T. Mikuš, poslanec: (2005-03-15):
Ale čo ma nepotešilo, bolo to, že nebola zďaleka povedaná celá pravda. Naopak. Bola zamlčaná tá najpodstatnejšia časť pravdy. A tá najpodstatnejšia časť pravdy podľa mojej mienky spočíva v tom, že existuje takzvaný demokratický deficit v rámci Európskej únie. Kto nevie, o čom hovorím, tak prosím, nebudem zdržiavať, ale pozrite sa na to, kto má zákonodarnú iniciatívu v EÚ a kto pôsobí v úlohe zákonodarcu. A pozrite sa na to, akým spôsobom, pokiaľ by sme nemali výbor pre európske záležitosti, akým spôsobom by sa národný parlament zúčastňoval na tvorbe noriem, ktoré sa stávajú súčasťou národného zákonodarstva. Nuž poviem takmer nijakým spôsobom. A práve preto, aby deficit demokracie, existujúci deficit bol odstraňovaný, práve preto boli ustanovené výbory pre európske záležitosti a práve preto zo všetkých národných parlamentov zdá sa, že s výnimkou slovenského, z určitej časti politického spektra slovenského  parlamentu nie, ale z ostatných zaznieva hlas, ktorý hovorí o tom, že treba zvýšiť podiel národných parlamentov na tvorbe spoločnej legislatívy, spoločných noriem. Že, naopak, treba ich úlohu posilňovať, nie utláčať ich do pozadia. A toto si myslím, že sme aj urobili. Minulý rok sme prijali ústavný zákon č. 397/2004 Z. z., ktorý jasne vyjadril vôľu slovenského parlamentu, ako sa má slovenský parlament zúčastňovať na tvorbe legislatívy. To, čo tu pani kolegyňa povedala, znovu opakujem, je časť pravdy, ktorá sa dá použiť len preto, aby zaargumentovala proti snahe naplniť literu ústavného zákona. Nič iné v tom nevidím. Takisto aj to, čo povedala ďalej a čím nepriamo spochybňovala činnosť výboru, odmietam, pani kolegyňa, je to veľmi nekorektné. Ani vy, ani nikto iný, ani člen exekutívy ešte nevyjadril výhrady voči činnosti výboru. Ocenil by som, ak by ste vo výbore povedali, kde je skrat v komunikácii, alebo kedy sme komunikovali komplikovane. Naopak, ja teda môžem povedať, že som počul iba súhlasné stanoviská či už od podpredsedov vlády, alebo jednotlivých ministrov. Ďalšia vec. Koľko prijal výbor uznesení a čo prerokúval. Vážené dámy a páni, to záleží na tom, čo je považované jednotlivými šéfmi rezortov za prioritu pre Slovensko. Keď sme sa zaoberali mechanizmom spolupráce vlády a Národnej rady Slovenskej republiky, ja osobne som prispel k tomu, aby sme prijali princíp takzvaných  priorít. To znamená, aby členovia exekutívy na základe ročného plánu práce a legislatívnych úloh, ktoré schvaľuje Európska komisia, aby na základe tohto plánu definovali priority. Vo výbore sme si rozdelili gestorstvo za jednotlivé rezorty. To znamená, že členovia výboru sa zaoberajú jednotlivými rezortmi a v komunikácii s rezortom, s rezortnými koordinačnými skupinami a odborným personálom Národnej rady sa snažia zúčastňovať na spoluformovaní priorít. Prioritou je to, čo má podľa exekutívy mimoriadny význam pre Slovensko, alebo môže mať mimoriadny dopad na Slovensko. Tu zatiaľ jeden jedinýkrát nezaznela žiadna disonancia. Naopak, bol tu vždy iba súlad a súzvuk, aj keď, samozrejme, mnohí prorokovali, že to tak nebude a že budeme vláde strpčovať život. Ja môžem s uspokojením konštatovať, že zatiaľ výbor pre európske záležitosti funguje nie v prospech vlády ani v prospech koalície, ani v prospech opozície, ale funguje v prospech Slovenska. Nič iné. Akékoľvek snahy a akékoľvek slová, ktoré spochybňujú činnosť tohto výboru, smerujú podľa mojej mienky len a len k tomu, aby nebol naplnený ústavný zákon. Naozaj ocením akékoľvek konštruktívne pripomienky vo výbore, ale to, čo tu bolo povedané, osobne nepokladám za konštruktívne pripomienky. Ale prosím, každý možno niekedy urobí nejakú nadprácu. Ďakujem.