Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2012-10-16):
Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predseda, vážený pán minister, k tomuto chcem teda povedať, že som rád, že je v zrýchlenom, lebo naozaj treba niektoré veci, čo sa týka zákona o odpadoch, riešiť v zrýchlenom konaní, takže verím, že bude tá možnosť. Vyjadrujem tu presvedčenie a tú naivitu, ktorá ešte stále mi nejaká zostáva, že možno v tom druhom čítaní ten pozmeňovák, vzhľadom na to, že to je rýchlo, pôjde to rýchlo, pôjde to rýchlo, lebo však rýchlo treba. Minule ste Dobrovodského novelu, ktorú ja tak pracovne som nazýval, neschválili, takže teraz nadišiel ten čas, kedy to tam môžeme dať. Teraz nadišiel ten čas, kde môžeme kontinuálne, verím, že pani Grečková to, čo vravela, že aj v tom pracuje, že rieši to z pohľadu toho Trestného zákona, ale my kľudne môžeme do zákona o odpadoch napísať, to nič sa nestane, a v zrýchlenom, lebo rýchlo, lebo tie poklopy miznú, že poklopy by sa vykupovať nemali. Čiže naozaj, paradoxne možno, oceňujem, že to prišlo v zrýchlenom, lebo na konci to bude rýchlo, čiže verím, že nielen rýchlo prijmeme transpozíciu, ktorú sme dva roky alebo koľko nevedeli prijať, ale teraz rýchlo prijmeme to, čo je nevyhnutné. Nie? Tak by to malo sedieť. Čiže predpokladám, že to je možno tým druhým zámerom, že prečo to tak rýchlo ku nám prišlo. Čiže z toho sa teším. A jednu vec mi ešte dovoľte povedať. Niekedy je to ťažké v tomto parlamente naozaj diskutovať, lebo minule som tu pánovi Kažimírovi, keď predkladal správu, hovoril o tom, že nech nezničí jednu z posledných, ak nie jedinú, aktívum, ktoré máme. To znamená, že nejakú pracovnú silu, že aby sme ich neinfikovali nejakým vírom socializmu. A tuná pán župan na mňa vykrikoval, že k veci. Viete, to sa naozaj ťažko pracuje. No, čo už je viacej k veci, hej, ako to, keď som ministrovi financií hovoril, že nech posledné a jediné aktívum, ktoré máme, nezničí. A pán župan, ktorý sem prišiel zahlasovať, tu na mňa vykrikoval ako v štvorke krčme niekde v Žiline na Rondli, že k veci! Takže to je naozaj ťažko. Ale teraz si jednu malú poznámočku neodpustím. Ja som to tu už avizoval. Vidím tu pána ministra. Zákon o odpadoch, keby sme možno v tej štvorke zostali, tak poviem, že je to zákon o bordeli. A tuná naozaj je bordel, bordel. Tuná oproti je Pečniansky les, 24 hektárov, vážení, ktorých ocenil niekto na 15 tis. eur a vymenil ich s pozemkami vo Veľkom Krtíši. Nuž, to je taký bordel, že na to by ste mohli prijať osobitne ústavný zákon. Toto je v tejto krajine možné. To znamená, tí ľudia sa nám dostali pod okná a prišli sa nám tu vysmievať, kto je tu pánom. A ja som poprosil úplne nevinne, vravím, že ešte nejaké tie možnosti sú, poprosil o prenájom jedného metra štvorcového tuná presne oproti Národnej rade a za tým by bol ten Pečniansky les, kde by sme vztýčili vlajku a počas celého súdneho sporu, ktorý by prebiehal o tom, že či je platné, alebo nie je. Lebo to je čistý podvod! To je absolútny a čistý podvod. Čiže počas celého toho súdneho sporu by tam tá vlajka bola a keby štát prehral ten spor, tak by sme ju dali dole. Ale čo sa nestalo, vážení? A teraz to súvisí s tým, že je to bordel, z dvanástich podpisov som mal desať na prenájom toho jedného metra štvorcového. Dokonca som im sľúbil, že 30 eur budem ročne platiť za to. Ale potom sa to tajomne všetko zmenilo. Z dvanástich som mal desať, posledné dva podpisy sa štorcli a signál je taký, že od pána ministra. Takže ja som naozaj zvedavý, ja viem, že sú veľké mená nad Pečnianskym lesom. Pán minister, to sa vám až tak roztriasli tie kolená?! Až tak? Ja viem, že sú tam veľké mená, ja viem, ale ten jeden meter štvorcový, až tak sa, že ste vy museli zaúradovať, že ste vy museli povedať, nedajte mu ten meter štvorcový?! Že čo to spôsobí? Vážení kolegovia, viem, že to s tým nesúvisí, župan tu nie je, nemá kto po mne kričať, že k veci. Cítil som tu ohromnú potrebu vám to povedať, vidím tu pána ministra. Naozaj je to smutná krajina, je to smutná krajina. Niekto nám spod nosa zoberie 24 hektárov, vymení to, úplne podvodne to vymení za nejaký Veľký Krtíš, lesy, k všetkej úcte k Veľkému Krtíšu, tu sa nám smejú do očí, keď spravíte jeden z posledných zúfalých krokov, ako to možno zmeniť, tak minister to zastaví! Ťažko sa žije v tejto krajine, vážení. Ťažko. Ja mám dosť energie, dosť chuti, dosť vôle, ale prichádzam o ňu postupne. A bojím sa, že nenávratne. K tomuto samotnému zákonu budem sledovať, či naozaj, pardon, či naozaj bolo to, že to dávate v zrýchlenom aj v tom, že chcete pomôcť Dobrovodskému, a to, že chcete pomôcť, aby nemizli poklopy. Vďaka.