B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-07-03):
P. Kačic, poslanec: Vážený pán predsedajúci, milé dámy, vážení páni. Vláda pod vedením Mikuláša Dzurindu nerieši životné otázky spoločnosti, vysoké deficity verejných financií, platobnej a obchodnej bilancie, nezamestnanosť a pokles kurzu koruny. Výberové konania na privatizáciu SPP, Telekomunikácií, podiely v komerčných bankách, Transpetrolu sú netransparentné, pričom vo viacerých prípadoch zostal nakoniec jediný záujemca, ktorý si doslova nadiktoval nevýhodnú kúpnu cenu. Kritizujem Mikuláša Dzurindu a jeho vládu za skutočnosť, že korupcia rozkladá celý hospodársky systém Slovenska a že z podozrenia z korupcie museli odísť viacerí ministri tejto vlády. Za tejto situácie hrozba ďalších škôd spoločnosti počas každého týždňa vedenia vlády Mikulášom Dzurindom môže prehĺbiť negatívny vývoj. Obrovské podozrenie z korupcie a klientelizmu hraničiace s istotou je v prípade megakauzy ľahkých motorových jednotiek, kde predsedom výberovej komisie bol Dzurindov brat. Počet korupčných škandálov a klientelizmus potvrdzuje, že hlavným cieľom činnosti predstaviteľov vlády nie je práca na prospech občanov, ale presadzovanie svojich vlastných a skupinových záujmov, najmä privatizácii a prerozdeľovaní verejných zdrojov. Deň pred prvým zasadnutím Dzurindovej vlády, teda presne 30. októbra 1998, bol kurz amerického dolára 35 korún, presne o dva roky, teda 30. októbra 2000, určila Národná banka Slovenska kurz amerického dolára 52 korún. V Davose v roku 1999 vyjadril podpredseda vlády pre ekonomiku Ivan Mikloš očakávania, podľa ktorého výmenný kurz slovenskej koruny voči americkému doláru dosiahne 70 Sk za jeden americký dolár. Investori odvtedy vyčkávajú na naplnenie tejto predpovede, a preto súčasná vládna koalícia bola prinútená nahradiť prílev zahraničných investícií lacným výpredajom štátnych podnikov. Vládna koalícia sa trestuhodne nestará o elimináciu negatívnych dopadov globalizácie, na ktoré je transformujúca sa slovenská ekonomika zvlášť citlivá. Najrukolapnejším dôkazom je ruinovanie poľnohospodársko-potravinárskeho sektora. Politici vládnej koalície nás denne presviedčajú o absolútnom podceňovaní a neschopnosti riešenia problému nezamestnanosti, pritom oficiálne udávaná miera nezamestnanosti vo výške 20 % zďaleka nie je konečná. Reforma bankového sektora v podaní súčasnej vládnej koalície priniesla zbytočné a predražené zaťaženie občanov Slovenska na dlhé obdobie do budúcnosti a pre slovenských podnikateľov urobila pôžičky takmer nedostupnými. Rozhodujúci objem úverov z kedysi slovenských bánk, kde získava štát na platenie rozpočtových dier a zahraniční podnikatelia na zveľaďovanie lacno získaných podnikov. Reštriktívna politika súčasnej vládnej koalície nielenže utlmila rozvoj podnikania, ale vyvolala aj historický najväčší stupeň nedôvery voči vládnej politike zo strany obyvateľstva. Prezentovanie v úvodzovkách „dobrých, vyberaných ekonomických ukazovateľov“ a ignorovanie negatívneho vývoja iných parametrov hospodárskeho vývoja vládnymi ekonómami je dôkazom ich slepej viery v univerzálnu platnosť receptov Medzinárodného menového fondu, ktoré sú Slovensku vnucované pri poskytovaní pôžičiek. Táto slepota však spôsobuje pád Slovenska do ekonomickej priepasti. Terajší vládny zlepenec nie je schopný zvrátiť negatívne trendy v slovenskej ekonomike. Dokázať to môže len vláda opretá o dôveru obyvateľstva, ktorá sa dokáže postaviť proti samozvaným expertom a presadí rozhodnutia na prospech rozvoja ekonomiky Slovenska. Táto vláda však nemôže vzniknúť na deštruktívnom princípe boja proti HZDS, ako to bolo vo voľbách v roku 1998, ale na konštruktívnom programe rozvoja Slovenskej republiky. Vládny zlepenec v rokoch 1999 - 2002 vydrancoval slovenskú ekonomiku. Vnútorná a zahraničná zadlženosť je v roku 2002 väčšia ako v roku 1998. Pred štyrmi rokmi však štát ešte vlastnil strategické podniky a najväčšie banky. Dnes je Slovensko bez majetku a s väčšími dlhmi. Po prejedení peňazí za predaj SPP čaká väčšinu občanov Slovenska zmena na žobrákov. Zabrániť tomu sa dá len zásadným obratom v spôsobe vládnutia a obhajoby slovenských záujmov. Byrokrati v zdravotných poisťovniach rozhodujú, komu možno poskytnúť lekársku starostlivosť a kto musí počkať. Spolu s nedostatkom peňazí na lieky, zdravotnícku techniku a ohodnotenie zdravotníckeho personálu tak nebezpečne ohrozujú zdravie a životy obyvateľov. Vysoký úradník sedí vo väznici za korupciu, jeho kamarát v ministerskom kresle a pacienti sedia v čakárni a čakajú na smrť. Učitelia, ktorí majú rozhodujúci podiel na tvorbe najväčšieho bohatstva krajiny, na vzdelaní a perspektíve budúcich generácií, márne čakajú na zvýšenie svojich platov, ktoré im sľúbil predseda vlády a minister školstva. Namiesto toho bojujú so zatekajúcimi strechami škôl, ktoré sú čoraz deravšie. Členovia strán vládneho zlepenca nemajú tušenie o reálnych problémoch a starostiach obyčajných ľudí. Sú uzavretí do svojho vlastného mediálneho sveta, v ktorom sa s novinármi hádajú o tom, či svoje sľuby splnili na 0 %, 40 % alebo 200 %. Existuje pre nich len to, čo je napísané v novinách alebo vysielané v televízii. Cez noviny a televíziu si posielajú odkazy, obvinenia a chvály, ako dobre vládnu. Netušia, že tento ich svet absolútne ignoruje reálny svet ich voličov. Po voľbách v roku 1998 SDK zostavila vládu. To znamená, že občania Slovenska zabezpečili jej volebné víťazstvo a splnili tak podmienku ich zmluvy s občanmi. Potom Slovenská demokratická koalícia zabezpečila zníženie reálnych miezd v národnom hospodárstve o 7 %. Nepostavila ročne 14 000 bytov, zvýšila nezamestnanosť na 20 %. Nezabezpečila zvýšenie dôchodkov, zabezpečila zníženie reálnych dôchodkov o 18 %. Znížila daňové a zvýšila odvodové zaťaženie, celkové zaťaženie podnikateľov sa v podstate nezmenilo. Zvýšila nezdaniteľnú časť základu dane na 60 000 slovenských korún. Nepredĺžila dobu poskytovania rodičovského príspevku do piateho roku dieťaťa. Zneužila políciu na diskreditáciu politických súperov. Priviedla zdravotníctvo do kolapsu, zasadila sa za vstup za cenu ekonomických krízy, ktorá sa stáva zároveň prekážkou nášho vstupu do Európskej únie. Ale urobila nad rámec to, že svojím rozpadom vyvolala na slovenskú politickú krízu, ktorej dôsledky pocítia občania Slovenskej republiky vo všetkých sférach života. Vláda v tejto koalície sa stala vládou národného utrpenia. Práve záverečný rok Dzurindovej vlády zastihol políciu na vrchole morálneho rozpadu. Policajti ignorujú mimoriadne opatrenia ministra vnútra a pod vplyvom alkoholu ohrozujú nevinných účastníkov cestnej premávky. Od začiatku roku 2002 vyhaslo pod kolesami áut policajtov šesť ľudských životov. V súčasnom období Policajný zbor žne výsledky dlhodobého nesystémového a nekoncepčného riadenia, ako to aj uznal minister vnútra pán Ivan Šimko. Po voľbách v roku 1998 odišlo z polície obrovské množstvo vysokoškolských vzdelaných a hlavne skúsených policajtov, ktorých vládna garnitúra nahradila prijímaním nekvalifikovaných ľudí s nízkou disciplínou a psychickou labilitou. Uprednostňovaní a zvýhodňovaní sú známi a rodinní príslušníci. Tieto prejavy prispeli k výraznému poklesu kvality zákrokov a služobných úkonov pri objasňovaní protiprávnych konaní. Na tomto ste sa podieľali celá vládna garnitúra, všetci. A práve stabilizácia personálneho obsadenia v polícii bol jeden z vládnych sľubov, ktorý ako všetko ostatné ostane iba na papieri. Boj proti korupcii bol tiež jedným zo strategických cieľov vlády Mikuláša Dzurindu. Skutočnosť však je iná. Korupcia a klientelizmus v terajšom období, za terajšej vládnej koalície sa tak rozbujnela, že sa stáva vážnym ohrozením našich integračných ambícií. Do podozrenia sa dostali dokonca členovia vládneho kabinetu. Praktická realizácia národného programu boja proti korupcii skrachovala. V odhaľovaní trestných činov, korupcie sme zaznamenali hlboký pokles. Sľubovali ste zvýšenie ochrany hranice - žiaľ, zdvojnásobil sa počet zadržaných utečencov. Sľubovali ste potlačenie korupcie - korupcia bujnie a ohrozuje integračné ambície Slovenskej republiky. Ak nebudeme prijatí do NATO a Európskej únie, tak nie pre Mečiara, ale preto, že kradnete ako straky. Sľubovali ste personálnu stabilizáciu polície, problém alkoholizmu a rodinkárstva v polícii, sľubovali ste zvýšenie bezpečnosti občanov, polícia stratila u občanov Slovenskej republiky úplnú dôveru. Preto vládna koaličná skupina na čele s Mikulášom Dzurindom, ďakujeme vám, radšej odíďte do histórie. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)