T. Galbavý, poslanec: (2009-04-23):
1. Zavádzame nové pravidlo, ktoré považujeme za fundamentálne pravidlo. Toto pravidlo vyjadruje požiadavku na pánov poslancov, ctené panie poslankyne, aby mali právomoc podávať také pozmeňujúce návrhy v pléne alebo vo výboroch, ktoré majú vecný súvis s prerokúvaným zákonom. Uvediem príklad. Vám nakoniec nemusím do detailov vysvetľovať, sme zákonodarcovia, takže vieme, o čo ide, ale napriek tomu našej verejnosti sa pokúsim bližšie priblížiť náš zámer. Napríklad uvediem, pokiaľ budeme v pléne rokovať o zákone, o novele o bankách, tak poslanec, ktorý má právo, toto právo absolútne nechceme obmedziť, môže predložiť či už na výbore alebo v pléne pozmeňujúci návrh, ktorý sa týka zákona o bankách, resp. môže podať pozmeňujúci návrh, ktorý vecne súvisí s týmto zákonom. Čo týmto sledujeme alebo, resp. čo je naším cieľom? Dámy a páni, naším cieľom je odstrániť nežiaducu prax, kedy v rámci legislatívneho procesu, každý z nás, nehovorím, že len koaliční, alebo opoziční, opakujem, každý z nás, môže, má na to na základe rokovacieho poriadku plnú kompetenciu, podať pozmeňujúci návrh. Bohužiaľ, sme svedkami toho a budete prekvapení, teraz si nasypem popol na hlavu, robí sa to od roku 1993. Robili ste to vy, robili sme to my, skrátka robiť sa to bude dovtedy, dokiaľ to bude umožňovať rokovací poriadok. Nechcem zavádzať do tejto témy politiku. Z poslancov sa niekedy vďaka tomu, že majú túto právomoc a v druhom čítaní pozmeňujú a novelizujú iné zákony, ktoré nemajú absolútne nič spoločné s prerokovaným zákonom, musím to povedať, stávajú z nás pašeráci, ktorí niekedy načierno sa snažia v druhom čítaní novelizovať zákony, o ktorých nemáme ani potuchy, o ich obsahu. Z tohto procesu je vylúčená verejnosť. Nečudujem sa, že takéto pozmeňujúce návrhy dostali ľudový názov prílepky. Ctené kolegyne, kolegovia, som o tom presvedčený, že takáto prax je nežiaduca pri tvorbe slovenského právneho systému. Je absolútne nežiaduca a škodlivá. My predkladatelia sme presvedčení, že takáto prax je v rozpore so základnými princípmi právneho štátu. Jedným z tých najdôležitejších princípov právneho štátu je právna istota. Ako iste dobre viete, čo si vyžaduje právna istota? Prehľadnú legislatívu, zrozumiteľné zákony, princíp predvídateľnosti, princíp transparentnosti. Ctené kolegyne, kolegovia, vysvetlite si to, ako chceme, alebo ako chcete vy, nie je možné, aby sme pri tvorbe zákonov vylúčili z tohto legislatívneho procesu verejnosť. To považujem za veľmi vážny prehrešok. Tieto pozmeňujúce návrhy, ktoré som nazval tzv. prílepky, vnášajú do tvorby zákonov chaos. Ako chceme od občanov, aby rešpektovali zákon, aby poznali svoje práva a povinnosti, aby dokázali svoje práva obhájiť, keď zákony v niektorých prípadoch, nehovorím, že všetkých a paušálne, keď zákony tvoríme ťažko zrozumiteľné? Predsa zákon musí byť pre každého čitateľný, pre každého rovnako dostupný, celá kompletná úprava, jeho platné znenie aj bez moderných informačných technológií musí byť prístupná každému, aj tomu jednoduchému občanovi na vidieku. Pre fungovanie právneho štátu je nevyhnuté, aby občania vedeli, aby sa vedeli v zákonoch orientovať. V opačnom prípade nie je možné uplatňovať právnu zásadu, neznalosť zákona neospravedlňuje. Zopakujem opäť. Musíme prijímať zákony zrozumiteľné. Prijímanie každého zákona musí byť výsledkom diskusie vedenej na verejnosti, vedenej naprieč politickým spektrom. Každý z nás, kto má záujem, musí dostať príležitosť oboznámiť sa, čo je podstatou, čo je obsahom a čo je cieľom navrhovanej právnej normy. Vidím tu ešte jeden ďalší problém. Nepovažujem za správne, ak tzv. prílepok, pozmeňujúci návrh, ktorý novelizuje iný zákon, sa dostal na úroveň poslaneckých návrhov s tým rozdielom, že pozmeňujúci návrh, ktorý cez jeden zákon kľudne môže novelizovať iné zákony, nepotrebuje spĺňať kritériá, aké potrebujú spĺňať novely zákonov. Nemusia sa k pozmeňujúcemu návrhu vyjadriť kompetentné inštitúcie: vláda, legislatívny odbor, verejnosť nemá potuchy, adresáti práva detto. To je obrovské riziko. Často sa tento inštitút zneužíva na presadenie lobistických záujmov. To je vážny problém. Ctené kolegyne, kolegovia, na záver poviem len jednu vetu. Súčasný stav nie je v súlade s princípmi právneho štátu. Ohrozuje právnu istotu. Tvoríme zákony vďaka inštitútu a právomoci pozmeňovákov, ktoré sú niekedy v rozpore so zásadou verejnosti. Sú v rozpore s princípom transparentnosti, dostupnosti, predvídateľnosti. Sú svojím spôsobom nespravodlivé. Čo sa stane, ak raz prijmete a schválite opozičný návrh, ktorý vyrieši tento problém, ktorý sa tu ťahá od roku 1993? Veľmi vás prosím, snažil som sa poskytnúť a ponúknuť vám argumenty, ktoré nemajú politický náboj. Sú výsostne v našej kompetencii, vyriešme tento neskutočný problém. Viete dobre, že aj na tejto schôdzi prezident Slovenskej republiky vrátil poslaneckú novelu o cenných papieroch. Jeho hlavný dôvod – je neprípustné, aby sa jedným zákonom novelizovali iné zákony, ktoré nemajú s tým vecný súvis. Ako chceme od jednoduchého človeka v tejto spoločnosti, aby hľadal napríklad pravidlá cestnej premávky v zákone o poľovníctve? Veď to je chaos. To je nezmysel, ktorý máme v rukách a môžeme ho odstrániť. A argument, ktorý som už počul, že potrebujeme tento nástroj v čase krízy, aby naša práca bola flexibilnejšia, je naozaj neopodstatnený. Vláda má skrátené legislatívne konanie. Predseda vlády zavolá predsedovi parlamentu, potrebujem, aby si zvolal schôdzu, máme tu problémy, ktoré musíme nevyhnutne vyriešiť, máte možnosť vyriešiť ich v skrátenom legislatívnom konaní. Za 48 hodín je po probléme a sami dobre viete, keď naozaj tieto problémy sú vážne a pomáhajú nám všetkým, kedykoľvek sa môžete obrátiť na hlasy opozície, vždy ich dostanete. Ctené kolegyne, kolegovia, ešte raz ďakujem, že ste si ma vypočuli a obraciam sa na vás s prosbou, podporte túto novelu. Nepozerajte sa na to, že je to opozičný návrh, pomôže riešiť a prispeje k čistote legislatívy, legislatívneho procesu a k tvorbe zákonov. Veľmi pekne ďakujem. (Potlesk.)