E. Angyalová, poslankyňa: (2004-01-20):
Nikto z nás zo Smeru nikdy nespochybnil, že je dôležité väčšinu časti sociálneho systému reformovať. Bola to naša agenda, že je potrebné zvýšiť adresnosť vyplácania dávok zo sociálneho systému a že je potrebné nájsť čierne diery v systéme, že kritériá prideľovania ktorejkoľvek dávky by mali byť jasné, jednoduché a odstraňujúce korupciu. A tento náš postoj sa nezmenil. To, prečo dnes nie sme ochotní podporiť tento zákon, rovnako ako sme v minulom roku nepodporili mnoho obdobných, je filozofia, s akou k reformovaniu systému pristupuje vláda. Keď si prečítame dôvodovú správu k tomuto zákonu, ako aj doložku finančných vplyvov, sú východiská predkladateľa zrejmé. Je tam spomínaný minister financií, ktorý súhlasí so všetkým v tomto zákone, ak sa udrží limit výdavkov 5 miliárd korún. Tým sa oproti očakávanému stavu, keby predkladané zmeny neboli urobené, ušetrí 1,5 miliardy korún. Neskúma sa, aké sú potreby ľudí v systéme, ako sa zmenia po tých konkrétnych opatreniach, nie je žiadna analýza spotreby týchto ľudí, spotrebného koša, nie je tu analýza dopadov deregulácie cien energií ani zvýšenej DPH hlavne pri tovaroch dennej spotreby, taká analýza tam proste nie je. Základom rozhodovania je to, že sa usporia náklady. Teraz sme prerokúvali zvyšovanie dôchodkov. Nemáte pocit, že všetci účastníci sociálneho systému, ktorí závisia iba od sociálneho príjmu, nech je akýkoľvek, sú už tak vystavení reštrikcii svojej osobnej spotreby, že to ide do ich podstaty? Keď uznávame nejaký nárok dôchodcov na valorizáciu, podľa môjho názoru aj títo ľudia žijúci z iných sociálnych príjmov majú na takú valorizáciu nárok, ale k tomu, aby sme došli, ako má valorizácia v úvodzovkách vyzerať, musíme vedieť, akú majú spotrebu a ako na nich jednotlivé opatrenia v minulom roku aj v tomto roku, ktoré boli naplánované od 1. 1. dopadli, a takú analýzu tu nemáme. Prvým východiskovým bodom každého tohto návrhu je, že sa povie, že je takýto rozpočet a iný nie je a podľa môjho názoru sa tu z času na čas z ministerstva sociálnych vecí stáva nejaký rukojemník ministerstva financií. Že pán minister financií povie, že rozpočet je taký a iný nemôže byť, a tým to zhaslo. A toto je prístup, ktorý nám proste v Smere vadí. Lebo ja mám naozaj pocit, že pán minister financií si už niekedy z deficitu verejných financií, či štátneho rozpočtu, či z iných rozpočtov, robí fetiš. Ja som ekonómka a dobre chápem makroekonomické dopady toho, keď sa spraví deficit. Ale myslím si, že najprv má prísť analýza toho, aké budú dopady, a potom sa máme baviť o tom, kde nájsť na to prostriedky tak, aby sme splnili tie úlohy, ktoré uznávame, že štát voči občanom plniť má. V tomto návrhu zákona sa okresávajú dávky za ošetrovanie blízkych osôb. Kde je analýza, ako sa zachovali ľudia, ktorí doteraz ošetrovali za takéto dávky svojich blízkych a teraz to už pravdepodobne z finančných dôvodov robiť nebudú? Nie je to náhodou tak, že ľudia, ktorých ošetrovali, aspoň v niektorých rodinách ich budú musieť dať do domovov, čím sa nakoniec výdavky štátu ešte podstatne zvýšia. Podľa môjho názoru nikto nezíska, všetci stratili, lebo máme dočasne úspory, ale na konci tie náklady budú oveľa vyššie. A mne tento prístup k riešeniu existencie ľudí proste vadí. A vadí aj mojim kolegom zo Smeru, lebo si myslím, že politika musí najprv byť o ľuďoch,  potom o číslach (potlesk). A tento zákon taký nie je, a preto ho nepodporíme. Ďakujem, že ste si ma vypočuli. (Potlesk.)