B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-03-17):
K. Ondriaš, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, dámy a páni, pán minister, vy ste spomenuli sto atómových elektrární, áno, možno ich bolo len 98, ale ja som vám nemal možnosť odpovedať a myslím si, že vás zaujíma moja odpoveď. Je to tak, že za tých 15 rokov komunisti postavili jednu atómovú elektráreň, 38 nemocníc, 200 vodných diel a tak ďalej atď. Keby všetky peniaze išli na atómové elektrárne, tak je ich 98. Okrem toho by som bol rád, keby ste predložili správu o slovenských krčmách, mám to prepočítané aj na krčmy. Takže prejdem k správe vlády Slovenskej republiky o konsolidácii ČSOB a k sporu ČSOB proti Slovenskej republike. Predložená správa vlády je nedostatočná, zavádzajúca a zdá sa mi, že schizofrenická. Správa vlády len chronologicky popisuje udalosti, ku ktorým došlo. V správe chýbajú právne a ekonomické analýzy podstaty veci a ich objektívne vyhodnotenie. Správa vlády politickým spôsobom zdôrazňuje, že konsolidácia ČSOB začala za Mečiarovej vlády, vyzdvihuje, že za Dzurindovej vlády sa podarilo znížiť nárok z okolo 48 mld. korún na 25 mld. korún, ale zamlčuje, že úroky z omeškania za obdobie od decembra 1993 predstavujú sumu 4,5 mld. korún a za obdobie do novembra 2004 predstavujú sumu 12 mld. korún. Správa kritizuje formu konsolidácie ČSOB, ale vyzdvihuje zisk vo výške okolo 17 mld. korún, to je suma z predaných akcií ČSOB. Správa sa nevyjadruje k zodpovednosti osôb vrátane členov vlády, ktorí škodu svojím konaním mohli spôsobiť. Tieto právnické osoby a fyzické osoby správa konkrétne neuvádza. Správa nevyhodnocuje vedomé prieťahy sporu, následkom ktorého škoda vznikla, ani to, kto mal alebo mohol mať z toho zisk. Vo verejnosti sa objavila informácia aj o tom, že vymáhané pohľadávky už dávno pred rozhodnutím tribunálu ICSID boli cez japonskú banku Nomura predané súkromnému subjektu za nízku cenu. Z nálezu tribunálu vieme, že Slovenská republika sa v Konsolidačnej zmluve a v Zmluve o vzájomnej ochrane investícií, ktorú uzavrela s ČSOB, zaviazala, že sa podriadi súdnej právomoci tribunálu. A paradoxne v čase riešenia sporu túto súdnu príslušnosť zodpovední zástupcovia Slovenskej republiky odmietali a podali proti nej námietky. Slovenská republika sa v Konsolidačnej zmluve a zmluve o úvere zaviazala, že právne vzťahy vyplývajúce z týchto zmlúv budú posudzované a bude sa o nich rozhodovať podľa právneho poriadku Českej republiky a potom to paradoxne zodpovední zástupcovia odmietali akceptovať. Slovenská republika viackrát uznala, že Konsolidačná zmluva bola podpísaná ako právne záväzný nástroj a nie ako obyčajný politický prísľub a potom paradoxne zodpovední zástupcovia tvrdili, že nejde o principiálne záväznú zmluvu, ale len rámcovú zmluvu, ktorá zakotvuje len základné črty konsolidácie ČSOB. Slovenská republika sa zaviazala, že právne vzťahy vo veci ČSOB majú obchodnoprávny charakter a potom paradoxne v priebehu sporu zodpovední zástupcovia tvrdili, že majú občianskoprávny charakter. Neviem, ako hodnotí vláda tieto základné právne pochybenia zodpovedných zástupcov či renomovaných advokátov. Sú to vedome zámerné prieťahy v konaní alebo až hrozivá neodbornosť? Nie je to vedomý tunel finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu Slovenskej republiky do súkromných rúk? Aké skutkové podstaty a poprípade ktorých trestných činov páchatelia možno naplnili pri riešení konsolidácie ČSOB a pri riešení sporu medzi ČSOB a SR? Čo doteraz urobila vláda a čo v budúcnosti urobí aj v trestnoprávnej oblasti? Ako sa riešili a ako sa vyriešili ťažko vymáhateľné pohľadávky, ktoré mala Slovenská republika voči dlžníkom pred konsolidáciou ČSOB? Ako vidíme, po rozdelení Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky ČSOB nezanikla. Jej problematické pasíva a aktíva, ktoré súviseli so štátom Česká a Slovenská Federatívna Republika a boli vykázané v účtovných knihách ČSOB, sa nepreviedli spoločne so štátnymi devízovými zdrojmi z ČSOB na Českú republiku a Slovenskú republiku v pomere 2 : 1. Ale ČSOB sa zachovala. Jej konsolidácia sa riešila formou privatizácie. Slovenskej republike sa týmto konaním ťažko vymáhateľné aktíva zmenili na vymáhateľné pohľadávky. Správa neanalyzuje a ani neodôvodňuje túto formu konsolidácie ČSOB, ani jej dosah na Slovenskú republiku, nehodnotí zodpovednosť právnických ani fyzických osôb, ktoré sa tohto procesu a súdneho procesu zúčastnili. Som presvedčený a verím, že väčšina z vás správu vlády nemôže prijať, preto predkladám návrh uznesenia, o ktorom žiadam hlasovať. Návrh uznesenia: „Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky vypracovať a predložiť Národnej rade Slovenskej republiky správu, v ktorej odôvodní a zaujme stanovisko k nasledovným otázkam: a) Prečo po rozdelení Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky Československá obchodná banka nezanikla a prečo problematické aktíva a pasíva, ktoré súviseli so štátom Česká a Slovenská Federatívna Republika a boli vykázané v účtovných knihách ČSOB, sa nepreviedli spoločne so štátnymi devízovými zdrojmi z ČSOB na Českú republiku a Slovenskú republiku v pomere 2 : 1? b) Prečo vláda Slovenskej republiky a Národná banka Slovenskej republiky zachovala Československú obchodnú banku a riešila jej konsolidáciu formou privatizácie, keď z návrhu jej reštrukturalizácie vyplynulo, že pre Slovenskú republiku vzniknú rozpočtové náklady v rozsahu istina – úroky 14, 4 mld. Sk, ktoré sa budú musieť hradiť zo štátneho rozpočtu? c) Prečo Konsolidačnú zmluvu na konsolidáciu ČSOB, ktorej návrh pripravila pracovná skupina za Slovenskú republiku, uzavrelo Ministerstvo financií Slovenskej republiky, ale ju neschvaľovala vláda Slovenskej republiky, ktorá sa potom na jej napĺňaní zúčastňovala? d) Prečo bola právne a ekonomicky vypracovaná konštrukcia riešenia konsolidácie ČSOB tak, aby oddlženie nevymožiteľných pohľadávok ČSOB v rozsahu podielu Slovenskej republiky uhradili daňoví poplatníci prostredníctvom štátneho rozpočtu Slovenskej republiky a aby vznikla škoda Slovenskej republike, ktorú tiež uhradia, aby vzniklú škodu uhradili tiež daňoví poplatníci Slovenskej republiky? e) Prečo vláda Slovenskej republiky a Národná banka Slovenskej republiky riešila konsolidáciu ČSOB zvýšením jej základného imania a prečo uzatvorila s ňou zmluvu o úvere, ktorý poskytne slovenskej inkasnej jednotke úver až do výšky postúpených pohľadávok? f) Prečo vláda Slovenskej republiky nezabezpečila úver na úhradu postúpených pohľadávok ČSOB cez tretí subjekt, prečo to riešila komplikovanými právnymi vzťahmi cez ČSOB? g) Prečo vznikli postupné pohľadávky ČSOB voči Slovenskej republike, kto to zavinil a akú nesie za to zodpovednosť? h) Prečo nie je možné hodnotiť formu a spôsob uskutočnenej konsolidácie ČSOB ako vedomé vytvorenie právno-ekonomickej konštrukcie, ktorá umožnila preliatie niekoľkomiliardovej sumy zo štátneho rozpočtu Slovenskej republiky do súkromnej ČSOB, aby potom možným neznámym páchateľom v rôznej forme mohol vzniknúť zisk? i) Prečo vláda Slovenskej republiky a Ministerstvo financií Slovenskej republiky založili Slovenskú inkasnú spoločnosť, s. r. o., Bratislava a potom nezabezpečili, aby bola solventná plniť svoje záväzky voči ČSOB, a pripustili jej zánik? j) Prečo vláda Slovenskej republiky a Národná banka Slovenskej republiky úver vo výške 6,5 mld. Sk, ktorý si zobrala na splatenie postúpených pohľadávok, neuhradila ČSOB, ale robila prieťahy s jeho úhradou? k) Prečo vláda Slovenskej republiky v Konsolidačnej zmluve v súlade s medzinárodným právom akceptovala súdnu príslušnosť ICSID, čím skôr sa dostal do pôsobnosti centra ICSID a pod právomoc tribunálu a potom vniesla proti súdnej príslušnosti námietky? l) Prečo vláda Slovenskej republiky súhlasila, aby právne vzťahy vyplývajúce z Konsolidačnej zmluvy ČSOB a jej čiastkových zmlúv sa posudzovali podľa právneho poriadku Českej republiky a nie podľa právneho poriadku Slovenskej republiky a po vzniku arbitrážneho sporu s ČSOB to odmietala? m) Prečo Slovenská republika a jej právni zástupcovia namietali, že Konsolidačná zmluva je rámcovou zmluvou a ďalšie zmluvy sú bez záväzného plnenia a bez konkrétnej právnej záväznosti? Prečo Slovenská republika a jej právni zástupcovia ich hodnotili ako zmluvy podľa verejného práva a nie súkromného práva Českej republiky a prečo sa snažili, aby právne vzťahy z nich vyplývajúce boli posudzované podľa Občianskeho zákonníka a nie Obchodného zákonníka, a prečo Slovenská republika a jej právni zástupcovia odlišne hodnotili charakter pohľadávok ČSOB ako arbitrážny navrhovateľ ČSOB? n) Ako, komu, v akej sume, kedy a za aké úkony bola vyplatená odmena za poskytovanie právnych služieb a právne zastupovanie Slovenskej republiky a v akom rozsahu bude vláda vymáhať jej možné vrátenie? o) Ako hodnotí vláda Slovenskej republiky svoju činnosť od roku 1993 vo veci konsolidácie ČSOB vrátane sporu pred Medzinárodným centrom pre riešenie investičných sporov? p) Ako hodnotí vláda Slovenskej republiky činnosť zodpovedných členov vlády a možný rozsah zavinenia pri riešení konsolidácie ČSOB a pri zabezpečovaní arbitrážneho sporu a aké kroky voči nim vykoná? r) Ako hodnotí vláda Slovenskej republiky činnosť advokátskych kancelárií a jednotlivo ich advokátov, pripadne ďalších splnomocnených zástupcov zainteresovaných na neúspešnom spore s ČSOB a aké možné kroky voči nim vykoná? s) Ako vláda Slovenskej republiky hodnotí riešenie existencie a konsolidácie ČSOB a riešenie súdneho sporu, či ako hrubú neodbornosť a nezodpovednosť dotknutých osôb, alebo ako vedomý vznik kauzy a vedomé prieťahy pri jej riešení? t) Ako bude vláda Slovenskej republiky vymáhať škodu od právnických osôb a fyzických osôb, ak sa zistí, že ju spôsobili? u) Ako bude riešiť vláda Slovenskej republiky trestnoprávnu zodpovednosť voči fyzickým osobám, keď sa zistí, že spôsobili škodu Slovenskej republike návrhom realizácie zvolenej konsolidácie ČSOB a vedením arbitrážneho sporu s ČSOB? v) Kúpil niekto alebo inak nadobudol pohľadávku ČSOB, ktorá jej bola priznaná v spore so Slovenskou republikou Medzinárodným centrom pre riešenie investičných sporov? Ak áno, kedy a za akých právnych a ekonomických podmienok?“ Končím text uznesenia aj kvôli tomu, že sa minula celá abeceda. Verím, že poslanci Národnej rady chcú poznať pravdu, že sú na strane občana a podporia môj návrh uznesenia. Nemyslím si, že by poslanci Národnej rady Slovenskej republiky mali chrániť prípadných slovenských podvodníkov. Ďakujem za pozornosť.