R. Kaliňák, podpredseda vlády a minister vnútra SR: (2007-10-23):
Návrhom zákona sa zosúlaďuje úprava právneho postavenia národných expertov a stážistov vysielaných do inštitúcie Európskej únie. Nanovo sa tiež upravuje vysielanie policajtov do medzinárodných misií a operácií medzinárodného krízového manažmentu a na ochranu zastupiteľských úradov a ich adekvátne ohodnotenie v závislosti od charakteru činnosti rizika výkonu štátnej služby. Návrhom zákona sa zavádza aj nový príspevok na bývanie, od ktorého sa očakáva, že bude mať motivačný charakter a bude veľmi individuálne rozdeľovaný medzi príslušníkov Policajného zboru, teda predovšetkým s ohľadom na stabilizáciu počtov v Policajnom zbore. Ďalšia časť novely je venovaná oblasti vzdelávania a v tejto súvislosti sa navrhuje aj zmena ustanovenia o poskytovaní služobného voľna na štúdium pri výkone štátnej služby. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy poslankyne, páni poslanci, z rokovania výborov vzišlo celkovo 7 pozmeňujúcich návrhov, ktoré sú uvedené v spoločnej správe, a v prípade pozmeňujúcich návrhov s číslom 2, 3, 4, 5, 6 a 7 odporúčam ich tak schváliť, ako ich navrhuje schváliť gestorsky výbor a v bode 1 vlastne navrhuje zmeniť ustanovenie,  ktoré sme do zákona nanovo zaviedli a ktoré umožňuje ministrovi vnútra ponechať v službe policajta, ktorému v dôsledku služobného úrazu alebo choroby z povolania bola určená zdravotná klasifikácia D, a to na funkcii, ktorej výkon nebude na ujmu jeho zdravia. Vypustením tohto bodu, vážené dámy poslankyne, páni poslanci, by sme spôsobili, že by sme neumožnili návrat policajtovi do služby po zranení pri služobnom zákroku predovšetkým. Akiste si pamätáte za posledné obdobie prípady, kedy policajti boli vo výkone zranení. Určite si to neurobili naschvál a určite nemôžu za to, že pri takejto činnosti bolo poškodené ich zdravie. Poškodené zdravie mohlo byť natoľko, že pri prísnej klasifikácii napriek tomu, že nemajú žiadne zásadné poruchy či už hybnosti, alebo v akýchkoľvek častiach svojho zdravia, spĺňali by akurát atribúty klasifikácie D. Policajta, ktorý obetuje svoje zdravie práve v prospech občanov a je ochotný po rekonvalescencii sa vrátiť do Policajného zboru a chce opäť pracovať a jeho zdravotný stav mu neprekáža v tom, aby pôsobil na iných funkciách, napríklad, v akej bol doteraz, je našou psou povinnosťou, aby sme prácu takémuto človekovi, ktorý nasadil svoje zdravie na ochranu obyvateľov, umožnili ďalej v Policajnom zbore pracovať, ak je to len trochu možné. Nechcem hovoriť konkrétne, aby som sa nedotkol konkrétnych osôb, ktorých sa to napríklad v Policajnom zbore týka, a kde som mal veľké problémy rozhodnúť v poslednom období o ich spätnom zaradení do činnej služby. Ale mali sme policajta, ktorý po zákrokoch bol veľmi ťažko operovaný. Dokonca mal poškodenú obličku tak, že mu musela byť vyoperovaná. Ale policajt bez jednej obličky bez ohľadu na to, že iné subjektívne ťažkosti nemá, by nemohol byť naspäť v službe. A to považujem za nespravodlivé a kruté voči takému policajtovi, ktorý chce opäť slúžiť. Týka sa to ďalších policajtov, ktorí boli vo výkone zranení. A hybnosť nemusela byť úplne 100-percentne obnovená. Je rýchla reakčná doba, ktorú potrebuje policajt priamo vo výkone, priamo na ulici, priamo v zásahových jednotkách. Ale bezpochyby a ako odborník na zbrane môže slúžiť ďalej v oddelení správnej služby. V oddelení, kde sa registrujú zbrane, kde je to viac-menej činnosť administratívna. Ja som zásadne proti tomu, aby sme neumožnili policajtom, ktorí či už priamo vo výkone nasadili svoj život, alebo dlhodobou prácou v polícii stratili časť svojho zdravotného stavu, aby sme im neumožnili pracovať vo funkciách, ktoré považujeme za jednoduchšie. Preto vás prosím, aj keď rozumiem návrhu, ktorý podal pán predseda výboru, ktorý bezpochyby má svoje ratio, ale pravdepodobne som mu nedostatočne vysvetlil dôvody, ktoré ma viedli k zavedeniu tohto ustanovenia. Pre mňa je to ustanovenie veľmi dôležité. V druhom ustanovení, ktoré sa dotýka príspevku na bývanie, kde sa uvádza, že by malo byť zavedené pre všetky zložky. To je trochu problém, pretože neviem byť hovorcom ostatných inštitúcií. Viem len toľko, že podobne ako náš rozpočet nevyčleňuje priamo pre túto položku žiadne finančné prostriedky. Pre nás je veľký rozdiel medzi príspevkom na bývanie a toto, prosím, aby si všetci dobre uvedomili, lebo už som čítal aj v novinách veľmi skresľujúce informácie. Tento príspevok na bývanie nemá ambíciu byť totožný s príspevkom na bývanie, ktorý funguje v profesionálnej armáde. Po prvé, nemáme na to prostriedky, a po druhé, nepovažujeme ho za systémový, pretože u nás je zásadnejší rozdiel oproti vojakom. V našom prípade tento príspevok má fungovať predovšetkým v prípadoch, kde je potrebná stabilizácia príslušníkov v Policajnom zbore v danom regióne, bezpochyby sa to najviac týka regiónu, kde sú najvyššie náklady na bývanie, to je región Bratislavy a Trnavy, a takisto bude slúžiť pravidelne ročne, ak sa podarí ministerstvu vnútra hospodáriť rozumne, tak ako to bolo napríklad minulý rok, a podarí sa ušetriť finančné prostriedky, na konci roku tento príspevok bude tiež cestou tohto ustanovenia použitý na príspevok širokej palete policajtov vo všetkých regiónoch Slovenska. Postupne, ako bude plynúť čas, sa tento príspevok bude rozširovať smerom ku krajským mestám a podobne. Čiže tam, kde nám vznikne problém, reálny problém so službou policajtov. Ak o toto má záujem aj Slovenská informačná služba a Zbor väzenskej a justičnej stráže, nech sa páči, ale viem, že na to prostriedky nemajú a problém je, že ani netušíme, akým spôsobom to chcú použiť. Bolo tu napísané, že má dôjsť k rovnocennosti medzi jednotlivými zložkami, pretože ten služobný pomer má byť rovnaký. Nuž, ale on rovnaký nie je. Je zásadný rozdiel medzi službou v Policajnom zbore a službou v Slovenskej informačnej službe. Keď máme porovnať Slovenskú informačnú službu s Policajným zborom, je to len malou časťou toho, čo my v Policajnom zbore máme. To isté platí o Zbore väzenskej a justičnej stráže alebo o Železničnej polícii. Služieb, ktoré vykonáva Policajný zbor, je naozaj nesmierne množstvo a sú také, ktoré nie sú príbuzné s ostatnými službami v iných ozbrojených zboroch. Takže naša činnosť je rozdielna. My nemáme potrebu byť odlišní. Veď príde o chvíľku aj reforma odmenového systému, ktorý je náš vlastný a ktorý musí byť vlastný, pretože rozdielnosť a komplikovanosť v služobnom pomere v Policajnom zbore je naozaj taká vážna, že potrebuje mať vlastnú úpravu. Vlastnú úpravu, ktorá bude upravovať len ohodnotenie v rámci Policajného zboru a dokonca rozdielneho, keďže je to aj v rámci nášho jediného rezortu, aj rozdielne od hasičov. Pretože spektrum činnosti, ktoré Policajný zbor robí, je také rozsiahle, že súčasné nastavenie odmenového systému je mimoriadne deformujúce a nespravodlivé voči mnohým zložkám, kde je, dajme tomu, tí, korí pracujú menej, majú menej náročnú prácu, zarábajú výrazne viac ako tí, ktorí majú prácu náročnejšiu. A to je dôvod, pre ktorý pristupujeme k úprave celého odmenového systému v rámci Policajného zboru a v najbližších mesiacoch sa budete mať možnosť s týmto systémom, samozrejme, oboznámiť. Nemáme však problém, aby aj ostatné služby sa prispôsobili nášmu, ale pri všetkej úcte nemôžeme my riešiť problémy ostatných zborov. Ak majú záujem ísť našou cestou, vôbec nám to, samozrejme, nevadí, len musia si vo vnútorných štruktúrach svojich prostriedkov na to nájsť priestor. My to v našich vnútorných štruktúrach hľadáme a máme tento priestor, aby sme to uskutočňovali. Čiže je to v závislosti od ostatných našich kolegov. My sa tomu, samozrejme, nebránime, len máme vážne obavy, že si dajú možnosť, ktorú nebudú mať šancu využiť. Takže to je v zásade, vážené dámy a páni, všetko. Ešte raz vás prosím, aby v rámci toho prvého pozmeňujúceho  návrhu v bode 1, ktorý sa dotýka skupiny D, ste porozumeli dôvodom, ktoré ministerstvo vnútra viedlo k úprave tohto ustanovenia. Ďakujem pekne.