S. Janiš, poslanec: (2007-11-26):
Nestáva sa často, aby sme sa zaoberali odvolávaním predsedu Národnej rady. Prvý a zatiaľ jedinýkrát v histórii samostatnej Slovenskej republiky sa tento bod prerokovával po bezprecedentnej kauze Františka Gauliedera, ktorého proti jeho vôli parlament zbavil mandátu. Vtedy odvolávaniu čelil súčasný prezident Ivan Gašparovič. V tom čase prežívalo Slovensko jednu z najväčších medzinárodných blamáží. A aj odškodnenia a uznanie nárokov Františka Gauliedera súdmi dalo za pravdu vtedajšej opozícii, že bol preukázateľný dôvod na odvolanie vtedajšieho predsedu Národnej rady Slovenskej republiky Ivana Gašparoviča. Čo sa stáva v Národnej rade, alebo čo sa také stalo, alebo čo sa vôbec deje v slovenskom parlamente, že opozícia pristúpila aj dnes k takémuto vážnemu kroku. Ku kroku dať návrh na odvolanie predsedu Národnej rady Slovenskej republiky. V týchto dňoch sme boli svedkami alebo sme svedkami takzvanej vládnej krízy. V minulých dňoch sme boli svedkami, alebo stále sme svedkami takzvanej vládnej krízy, takzvanej krízy, vládnej krízy, kde ide o peniaze, pozemky o chamtivosť, a nie o demokraciu a princípy. Je jasné, že tento problém je viditeľnejší a musí sa riešiť. Avšak Slovensko prežíva aj vážnu krízu parlamentnej demokracie. Preto sme tu, aby sme na tento vážny problém poukázali. Pripomeňme si, s čím predseda Národnej rady vstupoval do svojej funkcie. „Dovoľte mne,“ hovorí predseda Národnej rady v inauguračnom príhovore nám poslancom a celej slovenskej verejnosti, „dovoľte mne ako človeku s pozitívnym myslením pozrieť nie do minulosti, ale pomenovať a označiť budúcnosť. Nič výstižnejšie mi nenapadlo ako konsenzus, spolupráca a rešpekt. Takú si predstavujem Národnú radu pod mojím vedením a som naozaj pre to pripravený urobiť všetko.“ Koniec citátu. Čo je výsledkom pôsobenia pána Pašku vo funkcii predsedu Národnej rady? Ani konsenzus, ani spolupráca, ani rešpekt. Hlasovacia mašinéria osemdesiatpäťky na čele so SMER-om ide od hlasovania k hlasovaniu, opozíciu ani nápady, pripomienky nepotrebujú, riadite sa heslom Vládneme si sami. A kde je spolupráca a konsenzus, tak ako spomínal pán predseda Národnej rady vo svojom inauguračnom príhovore? A ak SMER-u prekáža pri rokovaní rokovací poriadok, ak ho brzdí v jeho mašinérii, tak si ho väčšinou hlasov a silou mikrofónu vyloží sám, tak ako mu to momentálne vyhovuje. Je toto ústretové konsenzuálne riešenie? Myslel som si, že prvý prielom nastal pri dobrom, životy občanov, vodičov zachraňujúcom návrhu zákona z dielne poslanca Martina Pada  – celoročné svietenie. Zákon prešiel, ale, bohužiaľ, nie ako výsledok dohody a rozumu, ale ako chvíľkové nedohody vládnej koalície. Preto hneď nasledovala záchranná brzda SMER-u. Neviditeľný, o to však jasnejší štvrtý hráč koalície sediaci v Grasalkovičovom paláci pán prezident Gašparovič. Zákon obratom vrátil, aby umožnil toto chvíľkové zaváhanie napraviť. A aký bol opakovaný postup Národnej rady v zmysle avizovaného konsenzu spolupráce a rešpektu? Národná rada zákon neschválila. Použijem ďalší citát z príhovoru pána predsedu Národnej rady. „Národná rada Slovenskej republiky pod mojím vedením bude veľmi dôsledne sledovať, ako je reálne zaistená sloboda slova, informácie, myslenia.“ Koniec citátu. Pri zvolávaní mandátového a imunitného výboru a pani kolegyňou Zmajkovičovou, úplne náhodou kolegyňa zo SMER-u, a návrhu na disciplinárne stíhanie voči poslancom Martinovi Padovi a Štefanovi Kužmovi za výroky v Národnej rade som sa utvrdil, čo pod zaistením slobody slova rozumiete. Ako si tento pojem vysvetľujete v praxi. Ako ste ho odhodlaní chrániť, v úvodzovkách „chrániť slobodu slova na pôde Národnej rady“. A ako si predstavujete chrániť slobodu slova v bežnom živote, predstavuje váš vzťah médiám. Aj tu tiež posilňujete v úvodzovkách, „posilňujete“ slobodu slova, informácie, myslenia“. Na stole je nový tlačový zákon z dielne ministra Maďariča. Opäť úplne náhodou zo SMER-u. Nehovoriac o tom, čo ste predviedli minulý týždeň priamo pred prezidentským palácom. Brutálny zákrok policajtov pána ministra Kaliňáka opäť náhodou zo SMER-u. Škandál, stal sa škandál, medzinárodný škandál a hanba pre Slovensko. Dámy a páni, nevidíte ten obrovský rozdiel medzi slovami a skutkami? Ďalší citát. „Aká je kvalita štátnej činnosti? Pýta sa predseda Národnej rady v inauguračnom príhovore. Či je daný politický a ústavný systém schopný kvalitne uspokojovať záujmy a potreby občanov a do akej miery je ústretový k iniciatívam, požiadavkám či posolstvám občanov.“ Koniec citátu. Ako si pri týchto slovách máme predstaviť boj opozície, aby pán predseda Národnej rady zaradil na rokovanie Národnej rady Petíciu o zachovaní plurality v zdravotníctve. Zaradiť petíciu s viac ako 150-tisícmi podpisov občanov pred rokovaním o zákone, ktorého sa priamo dotýka, s ktorým priamo súvisí. Bol by to ústretový prejav k občanom, k občanom, ktorých máte plné ústa. Prečo hovorí pán predseda o ústretovosti k občanom, a keď ju má prejaviť, tak sa k nim obráti chrbtom. Druhá petícia s viac ako stotisíc podpismi občanov za zachovanie dôchodkového systému skončila podobne. Opäť prázdne, ale páčivé a veľmi dobre sa počúvajúce reči. Ale len reči. Riadite sa silou. My máme 85 hlasov, my rozhodujeme ľudia, čo je pre vás dobré a čo zlé. Len my. Kde je tu ústretovosť iniciatívam, požiadavkám či posolstvám občanov. Ani len vypočuť si ich v danom čase nechcete, a pritom sa tvárite, ako veľký ľudomilovia. Vás ľudia zaujímajú len pred voľbami? Klamete ich, zavádzate ich, časť z nich sa snažíte kúpiť 50 korunami na plyn. Škaredé, neúprimné, falošné. Opäť pripomeniem citát z inauguračného príhovoru. „Pre zdôveryhodnenie transparentnosti politiky je preto absolútne nevyhnutné odtajniť rokovania parlamentu a sprostredkovať priamo jeho obsah obyvateľom krajiny, pričom osobitnú úlohu musí zohrať verejnoprávna televízia platená z príspevkov občanov. Len tak sa dá zabrániť istým manipuláciám pri sprostredkovávaní obsahu rokovania.“ Dámy a páni, spomínate si na prvé rokovanie vlády Roberta Fica v noci po vymenovaní? Už sa nemohol dočkať, aby začal robiť čistky. Dodnes neviem presne, ako to bolo. Už vtedy začal podľa pána predsedu Národnej rady dobrý spôsob vládnutia. Prečo to rokovanie bolo utajené? Lebo rokovanie bolo v rozpore so zákonom? Lebo tam zazneli slová a vety ako socialistu maďarského premiéra po voľbách, ako klamali ľudí pred voľbami? A podľa vzoru vlády Národná rada pristupuje k návrhu novely zákona o slobodnom prístupe k informáciám. A novela úplne náhodne opäť pochádza z dielne SMER-u. A nie taká novela, ako by si občan mohol po vypočutí predsedu Národnej rady predstavovať, že bude mať viac informácií, že sa k nim ľahšie dostane. Pravý opak. Utajiť, neposkytnúť, skomplikovať, bagatelizovať. Všetci sa pamätáme, kto túto novelu predložil. Opäť to bola náhodou poslankyňa zo SMER-u. A ako je to s podaním priameho obsahu z rokovania Národnej rady? Návrh zákona, ktorý smeroval k prenosom zasadnutí z Národnej rady, prenosy verejnoprávnej televízie zablokoval a opäť úplnou náhodou SMER. Prečo? Ak si pomôžem inauguračným prejavom pána predsedu Národnej rady, tak preto, aby občan nevidel a nepočul, čo všetko sa deje pod vaším vedením v Národnej rade Slovenskej republiky. Od vypínania mikrofónov opozičným poslancom, silového vykladania rokovacieho poriadku. Nikdy za štyri roky dozadu sa nepoužívali vulgárnosti v slovenskom parlamente. Teraz áno a bez povšimnutia. Dámy a páni, opäť citát. „Ďalšou významnou funkciou parlamentu je účasť na tvorbe politiky. Tvorba základných rozhodnutí politickej povahy, hlavne tvorba zákonov a personálny výber do rôznych ústavných inštitúcií a obsadzovanie štátnych funkcií. Chceme, a to chcem zdôrazniť, spolupracovať so všetkými politickými stranami zastúpenými v parlamente a absolútne rešpektovať pomerný systém a preferovať konsenzuálne rozhodnutia tohto parlamentu.“ Toto hovorí pán predseda Národnej rady v júli minulého roku v inauguračnom príhovore. Skutočnosť, ktorú realizuje SMER a aj predseda Národnej rady, je však úplný výsmech týmto slovám. Úplný výsmech týmto slovám. Pozrime sa, ako narábate s mocou po voľbách. Ako ďaleko sú vaše páčivé, falošné slová od skutkov. Prispôsobujete si zákony tak, aby ste si všade presadili svoj politický a ideologický vplyv. Bolo to pri voľbe členov Rady verejnoprávnej televízie, verejnoprávneho rozhlasu. Chcete ovládnuť a postupne ovládate verejnoprávne médiá. Estévečku už máte. Koľko to odišlo novinárov z estévečky? Desať? Pätnásť? Bývalo zvykom a dobrým demokratickým zvykom, a my sme ho zaviedli, že v radách verejnoprávnych médií boli pomerne zastúpení kandidáti jednej aj druhej strany. Presne tak, ako to tvrdil pán predseda v príhovore. Ale v tejto časti príhovoru pán predseda Národnej rady hovoril o minulosti, lebo Národná rada pod jeho vedením, bohužiaľ, toto zmenila a navolila si len svojich vládnych kandidátov. Voľba sudcov Ústavného súdu v tejto Národnej rade dopadla takisto. Voľba verejného ochrancu práv ombudsmana takisto. A rozdelenie výborov Národnej rady? Ani jeden kľúčový výbor ste nedali opozícii. Sami si vládnete a sami sa aj kontrolujete. Čo toto má spoločné s demokraciou? Čo toto má spoločné s inauguračným príhovorom pána predsedu Národnej rady? (Potlesk.) Toto je tá časť na tvorbe politiky so všetkými politickými stranami zastúpenými v parlamente? Ako spomínal pán predseda Národnej rady po svojom zvolení? Toto je tvorba politiky v spojení konsenzu ako operácie? Čo tu máme dnes? Dnes tu máme ovládnutie všetkých štruktúr štátu a Národnej rady cez optiku SMER-u a cez legitimáciu SMER-u. Ako ďaleko sú od seba slová a skutky? Ako falošné a nepravdivé sú slová v inauguračnom príhovore konfrontované so skutočnosťou? Našou úlohou a úlohou každej opozície je kontrolovať vládu. Základným nástrojom tejto kontroly, kontroly opozície v parlamente je rozprava, hodina otázok a interpelácií. Hodina otázok však nie je v tejto SMER-om ovládanej Národnej rade pre opozíciu, lebo desiatky otázok podávajú poslanci samotného SMER-u. Pán premiér potom zbabelo na svoj monológ využije celý svoj čas. Bojí sa dialógu a koaličné vedenie Národnej rady mu v tom zbabelo pomáha. Nielen spôsobom vedenia schôdze, ale aj odmietnutím novely rokovacieho poriadku, ktorá dáva do paragrafového znenia zvyk a duch rokovacieho poriadku a ten hovorí, „že hodina otázok je vyčlenená predovšetkým opozícii“. V rozprave sme svedkami vypínania mikrofónu opozičníkom, prerušovania rozpravy predsedajúcim, komentovanie vystúpení poslancov zo strany vedenia schôdze, hlavne zo strany SMER-u bez toho, aby sa prihlásili do rozpravy. Arogancia predsedajúcich zo SMER-u nemá hraníc, lebo majú gombík na ovládanie mikrofónu, tak si myslia, že majú gombík aj na ovládanie poslancov. Na ovládanie verejnosti, na ovládanie Slovenska. Páni zo SMER-u, nemáte a nebudete mať gombík na ovládanie poslancov SDKÚ – DS. A nedáme sa zastrašiť, vyviesť z miery ani zvolávaním mandátového a imunitného výboru, ani hrozbou disciplinárnych konaní, ani hrozbou pokút.  A ak sa domáhame elementárnej slušnosti po vláde, zakotvená je v rokovacom poriadku, a to účasti ministrov na interpeláciách, dostaneme od vedenia parlamentu a opäť náhodou zo SMER-u taký výklad rokovacieho poriadku, ktorý nemá obdobu. Je hanbou vládnej väčšiny, ak na interpeláciách nesedia ministri a predseda Národnej rady to toleruje a obhajuje. Aká je potom kontrola vlády, základného nástroja parlamentnej moci, ako hovorí pán predseda Národnej rady. Vláda, hlavne ministri za SMER predkladajú zákony cez poslancov, lebo sa boja kontroly verejnosti odbornej aj občianskej. Týmto postupom sa vyhýba pripomienkovému konaniu, vyhýba sa kritike opozície, analytikom médií s jediným cieľom – skryť pred verejnosťou, čo v skutočnosti Národná rada prijíma. Obísť pripomienkové konanie. Obísť legislatívny proces. Predkladať veľké pozmeňujúce návrhy o 15.00 h a o 17.00 h o nich hlasovať. Toto je kontrola vlády parlamentom? Takto poslanci kontrolujú vládu Slovenskej republiky? Dámy a páni, poukázal som pokojne a pravdivo len na niekoľko deformácií v Národnej rade. Len na niekoľko rozporov medzi tým, čo sa marketingovo tlmočí občanom a čo sa v skutočnosti deje v Národnej rade. Považujem toto konkrétne pomenovanie za veľmi dôležité preto, že toto dianie v Národnej rade má stupňujúcu tendenciu, ktorá priamo ohrozuje parlamentnú demokraciu. Lebo v týchto dňom dostala parlamentná demokracia a parlamentná kultúra na Slovensku ďalšiu veľkú ranu. Na pokyn predsedu Národnej rady legislatívny odbor upravil schválené znenie zákona, zákona schváleného slobodným slovenským parlamentom. To, že sme upozornili predsedu parlamentu i verejnosť na toto hrubé porušenie ústavy, to, že sme upozornili na toto uzurpovanie si moci jednotlivcom v slobodnom slovenskom parlamente okamžite po uverejnení zákona na webovej stránke parlamentu a nečakali sme až na doručenie tohto svojvoľne upraveného zákona do prezidentskej kancelárie, uchránili sme Slovensko od podobnej medzinárodnej blamáže ako pri kauze Gaulieder. Pán predseda, za tento náš krok by ste sa nám mali poďakovať a za svoje konanie sa Národnej rade ospravedlniť. Poďakovať sa za to, že sa môžete doma a hlavne v demokratických krajinách v zahraničí ešte stále hrať na demokrata. Lebo takýto svojvoľný zásah do schváleného zákona iniciatívou jedného poslanca parlamentu, aj keď je jeho predseda, je bezprecedentný v celom demokratickom svete. Deje sa toto aj v iných zákonoch? Vydal pán predseda takéto pokyny aj v minulosti? To máme porovnávať každý zákon, čo prejde Národnou radou, či pán prezident dostane na podpis ten istý zákon, čo Národná rada schválila? Pán predseda Národnej rady prejavil neobyčajnú aroganciu. Príkazom dal zmanipulovať text zákona, ale aj svojím ďalším vystupovaním po tom, čo mu opozícia zabránila zákon zmanipulovať. Parlamentná demokracia je totiž založená na deľbe moci na zákonodarnú, výkonnú a súdnu. Predseda Národnej rady pán Pavol Paška sa pasoval do úlohy jediného zákonodarcu, ktorý mení zákony. To, že parlamentní legislatívci postupovali presne podľa jeho pokynov, priznal aj sám predseda Národnej rady. Citujem: „Áno, rozhodol som sa takto, pretože som tu na rozhodovanie.“ Ako a podľa čoho je riadená Národná rada? Podľa zákona o rokovacom poriadku? Nie. Podľa inauguračného príhovoru pána predsedu? Nie. Tak podľa čoho je potom riadená? Je riadená podľa väčšiny a tá väčšina, tak ako v minulosti pred rokom 1989 je presvedčená, že len ona má pravdu. Pán predseda Národnej rady sa pokúsil zneužiť svoju právomoc a postavil svoj poslanecký mandát, i keď je to mandát predsedu Národnej rady, nad mandát všetkých ostatných 149 poslancov Národnej rady. Zlyhal politicky, odborne i morálne. A ak som spomenul v úvode, dámy a páni, kauzu Gaulieder, musím sa dnes spýtať, kam smeruje pod vaším vedením táto krajina? Vraciame sa do rokov 1994 – 1998, alebo sa vraciame ešte ďalej pred rok 1989? Pýtam sa, ako skončí táto krajina, keď už dnes bijete novinárku ženu na námestí? Kam smeruje táto krajina, kam smeruje tento parlament, keď chcete stíhať poslancov za výroky v parlamente? Pýtam sa, ako je možné, aby predseda parlamentu pochyboval o legitímnom práve opozície zvolať schôdzu a nazvať ju, že je to zbytočné míňanie peňazí daňových poplatníkov. Predseda Národnej rady pri takomto riadení a stave Národnej rady si ešte v júli tohto roku dovolil povedať, citujem: „Úroveň politickej kultúry terajšieho parlamentu je z politologického pohľadu oveľa vyššia, ako to bolo v minulom volebnom období za vlády Mikuláša Dzurindu.“ Je možné tieto kroky predsedu Národnej rady, kroky v rozpore s ústavou, v rozpore s rokovacím poriadkom, v rozpore so základnými princípmi parlamentnej demokracie, v rozpore s jeho vlastnými slovami považovať za vyššiu politickú kultúru? To si pán predseda Národnej rady myslí, že má v parlamente len svojich poslancov? Alebo len tým môže rozprávať tieto rozprávky? Za rokom a pol cesty riadenia tohto parlamentu zostala iba brázda ignorácie, arogancie a zneužívania moci, porušovania základných demokratických pravidiel. Za osem rokov Mikuláša Dzurindu sme Slovensko etablovali do ekonomicky vyspelého a demokratického sveta. A ak sa tak veľmi radi hrabete v minulosti, aby ste prekryli svoje kšefty a klamstvá v prítomnosti, tak sa rozpamätajte, v akom stave bolo Slovensko na konci roka 1998. Bolo  na   pokraji    krachu.   Štát   si požičiaval za 28-percentný úrok. Slovensko bolo v ekonomickej, politickej a diplomatickej medzinárodnej izolácii. Vy ste od nás prevzali Slovensko na ekonomickou vzostupe, s nevídaným rastom HDP. Prevzali ste Slovensko s nezamestnanosťou pod 10 %, s nebývalými daňovými príjmami. Prevzali ste Slovensko stabilné, dôveryhodné a Slovensko bezpečné. Prevzali ste Slovensko etablované v NATO a v Európskej únii. A ak dnes my niečo chceme, tak to, aby ste toto Slovensko demokraticky riadili, zveľaďovali a posúvali dopredu. A čo nechceme, aby ste Slovensko odovzdávali v takom stave, ako sme ho my na sklonku roka 1998 preberali. Lebo toto si občan Slovenska ozaj nezaslúži. Ďakujem vám. (Potlesk.)