Lipšic, Daniel, minister vnútra SR (2010-08-10):
Ďakujem, pán predsedajúci. Milé kolegyne, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, najskôr by som chcel uvítať skutočnosť, že rokujeme štvrtý deň a rokujeme cez deň. Nerobím si ilúziu o tom, že keď sa zmenia pomery, budeme znovu rokovať v noci. Čiže nie je to snaha vládnej koalície, aby sa opozícia v budúcnosti potenciálne rozumne rozhodla a nerobila tu nočné rokovania o vládnom programe. My sme pred štyrmi rokmi rokovali do rána. Je to vec elementárnej slušnosti. A som rád, že kolegovia z opozície majú plný priestor sa vyjadriť, lebo ide o závažný dokument, a je slušné, slušné, aby sme o ňom rokovali normálne v denných hodinách a v kľude. Dovolím si dve poznámky, lebo niektoré veci, ktoré povedal aj pán poslanec Kaliňák, je nad rámec pokušenia neodpovedať na ne. Po prvé, pán poslanec, hodnotili ste jazykovú výbavu členov vlády a trošku ste svoje vystúpenie rozostreli do takej estrádnej polohy. Keď chcete veľkú estrádu, choďte na YouTube, tam vo vzťahu k angličtine sa určite pobavíte. Ak naozaj chcete na takejto úrovni rozprávať o vládnom programe, tak si myslím, že je to prejav každého, kto takto vystupuje. Pýtali ste sa, pán poslanec, či je niečo horšie ako kupovanie poslancov. Ja si myslím, že je. Predávanie miest na kandidátnych listinách a v exekutíve, to je horšie. (Potlesk.) Dovoľte mi zareagovať stručne aj na predchádzajúce vystúpenia niektorých poslancov a potom na pána poslanca Kaliňáka. V úvode rozpravy vystúpil pán poslanec Fico a mám len dve poznámky k jeho vystúpeniu. Hovoril o tom, že ako si môže dať vládna koalícia do vládneho programu návrhy ústavných zákonov, keď o nich nerokovala s opozíciou. Je to náš plán, ale pokiaľ by toto rozprával pán poslanec Fico, keby nikdy nebol premiérom, beriem to. Ale čo mala vaša vláda vo vládnom programe pred štyrmi rokmi? Nemala tam náhodou tiež navrhovanie ústavných zákonov? Len v oblasti spravodlivosti boli dva. Odcitujem: „Preskúma možnosť vytvorenia samostatného najvyššieho správneho súdu len cez novelu ústavy a zmení ústavu tak, aby sa rozšírila kompetencia Súdnej rady a ombudsmana podávať návrhy na Ústavný súd na začatie konania pred Ústavným súdom.“ Okrem toho, že si vtedy vláda nevšimla platný text ústavy, lebo ombudsman túto kompetenciu mal, Súdna rada by ju mohla dostať len novelou ústavy. Čiže to je veľmi zaujímavé počúvať pána poslanca Fica hovoriť o tom, ako nesmú byť vo vládnom programe návrhy ústavných zákonov, ak vládna koalícia nemá ústavnú väčšinu. Len to isté, to isté mala vo vládnom programe vaša vláda. To je prvá poznámka. Druhá poznámka. Pán poslanec Fico sa pýtal, prečo chce vláda zaviesť štíhlejšie a efektívnejšie rokovanie kabinetu, to znamená bez prísediacich, či sa má čoho báť. Ja si myslím, že rokovania vlády môžu byť aj verejné, ale to, aby na rokovanie vlády zo zákona mohli byť člen, prísediacimi vlády predstavitelia nezávislých inštitúcií, je pozostatok z bývalého režimu. To, aby na vládu chodieval predseda NKÚ, Štatistického úradu, generálny prokurátor, je pozostatok bývalého režimu, kedy vlády rokovali ako Predsedníctva Ústredného výboru Komunistickej strany. (Potlesk.) Nepoznám vládu v Európskej únii, ktorá by takéto riešenie mala. To len na vysvetlenie. Teraz si dovolím zareagovať na vystúpenia dvoch pánov poslancov, pána poslanca Bučeka a pána poslanca Kaliňáka, ktoré sa týkali rezortu vnútra. Pán poslanec Buček vo svojom vystúpení tvrdil, že integrovaný záchranný systém funguje vynikajúco, v zásade, že 112 pracuje ako hodinky, ale nie je to pravda. Stodvanástka je dobrý projekt, budeme ho nielen vylepšovať, ale naozaj sa budeme snažiť ho zaviesť, aby to bol funkčný projekt, ale v skutočnosti ten projekt veľmi dobre nefunguje. Keď horelo Duslo Šaľa, tak prišli hasiči a po pol hodine prišli kontrolné chemické laboratóriá, lebo vôbec neboli koordinované jednotlivé zložky záchrannej služby. Preto má vláda pomerne ambiciózny projekt, aby sa konečne po dlhej dobe integrovali základné záchranné zložky. Konkrétne, aby sa civilná ochrana integrovala do hasičského, záchranného zboru. Keď na to nebola vôľa v minulosti, lebo je to, samozrejme, komplikovaný proces, tak tá vôľa sa musí nájsť v súčasnosti. Pán poslanec Kaliňák, pán poslanec hovoril, že bude podporovať trend alebo snahu pokračovať v znižovaní zločinnosti. Ja som vždy tvrdil a pán poslanec s tým vlastne začal, že ak niekto bude úspešný v boji proti zločinu, najmä násilnému zločinu, mne osobne je jedno, kto si ten kredit, tie výsledky pripíše. Faktom je, že násilný zločin klesá od roku 2003. Každý rok klesá od roku 2003. A jednou z hlavných príčin je schválenie pomerne závažných zmien v trestných kódexoch, ktoré znamenali prísnejší postih násilného zločinu a recidívy. Tieto zmeny v trestných kódexoch boli prijaté naprieč politickým spektrom v parlamente. Som tomu rád. A som rád, že aj vtedajšia a dnešná opozícia tieto návrhy podporila. Ale také sú fakty a ja verím, že sa nám spoločným úsilím podarí ďalej znižovať najmä násilný zločin. V roku 2002 bolo spáchaných asi 15-tisíc násilných trestných činov, v roku 2009 asi len 9-tisíc. Došlo k poklesu asi o 40 %. Niekomu to možno znie ako čísla, lebo to sú čísla, to sú štatistiky, ale za každým z týchto čísiel, keď hovoríme o násilnom zločine, je príbeh. Konkrétny ľudský príbeh bolesti, strateného pocitu bezpečia. A preto ak má mať štát nejakú jednu jedinú prioritu, tak to musí byť boj proti násilnému zločinu. Pán poslanec Kaliňák spomínal zmeny v organizačnej štruktúre Policajného zboru a zámer vlády integrovať Železničnú políciu a Úrad hraničnej a cudzineckej polície pod Prezídium. Tento návrh je motivovaný práve tým, že chceme usporiť administratívne miesta v polícii a dať ich tam, kam patria. Do poriadkovej služby, na ulicu, najmä do lokalít, ktoré sú ohrozené veľmi častou, niekedy aj drobnou kriminalitou. Na východnom Slovensku, napríklad. Pán poslanec Kaliňák vie, že Železničná polícia má približne 1 200 policajtov, z ktorých priamo vo výkone služby v našich železničných staniciach a vo vlakoch je asi polovica. Čiže je tu obrovská šanca pomerne veľkú časť policajtov, ktorí sú v tejto službe, využiť naozaj tam, kde majú policajti byť, kde majú chrániť život, zdravie a majetok našich občanov. Čo už pán minister pri integrácii zabudol spomenúť, je, že v minulom roku sa pre mňa z nepochopiteľných príčin vyčlenila časť vyšetrovateľov spod policajného Prezídia a dala sa pod ministerstvo financií, pod Colné riaditeľstvo. Ja som vtedy namietal voči tejto zmene, ktorá podľa mňa nebola správna, ale tam už pán poslanec túto zmenu nezmienil. Pán poslanec spomínal aj tu, aj na výbore, že vláda je ambiciózna v oblasti rezortu vnútra a má pomerne konkrétne veľa záväzkov, a spomínal na výbore aj to, že vláda bývalá všetky svoje záväzky v oblasti vnútra splnila. Je tak? Ale nie je tak. A konkrétne, keď už som si prečítal vládny program v oblasti spravodlivosti a vnútro, tak tu boli rôzne záväzky: vláda prijme nový program boja so zločinnosťou, vláda pripraví návrh zákona o boji s terorizmom, vláda pripraví návrh zákona o boji proti extrémizmu, zmení zákon o obecnej polícii, navrhne aktuálne zmeny platnej právnej úpravy. Nič z toho sa v princípe neudialo. A ja si myslím, že, samozrejme, nikdy nie je možné asi 100 % naplniť, ale keď tu sú také vystúpenia pánov poslancov, aké to bolo celé skvelé a proste ako sa im vo všetkom darilo, tak treba to uviesť na pravú mieru. V niečom áno, no ale v niečom menej. Záverom by som chcel povedať pár vecí k rezortu vnútra a najmä k polícii. Často sa tvrdí v médiách, možno aj tu v parlamente, že polícia musí byť nestranná. Ja s tým nesúhlasím. Polícia musí byť apolitická, ale polícia nemôže byť nestranná. Polícia vždy musí byť na strane slušných ľudí. A to budem aj vyžadovať v rámci Policajného zboru, aby polícia vedela rozlišovať medzi tými, ktorí niekedy z nedbanlivosti spravia dopravný priestupok, a medzi tými, ktorí majú dobre našliapnutú kriminálnu kariéru. Medzi slušnými ľuďmi a gaunermi. Druhé posolstvo je, že polícia musí mať a bude mať rozviazané ruky. Nikto, akokoľvek vplyvný alebo bohatý, nebude stáť nad zákonom. Nebudú trestné stíhania zastavované z dôvodu fiktívnych premlčaní len preto, že ide o vysokopostaveného politika, či bývalého, či súčasného. Bývalý premiér hovoril o tom, že dnešná koalícia chce kriminalizovať opozíciu. Napriek tomu, že to bol práve bývalý premiér, ktorý aj tuná v parlamente rozprával o tom, že by bolo fajn, keby niektorí poslanci sedeli niekde inde a nie v parlamente. Že to boli vaši poslanci, ktorí hlasovali za uznesenie pred dvomi rokmi, aby orgány činné v trestnom konaní vyvodili trestnoprávnu zodpovednosť za návrh na podanie odvolania vtedajšieho ministra spravodlivosti. Tu je hlasovanie, ktoré len vďaka neuznášaniaschopnosti parlamentu vtedy neprešlo. Mám prečítať poslancov, ktorí hlasovali za? Zo SMER-u to boli všetci poslanci. Takže bolo by fajn, keby ste sa pozreli dozadu, aká tu bola atmosféra, aká tu bola kultúra, a potom hovorili niečo o kriminalizácii. Ja nebudem hovoriť, lebo pán minister povedal, čo sme všetko dobré našli na ministerstve vnútra. Našli sme aj všeličo iné. Teraz nie je platforma o tom hovoriť, pri vládnom programe, a nebudem o tom hovoriť, ale ubezpečujem vás, že sme nenašli len 98 km dobre stráženej schengenskej hranice. Na záver. Ja som to už vo výbore spomenul, že viaceré návrhy zákonov presahujú jedno volebné obdobie, a bol by som rád, keby boli prijaté za účasti širšieho politického spektra. Konkrétne som spomínal nový volebný kódex, ktorý chceme pripraviť v priebehu prvej polovice volebného obdobia. A ja mám ambíciu prizvať do komisie na prípravu volebného kódexu aj zástupcov opozície, lebo to by mal byť zákon schválený naprieč politickým spektrom. Aj keď som bol v inej pozícii v bývalej vláde, som sa snažil, aby zásadné reformy, pokiaľ sa dá, boli schvaľované väčším konsenzom. A preto aj reformy trestného práva, rodinného práva, konkurzného práva boli prijaté ústavnými väčšinami. To by mala byť naša ambícia. Nie to, čo sa tu dialo v posledných štyroch rokoch, že žiaden, okrem jedného návrhu, geografický názov učebníc, žiaden návrh opozičného poslanca v parlamente neprešiel. Nie preto, žeby s ním koalícia vtedajšia nesúhlasila, veď mnohé si potom aj osvojila, ale len preto, že ich podal opozičný poslanec. To sa podľa mojej mienky musí, malo by sa to zmeniť. Poslanci parlamentu sú platení od toho, aby hlasovali za dobré zákony, nie podľa toho, kto ich predloží, ale či sú dobré, alebo sú zlé. Ja verím, že tak ako nová vládna koalícia začala nie slovami, ale skutkami v zmene parlamentnej kultúry, čoho dôkazom je, že rokujeme cez deň, verím, že sa zmení v skutkoch aj parlamentná kultúra, ktorá tu nebola v posledných štyroch rokoch, že budeme posudzovať, budete posudzovať návrhy zákonov nie podľa toho, kto ich predloží, ale čo obsahujú. A v tomto verím, že nám vaša, naša vláda bude nápomocná. Ďakujem pekne. (Potlesk.)