M. Hort, poslanec: (2003-09-16):
Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: V rozprave ďalej vystúpi pán poslanec Zubo. S. Zubo, poslanec: Vážení páni ministri, vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, vážení kolegovia. Nedá mi ináč ako zmeniť svoj pôvodný zámer a odpovedať svojim predrečníkom na otázky, ktoré chtiac-nechtiac povedali tak, ako povedali. Po prvé preto, že si myslím, že pretieklo dosť vody odvtedy, keď sme sa mohli zbaviť za tie roky tej demagógie, ktorá tu bola nanesená po roku 1989, otvoriť si slovník cudzích slov, pozrieť si tam jednotlivé pojmy, ktoré sú tam napísané, a porovnať si s tým, čo tu bolo, čo tu je a čo sledujeme. Preto si myslím, že nie je celkom seriózne a namieste, aby na pôde parlamentu Národnej rady odznievali slová, ktoré sú do tej miery subjektívne, že ovplyvňujú rozhodovanie ani nie tak celého parlamentu, ale určitých skupín, ktoré sú im poplatné. K samotnému predmetu dnešného nášho rokovania. Predovšetkým osobne si myslím, že nie je tu spor o tom, či je potrebné robiť reorganizáciu štátnej správy a decentralizáciu štátnej moci, alebo či to nie je potrebné. Zhodneme sa na jednom, áno, po tých všeobecných zmenách, ktoré za posledných 13 rokov tu boli uskutočnené, štátna správa sa nachádza v takom stave, v takej situácii, že nie je akcieschopná a že musí byť reformovateľná. Preto, myslím si, že i opozícia, i koalícia sa na tom zhodne, že tie zmeny sú potrebné. Treba sa zamyslieť však, aké ciele máme sledovať a aké sú sledované tými krokmi, ktoré súčasná vláda predkladá i parlamentu Národnej rady na schválenie určitej decentralizácie a reorganizácie štátnej správy a prechodu kompetencií do oblasti samosprávnych orgánov. A tu sa môžeme sporiť o veciach, čo je prijateľnejšie, čo je menej prijateľné, čo je nevhodné, podľa toho, kto má aký politický zámer, kto má aký politický úmysel a kto a ako pozná tieto veci a cíti so samotným Slovenskom. Jednoznačne treba konštatovať, že samotný zámer a vyhlásenia vládnych predstaviteľov o tom, čo má sledovať súčasná reorganizácia štátnej správy, sú pravdivé a správne postavené a myslím si, že nikto nemôže proti tomu mať námietky, keď sa hovorí o znižovaní finančných nákladov vynakladaných štátom na štátnu správu, pretože naozaj, tie finančné náklady sa neúmerne a neúnosne s výkonom štátnej správy zvýšili za posledných 13 rokov vo vzťahu k tvorbe národného produktu, k schopnosti ekonomiky zabezpečovať chod štátu. Teda súhlasíme aj s tým. Ďalej - prístupnosť k občanovi. Ja si myslím, že málokto môže s tým nesúhlasiť. Súhlasíme aj s tým. Hovorí sa tam o efektívnosti, kto by bol proti efektívnosti! Aj my sme za to. No a výkon decentralizácie, maximálne i my sledujeme decentralizáciu do tej miery, aby tá samospráva bola schopná zabezpečiť na všetkých stupňoch riadenia tie úlohy, ktoré pred ňu občania stavajú a ktoré zabezpečovať má. Problém je niekde v inom. A problém je v tom, či skutočne tá reforma, ktorá v súčasnosti je zabezpečovaná, má schopnosť reálne naplniť tieto úlohy, alebo nemá schopnosť reálne tieto úlohy naplniť. A na tieto veci by sme sa mali lepšie pozrieť, zamyslieť sa, prehodnotiť a bez akéhokoľvek politického zamerania alebo politického zámeru by sme mali jednoznačne, na základe konkrétnych vecí posúdiť, čo je za, čo je proti, čo je vyhovujúce, čo je nevyhovujúce, čoho by sme sa mali zbaviť a čoho nie. Ako to dosiahnuť? Jedine tak, že na základe do dnešného dňa uskutočnených krokov v rámci transformácie štátnej správy a reorganizácie štátnej správy by sme mali tieto kroky vyhodnotiť. Ako sa nám ich podarilo realizovať, čo z úloh sme zabezpečili, ako sme zabezpečili, čo nám realizácia týchto úloh prináša a čo nie. Teda urobiť určitý odpočet. V tejto snahe treba povedať, že opozícia - i vo Výbore Národnej rady pre verejnú správu - sme sa snažili tvorcov reforiem dopraviť do tohto výboru a musím poďakovať i z tohto miesta pánovi predsedovi pánovi Hortovi za skutočnosť, že skutočne vyvinul maximálne úsilie v tom smere, aby pán Nižňanský a ďalší aktéri a autori týchto reforiem prišli do výboru a aby sme sa s nimi mohli pozhovárať. Už nie jeho chybou je skutočnosť, taká, že ani v samotnom výbore títo vážení páni nám nepovedali nič iného a celá diskusia v podstate skončila na tom, že sme sa dozvedeli všeobecné frázy, ktoré sú prístupné v každej dennej tlači a mohli sme si ich, bez toho, aby oni sa unúvali prísť do výboru pre verejnú správu, prečítať v novinách. Bolo to robené pánom Nižňanským, bol tam prítomný štátny tajomník z ministerstva vnútra i ministerstva financií, žiaľ, na konkrétne otázky odpočtu plnenia jednotlivých úloh, zámery pre najbližšie obdobie a nadväznosti prechodu kompetencií, tieto otázky neboli zodpovedané. Vnucuje sa teda otázka, prečo tak neurobili. No, môže byť viacero možností, ja pripúšťam dve. Buď nemali o to záujem, alebo nevedia. No, vážení, ale keď nevieme, ako môžeme niečo riadiť! A to si myslím, že môže sa stať veľmi veľkou chybou, ktorá ovplyvní ďalší chod reforiem, ich efektívnosť a následne i samotný chod Slovenskej republiky. Ukazuje sa, že niektoré veci, o ktorých boli presvedčení, že budú mať určitý dopad, dopadli tak, že sa ukazujú ich dopady iné, opačné a že v niektorých oblastiach sa dostávame do vzduchoprázdna a celá reforma je postavená na hlinených nohách. Celý proces decentralizácie prebieha, ja som to povedal aj vo výbore, opakujem to slovo dnes, podľa môjho názoru chaoticky a je spôsobený, tak mi to pripadá, že v budúcnosti, možno krátkej, spôsobí znefunkčnenie súčasne ešte existujúcich prvkov štátnej správy, no a tie nové ešte nebudú zabehnuté, nebudú existovať. Čo takýto stav znamená pri súčasnom stave ekonomiky, v ktorom sa Slovensko nachádza, prosím vás, páni ekonómovia, máte k tomu bližšie, môžete zodpovedať. Zaujímavá je aj otázka, prečo sa nič nehovorí o uskutočnenom audite štátnej správy, o jeho výstupoch vo vzťahoch k zmenám v ústavných orgánoch štátnej správy, a - predovšetkým - o reorganizácii jednotlivých ministerstiev. Pretože štátna správa, to nie je len okresný a krajský úrad, prípadne špecializovaná štátna správa, ale dovolil by som si povedať, že predovšetkým centrálne orgány, ministerstvá. Počas minulého volebného obdobia sa pod patronátom pána Mikloša pripravovali odporúčania na zefektívnenie štátnej správy na najvyššej úrovni, no ich reálny dopad na fungovanie štátu do dnešného dňa nie je jednoznačný. Sú tam rozpory, nevysvetliteľné rozpory a je ťažké pokračovať v reformách, pokiaľ tie základné prvky sú nejasné a nepoznáme dosah týchto reforiem, ktoré boli uskutočnené. Chýba totiž odpočet prijatých opatrení v tom období, ktoré boli prijaté, ktoré by do istej miery mohli byť východiskom pre realizáciu zmien aj v nižších úrovniach riadenia štátnej správy. Opakujem, ten audit sa týkal ministerstiev a vrcholných orgánov štátnej správy a na základe skúseností z tohto auditu sa mohli prijať opatrenia pre nižšie články. Aj vtedy sa hovorilo, v súvislosti so znižovaním počtu riadiacich článkov, o znižovaní počtu úradníkov, o efektívnych výkonoch štátnej správy a aj o jej zlacňovaní. No kde sme sa dostali, zase vieme, teda zase je tu rozpor, obrovský rozpor medzi sledovaným zámerom a dosahom týchto reforiem. Mali by mať tieto zmeny nejaký vplyv na ďalšiu prípravu a vývoj reformy verejnej správy? V navrhovanom súbore zákonov o špeciálnych sieťach úradov majú vznikať ďalšie ústredia, či už na ministerstvách alebo ako samotné rezortné ústredné inštitúcie. A teraz, vážení, pýtam sa, skutočne dôjde k poklesu zamestnancov jednotlivých ministerstiev a ústredných štátnych orgánov, keď sa počíta s vytváraním nových ústredných centier? Tieto centrá budú vytvárané s doterajším počtom pracovníkov, alebo už sa nabalia ďalší pracovníci, ktorí do centrálnych orgánov prídu? Možno, že na úrovni kraja, okresov, x, y ľudí príde o zamestnanie, ale nie ešte väčší počet bude pribratých z pracovníkov na centrálne orgány, ktorí budú mať nepomerne väčšie príjmy, ako majú tí, ktorí odchádzajú zo štátnej správy, a teda nedôjde k zlacneniu štátnej správy, ale naopak, k jej predraženiu? Všetky tieto otázky sú nejasné a neboli zodpovedané. Aj vtedy ste robili zmeny, teda keď sa predpokladala tá reforma štátnej správy na úrovni ministerstiev, ich dôsledky zrejme nikto nepotreboval vyhodnotiť a pritom tie, ktoré sa navrhujú v súčasnosti, zasiahnu do výkonu správy, života samospráv a samotných občanov ešte výraznejšie ako tie, ktoré sa dotýkali už spomínanej reformy štátnej správy. Ak táto reforma verejnej správy nemá byť len ďalšou epizódou v reformách založených na pracovnej metóde pokusov a omylov, dovolávam sa zodpovednosti príslušných kompetentných a zodpovedných pracovníkov za dopad týchto opatrení, ktoré sa robia. Žiadam pánov poslancov, aby výrazne apelovali na vládnych predstaviteľov, aby sa dožadovali politickej zodpovednosti za realizáciu jednotlivých krokov reformy a aby si uvedomili, že i oni budú zodpovedať za tú reformu štátnej správy, ktorá sa uskutoční na základe odsúhlasenia materiálov týmto parlamentom. Otázka stojí aj tak: Prečo sa odborní garanti reformy, ktorých reprezentuje napríklad splnomocnenec vlády pre decentralizáciu verejnej správy, do istej miery dištancujú od predkladaných dosahov transformácie správy tvrdením, že oni sú len tvorcami koncepcie a že garantom realizácie postupných krokov je parlament, vláda a jednotlivé ministerstvá? Sami neveria tomu, čo predložili? Svojim koncepciám, svojim návrhom? Čo ich vedie k tomu, že sa zbavujú zodpovednosti? Vážení páni poslanci, vážené panie poslankyne, aj na základe týchto argumentov, ale aj argumentov, ktoré už odzneli predo mnou z tejto tribúny, môj názor a moje stanovisko je jednoznačne také, že ten materiál, ktorý je predložený na dnešné rokovanie parlamentu, nezodpovedá požiadavkám súčasnej doby, a preto si myslím, že nie je hodný dôvery tohto parlamentu. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Zubo bol posledným poslancom prihláseným do rozpravy, vyhlasujem všeobecnú rozpravu za skončenú, pán minister, pýtam sa, či sa chcete k rozprave vyjadriť? Nech sa páči, máte slovo.