K. Tóthová, poslankyňa: (2004-12-09):
Pán poslanec Minárik tu uviedol siahodlhý pozmeňujúci návrh systémom uspávania, ja som povedala, že by som si ho najala na uspávanie mojich vnúčat, tuto si niečo pobrblal. (Potlesk.) Niečo si pobrblal bez odôvodnenia, hádzal veľké množstvo čísel. Vážení, ja mám dneska hlasovať o tomto, keď neviem systémové súvislosti? Veď to je nenormálne. Je nenormálne, ako sa robí legislatíva v tomto parlamente, pretože už máme napr. situáciu, že lekári nemôžu vypisovať lístky o práceneschopnosti, nemá ich kto iný vypisovať. Pán minister spravodlivosti, pán predseda Legislatívnej rady, ja vám gratulujem k týmto úžasným legislatívnym perlám, pretože vypísanie péenky nie je len lekársky úkon, ale je to aj administratívnoprávny úkon. Čiže je to správa. A na úkony správy vrátane verejnej alebo štátnej správy treba zákonné zmocnenie. V rámci svojej legislatívy ste sa toho nezmocnili a ja sa bojím, že tieto pozmeňujúce návrhy dopadnú tak, ako vaše legislatívne aktivity v tejto oblasti, ktorú som spomínala. Čiže plne sa pripájam k názoru Súdnej rady a po vypočutí si legislatívnych doplnkov predsedu klubu KDH pána poslanca Minárika som hlboko presvedčená, že tento legislatívny návrh musí byť vrátený na dopracovanie. Berte to ako môj procedurálny návrh, o ktorom žiadam v rámci hlasovania, aby táto ctená snemovňa rozhodla a hlasovala ako o 1. bode. Ďalej k obsahu. Je všeobecne známe, že správy Európskej únie kritizovali Slovensko, že výkonná moc má značný dosah na nezávislosť súdnictva. A vytypovali, že by minister spravodlivosti nemal menovať predsedov súdov. Toto bola jedna z pripomienok, ktorú sme sa zaviazali splniť. Nuž pán minister prišiel s návrhom, to je pravda, že už v budúcnosti nebude vymenovávať sudcov, ale bude výberové konanie. Samozrejme, vo výberovom konaní z troch prvých bude vyberať zase on predsedu súdu. To znamená, že keď budú traja v konaní, tak nič sa nezmení a podobne. Preto si myslím, že ustanovenie, kde pán minister spravodlivosti bude mať kompetenciu vyberať v rámci výberového konania, je nesúladné so stanoviskami a požiadavkami Európskej únie aj Európskeho združenia sudcov, presne teraz mi nenapadá jeho názov, ktoré žiadalo, aby súdnictvo, riadenie súdnictva na Slovensku sa dostalo spod vplyvu ministerstva spravodlivosti. Toto je prvá poznámka. Ale oveľa, oveľa dôležitejšie je šidlo, ktoré sa ešte nevykľulo z vreca. A to je stanovenie riaditeľa príslušného súdu podľa § 34, ktorý však podľa ďalších ustanovení je štátnym zamestnancom. Je to § 76, ktorému už na konci sa nevenuje dostatočná pozornosť a ktorý znie: „Riaditeľ správy súdu je štátnym zamestnancom vykonávajúci štátnu službu v štátnozamestnaneckom pomere podľa osobitného zákona.“ Vážení, čo to znamená? Po prvé, na riaditeľa správy súdu prejdú dosť značné kompetencie v správe súdu a takéto postavenie riaditeľa je štátnozamestnanecký pomer, to znamená, že vykonáva štátnu správu. A štátna správa ako samostatný druh činnosti štátu je charakterizovaná okrem iných znakov, že ju možno determinovať inštrukciami nadriadených štátnych orgánov. Ergo v rozmenení to znamená, že pán minister to, čo nemohol priamo nariadiť bývalým predsedom súdov, teda predsedom súdov, ktorí vykonávali tú agendu, ktorú bude teraz vykonávať riaditeľ, riaditeľovi zo svojej pozície môže priamo nariadiť. Ako bývalá ministerka spravodlivosti viem, čo to bude v praxi znamenať. V praxi to bude znamenať ešte väčšiu možnosť ministra spravodlivosti dirigovať a hovoriť do riadenia súdov, ako to mohol robiť cez predsedu súdov, tam to musel robiť diskrétne, lebo keď bola celá správa na predsedovi súdu, musel s ním ako predstaviteľom súdnej moci rokovať, ja to symbolicky poviem, v rukavičkách, zatiaľ čo teraz mu to bude môcť priamo prikázať. Vážení, ak toto ustanovenie prejde v tej podobe, ako je navrhnuté, verejne sa zaväzujem informovať orgány Európskej únie a Rady Európy, čo toto bude a môže znamenať v praxi. Čiže dochádzame k situácii, že v rukách predstaviteľa verejnej moci bude riadenie súdov, teda tie kompetencie, ktoré sú v zákone, hoci tendencie sú práve opačné vo vývoji. Boli samostatné správy súdov, tie sa zrušili, práve preto, aby správu súdov uskutočňovali sudcovia. Mali v rukách teda nie subjekty, ktoré sú v rámci verejnej správy. Štátny zamestnanec je pracovník verejnej správy a je vertikálne podriadený tak ako všetci iní štátni zamestnanci príslušnému rezortnému ministrovi. Kto to ešte nepochopil, nerozmenil ustanovenie na drobné, ja ako bývalá ministerka tohto rezortu viem, čo to poskytuje ministrom, nielen tomuto, ale aj ďalším ministrom spravodlivosti. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, vám ďakujem za pozornosť a pána ministra ospravedlňujem, že pozornosť, ktorú mi mal venovať, nevenoval. Ďakujem. (Potlesk.)