Verešová, Anna, poslankyňa NR SR (2018-10-19):
Vážené kolegyne a kolegovia, demografická kríza predstavuje naozaj obrovský problém. Riešia ju v mnohých členských krajinách Európy, riešia ju v susedných krajinách V4. U nás nepočujem predstaviteľov vlády, že by si povedali, že toto je náš cieľ, toto je náš dlhodobý cieľ, ktorý chceme riešiť. U nás na Slovensku je úhrnná plodnosť oscilujúca okolo 1,5, a to je hlboko pod hranicou jednoduchej reprodukcie. Narastanie problému, že naše rodiny, že nemajú deti a nemáme deti, nemáme ďalšie generácie alebo veľmi, veľmi nízky počet, tak nám spôsobí, samozrejme, a spôsobuje v podstate už, problém v dôchodkovom systéme. Ale taktiež aj spôsobí neskutočnú, neskutočný nárast a ťažkosti v zdravotnej a sociálnej starostlivosti o našich starých a chorých občanov. Už aj ekonómovia hovoria často viac o demografickej kríze ako o HDP. V našom hnutí sme si vytýčili pomoc rodinám a hovoríme o rodinnej politike, ktorú jasne rozdeľujem od sociálnej politiky. Áno, ona sociálna politika, aj rodinná politika, má svoje prieniky, má spoločnú cieľovú skupinu, ale má iné nástroje pomoci a iné ciele. Sociálna politika sa zameriava na človeka jednotlivca, ktorý je v núdzi, ktorý je chorý, ktorý je invalidný, ktorý je starý a jednoducho nachádza sa v nejakej krízovej situácii. Ale rodinná politika sa zameriava na rodinu ako celok a rieši podporu rodiny nielen v niektorých ohrozujúcich situáciách, ako napríklad naozaj aj materstvo a rodičovstvo je, ale jednoducho si zacieľujeme na dlhodobý cieľ podpory rodiny práve preto, že rodinu tu potrebujeme pre ďalšiu budúcnosť našej krajiny. My sme sa v našom, a môžem povedať, že máme dve legislatívne opatrenia pronatalitné, lebo ostatné sú prorodinné, a my sme sa v tomto pronatalitnom opatrení zamerali práve na študentky a na ženy, ktoré stratia aj po dlhých rokoch zamestnania prácu. K študentkám by som povedala, že riešime reálne problémy reálnych ľudí, pretože tento návrh zákona zacielený na študentky pochádza alebo inšpirovali nás práve študentky vysokých škôl, ktoré nechcú odkladať svoje materstvo, svoje rodičovstvo až po kariére. Jednoducho ten, ten princíp, že štúdium, kariéra a potom materstvo si obracajú na štúdium, materstvo a potom kariéra. A musíme povedať, že, že legislatívci majú prichádzať s opatreniami, ktoré niekto potrebuje. Jednoducho ak to potrebuje určitá skupina ľudí, tak je potrebné prísť s takým legislatívnym návrhom. Na vysokých školách študuje takmer 90-tisíc mladých žien. Vek prvorodičiek na Slovensku za posledné roky narástol, je to 28 rokov. A celkovo sa zvýšil aj priemerný vek rodičiek. To som hovorila o prvorodičkách na 28 rokov a vek rodičiek sa zvýšil na 30 rokov. Podľa lekárov je ideálny čas na tehotenstvo okolo 20. až 30. roku a na tom sa celé časy nič nemení. Väčšina ženských lekárov sa naozaj svorne zhoduje na tom, že pre organizmus je najideálnejšie, ak žena otehotnie v tomto veku, teda okolo 25. až 30. roku života. A to je práve obdobie, keď mnohé ženy študujú, a dokonca je naozaj aj vidieť z mnohých analýz a štúdií, že si štúdium predlžujú, čo je veľmi dobré. Nehovorím, že to, že to je niečo, čo by nebolo správne. Je to dobré, ale niektoré študentky a niektoré tieto mladé ženy sú schopné a ochotné a chcú tak, aby zlúčili si štúdium s materstvom. Ešte by som chcela vám povedať aj údaj o zvyšujúcej sa spontánnej potratovosti. Najvyšší počet spontánnych potratov bol zaznamenaný vo vyššej skupine, a to je nad 30 rokov až 35 rokov. Toto si všetko, aj tieto zdravotné následky, mnohé ženy študujúce uvedomujú a naozaj si plánujú založiť napríklad v poslednom roku štúdia rodinu a chcú otehotnieť. Ony však nedostanú materské. Majú síce možnosť sa dobrovoľne poistiť, ale tento nástroj je pre nich nedostupný. Je pre nich drahý. Jednoducho študentka si nemôže dovoliť platiť mesačne minimálne 150 eur na dobrovoľné nemocenské, aby neskôr získala materské. Môžeme tak povedať, že vlastne nedostávajú takýto nástroj, alebo teda že podpora štátu je pre nich nulová. Preto sme vlastne vyriešili to naším návrhom, a to tak, že bude sa, navrhujeme, aby ženy mali možnosť platiť si dobrovoľné nemocenské výlučne pre materské, zdôrazňujem to, výlučne pre materské a bolo by to vo výške 2 % z vymeriavacieho základu, ktorý si takáto študentka určí. Myslíme si naozaj, a ako hovorím, opieram sa o reálne príklady, reálne prípady mladých žien a mladých rodín, že by im to mohlo pomôcť a odstrániť naozaj u nich strach z prípadného aj neplánovaného tehotenstva. Naším druhým návrhom, je zacielený náš druhý návrh na, ženám, ktorým zaniklo nemocenské poistenie. Predstavte si dve ženy, ktoré desať rokov pracovali nepretržite, boli teda poistenkyňami, platili si povinné nemocenské poistenie, boli ako zamestnankyne a k 31. decembru dostanú výpoveď. Obidve stratia zamestnanie. Dnes žena, ktorá v decembri, teda tesne, tesne pred stratou zamestnania otehotnela, má nárok na ochrannú lehotu do 8 mesiacov, musí nastúpiť na materskú. Vtedy vlastne dostane aj materské. Žena, ktorá však otehotnela tesne po zániku nemocenského poistenia, teda možno týždeň, dva, tri, v januári, keďže som vám dala ten 31. december ako nejaký príklad, tak takáto žena už nie je, jej zaniklo nemocenské, a preto ona nedostane materské. Tento náš návrh takisto pochádza z reálnych príbehov ľudí, žien, ktoré nám hovoria, že v podstate uvažovali o tom, aj žeby išli alebo prijali by ďalšie dieťa, ale keďže majú stálu prácu, tak sa na tento, á, tento plán neuskutočňuje, neuskutočnia. Vidno to aj z prieskumov, kde jasne v našej krajine vyplýva, že rodičia by chceli mať aspoň o jedno dieťa viacej, ako majú, a tak môžu využiť práve toto obdobie straty zamestnania, a teda nezamestnanosti na to, že si tento svoj plán z minulosti chcú nejak naplniť. Obidve tieto, obidve tieto opatrenia sú pronatalitné a riešia, riešia život, riešia reálny problém ľudí a zároveň prispievajú k zvýšeniu, k zvýšeniu počtu detí, k zvýšeniu natality. Nie som naivná a nie sme ani v hnutí Obyčajní ľudia a nezávislé osobnosti naivní a vieme, že žiadne alebo finančné nástroje nie sú tými nástrojmi alebo jedinými nástrojmi, ktoré, ktoré podporia v ľuďoch nejakú túžbu po deťoch alebo sa bude naozaj rodiť viac detí. Vychádzam ale z Prognózy populačného vývoja do roku 2060, kde samotní prognostici aj sociológovia hovoria, že, že je isté, že nevedia, čo, čo navrhnuté nástroje teda môžu priniesť, a nezaručujú, že to práve bude zvýšenie demografickej krivky, to nezaručujú, ale upozorňujú, že štát, vláda a my v žiadnom prípade nemôžeme rezignovať, že už to tak bude, že s tým sa nedá nič robiť. Práve naopak, musíme pri..., musíme predstavovať a pripravovať opatrenia na to, aby sme túto demografickú krivku zvrátili. Títo odborníci hovoria, že nevieme, nevieme, čo urobí ďalšia generácia ľudí, ktorá nájde na stole rôzne tieto opatrenia pomoci pre rodinu. To nikto nevie v tejto chvíli odhadnúť. Takže štát, opakujem, štát v žiadnom prípade nesmie rezignovať na propopulačné opatrenia a nástroje. Robia to tak, ako som povedala, v susedných krajinách V4-ky, ale hlavne vo Francúzsku, Holandsku, Švédsku a v ďalších členských krajinách Európskej únie. Sme otvorení diskutovať v ďalšom čítaní, keď posuniete tento zákon do druhého čítania, o čo vás veľmi pekne žiadam, sme otvorení k diskusii. Je isté, že rozprávame s odborníkmi, je isté, že je možné niečo zmeniť. Výšku vymeriavacieho základu, vek týchto žien a podobne, keďže sa zameriavame výlučne pre získanie materského. Sme otvorení diskusii, rada vypočujem akékoľvek návrhy, ktoré, ktoré, ktorými môžeme náš návrh zmeniť, ale zároveň budem vám veľmi povďačná, keď sa s naším návrhom stotožníte a hlasovaním ho posuniete do druhého čítania. Veľmi pekne vám ďakujem.