločne o dva dni v Martine. Nezabúdajme, dámy a páni, na odkaz Matúša Dulu, Emanuela Lehockého, Milana Hodžu a ďalších, ktorí stáli pri zrode Martinskej deklarácie slovenského národa z roku 1918. A nezabúdajme ani na to, že vznik Česko-Slovenska a naša česko-slovenská vzájomnosť v sebe nesie obrovský potenciál aj vo vzťahu k budúcnosti. Ukazuje nám totiž, o čom má byť európska rodina, aké majú byť vzťahy medzi susedmi a ako možno robiť politiku bez nacionálnych vášní a historických tráum. Dnes, dámy a páni, európske národy komplikovane hľadajú spôsoby komunikácie. Európsky jazykový babylon vytvára priestor na čoraz náročnejšie riešenia, ako si porozumieť, ako nájsť vzťahy, ktoré nám pomôžu v tej či onej oblasti. Nemali by sme zabudnúť nielen na našu historickú, ale aj jazykovú spätosť. Už som to povedal aj včera večer v Prahe, kde som sa zúčastnil slávnostného koncertu v pražskom Rudolfíne. Chcel by som, aby či už deti a vnuci našich českých priateľov, ale aj naši nemali ani v budúcnosti traumu a nemuseli by hľadať v slovníkoch výrazy, ako je to Satinského čučoriedka a korytnačka alebo želva a borůvka. Nestrácajme to, čo máme historicky vo vienku a čo dnes národy Európy zložito a komplikovane hľadajú. Vážme si odkaz nášho spoločného štátneho zväzku s českým národom a vážme si, že nám spoločný vzťah, spoločný štát pomohol vymaniť sa z rakúsko-uhorskej monarchie. Vážme si, že nám Česko-Slovensko prinieslo demokraciu a v konečnom dôsledku aj národnú suverenitu. Vážme si 28. október a pamätajme na česko-slovenskú susedskú vzájomnosť vždy, keď hovoríme o problémoch vo vzťahoch s inými susedskými štátmi. Európska únia je o solidarite a vzájomnosti, tak ako aj česko-slovenské vzťahy. Nech je to stále tak aj do budúcnosti. A ešte jeden symbol dámy a páni, na záver. Zhruba pred mesiacom som v Prahe počas stredoeurópskeho summitu, ktorý organizoval pán predseda českého Senátu pán Přemysl Sobotka, dostal túto kravatu. Je na nej symbol českého Senátu. Zobral som si ju dnes aj preto, aby som možno aj takýmto spôsobom dal najavo jednak, že želám všetko dobré svojim českým priateľom a nielen v Senáte a Poslaneckej snemovni Parlamentu Českej republiky, ale všetkým ľuďom v Českej republike, ale možno aby som dal najavo aj to, že toto je jediný spôsob, dámy a páni, ktorý som ochotný rešpektovať ako zasahovanie do záležitostí Národnej rady Slovenskej republiky. Želám našim českým priateľom všetko dobré a dúfam, že 28. október zostane naším spoločným dňom. Ďakujem pekne. (Potlesk.)