Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR (2015-12-02):
Ďakujem pekne, pán predseda. Vážené kolegyne, kolegovia, vážený pán minister, rozviniem možnože to, čo som hovorila v skrátenom legislatívnom konaní, alebo teda pri diskusii k návrhu na skrátené legislatívne konanie, trošku podrobnejšie, aj keď je pravda, že sa nebudem konkrétne venovať jednotlivým ustanoveniam. Zopakujem to, že na rozdiel od iných zákonov, ktoré sú častokrát prednášané v návrhoch v Národnej rade, cieľom tohto nie je zlepšiť slobodu a práva občanov, ale, naopak, tieto práva a slobody obmedziť a monitorovať. Štát si v podstate pýta väčšie právomoci vstupovať do súkromia občanov, väčšie právomoci kontrolovať občanov a dokonca aj rozhodovať o nich. Určite nebudem spochybňovať, že na súčasné udalosti a teroristické útoky v Paríži je potrebné aj nutné reagovať. Pripomínam len, že parížsky útok nie je nijak ojedinelým teroristickým útokom, ktorý sa za posledné roky odohral na pôde Európskej únie. Okrem iného I. svetovú vojnu spôsobil atentát teroristickej skupiny na následníka trónu. V 70. rokoch si Taliansko pamätá mnohé krvavé teroristické útoky extrémistickej pravicovej strany. V 80. rokoch to boli nespočetné teroristické útoky Červených brigád a iných marxistických organizácií v Taliansku a Grécku. Vo Veľkej Británii zas od 70. rokov až do roku 2000 sa takmer každý rok odohral nejaký útok teroristickej organizácie IRA, či už v nákupných centrách, v parkoch, v hoteloch. Pokiaľ ide o islamské teroristické útoky, všetci máme v pamäti útok v Madride z roku 2004, o rok neskôr bombové útoky v londýnskom metre, útoky v Štokholme v roku 2010 a tento rok teroristické útoky v Kodani a opakovane v Paríži. Terorizmus bol v európskom priestore, žiaľ, historicky prítomný. Vždy sa našli nacionalistické, revolučné, separatistické alebo islamistické skupiny, ktorých cieľom bolo prinášať strach a teror a ničiť hodnoty našej civilizácie. Ale ak sa teroristom podarí podkopať hodnoty našej civilizácie, ako sú sloboda, tolerancia a právny štát, tak môžeme povedať, že už vtedy zvíťazili. Sú dve nebezpečné reakcie na terorizmus, ktoré ničia demokratické hodnoty. Prvou je prehnaná reakcia, po ktorej nasleduje všeobecná represia, ktorá prevalcuje demokratické hodnoty, práva a slobody jednotlivca rýchlejšie a efektívnejšie ako ktorákoľvek teroristická skupina. Druhou nebezpečnou reakciou je pasivita a žiadna reakcia, čo vidíme napríklad v juhoafrických krajinách, kde namiesto štátu dominujú gangy, mafiáni, drogové kartely a štát si nevie vynútiť poriadok a bezpečnosť. Zo zákonov, ktoré pripravila vládna strana, však vanie duch strachu, prvoplánovosť a tá najnižšia forma reakcie na komplexnú a komplikovanú situáciu, v ktorej sa ocitli niektoré krajiny Európskej únie. Viac štátu, viac sledovania občanov, viac zbierania údajov od občanov a na miske váh menej slobody. Náš štát sa týmto vydáva na nebezpečnú cestu všeobecnej represie. Ak sa má prijímať krízová legislatíva, mala by sa prijímať dočasne a mala by byť priebežne hodnotená a monitorovaná Národnou radou. Zmena ústavy však rozhodne nie je dočasným krízovým opatrením. Nájsť ústavnú väčšinu bol problém akejkoľvek vlády. A ak raz prejde táto zmena ústavy, bude veľmi ťažké ju vrátiť späť. Teraz sa nebudem vyjadrovať k tomu, či samotné predĺženie lehôt, zaistenie osôb a lehôt na rozhodovanie súdov o zadržaných osobách alebo zatknutých osobách pri trestných činoch terorizmu bude dlhodobo účinné, alebo nie, no ide skôr o princíp a procesy v našej krajine. Tu opäť pripomeniem, že práve z úst vládnej strany, niektorých predstaviteľov vládnej strany SMER-u sme boli bombardovaní s tým, že načo podávame do Národnej rady zmeny ústavy, ak nemáme vopred predrokované tieto zmeny. A v tejto situácii je dnes SMER. Okrem zmeny ústavy vládna strana SMER prináša aj návrh zákona – zmenu Trestného zákona – a tento návrh nesie v sebe totalitné prvky, ktoré nás vracajú naspäť do obdobia komunizmu a zasahujú do práv a slobôd jednotlivca. Je dobré si pripomenúť, že ak je nevyhnutný zásah do práv občanov v záujme vyššieho dobra, tento zásah by mal byť vyvážený a proporcionálny podmienkam a potenciálnym teroristickým hrozbám na Slovensku. V histórii Slovenska sme zatiaľ nemali ani jeden teroristický útok. Chvalabohu. No nie je vylúčené, že teroristické útoky sa prenesú aj na naše územie. No takýto obsah zákona, špehovanie občanov a cenzúra webu sú neprimerané a neviem, či tomu dokážu zabrániť. Dotknutý návrh napríklad popiera právo občana Slovenskej republiky, resp. právnickej osoby na spravodlivý proces, ktoré je zakotvené v ústave. Podľa § 16a ods. 6 konanie na súde bude vykonané bez účasti verejnosti a naviac proti príkazu súdu neexistuje žiadny opravný prostriedok. Spravodajské služby takisto budú môcť obmedziť alebo zamedziť prevádzku akejkoľvek internetovej stránky pod tak dosť nejasne definovanou zámienkou, ako je politický extrémizmus. Na základe definície ministerstva vnútra, ktorú si môžeme prečítať na jeho stránke, by sa v tom prípade zrejme aj protesty Gorila alebo proti predraženému cétečku dali označiť za politický extrémizmus. Okrem toho snáď len úplný amatér internetového sveta si myslí, že teroristi si zaregistrujú stránku, napríklad teroristi.sk, na Slovensku. Majú svoje stránky zaregistrované tam, kde určite slovenská legislatíva nikdy siahať nebude. Ak popierame právo na spravodlivý proces, zrádzame hodnoty a princípy našej spoločnosti, ktoré by sme mali chrániť. Demokratické spoločnosti sú pred terorizmom zraniteľnejšie, pretože sú to otvorené spoločnosti so slobodou pohybu a bez hraníc. Pre teroristov je vždy ľahšie využívať výdobytky demokratických slobôd a snažiť sa tieto spoločnosti zničiť. Ale v pevne ukotvenom demokratickom systéme je aj obrovská vnútorná sila. Spoločnosť dobrovoľnou dohodou dodržuje právo a chráni demokraciu pred hlúpymi tyranmi, ktorí sa snažia nahradiť právo voľby a vynucujú právo silnejšieho so zbraňou v ruke. V dejinách moderného terorizmu neexistuje prípad, aby európska demokratická krajina bola zničená a nahradená proteroristickým režimom. V Spojených štátoch však teroristické útoky z roku 2001 vyvolali vlnu represívnych opatrení, ktoré mali ďalekosiahle a podľa mnohých analytikov aj škodlivé následky na celú spoločnosť. Vláda Roberta Fica si myslí, že týmto balíkom opatrení vyrieši problém terorizmu na Slovensku. Musím sa nad tým pousmiať, pretože tento problém, najmä islamského terorizmu nie je problém lokálny, ale globálny. Robert Fico zatiaľ neprišiel so žiadnym návrhom alebo impulzom pre lepšiu spoluprácu krajín na európskej úrovni. To by vyžadovalo väčšie úsilie ako len rozsievanie strachu v televízii. Robert Fico zas prišiel len s návrhom, ktorý bude najviac bolieť občanov. Ak aj bude tajná služba špehovať a odpočúvať všetky hovory na Slovensku, nebude to k ničomu, pretože nebude mať dostatok odborníkov, ktorí by toto kvantum informácií analyzovali. Oveľa dôležitejšie ako špehovanie je sústrediť sa na kvalitu ľudí v spravodajských službách. Stačí možno spomenúť správu nedávno zosnulého Vladimíra Suchodolinského, ktorá práve hovorí o tom, že ľudia v spravodajských službách sa namiesto ochrany Slovenska venovali svojim kšeftom. A ľudia, ktorí sú v správe spomínaní, namiesto toho, aby boli potrestaní, naďalej zastávajú v tajnej službe dôležité funkcie. Ak sa chcete dozvedieť niečo o kvalite našej spravodajskej služby, stačí si otvoriť akékoľvek zahraničné médium, kde sa dočítate o tom, že islamskí teroristi si zbrane na januárový útok v Paríži kúpili práve na Slovensku v Partizánskom. Je to podľa mňa neospravedlniteľným zlyhaním vlády, že naše spravodajské služby ich neboli schopné identifikovať a odhaliť. Pretože ak nie je u nás problém zbrane kúpiť, o to menším problémom je tieto zbrane u nás použiť. A znovu zopakujem, všade prítomné špehovanie vlastných občanov tento problém určite nevyrieši. Ďakujem pekne.