Richter, Ján, minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2016-11-29):
Ďakujem pekne za slovo, pán podpredseda. Snáď je potrebné začať, začať tým, že chcem poďakovať za diskusiu, aj hľadanie nejakých námetov riešení, ktoré by teoreticky mohli pomôcť osobám odkázaným na pomoc, či už sú to zdravotne ťažko postihnutí, alebo jednoducho osoby, ktoré požívajú istý profit, ktorý sa týka kompenzácií. Hneď v úvode chcem povedať jednu najdôležitejšiu vec. V legislatívnom pláne vlády máme pre budúci rok prípravu tzv. veľkej novely. Tá veľká novela musí pokrývať viacero vecí z hľadiska aplikačnej praxe, lebo veľká novela tohto zákona dlhé roky nebola. Tá aplikačná prax priniesla veľmi veľa námetov, ktoré by sme chceli zmeniť. A ja si dovolím použiť, možno odstrániť niekde aj tvrdosť zákona. Osobne som presvedčený, že ak niekomu pomôžeme a kompenzujeme napríklad investičné náklady na prerobenie kúpeľne, aby vedela tá zdravotne ťažko postihnutá osoba tam tú hygienu vykonať a, nedajbože, sa stane, že tá osoba zomrie, nie je možné od tej rodiny ďalej vymáhať navrátenie finančných prostriedkov. To znamená, rozhodujúci, chcem, aby bol čas a deň, keď sa to rozhodnutie prijíma. To, čo sa udeje zajtra, pozajtra, za to pozostalí a rodina jednoducho nemôže. To sa asi týka aj v takomto prípade pomoci na zakúpenie automobilu pre takto zdravotne ťažko postihnutú osobu. Tým naznačujem, že je tu komplex vecí, ktoré sa musia rozanalyzovať. A aj s kompetentnými, vrátane užívateľov, vrátane reprezentatívnych organizácií osôb zdravotne ťažko postihnutých chceme túto komplexnú novelu pripraviť, vrátane dopadov na štátny rozpočet. Lebo celkom prirodzene to dopady na štátny rozpočet bude mať, pretože i keď tých prípadov z hľadiska navrátenia tých prostriedkov za takéto služby nie je celoročne veľa, ale o to sú citlivejšie, a práve preto ich treba riešiť. Možno sa treba pozrieť aj na niektoré veci ďalšieho charakteru, vrátane viacerých pripomienok, ktoré sú tu. Ja len všeobecne zhrniem a poviem tie, ktoré je dôležité, aby už v tejto chvíli boli predmetom nášho záujmu. Budú predmetom rokovania aj s mojimi kolegami, ak nemajú nejaké dopady na štátny rozpočet, tak sa môžeme o tom baviť aj teraz. Ale bol by som rád, aby sa komplexne všetko zhrnulo, vrátane pripomienok, ktoré sa týkajú tých doterajších skúseností, najmä v čase, keď budeme tú veľkú novelu pripravovať. To znamená, pre budúci rok sociálne služby a kompenzácie ako veľké novely, ktoré by mali dlhoročné aplikačné skúsenosti zhodnotiť, a samozrejmá vec, že aj zapracovať veci, ktoré s tým veľmi úzko súvisia do tej novely, možno aj nového zákona. K jednotlivým ale predsa len tým návrhom alebo pozmeňovákom, aj bez ohľadu na to, či tu poslanci sú, alebo nie sú. Pani poslankyňa Krištúfková, no treba povedať váš návrh má dopad na štátny rozpočet a ja nemám mandát zatiaľ riešiť nad štátny rozpočet plánované finančné prostriedky. Ale čo je najdôležitejšie a čo chcem zvýrazniť, možno to bude zaujímať aj ďalších, umožnenie osobnej asistencie rodinných príslušníkov. Písal sa rok 2009, keď sa podobná novela pripravovala, no a požiadavka osôb zdravotne ťažko postihnutých prostredníctvom ich reprezentatívnych organizácií bola taká, aby úkony osobnej asistencie pri plnení rodinných rolí, voľnočasových aktivít vykonávali osoby, ktoré nie sú rodinnými príslušníkmi, opakujem, nie sú. Vzhľadom na ich plnú, alebo záujem o plnú integráciu bez pomoci rodinných príslušníkov do života ako takého je to úplne logické a pochopiteľné. Možno pre nás, čo sme zdraví a takýto problém nemáme, to celkom nie je aktuálne a ja tomu v plnej miere rozumiem, pretože s týmito osobami prichádzam veľmi často do konkrétneho styku. To znamená, že títo, to znamená, tí rodinní príslušníci môžu vykonávať osobnú asistenciu v rozsahu štyroch hodín najmä na úkony, nazývame to intímnej hygieny, čo je prirodzené, pretože myslím, že to netreba ani tieto veci vysvetľovať. To znamená, že jedna vec je ekonomika a rozpočtové veci, ale druhá vec je ten postoj reprezentatívnych organizácií. Ten sa nezmenil. Ja v žiadnom prípade proti nemu nejdem, pretože kto iný, ako konkrétne postihnutí môžu tieto veci zhodnotiť a posúdiť, do akej miery sú ony aktuálne? Ďalej aj problematika, pani Jurinová, Verešová a tak ďalej, pán Grendel. Predpokladám, že ten pozmeňovák ste podala potom vy. No k tomuto. S predloženým návrhom nesúhlasíme. Zdravotnícke zariadenia ústavnej zdravotnej starostlivosti majú poskytovať osobám komplexnú starostlivosť. Osoby si pri tom platia za vybrané služby úhradu. Peňažný príspevok na opatrovanie sa poskytuje za účelom zabezpečenia každodennej pomoci fyzickej osobe s ťažkým zdravotným postihnutím pri úkonoch sebaobsluhy, ďalej starostlivosti o domácnosť a pri realizovaní sociálnych aktivít s cieľom zotrvať v prirodzenom rodinnom domácom prostredí. To je aj priorita vlády. Ide o úkony, ako je napríklad príprava a podávanie stravy, dodržiavanie pitného režimu, úkony osobnej hygieny, pomoc pri polohovaní, pri premiestňovaní a tak ďalej. V prípade, ak by bol prijatý pozmeňovací návrh, znamenalo by to presun časti zodpovednosti zo zdravotníckeho zariadenia ústavnej starostlivosti, respektíve ministerstva zdravotníctva na poberateľov peňažného príspevku na opatrovanie, respektíve na rezort ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Peňažný príspevok na opatrovanie je jednou z možností riešenia odkázanosti osôb na pomoc inej fyzickej osoby. Táto odkázanosť je riešená aj prostredníctvom opatrovateľskej služby alebo sociálnej služby v zariadení sociálnych služieb. Ani v prípade uvedených sociálnych služieb sa tieto neposkytujú hospitalizovaným osobám. Sčasti to platí pred tým, čo som povedal, nepreberajme a neriešme veci, za ktoré musí niesť zodpovednosť to zariadenie, aby sa nestalo, že po tom, čo tam nosíme príbor, toaletný papier, budeme musieť nosiť aj obsluhu, ktorá sa bude starať o našich chorých, postihnutých. Veď to je úloha toho zariadenia, absolútne toho zariadenia. Prenos týchto vecí, si myslím, že by bol absolútne prelomový. A to nejdem vôbec proti myšlienke a filozofii, ktorú v maximálnej miere presadzujem, a to je absolútne previazanie medicínskych a sociálnych úkonov. Ale to sa týka úplne inej veci. Tá problematika súvisí s geriatriou, doliečovákmi a ďalšími, ktoré boli zlikvidované, nie sú a dnes plnia tú funkciu sociálne zariadenia. A práve preto sa dovolávame aj viaczdrojového financovania prostredníctvom zdravotných poisťovní. Pretože my reálne vykonávame veci, ktoré pred tým zabezpečovalo zdravotníctvo. Ale toto je odklon, to je niekde úplne inde. A myslím si, že to by zďaleka neplnilo tú úlohu. I keď ľudsky tomu absolútne rozumiem. Čo sa týka tých ďalších, snažil som sa naznačiť, že mám záujem o nich ešte hovoriť aj so svojimi kolegami. To sú otázky, ktoré sa týkajú návrhu počtu hodín navštevovania školských zariadení a tak ďalej. Sú tu isté veci, ktoré by som už teraz mohol do istej miery, ako reagovať k nim a povedať, že odmietam, ale mám záujem ešte o týchto veciach hovoriť. Tým nedávam prísľub, že budú, ale dávam prísľub, že odborne si tieto veci ešte prejdime. A vôbec nemám problém podporiť aj návrh opozičný, ktorý prináša v tejto chvíli nevyhnutné riešenia a nepočká, použijem tento výraz, do toho budúceho roku, keď budeme prijímať tú veľkú novelu tohto zákona ako takého. Toľko k tým návrhom. Chcem ešte raz pekne poďakovať za tú snahu hľadať možnosti ako zlepšiť podmienky osobám, ktoré poberajú kompenzáciu za ťažké zdravotné postihnutie. Treba vidieť, že v tejto chvíli čo hlavne riešime, je otázka opatrovateľov a proste istý cielený zámer, ktorý si myslíme, že nie je možné, aby čakal ďalej, lebo máme záujem prirodzene riešiť tých opatrovateľov. No a môžem len dať prísľub, to, už čo som raz povedal, že ešte v tomto volebnom období, v konečnej miere možno už aj v budúcom roku mám opätovne záujem, aby sme sa vrátili k výške príspevkov a riešili kompletne všetkých opatrovateľov, aj dôchodcov, aj rodinných príslušníkov a celkom prirodzene aj matky, ktoré sa starajú o svoje ťažko zdravotne postihnuté deti. Ďakujem pekne.