M. Hort, podpredseda NR SR: (2007-11-30):
No, asi sa zhodneme všetci na tom, že každý z nás v tejto sále voľakedy nejaký šport robil, možno niektorí ho ešte robíme aj teraz. Asi sa zhodneme na tom, že šport patrí do ingerencie ministerstva školstva no a asi väčšina z nás nebude súhlasiť s výrokom pána Churchilla, že vysokého veku sa dožil preto, lebo „no sport“. Takže, ak sme tu naozaj všetci športovci a súčasne väčšina Slovákov na Slovensku, ale nielen Slovákov, ale aj členov národnostných menšín politike a športu rozumie nadovšetko, tak to, čo je dnes výsledkom rozpočtu na rok 2008 vo vzťahu k športu, okrem toho, že to tu už spomínal včera pán Micheľ rétorikou tenisovou:  „šport schytal kanára.“ Bolo tu tiež povedané, že to je gól do vlastnej brány, tak ja len dopĺňam, že to je väčšia národná potupa ako naše výsledky v kvalifikácii na Majstrovstvách Európy pre rok 2008 vo futbale. Vážení priatelia, a teraz škoda, že tu nie je pani kolegyňa Nachtmannová, lebo rozprávala o tom, koľko sa dáva do vedy, vzdelania a športu aj to, že do ministerstva školstva ide o 4 mld. viac ako v minulosti, že to je o 8  % viac ako v minulosti. No, určite na všetky tieto čísla sa dá pozerať z rôznych pohľadov, ale myslím, že najpoctivejšie je, keď sa to či ono číslo porovná s podielom na HDP. A ak dnes vieme konštatovať, že v roku 2007 tento podiel bol 4,2 %, tak v roku 2008 je iba 3,9 %, pritom, že rast HDP zaznamenávame dnes, ktorý sa blíži 10 %. Čiže, priatelia, ak v športe sa vôbec nemusíme rozprávať ani v objemoch, ani v percentách, ani vo vzťahu k HDP a iba si povieme, že pri tomto raste HDP šport ako taký dostáva cez kapitolu ministerstva školstva o 1 % menej v objemovom vyjadrení ako v minulom roku, tak ja sa naozaj pýtam, že kam sme sa to dostali? Nielen ja, ale mnohí sme tu konštatovali, že dávajme radšej peniaze do športu, do športovania predovšetkým mládeže, aby sme nemuseli dávať do protidrogových fondov. Dnes realita je taká, že pri tomto raste HDP je tu o 10 mil. menej do športu ako v roku 2007. Je to presne v roku 2007 – 1 021 miliónov a v roku 2008 – 1 011 miliónov. Priatelia, my sme tu svojho času predostreli návrh, bol to návrh zákona o športe. Tento návrh mal ambíciu, aby sa spriehľadnili finančné toky predovšetkým do mládežníckeho športu, aby bolo jasné, že tie peniaze, ktoré pôjdu do mládežníckeho športu, nepôjdu ani na funkcionárov, nepôjdu ani na zväzy, nepôjdu do toho, prepytujem, do bahna, ktoré tam dnes existuje, lebo však, kým sa tá koruna dostane z hora dole, tak viete, kde všade sa rozdrobí a zastaví, ale aby to bolo jednými transparentnými výberovými súťažami pre konkrétne projekty, ktoré mali šport pozdvihnúť, predovšetkým mládežnícky. Základom toho bol ten už známy projekt Viktória, ktorý sa potom transformoval do nášho návrhu zákona o športe a tento počítal pre rok 2008 s 300 mil. len na mládežnícky šport. Len na mládežnícky šport. Dnes sa vieme dočítať v jednotlivých podkapitolách ministerstva školstva, že na mládežnícky šport je tam vyčlenených 60 mil. korún. Priatelia, ak toto je záujem o mladú generáciu, o zlepšenie kvality života, o to, aby nám nedrogovali, ale športovali, tak to už nepotrebuje asi žiaden ďalší komentár. Chcel by som sa pozastaviť pri roku 2008 ešte z iného pohľadu. Vieme okrem iného, že rok 2008 bude aj rokom olympijským. Bude olympiáda v Pekingu. Odhliadnuc od toho, že do dnešného dňa sa vláda touto problematikou nezaoberala, že bola niekoľkokrát vyzývaná verejnosťou, predovšetkým športovou, aby sa prijalo uznesenie, ktoré bude hovoriť o tom, akým spôsobom vlastne do toho Pekingu pôjdeme, tak ja začínam mať veľmi silný pocit, že my v nadväznosti na stav ľudských práv v Číne ideme olympijské hry v Pekingu odignorovať. Páni kolegovia, ani koruna tam nie je, a ak toto nie je pravda, tak potom tam asi budeme mať, čo sa týka športovcov, menšiu výpravu ako Maldivy alebo nejaký ostrov Maurícius. Priatelia, to, čo sa dnes deje vo vzťahu k športu po tých všetkých proklamáciách, je naozaj národná potupa. No, chcel by som sa ešte pozastaviť pri jednej veci, keď už hovoríme o športe. Okrem rozdrobenosti, ktorá tam je, viete, že na tom participujú dnes tri ministerstvá. Okrem toho, že si pán premiér údajne navýšil svoj fond takým závažným spôsobom, alebo takým až nekultúrnym, keď on sa bude hrať na toho dobrého, spravodlivého, ktorý bude dávať almužny aj na ihriská, tak mňa naozaj zaráža, že sa nevie proti tomuto postaviť pán minister školstva, ktorý je zodpovedný za šport a patrí mu to do jeho kapitoly. Že sa na toto môže pozerať a nevadí mu, že šport ťahá za takýto krátky povraz. Chcel by som sa ešte pozastaviť pri tom návrhu zákona o športe. Spomínam si vtedy, a nevidím tu pána Kubánka, ale sedí tú pán predseda poslaneckého klubu SNS pán Rafaj, vtedy sme boli dosť nechutne napádaní z akéhosi populizmu a z toho, že prichádzame s niečím, čo aj tak dobre vieme, že nebude podporené, lebo však vtedy som to celkom ešte tak nevnímal, že taká je tá nová politická kultúra v tomto parlamente. Ale bolo vtedy povedané, že v septembri príde sem do tohto parlamentu nový návrh zákona o športe. Bolo to povedané vašimi ústami, pán kolega Rafaj, bolo to povedané aj ústami pána Kubánka. Dnes je december, áno, má pravdu pán kolega Bárdos, nepovedali, v ktorom roku. Dnes je december, žiadny zákon na stole nie je a paradoxne, keď sme mnohokrát zatláčaní až do zeme za reformy, ktoré sme porobili, tak tam sme vtedy boli vyzývaní, že prečo sme neurobili reformu v športe. A keď sme s pokusom, a ja nehovorím, že bol ideálny a že nebol vylepšiteľný, keď sme s akýmsi pokusom prišli, tak v zmysle novej politickej kultúry to bolo, samozrejme, odsunuté, znehodnotené, ale bol prísľub, že príde nový zákon. Ja sa verejne pýtam pánov kolegov, ja by som sa chcel spýtať aj splnomocnenca pre šport, aký je jeho podiel, a možno veľký, na tom, v akom stave to dnes aj v tomto rozpočte je namaľované. Lebo okrem toho, že chodí odovzdávať ihriská pre nominantov SMER-u, myslím pre starostov, tak som sa dozvedel akurát to, že za to obdobie, čo je splnomocnencom SMER-u si akurát stihol zrušiť webovú stránku, ktorú mal zavedenú ako splnomocnenec pre šport. Žiadnu inú činnosť nevidieť. Aj to je symptomatické, že tu dnes ani včera nie je, keď sa takýto zákon zákonov preberá, a keď tam šport takýmto spôsobom kríva na obe nohy. Takže, priatelia, aby som dlho nezdržiaval, viete, hovoriť heslá, hovoriť populisticky, čo všetko robíte pre ľudí, ako je vaša politika sociálna, ako je úžasným spôsobom podporovaná veda, mládež, šport, vzdelanie. Tak to sa jednoducho bije s tým, čo je skutočná pravda. Nedá sa v jednom rozpočte takým vážnym spôsobom podporovať jadrová loby, betónová loby, hardvérová loby, veľkostatkári a ešte aj sa tváriť, že ste sociálni. No, to sa nedá, aj keby sme vám boli zanechali rast HDP 100 %. To sa jednoducho nedá. Takže poprosím hovoriť pravdu, a ak máte všetci, ktorí nesúhlasíte s Churchillovým „no sport“, aký taký záujem, aby sa táto hanba napravila, tak skúste zahlasovať za pozmeňujúce návrhy, ktoré tu predložil pán poslanec Micheľ, ktoré túto hanbu aspoň čiastočne zmierňujú. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)