Farkašovský, Karol, poslanec NR SR (2018-02-14):
Ďakujem pekne za slovo, pán predseda. Dámy a páni, kolegyne, kolegovia, o médiách sa nie nadarmo hovorí, že sú siedmou veľmocou. Samozrejme, majú obrovský vplyv na verejnú mienku, na postoje, na názory ľudí, až po ich správanie a kúpyschopnosť. Práve preto sú magnetom pozornosti aj veľkých korporácií a sú príťažlivé pre veľké korporácie, ktoré sa primárne venujú úplne inej činnosti, ale mediálny biznis je pre nich zaujímavý. Samozrejme, krížové vlastníctvo médií, to nie je len špecificky slovenská téma. Je to téma celoeurópska, ba môžem povedať celosvetová. O tom, že je to celoeurópska téma, svedčí aj to, že aktuálne sa tejto téme venujú aj na pôde Európskej únie a pripravujú určité novely, pokiaľ ide o legislatívu a zamedzenie krížovému vlastníctvu médií. Je to však veľmi ťažká úloha. Treba povedať, že dôsledok krížového vlastníctva médií poznáme všetci alebo si to vieme predstaviť na znížení plurality názorov, ovplyvnení objektívnosti, pravdivosti, dokonalosti, úplnosti informácií a podobne. Treba však povedať aj to, že nielen tento návrh existuje momentálne, v tej legislatívnej podobe, ale existuje aj platná legislatíva na Slovensku, a to zákon č. 308/2000 Z. z. Áno, časovo ide o pomerne bradatý zákon, 17-ročný, ale to neznamená, že by nebol funkčný. Pochopiteľne, zákony sa robia nie pre zákony samotné, ale zákony sa robia preto, aby boli prospešné a účinné pre ľudí, nie naopak. Opačný postup by bol zlý. Nechcem tým povedať, že tento zákon je úplne najlepší, ale treba vidieť, že existuje a je to zákon o vysielaní a retransmisii. Ako všetci určite dobre viete, máme Radu pre vysielanie a retransmisiu, ktorá je kontrolným orgánom, a jednak nastavuje všeobecné aj špecifické pravidlá a má kompetencie tieto pravidlá kontrolovať a vymáhať prípadný postih na porušovateľoch tejto legislatívy. Samozrejme, že má svoje diery, povedané v úvodzovkách, netvrdím, že nie je možné ho vylepšiť, ale zákon teda má slúžiť tomu, aby sa zamedzilo toto krížové vlastníctvo. Súčasná situácia je taká, že zákon vlastne sleduje a vyhodnocuje majetkové a personálne prepojenie vysielateľov navzájom, vysielateľov a vydavateľov periodickej tlače a vysielateľov a prevádzkovateľ multiplexov. Samozrejme, rada má kompetenciu v prípade porušenia tejto legislatívy vyvodiť náležité dôsledky, a to v podobe odňatia licencie, čo je teda najtvrdší trest, dokonca tvrdší, ako keby to bola finančná pokuta. Zákon takisto vyžaduje súhlas Rady pre vysielanie a retransmisiu v prípade predaja obchodného podielu nad 50 %, nad 55 % dokonca, a to oznámením a platnosťou dva roky pri televíziách a jeden rok pri rozhlase a rádiách od udelenia licencie. Pravdou je, že rada má svoju právomoc kontrolovať vlastníctvo médií len do prvého stupňa. Problém vzniká tam, keď ide o predaj obchodných podielov aktuálnym držiteľom licencií smerom ďalej. Tam už kompetencia rady nesiaha a tam dochádza presne k tomu vytvoreniu toho krížového vlastníctva, to je už neprehľadné ani pre radu, a dokonca ani pre samotnú verejnosť. A tam začína, začína to nebezpečné ovplyvňovanie verejnej mienky. Pozorne som si ale prečítal ten váš návrh, ktorý spočíva v tom, že žiadatelia o udelenie licencií vlastne vstúpia do registra partnerstiev alebo partnerstva s verejným sektorom. Dobre som to povedal. Register partnerstva s verejným sektorom. Lenže v tejto podobe, v akej to predkladáte vy, má to svoju racionálnu podstatu, ale ak to premietneme do reality, do praxe, vlastne tento register bude plniť iba informatívnu úlohu. Dostanú, či rada, alebo verejnosť, informáciu o tom, kto je potenciálne tým konečným vlastníkom daného média. Dôležité však je, aby, aby sme vedeli zakročiť proti krížovému vlastníctvu. Na to je jednak Protimonopolný úrad, čo sa týka tej biznis stránky mediálneho podnikania, a na to ale je určená Rada pre vysielanie a retransmisiu. Takže informatívnu funkciu váš návrh splní, ale postráda to tú výkonnú silu, tú exekutívnu silu a tú by sme mali posilniť práve v prípade Rady pre vysielanie a retransmisiu, lebo to považujem za systémové riešenie, posilniť kompetenciu Rady pre vysielanie a retransmisiu. Nevylučujem aj nejakú spojitosť trebárs registráciou do tohto partnerského vzťahu s verejným sektorom, ale určite si myslím, že by bola schodnejšia a omnoho efektívnejšia cesta posilniť právomoci rady, aby tá rada mohla preniknúť do štruktúry vlastníkov nielen na tej prvej úrovni, na tej najzákladnejšej toho žiadateľa o licenciu, ale aby mohla pokračovať trebárs vo svojej investigatívnej práci, ak to nazvem takto v úvodzovkách, vo svojej investigatívnej práci a dopátrať sa aj v budúcnosti pri potenciálnom prevode obchodných podielov toho, kto je vlastne ten úplný konečný vlastník, tá špička tej pyramídy. Takže skôr vidím cestu nie v tomto partnerstve, ktoré informatívne O. K., v pohode, ale vidím cestu posilniť právomoci a kompetencie Rady pre vysielanie a retransmisiu. To je zatiaľ asi jeden z najúčinnejších krokov, ktorý môžeme urobiť, a podotýkam, na začiatku som spomínal tú európsku legislatívu, na pôde Európskej únie sa diskutuje veľmi živo o tejto téme, lebo to nie je len slovenské špecifikum, to som tiež povedal na začiatku, čiže je to celoeurópske a celosvetové špecifikum a do konca prvého polroku 2018 má byť dokončená smernica Európskej únie v tejto súvislosti, ktorá, samozrejme, bude podliehať ešte schváleniu národnými parlamentami, a dáva široký priestor aj národným legislatívam, aby zaujali k tomu definitívne stanovisko. Takže ja to beriem pragmaticky. Z vášho pohľadu je to informatívne dobrý návrh, ale myslím si, že by sme ho mali možno aj spoločnými silami dopracovať do tej podoby, že posilníme právomoci a kompetenciu Rady pre vysielanie a retransmisiu. Ďakujem pekne.