Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-04-02):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, ani som netušil, že také niečo tu prišlo. A to som obišiel. Dovoľte povedať, Jano Ľupták je späť. Nech mu jeho dôchodok ľahký. On, chudáčisko, sa v tom teda nejako moc nevyznal. Možno keby sa v tom vyznal, tak to donesie. Ale možno ani by to nedoniesol. A budem pokračovať v tom, čo som hovoril, prosím vás pekne, skúsme ešte tak, aby to moc teda, aby z týchto dverí to vôbec nevyšlo. Viete, že keby sa to nejaká americká komora dozvedela, alebo nejaké, niekto, že čo doniesla, aký návrh, parlamentná strana, tak normálne to bude poplach, to bude poplach. Lebo to nie je, že niekde Jána Ľuptáka to napadlo. Hej? (Reakcia z pléna.) To je utajený režim, presne. Toto by sme mali riešiť v utajenom režime, že vôbec, teda my rešpektujeme právo voliča zvoliť si teda, koho chce a oni predložia, čo chcú, ale v záujme ochrany a národnej bezpečnosti sme to utajili. No, fakt. Prosím vás pekne. Viete, všetci vieme, o čom je reč. KDH doniesli podľa mňa dobrý návrh, vyzerá, že sa ide o tom rozprávať, hej, že ako riešiť niektoré skutočnosti? Ja tu za chvíľku budem hovoriť o tridsaťdňových splatnostiach, podľa mňa tiež vec do diskusie. Tuná sa chlapci, mozgový trust OĽaNO zamyslel, aj my, aj my potrebujeme chytiť vlnu, tak doniesli Ľuptákovčinu par excellence. Par excellence a oni to ešte aj predajú tak akože, ako oni boží bojovníci nastúpili do prvej „lainy“ a idú to všetko zachrániť a títo nechápaví a Hlina im to neschválili. Lenže nám na tejto krajine, vážení, záleží, preboha. To nemyslíte vážne. Ja len dúfam, prosím vás, tam sú kolegyne z Plusky, nedávajte z toho nič, fakt nič, nechajte to. Toto si my vydiskutujeme vo vnútri, tuná si to vydiskutujeme. Vecne, naozaj, pani Žitňanská, ja som bol zvedavý, že čo povie. Naozaj, snažila sa. Pán Chren zistil, pod čo sa podpísal. (Povedané so smiechom.) Tak to v poslednej chvíli zachraňoval, hej, že, viete, dá sa s tým súhlasiť, že má to trošku, má to zabolieť, má to zabolieť. Áno, poďme o tom rozprávať. Ale preboha, nerobme to, že ak je niečo spoločnosť s ručením obmedzeným, však to ste nevymysleli vy, pán kolega. To je vo svete. Viete, aké slušné firmy sú tiež v statuse spoločnosti s ručením obmedzeným. Na akej, z akej premisy vychádzate? Ak je niečo spoločnosť s ručením obmedzeným, tak vy, keď chcete urobiť spoločnosť s ručením obmedzeným a doplnkovým osobným ručením, tak zmeňte Obchodný zákon, alebo ja neviem, či sa to vôbec dá, však zodpovedne k tomu pristúpte. Veď to má toľko náležitostí. Ja neviem, na akom príklade vám to povedať, aká je to absurdita. Viete, že tu máte ľudí, ktorí, lebo, ja viem, že triedny nepriateľ je podnikateľ tu, to tomu ja rozumiem, ale nič v zlom, že Churchill to povedal, že kto ťahá káru. Viete. Teraz, dobre, tak mladý človek vymyslí nejaký „start up“, niečo vymyslí, krásnu myšlienku a potrebuje predať ten podiel. Prosím vás, kto kúpi podiel v „start upe“, nejakom, nášho, vášho syna, tu kolegovia od vás. Hej? Trebárs keby ste, vám bol tento návrh blízky. Tak vám poviem, že v čom je absurdný. Zuckerberg, alebo kto by kúpil niekde na Slovensku podiel v „start upe“ nejakej spoločnosti, v ktorej by musel za ten podiel okrem toho, že ho kúpi, ešte by musel ručiť za dlhy vo výške svojho podielu? Však to je nonsens. To je, hovorím, že to sa nedá ani vysvetliť. To fakt, nechajme v tom režime, že tu akože bol to pokus, no však treba oceniť aj snahu. To je v poriadku. Hej? Ale nevyšlo to. Ja možno aj verím, že teda, že nebolo to, čo som to hovoril, že ste potrebovali chytiť vlnu, že vám skutočne, ale toto naozaj nie je cesta, preboha. To je vec, ktorá presne, že s vaničkou vylejeme aj dieťa. To je naozaj, takto veci nemôžu fungovať. Ak je to raz spoločnosť s ručením obmedzeným, tak je to spoločnosť s ručením obmedzeným. A dobre, rozprávajme o symbolickom štipnutí. To, čo vy chcete tým postihnúť, to nepostihnete. Len ja vám poviem, budem hovoriť, keď budem predstavovať ten môj, môj návrh zákona. Kde je aj zodpovednosť toho človeka? No, keď vidíte niekde eseročku, ktorá sedí, je tam taký divný pánko, majú takú divnú schránku, majú, nič dokopy nemajú, no tak asi mu nedodáte tovar za 30-tis. euro. Nie? Asi mu nedodáte tovar za 30 000 euro. Len ja vám poviem, že čo je bezcharakterné a čo je zákerné a o tom budem rozprávať, že tuná niekto zneužíval dôveru a hovorme o znižovaní dôvery, ale to je úplne iný level, že niekto, tie štátne veľké giganty zneužívali dôveru tých chudákov, ktorí robili pre nich pol roka zadarmo, lebo však robia, oni robili pre štát. To bolo zákerné. A teraz sa budú reštrukturalizovať, budú sa, neviem čo, a tí chlapci, áno, ten živnostník z Oravy zostane bez peňazí a o tom budem ja rozprávať v mojom príspevku. To je ten problém. To bol niekto zákerný, že využil, zneužil, použil štát, použil neviem čo, že pozrite, však my sme veľkí, tu nám pol roka robte. Normálny živnostník, zásada u stavbárov je, robí sa do výšky poskytnutej zálohy. Kto to nevie, nech nepodniká, prosím vás, špeciálne v stavebníctve. Robí sa do výšky poskytnutej zálohy. Ale u tých chudákov, a nebudem menovať tie firmy, tam im niekto povedal, nebojte sa, nebojte sa, štát to zaplatí. Lenže pravdou je, že tie peniažky, kým sa porozdeľovali tam, kde mali, tak na tých biedakov nezostalo. Veď nerobte extrém typu tohto. Tu poďme riešiť, poďme vyzvať tých ľudí, poďme im nájsť tie peniaze. Poďme nájsť tie peniaze, ktoré sa cestou potratili. Ony tie peniaze niekde sú. O tom budeme rozprávať a mali by sme sa rozprávať. Kde sa tie peniaze stratili? A poďme ich nájsť. Poďme zaklopať tým ľuďom, poďme im zaklopať. Pozor, pozor, tu je Fero z Podzámku, Jano zo Sniny, ja neviem skade a nemajú čo jesť. Tak sme prišli pre peniaze, toto, na toto ma nahovoríte. Ale nenahovoríte ma na niečo, za čo by som sa musel hanbiť. Preboha, pán kolega. Viete, naozaj v dobrom. Odtiaľ potiaľ, ako sa hovorí, dobre? Argument chcete počuť? A o čom som teraz hovoril, preboha? (Reakcia navrhovateľa.) Nemá význam, pokiaľ chcete odo mňa argument po tom všetkom, čo som povedal, tak to naozaj nemá význam. Dobre? Nechajme to tak. Ono to neprejde, nie preto, že tu niekto by sa nad tým zamýšľal, že či je to dobré, alebo zlé, to neprejde, pretože politicky, chvalabohu, pre tento prípad. Mne je to ľúto, že vy nechápete. Ak je raz spoločnosť s ručením obmedzeným, tak je spoločnosť s ručením obmedzeným. Ak je nejaký iný status, tak je iný status. Keď chcete redefinovať, tak sa takto meňte. Celé zle, celé zle. Únikový modul hľadal pán Chren v tom a to je to, o čom by sa dalo rozprávať, o čom by sa dalo rozprávať, že aby to zabolelo, aby to zabolelo a nieže sa bude niekto vyškierať, lebo ja poznám tie prípady, že sa niekto vyškiera niekomu. Nič nemám. To áno, to je to. O tom poďme rozprávať. Ale ja nemyslím, že to je cesta cez, tak ako ste to navrhli, lebo keby to náhodou niekto preložil, a to už ani nieže Americkej obchodnej komore, aj Čínskej obchodnej komore, aj Čínskej obchodnej komore, tak sa chytajú za hlavu. Ďakujem.