Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-12-03):
Skôr, ako by sme pokračovali, dovoľte ešte, aby som uviedol niektoré veci, že, vážení poslanci SMER-u, špeciálne, neviem, či si to medzitým pán minister pozrel, ale ste schválili v zákone o azyle to, absurditu par excellence podľa mňa, o ktorej pán minister ani nevedel, že tento štát bude, môže poskytnúť investičnú pomoc niekomu, kto síce zamestná tristo ľudí, dajme tomu, ale môžu to byť ľudia z tretích krajín. Vy zvážte, že či to je v poriadku. Čo sa týka samotnej Gorily, poviem tak, že je to prekvapenie, lebo genéza Gorily je v inom. Genéza Gorily, je tu tretia správa a ja si pamätám veľmi dobre, že som bol teda ten, kto navrhoval. A som bol aj prekvapený v tej eufórii, že prešla, hej, že prešiel ten návrh, prešiel prvý návrh, prešiel druhý návrh, teraz máme tretí návrh. A výnimočne sa musím čiastočne stotožniť s niekým, kto tu predo mnou rozprával, že tá nálada je mimoriadne ponurá a to očakávanie, alebo tá, aj možno nieže eufória, ale také to očakávanie je už ďaleko ta-tam. Už hovoríme len o útrpnom konci a útrpnom ukončení a takom akože pochovaní celého tohto príbehu a prípadu. A už nech to skončí, však vieme, že aj tak sa nič nedeje. Čiže otvorene priznávam, že vzhľadom na ten prekvapivý úskok, tú lesť pána predsedu, lebo som sa trikrát márne dobýjal, že nech zaradí, na troch schôdzach, myslím, som hovoril, že nech zaradí správu Gorila, tak bolo odignorované. A dneska prekvapivo teda zaradil s dvojhodinovým opozdením Gorilu. Tak mi to príde až také smiešne, že či to teda bolo zmyslom, alebo nie. Nejdem to vyhodnocovať. Nuž je to tak. Nuž pravdou je, že som sa pripravoval na iné skvostné návrhy, ktoré tu dneska, vyzerá, že ešte odznejú, huby a spol, hej. To ešte, proste tam človek ešte šetrí akú-takú energiu, akú má, že aby ľuďom povedal, že čo sme schopní schváliť, ako teda tento parlament. Ale nie ja. Ja s tým nič nemám. Ja si len plním svoju povinnosť, že to poviem. Je aj to takým veľkým paradoxom, že bez hanby, bez teda pomaly akejkoľvek hanby je táto správa predložená, neviem, či s troj- alebo štvormesačným opozdením od výboru. Vždycky to bolo tak, že bola správa vo výbore, potom išla do pléna. Tretia správa bola vo výbore, prekvapivo neprešla. Neprešiel môj návrh, aby bola vypracovaná štvrtá správa. Pán minister povedal stop, že už to niekoho nebaví. Čiže vo výbore neprešiel návrh, aby bola ďalšia správa. Čo pán predseda vyhodnotil tak, že už ani v pléne nemusí byť. Som rád, že to pochopil nakoniec, že je v pléne. Lebo tá tretia správa, aby sme nestratili niť, tá tretia správa dnes odznela. Ale má, neviem, či troj-, či štvormesačné opozdenie. Ale to tu nevadí, lebo my tu budeme mať dneska ďalší bod, že predikcia vývoja verejných financií v roku 2013, či, ktorí neviete, vám poviem, že máme už december 2013. Čiže to je až neslušné, hej. Alebo to je taký, prognostici, lacní prognostici, nechcem sa nejakej krajiny dotknúť, že teda idú prognózovať vývoj verejných financií na konci roka. Nuž, ale to je zase, súvisí s niečím úplne iným. S tou aroganciou a tým, čo ste minule tu spáchali, že ste išli domov a chceli ste sa vyhnúť zápche, tak ste všetko poodkladali, aj správy. Aj predikcie vývoja na rok 2013 máme v decembri 2013. No to je smiešne. Tak jak je svojím spôsobom neslušné a smiešne voči ľuďom a voči verejnosti hovoriť o správe, ktorá tu už mala byť odznená dávno, lebo zastihuje určitý okamih. A treba veľmi, to teda budem korektný, oceniť ten update, ktorý tu pán minister po prednesení správy doplnil. Ale ten rozsah si ani z ďaleka nemyslím, že je postačujúci. Ale zdá sa, že je vymaľované. Je vymaľované a hotovo! A tu už nikoho viacej nič trápiť nebude. Vážení občania, dovoľte, aby som vám zagratuloval, lebo vy ani neviete, akú máte tú česť. Vy ani neviete, kde žijete. Máte obrovskú česť žiť v krajine, kde sa nič nedeje, kde je všetko, ako má byť, kde vám prezident povie, že za dvadsať rokov sa s korupciou nestretol. Je to naozaj krajina zasnúbená, je to, jak v Biblii sa píše, krajina mlieka a, neviem, a ch...? (Výkriky v sále.) Medu a mlieka, pardon, nevedelo mi to hneď skočiť na rozum. Nuž, žijeme v nej. Tešme sa, buďme radi, že sa nám to podarilo, že máme tu česť. Naozaj, my žijeme v krajine, kde nepoznáme korupciu, kde sa nič nedeje. Tu len jeden nejaký výtržník miesto kompótov si začal pýtať peniaze za to, aby deti nehrali futbal, tak ako majú, alebo či už dospelí, a za to sme ho exemplárne potrestali. To je cťou žiť v takej krajine. A naozaj, ľudia, by som vám teda aj odporúčal do budúcna, držte chrbát stále smelo a prehnutí v tom hlbokom predklone, ako ho máte doteraz. A nech vám na ňom orajú, lebo majú naozaj tú česť, čo sa iným nedožičí a nedopraje, žiť v takej krajine. Všade navôkol sú všelijakí pankharti, darebáci, zbojníci, všade navôkol sa niečo deje, niekoho chytia, len my sme tá krajina, ktorú, ako aj sa hovorilo, že nám nadelili najviac. Je mi cťou žiť v takej krajine a som rád a sa teším. Ale už tento príbeh, útrpný, končí. Vážení, je naozaj smutnou pravdou, že v takejto krajine vôbec nežijeme. A vyzerá, že nie je ani záujem, aby sme v takej krajine žili. Nie je záujem o to, aby sme urobili nejaký katarzný krok. Viete prečo? Lebo by sa to celé zrútilo. Oni nemôžu z toho systému jedného vybrať. Nemôžu vybrať Malchárka, Bubínkovú, ja neviem, to je úplne jedno, nemôžu, lebo celý ten systém sa zrúti. My nemôžme mať Alexandrovský uzol, že začneme. Nemôžme, lebo sa to celé zrúti. Čiže v tom zahnívaní a v tom marasmení a v tom – ja na teba, ty na mňa a iba trošku štekaj a iba trošku hryzni, nech to nebolí – ideme pokračovať bez štipky hanby ďalej. Táto epizóda s nejakou Gorilou na chvíľku vyrušila, ale v zásade sa nič nedeje. Otázka stojí, že či sú ľudia s týmto uzrozumení, či toto si myslia, že je správne. Nebudem patetický tu s nejakými rečami. Načo?! Prosím vás, ak je to teda tak, že už štvrtá správa nebude. Ináč nezaznel dôvod prečo. Lebo keď boli tri, nechápem, prečo by nemohla byť štvrtá. Na výbore nezaznel dôvod, že prečo. Na výbore len môj návrh neprešiel. To je celé. Dôvod neexistuje. Kto chce, nech si ho doplní, aký chce, je to úplne jedno. Keď už štvrtá nebude, bolo by dobré to skončiť naozaj s takou, s takou výpravnosťou, aby sme si to zapamätali. Veľmi rád by som to pre vás urobil. Za prvé, údajne by som sa tu ako podľa slov ministra vystavoval nejakému riešeniu. Ale druhé, čo chcem povedať, nie som ochotný za to zaplatiť ani euro. Nie som. Nie som ochotný. A to teraz odkazujem, lebo boli ľudia, ktorí boli ochotní za to zaplatiť obrovské peniaze, a ja nie som ochotný za to zaplatiť ani euro. Ale čestne prehlasujem, že aj keď už nebude štvrtá správa Gorily, nejaký čas, nejaký priestor si nájdem. Ak to niekto pochopí, že to nie je o peniazoch, ale o tom, že táto krajina chce ísť ďalej, tak prehlasujem, že to na tomto mieste pustím. Aj za tú cenu, že by pán minister našiel nejaký paragraf, ktorý by som v ten daný moment porušil. Ďakujem.