Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2013-02-12):
Ďakujem pekne. Vážená pani predsedajúca, vážené dámy poslankyne, páni poslanci, v skratke by som skúsil reagovať. To, čo ma tak najviac pobavilo, sú predovšetkým emotívne vystúpenia predstaviteľov opozície, najmä tých, ktorí boli súčasťou vládnej koalície v rokoch 2010 až 2012, a to predovšetkým k tomu, akým spôsobom sa zneužíva, znásilňuje, pretláča zrýchlené konanie. No jednoduché štatistiky, čísla hovoria, myslím si, že jasnou rečou. Podľa dostupných informácii na webe Národnej rady Slovenskej republiky prvá vláda Róberta Fica v rokoch 2006 až 2010 použila tento inštitút približne 26-krát. V prvom volebnom období vláda Ivety Radičovej, ktorá bola tuším 18 mesiacov pri moci, použila tento inštitút 25-krát. Tak ja si myslím, že toto číslo gumuje všetko, čo ste tu doteraz povedali. Ak to niekto tu chce kritizovať, musíte sa zamyslieť sami nad sebou, koľkokrát ste to robili a to boli iné významné zákony. To boli skutočne významné. Ja som úmyselne, keď vystupoval pán poslanec Poliačik k tej hlbokej právnej analýze škôd, tak, samozrejme, nechcem to tu rozvádzať zbytočne a sľúbil som si, že naozaj sa budem správať slušne a nebudem sa snažiť niekoho zhodiť pre jeho hlboký omyl vo výklade práva, ale faktom však zostáva, že keď ste predkladali zákon o skrátenom konaní pre Slovenskú televíziu, tak ste si ani žiadnu námahu o nejakých škodách do tej úvodnej správy ani nedali. Vy tam hovoríte o úspore 1,2 mil. alebo 1,3 mil. eur, o úsporách, ktoré vzniknú, až bude zákon prijatý. Všetci, ako tu sedíte, a kritizovali ste tento zákon, ste za to hlasovali. Dokonca ste ho obhajovali v médiách. Čiže keď chcete kritizovať, ja naozaj ja nemám problém si vypočuť každý názor a naozaj to, že túto novelu robíme pol roka, svedčí len o tom, že sa snažíme počúvať a že doznáva veľké zmeny, čo sa mi snažíte vyčítať, že doznala zmeny, tak doznala zmeny predovšetkým preto, že som schopný počúvať a počúvam na to, aby dobré návrhy nakoniec prešli, ale nerozumiem vašej kritike, keď v podstatne nepodstatnejších veciach, ako je milión, 1,4 mil. kontra 500 miliónov, ste boli schopní to, čo vy hovoríte, znásilňovanie práva a systému tohto parlamentu a slávnej legislatívnej miestnosti, alebo o tom, čo ostatní poslanci hovorili o nedostatkoch, ktoré takýto návrh má, ste boli schopní hlasovať a bez problémov prijímať. Proste mne len vadí to, že sa sami nevrátite ku svojim vlastným návrhom, a to by som mal postupovať, niekto tu hovoril o tom, že to je neslýchané, aby sa zákon o verejnom obstarávaní robil v skrátenom konaní. Veď vy ste postupovali rovnako. Zákon o verejnom obstarávaní, novelu ste schválili v skrátenom legislatívnom konaní, 88-bodovú. Za 7 dní. Ako ja neviem, akože o čom sa bavíme, vy skutočne absolútne postrádate svoju historickú pamäť? Je to tak, tu to máte. (Potlesk.) Dajte si Národnú radu Slovenskej republiky, vyhľadajte si, ja vám poviem presne aj dátum, keď chcete. (Reakcia v pléne.) Čo to na veci mení? Ale teda hneď vám poviem. Nie, je to návrh vlády na skrátené legislatívne konanie o vládnom návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 25/2006 o verejnom obstarávaní. Tuto to máte, 618 sa to píše. Čiže z môjho pohľadu, z môjho pohľadu naozaj akože poďte kritizovať veci, ktoré sú reálne, sú vecné, ale ak tu urobíte dvojhodinovú prednášku o tom, aká je katastrofa prijímať zákon v skrátenom legislatívnom konaní o verejnom obstarávaní, a sami tak učiníte v minulosti, neviem, či úplne presne to je tá cesta, ktorou sme sa chceli v tomto parlamente vydať. A naozaj zákon o Slovenskej televízii, ktorý ste prijímali len preto, aby ste vymenili riaditeľa televízie, tak dobre, no veď v poriadku. Len opätovne vidím veľký problém v tom, aby ste kritizovali túto snahu, ktorá je podopretá jasnými reálnymi argumentmi. Čiže z môjho pohľadu vám, ktorí ste vystúpili a ktorí ste sa podieľali na tom zjavnom nepomere, kedy za 19 mesiacov ste dobehli počet skrátených konaní, ktoré boli prijaté za 4 roky, tak mi príde, že tá kritika naozaj nie je oprávnená a hlavne nie je úplne seriózna. Boli aj vecné pripomienky, musím oceniť, pán poslanec Miškov, ktorý hovoril jasne, a bolo to určite kritické, to isté platí o poslancovi Hlinovi, ktorý ale prešiel do už vecnej roviny zákona, ktorý bude až v druhom čítaní. Ja tomu síce riziku veľmi nie úplne presne rozumiem, chápem ten návrh, aj aký má účel, teoreticky nie je proti ničomu určite, keď ten text tam bude, je otázka, ako to v praxi bude vyzerať, ktorý budem žiadať tých, ktorí už prehrali, o to, aby to dokladovali a tá realita stavu veci, bude tam sankcia, že či náhodou nepodvádzali, platí, že je tam určitá forma dobrovoľnosti v tom, že každý úrad, ktorý má podozrenie, aj u tých ďalších si môže vyžiadať od nich túto informáciu. Mimochodom, neviem, kto tento návrh kritizoval, mám pocit, že pán poslanec, pán podpredseda parlamentu Figeľ, nuž toto je zhodou okolností návrh, ktorý sme prebrali z jednej z mimovládnych organizácii, ktoré kontrolujú transparentnosť, teraz neviem, či to bolo Transparency International alebo Aliancia Fair-play, okrem iného považujem ho za naozaj dobrý vo vzťahu k všetkým tým, ktorí sa uchádzajú o súťaž, on nemá nejaký väčší problém, len hovorím, však asi sa dostaneme aj k obsahu zákona, k čiže k tomu som ja hovoriť nechcel, faktom platí, že systém, ktorý tu bol, ktorý teraz kritizujete vo vzťahu k návrhu, ktorý ja teraz predstavujem, mi proste nepríde ako úplne úprimný. Rozumiem niektorým obavám, ktoré mnohí hovoria o krátkosti času, faktom však je, že ten text je naozaj textom novely, ktorá v parlamente je, a ja k tomu iba dopoviem, že mimo takých tých demagogických vystúpení, ktoré tu boli o čerpaní, to sú rôzne grafy, ktoré naozaj predstavil pán podpredseda parlamentu, ktoré hovoria o tom, že každý úvod obdobia, kedy sa začínajú fondy, sa fondy najprv zazmluvňujú a potom čerpajú. (Prezentácia grafov.) Čiže podstatná je iná časť, ktorá hovorí o 59 % úspechu v tom, že sa to zrealizovalo. A to je presne odpoveď, mimochodom, na to, prečo táto novela ide. Pretože nestačí, a to je odpoveď pánovi, ja teraz nepamätám si jeho meno, bývalý minister práce, sociálnych vecí, Mihál, Mihál, zanechal vo mne hlbokú stopu zjavne. Je problém v tom, že toto jeho vystúpenie, ktoré tu mal, ktoré bolo naozaj ako, asi nevedel, čo má povedať, tak si proste vymyslel prvé, čo ho napadlo, musí pochopiť, že táto novela je na tie, presne to podľa toho zákona sa dá jasne čítať, ktoré sa vedia obstarať, uzavrieť zmluvu a zrealizovať do konca roku. Zjavne žiadny z tých obrovských diaľničných tendrov, o ktorých tu rozprával v tejto chvíli, asi nie je možné žiadnu diaľnicu za 9 mesiacov postaviť. Bavíme sa tu predovšetkým o tých obstarávaniach, ktoré sa týkajú Slovenskej akadémie vied, ktoré sa týkajú miest a obcí, ktoré majú šancu použiť peniaze z eurofondov či už na obnovu svojej infraštruktúry, alebo na zlepšenie prostredia. Ale výstavba diaľnic, ktorá trvá 4 roky, a my musíme tie peniaze minúť, vyčerpať, zaplatiť niekomu za prácu do konca roka 2013, to zjavne asi nebudú diaľnice, ale to len svedčí o úrovni tej kritiky. Čo je podstatné, že tým pádom znevažuje hodnotu vlastného slova, do budúcna každé jeho vystúpenie musím považovať za frašku tým pádom, pretože ani nevie, o čom hovorí, absolútne. Čo naozaj hovorím, že ale to sú dva extrémy, ktoré napríklad boli v podaní SaS. A čo sa týka, veľmi ma dojala najmä tá časť – toto vrátim autorovi (odloženie grafov) – veľmi ma dojala tá časť, ktorá bola, pán poslanec Mikuš, i keď jeho vystúpenie bolo tiež viac-menej vecné, tá jeho dojemná starostlivosť o pána prezidenta. A pán poslanec Gál, to bol druhý príklad tejto dojemnej starostlivosti o pána prezidenta, nuž, poviem vám jedinú jasnú odpoveď na to, že viete, keby ste si vážili prezidenta, tak viete, že nemôžete použiť do obžaloby na prezidenta niečo, čo zjavne nie je úmyslom, a to viete aj vy sami, že to úmyslom nie je a dokonca, ak sa dobre pamätám, tuším ste ani nepodpísali obžalobu nikto. To bude ešte zaujímavé pri tom prerokovaní. Lebo tuším ste omylom podpísali úplne iný dokument. Ale veď to je vedľajšie, to už svedčí o kvalite prípravy celej agendy, ale to nepatrí sem. (Potlesk a ruch v sále.) Čiže ja by som sa k tomu vrátil, to znamená, pán prezident má veľmi jednoduchú možnosť povedať, že sa mu nepáči ten dátum, ja vám presne poviem, prečo tam ten dátum je. Je to veľmi jednoduché. Vzhľadom na novelu, aj tú, ktorú je v parlamente, musíte mať konkrétny dátum. Nestačí od slovíčka účinnosť, bohužiaľ, zverejnením, ale museli sme dať konkrétny dátum, odhadli sme tento, keď nám to pán prezident vráti, budeme musieť upraviť, budeme musieť upraviť dátum, keď v druhom čítaní posunieme účinnosť, môžeme aj k tomu dospieť, išlo o prvý dátum, ktorý sme považovali za realistický. Pretože musíte mať niektoré paragrafy účinné k nejakému dátumu, aby následne vlastne nedochádzalo k omylom. To je kvôli právnej istote. Preto tam nie je dňom zverejnenia. Veľmi pekne ďakujem za podporu toho zákona a k tomu, čo ste tu hovorili ako výtky, som vám, myslím, že deklaroval to, že si treba najprv pozametať pred vlastným prahom, aby som také niečo mohol hovoriť. Ďakujem pekne. (Potlesk.)