B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-11-29):
budeme pokračovať v rokovaní ďalším bodom. Chcem vám povedať len toľko, že na poslaneckom grémiu pán ústredný riaditeľ Slovenskej televízie, samozrejme, nemal úplné informácie, a preto nemohol odpovedať na väčšinu otázok, preto dohoda je taká, že samozrejme táto otázka, v úvodzovkách „kauza“, bude mať pokračovanie vo výbore a v tom momente, keď výbor bude mať nejaké stanovisko, tak sa tým budeme zaoberať. Takže v rokovaní budeme pokračovať bodom informácia vlády Slovenskej republiky o príčinách, ktoré viedli ku krachu Devín banky a o krokoch vlády Slovenskej republiky a Národnej banky Slovenska od roku 1998 po nútenú správu na zabezpečenie ochrany vkladov a riadneho fungovania banky . Materiál vlády ste dostali ako tlač 1199. Teraz dávam slovo pani ministerke financií Slovenskej republiky Brigite Schmögnerovej a prosím ju, aby informáciu uviedla. B. Schmögnerová, ministerka financií SR: Vážený pán predsedajúci, vážená poslanecká snemovňa, dovoľte mi, aby som stručne predniesla úvodné slovo k prerokúvanej informácii o príčinách, ktoré viedli k pádu Devín banky, k informácii, ktorú prerokúvame na žiadosť Národnej rady Slovenskej republiky. Dňa 24. augusta 2001 zaviedol bankový dohľad Národnej banky Slovenska nútenú správu nad Devín bankou a. s. Zavedenie nútenej správy bolo nevyhnutným krokom reagujúcim na aktuálnu situáciu v Devín banke a. s. Tento krok bol uplatnený až po vyčerpaní iných možností, ktoré boli a sú dané konkrétnymi ekonomickými podmienkami a legislatívnym rámcom. Dovoľte mi, aby som vás stručne informovala o situácii, ktorá bola v Devín banke od začiatku vzniku tejto finančnej inštitúcie až po posledný krok, ktorým bolo zavedenie nútenej správy. Devín banka už v počiatočnej etape svojho rozvoja prekonávala značné ťažkosti a ukázala sa ako finančná inštitúcia, ktorá bola od začiatku značne stratová, k tomu sa ešte dostanem. Následne podľa požiadavky bankového dohľadu v roku 1992 došlo k zvýšeniu základného imania tejto finančnej inštitúcie. Od roku 1993 sa stal novým akcionárom Devín banky podnikateľ, resp. spoločnosť VTF Energia Moskva. Tento akcionár v prvých rokoch vytváral reálne predpoklady na to, aby prostredníctvom deblokácií časti ruského dlhu sa zlepšovali finančné výsledky Devín banky. Osobitná dohliadka bankového dohľadu ešte v roku 1993 konštatovala vysoký stav úverových pohľadávok po lehote splatnosti, okrem iného i skutočnosť, že do značnej miery táto banka poskytovala úvery vlastným akcionárom a tieto úvery prekročili až 10 %. Napriek tomu, tak ako som naznačila, že došlo ku zvýšeniu základného imania, v Devín banke nedošlo ani následne k stabilizácii a nepriaznivé tendencie pokračovali. Preto bankový dohľad Národnej banky Slovenska uložil predstaviteľom banky vypracovať ozdravný program, ktorého súčasťou bola znovu požiadavka ďalšieho zvýšenia základného imania. Takýto program Devín banka prijala v roku 1994 a základné imanie sa zvýšilo asi zo 499 na 640 mil. Sk. Došlo k výmene manažmentu. Ale situácia sa výrazne nezlepšila, lebo v roku 1995 sa znovu skomplikovala a opakovane zasahoval bankový dohľad, keď podmienil ďalšiu existenciu banky opätovným zvyšovaním základného imania. Toto odporúčal aj audítor. V roku 1996 sa v Devín banke dosiahli lepšie výsledky, ale kladný hospodársky výsledok nevznikol z vlastnej bankovej činnosti tejto inštitúcie, ale z mimobankovej činnosti, a to z úhrad deblokácií. Následne však v roku 1997 došlo k pozastaveniu úhrad vzniknutých na základe mandátnych zmlúv o deblokácii medzi ministerstvom financií a Devín banky a odvtedy sa výrazne začala zhoršovať finančná situácia, resp. hospodárenie banky. V januári 1998 došlo k ďalšiemu navýšeniu základného imania Devín banky až do výšky 1 miliardy. Od začiatku poskytovania úverov, teda z toho, čo som naznačila, je evidentné, že Devín banka sa dostávala striedavo na pokraj veľmi zložitej situácie a zaznamenali sme už v roku 1995 podiel rizikových úverov na úveroch vo výške 87,4 %. Čo sa potom odohralo následne? Do značnej miery sa medializovali výsledky bankového dohľadu, ktoré evidentne, neviem, z akého dôvodu, boli zle datované, pretože informáciu, ktorú som i ja ako ministerka financií dostala po prvýkrát z komplexného bankového dohľadu, táto informácia je z novembra roku 2000. Táto informácia bola poskytnutá len veľmi obmedzenému okruhu ľudí. Je pre mňa osobne nepochopiteľné, ako je možné, že táto informácia, ktorá má jednoznačne dôverný charakter, sa dostala do rúk médií a médiá ju zverejnili. Na základe komplexných výsledkov bankového dohľadu v novembri 2000 Národná banka Slovenska uskutočnila niektoré opatrenia, ktoré smerovali na jednej strane k posilneniu manažmentu tejto banky. Pripomeniem, že došlo k výmene generálneho riaditeľa a niektorých ďalších členov predstavenstva. Novému manažmentu sa zadali úlohy, ktoré spočívali napríklad v tom, aby sa vyriešili priemerky tejto banky, aby sa zlepšila vôbec štruktúra portfólia. Manažment bol skutočne pod neustálym tlakom. Bankový dohľad uskutočňoval dohľad na mieste. Zámerom bolo, aby zároveň Devín banka nevytvárala svojou inzerciou nejaký neprimeraný tlak na vkladateľov a chcem aj upozorniť na to, že sme kriticky aj hodnotili úrokové sadzby, ktoré však i pod tlakom bankového dohľadu plus vlády, ale samozrejme aj v dôsledku toho, že dochádzalo k výraznému znižovaniu úrokových sadzieb, takisto aj poklesli. Takže priemerné úrokové sadzby z vkladov, ktoré napríklad ešte v decembri 1998 boli na úrovni 19,49 % - hovorím o Devín banke - klesli v júni 2001 na 6,30 %. Situácia v Devín banke aj na základe takýchto krokov, ktoré boli koordinované medzi bankovým dohľadom a vládou, predsa len nebola taká čierno-biela, resp. taká čierna, ako sa vykresľovala. Chcem totiž doplniť, že ku dňu zavedenia bankového dohľadu Devín banka mala uložených na priemerkách v Národnej banke Slovenska 600 mil. Sk a v cenných papieroch štátu vlastnila 300 mil. Sk. Súčasťou opatrení, ktoré smerovali k tomu, aby si Devín banka vyriešila svoju komplikovanú situáciu, bolo aj to, že na ich žiadosť vláda rozhodla o tom, že sa im poskytne možnosť, aby sa pokúsili deblokovať nad rámec Memoranda, ktoré bolo podpísané medzi Ministerstvom financií Slovenskej republiky a Ministerstvom financií Ruskej federácie. Vláda Slovenskej republiky teda tejto žiadosti vyhovela, bola podpísaná mandátna zmluva. Chcem zároveň ale povedať, že všetky informácie o tom, koľko vláda nastrkala do Devín banky, sú nepravdivé. Ešte raz opakujem, do Devín banky z prostriedkov verejných sa nevložila ani jedna koruna. Dali sme im možnosť, aby si prostredníctvom deblokácií riešili alebo vylepšili situáciu. Ďalšou požiadavkou bolo, okrem toho, čo som už uviedla, aby došlo k ďalšiemu navyšovaniu základného imania. Myslím si, že všetci vy, ktorí sledujete médiá, boli ste informovaní priebežne aj o tom, pretože vtedajší generálny riaditeľ Rusnák o tom médiá informoval, že Devín banka viackrát hovorila o tom, že bude schopná zvýšiť základné imanie o 3 mld. Sk. Uvádzala viacerých možných investorov, nebudem ich teraz citovať, ktorí mali pristúpiť k navyšovaniu základného imania o 3 mld. Sk. Až keď Národná banka Slovenska nadobudla presvedčenie, že k navýšeniu základného imania nedôjde, vlastne to bol ten posledný krok, ktorý viedol bankový dohľad Národnej banky Slovenska k tomu, že sa rozhodol zaviesť nútenú správu. Prečo takto obšírne hovorím o histórii Devín banky? Pretože je pre mňa skutočne nepochopiteľné, že podaktorí politici strácajú pamäť. Strácajú pamäť a jednoducho sa tvária, akoby vývoj Devín banky bol výsledkom dokonca tejto vlády a nepozerajú sa na to, ako vyzerala akcionárska štruktúra od začiatku, aká bola situácia Devín banky v predchádzajúcich rokoch a ako k tomu sami, možno do značnej aj miery prispeli. Pre mňa je už absolútne nepochopiteľné, ak sa niektorí politici vyjadria v tom smere, že my sme tí - a citujú niektorých členov terajšej vlády, prípadne aj guvernéra Národnej banky Slovenska -, ktorí znamenali alebo spôsobili uvalenie ďalších niekoľkomiliardových nákladov na našich daňovníkov. Chcela by som, možno dokonca by som to vedela aj odcitovať z rozhlasovej stanice Hviezda FM, kde sa hovorí, že líder HZDS na dnešnom stretnutí s novinármi z 28. 11. v Nitre vyjadril presvedčenie, že ľudia zodpovední za znehodnotenie peňazí občanov, straty sporiteľov a klamanie verejnosti by mali bezpodmienečne odísť z politiky i z vysokých manažérskych funkcií. Takže, povedzme si teraz, k akým stratám v období novembra, to je jedenásty mesiac roku 2000 a ôsmy mesiac roku 2001, to znamená, od mesiaca, keď bola k dispozícii komplexná správa bankového dohľadu o situácii v Devín banke až do dňa, keď bankový dohľad rozhodol o zavedení nútenej správy, k akým stratám došlo. Overovala som si to pred chvíľočkou s pánom guvernérom a pokiaľ niektoré čísla neuvediem stopercentne presne, bude určite vhodné, aby pán guvernér ma možno aj opravil, poopravil. Podľa informácií, ktoré máme k dispozícii, nárast krytých vkladov, to znamená tie, ktoré budú vyplácané z Fondu na ochranu vkladov v období oveľa dlhšom, ako teraz uvádzam, to znamená v období od štvrtého mesiaca 2000 až po ôsmy mesiac roku 2001, predstavoval 2,3 mld. korún, z toho 1,2 mld. korún je nárast spôsobený nárastom úrokov. Ďalej, už pred chvíľočkou som uviedla, že 900 mil. korún predstavujú priemerky a štátne cenné papiere, na ktoré sa použila časť prostriedkov vkladateľov. Ak toto dávam dohromady, sú to 2,1 mld. korún. Takže, kladiem otázku lídrovi HZDS, za čo nás robí zodpovedných. Na druhej strane, zdá sa, že mnohí z vás majú veľmi krátku pamäť a ja by som vám ju predsa len chcela oživiť. (Hlasy z pléna.) Táto vláda, táto vláda reštrukturalizovala... Ja na vás nekričím, a keď hovoríte, to isté nerobím. Ak mi dovolíte, ja by som pokračovala. No ak nie, môžem odísť. Ale vy ste žiadali, aby som vystúpila.