Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2014-09-24):
Ďakujem za slovo. Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán predkladateľ, spravodajca, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi niekoľko slov. Včera večer už som to nestihol, tak to poviem dnes. Tak na úvod chcem oceniť tú skutočnosť, že navrhovateľ dal si s tým námahu a § 80, naozaj využil tam celú abecedu od a) po x), rozšíril zákon na ochranu prírody a krajiny. Ale hneď v úvode musím vzápätí, hneď aj na to povedať, že ja tento návrh zákona nepodporím. My nepotrebujeme toho ombudsmana. Vôbec, vôbec. Environmentálny ombudsman. Máme toľko tých ombudsmanov, že už ani nevieme, že na čo všetko sú. A keby si tak, aj oni tak plnili tie svoje úlohy. A dovolím si povedať, že ani ten záver, ktorý je tuná, a tie dopady, ktoré pozitívne a negatívne. Áno, na štátny rozpočet je to negatívny dopad, pretože bude to stáť ako peniaze. A dovolím si povedať, že to nebude mať ani pozitívny dopad na životné prostredie, lebo treba to vybaviť, kanceláriu, zamestnancov, zase ďalšia byrokracia. Ja za tento návrh zákona nebudem hlasovať. Dovoľte mi ešte, aby som reagoval aj na včerajší príspevok, ešte večerný, kolegu Hubu. Som tak dával pozor, to, čo prečítal vo svojom prejave. A dovolím si aj s niektorými vecami nesúhlasiť. Zem nie je niekto, ale niečo, a to sú tie, to je to zavádzanie. Ja sa nebudem ani zemi klaňať, ani stromom. Nebudem jej vzdávať až takú prehnanú úctu. Áno, treba si šetriť a chrániť prírodu, to určite áno, lebo aj pôda sa dá zabiť. Ak ju prechemizujeme a budeme sa správať nešetrne k prírode našej, tak určite aj to bude mať negatívny dopad. Ale aby to nebolo také prehnané. Zločincom je ten, ktorý zabije rieku. Áno, dá sa zabiť rieka, alebo dá sa otráviť chémiou, ale treba, aby sme vychovávali a viedli k tomu ľudí. A predovšetkým v rodinách, aby sme sa vedeli správať k prírode. Spomeniem tu to Švajčiarsko. Budem sa opakovať, ale keď navštevujem túto krajinu, tam to cítim, a nielen cítim, ale aj vidím a zažívam, že táto krajina patrí ľuďom, patrí ľuďom. Naša krajina tu ľuďom nepatrí, nepatrí. A tak sa aj macošsky k nej správame. Ale tam, naozaj tam si môžte, keď vyjdete s deťmi, s rodinou na výlet, môžte si zrobiť aj ten ohník. A je to v lone prírody, je to v Alpách pri horských plesách. Nikto vám nič nepovie. Myslím si, že netreba tuná takto zachádzať do tých extrémov. A to sú také stále slovné bitky. Ja som si tak na to spomenul. A nedá mi ešte, aby som nespomenul okrajovo aj možno ten konflikt na Ukrajine, ktorý tam je. Tam ani jedného z tých, ktorí sa tu zasadzujú tak, tí enviromentalisti za životné prostredie, nikto nepovedal, že tam teda sú vypálené celé plochy, bombardované to je, že tam trpí celá tá príroda, vtáctvo, živočíchy, hej. Súvisí to s tým. A predovšetkým človek, zomierajú tam nevinní ľudia. Nemyslím si, že naša krajina by potrebovala ďalšieho ombudsmana. A ja aj predkladateľa chcem poprosiť, nebudem ho vyzývať, ale chcem ho poprosiť, aby už neprišiel tuná s týmto návrhom zákona. Ani o pol roka, aby to nesťahoval. Ak to stiahne, nech to stiahne natrvalo. Príroda naša ombudsmana nepotrebuje. My nech máme v každej rodine ombudsmana, každú rodinu. Je to otec, matka. Aby vychovávali a viedli k láske a k prírode naše deti. (Reakcia predkladateľa.) Nech sa páči, máš slovo, môžeš v záverečnom slove komentovať. Ďakujem.