M. Maďarič, minister kultúry SR: (2009-04-28):
A napokon tieto zákony nevznikali len na samotnom ministerstve, ale v spolupráci s odborníkmi v príslušných inštitúciách, odborníkmi, ktorí v nich pracujú, alebo pracovali aj pred pôsobením tejto vlády. Potom, ak teda toto sú reprezentanti starého myslenia, tak sa zamyslime, či teda sú tam tí ľudia, ktorí sú schopní reagovať na výzvy súčasnosti tak, ako si to predstavuje napríklad poslankyňa Vášáryová. Ja si skôr myslím, že sa posúva aj týmto zákonom to naše myslenie a nazeranie, v tomto prípade na múzeá a galérie a to, samozrejme, určite dáva priestor aj na ďalšie zmeny a vylepšenia v budúcnosti. Ale nehodnotil by som tento zákon aj tie ďalšie dva ako príklady starého myslenia. A teraz mi dovoľte k návrhom, ktoré odzneli v rozprave, alebo boli prijaté, alebo schválené a predložené vo výboroch. V prvom rade sa stotožňujem a odporúčam schváliť v plnom rozsahu pozmeňujúce návrhy, ktoré predniesol pán poslanec Senko, ktoré obsahujú odporúčanie zo stanoviska Kancelárie Národnej rady úseku legislatívy a aproximácie práva a upravujú v návrhu zákona najmä zmeny po prijatí nariadenia Rady o vývoze tovaru kultúrneho charakteru a zároveň aj terminologicky spresňujú predkladaný návrh zákona. Takisto odporúčam schváliť pozmeňujúce a doplňujúce návrhy uvedené v časti IV v bodoch 2 až 7, 9 až 12, 15 a 16 spoločnej správy výborov Národnej rady Slovenskej republiky, ktoré obsahujú pozmeňujúce návrhy schválené ústavnoprávnym výborom, ktoré vychádzali zo stanoviska Kancelárie Národnej rady úseku legislatívy a aproximácie práva. Na druhej strane nesúhlasím s pozmeňujúcimi návrhmi uvedenými v časti IV v bodoch 1, 8, 13, 14 a 17 spoločnej správy výborov, ktoré sú zásahom do štruktúry zákona a ich prijatie výrazne mení aj konečné znenie zákona a ciele zákona. Prijatím pozmeňujúceho návrhu zákona v bode 8, ktorý vypúšťa § 16 o evidencii predmetov kultúrnej hodnoty, ostane mimo akéhokoľvek dosahu veľká časť predmetov kultúrnej hodnoty a nebude možné zabrániť voľnej manipulácii s nimi. Cieľom zákonom navrhovanej evidencie je vytvoriť aspoň minimálne podmienky na to, aby sa najvhodnejšie predmety kultúrnej hodnoty v správe orgánov a inštitúcií verejnej správy zachránili a v konečnom dôsledku dostali do múzeí a galérií. Napokon predmetov kultúrnej hodnoty, ktorých by sa dotýkala povinná evidencia, nie je málo, no rozhodne ich nie sú milióny, ako to bolo uvádzané aj v diskusii v gestorskom výbore. Evidencia sa týka len originálu pri dielach výtvarného umenia a tých predmetov kultúrnej hodnoty, ktoré sú uvedené v prílohe č. 2 predloženého zákona. Netýka sa rozmnoženín diel výtvarného umenia, ktorými sa bohato vyzdobovali školy v minulosti, preto neobstoja argumenty, že povinná evidencia predmetov kultúrnej hodnoty výrazne zaťaží rozpočty obcí a ich úradníkov napokon. Aj v samotnom výbore boli vyslovené názory tiež predstaviteľov samosprávy, ktorí si dokážu s takouto evidenciou poradiť bez problémov. Dovoľte mi zareagovať aj na pozmeňujúce návrhy, ktoré boli vyslovené v tejto rozprave. Pod pozmeňujúce návrhy, ako som pochopil, sa podpísali panie poslankyne Vášáryová a pani poslankyňa Biró. V tej časti jeden sa ten pozmeňujúci návrh týka toho, aby bolo umožnené aj fyzickým osobám založiť múzeum alebo galériu. Pozrime sa na § 3 tohto zákona, ktorý rieši zriaďovanie a zakladanie múzeí, kde nie je uvedené, že zriaďovateľom, zakladateľom múzea alebo galérie je fyzická osoba, ale nie je prekážkou ani tento paragraf na to, aby fyzická osoba mohla sprístupňovať verejnosti svoje súkromné zbierky – múzeum alebo galériu. Čo totiž zákon nezakazuje, to je dovolené.  Dokonca v § 16  ods. 5 písm. d) návrhu zákona je uvedené, že vlastník alebo správca predmetov kultúrnej hodnoty je oprávnený sprístupniť predmet kultúrnej hodnoty verejnosti. Ale ide tu o niečo iné. Je potrebné  upozorniť na to, že je nevyhnutné rozlišovať medzi prevádzkovaním múzea alebo múzejného zariadenia, ktoré predmety kultúrnej hodnoty len prezentuje, a pôsobením múzeí alebo galérií ako inštitúcií, ktoré vykonávajú profesionálnu záchranu, ochranu a prezentáciu múzejných a galerijných zbierok a sú zapísané aj v registri múzeí a galérií vedenom ministerstvom. Cieľom týchto ustanovení je transformovať múzeá alebo galérie na profesionálne fondové inštitúcie, ktoré slúžia na záchranu a ochranu súčasti kultúrneho dedičstva. Takže v tomto zmysle považujem ten pozmeňujúci návrh v bode 1 za nadbytočný. Potom tam bol zmienený alebo predložený návrh v bode 2, ktorý podľa môjho názoru narúša vytvorený systém ochrany a zachovania múzejných zbierok vo verejných inštitúciách. Totiž prijatím tohto pozmeňujúceho návrhu by sa vytvorila možnosť, aby zbierkové predmety  vyradené z odbornej evidencie múzea alebo galérie mohli byť prevedené do vlastníctva  múzea alebo galérie založeného aj právnickou osobou alebo fyzickou osobou, ponúknuté len inému múzeu alebo galérii, ktoré sú zriadené podľa § 3, teda múzeu alebo galérii zriadenými verejnou správou. Za takto koncipovaným pozmeňujúcim návrhom sa dá určite nájsť aj dobrý úmysel, ja to nepopieram, ale aj vytvorenie právneho rámca na prevod verejného  majetku do súkromných rúk. Zbierky múzeí a galérií založené orgánmi verejnej správy by po prijatí tohto pozmeňujúceho návrhu bolo možné prevádzať mimo verejnej správy do múzeí a galérií, ktoré založila fyzická osoba alebo právnická osoba. Ale chcel by som tu upozorniť aj na skutočnosť, že pred zrušením múzea alebo galérie, ktoré sú založené právnickou osobou,  je 180-dňová lehota na to, aby zbierky múzea alebo galérie boli ponúknuté inému múzeu alebo galérii. Ak žiadne z registrovaných múzeí alebo neprejaví záujem o tieto zbierkové predmety, môže zakladateľ múzea alebo galérie po uplynutí tejto lehoty voľne nakladať s týmito zbierkovými predmetmi. Ďakujem, pán podpredseda, za pozornosť.