Sólymos, László, poslanec NR SR (2014-06-24):
Ďakujem pekne. Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, vážení kolegovia, vyjadrujem uspokojenie nad predloženým vládnym návrhom o Fonde na podporu umenia a o zmene a doplnení zákona o poskytovaní dotácií v pôsobnosti Ministerstva kultúry Slovenskej republiky. Ak sa vieme takto veľkoryso, a podotýkam, že správne venovať kultúre, nie je ešte všetko stratené. Vieme o úspešnom fungovaní Audiovizuálneho fondu, ktorý umožňuje tvorivým ľuďom a organizáciám čerpať dotácie a podporu aj cez rozpočtové obdobia. Skúsenosti jednoznačne podporujú takýto systém dotovania kultúry. Rád by som poukázal na fakt, že také isté dôvody, aké sú uvedené v dôvodovej správe tohto zákona, by podľa môjho názoru mali platiť aj pri menšinovej kultúre. Takisto trpí menšinová kultúra, ako kultúra v celku. Len žiaľ, pri jej dotovaní sa táto argumentácia neprijíma a ja sa pýtam, že prečo? Veď rozmanitosť je takou hodnotou našej, našej stredoeurópskej krajiny, ktorá je jedinečná a všetci by sme sa mali snažiť o jej čo najintenzívnejší rozmach. Ešte predtým, ako by niekoho z vás napadlo, vážené kolegyne a kolegovia, upodozrievať ma zo zavádzania nových regúl, by som rád upozornil na fakt, že rozmanitosť je aj dávna téza Ľudovíta Štúra, citujem: „Slovensko bolo, je, aj bude krajina, ktorá je založená na rozmanitosti etnickej, sídelnej, náboženskej, rozmanitosti životných štýlov. Túto rozmanitosť musíme rešpektovať. Krajina bude napredovať len vtedy, keď sa v nej budú všetci jednotlivci cítiť dobre a keď nebude žiadna skupina občanov potláčaná na úkor inej.“. Koniec citátu. A teraz konkrétne, čo mám na mysli. Ak v zákone hovoríme o tom, že, a teraz citujem z dôvodovej správy: „Cieľom predkladaného návrhu zákona je vytvorenie inštitúcie zabezpečujúcej efektívnu podporu umeleckých aktivít, kultúry a kreatívneho priemyslu, ktorá bude nezávislá od ústredných orgánov štátnej správy, pričom túto inštitúciu budú riadiť a o prideľovaní prostriedkov budú rozhodovať samotní zástupcovia umeleckej obce. Prečo by sme takisto nemohli pristupovať aj k podpore kultúr národnostných menšín? Alebo napríklad problém, ktorý sa každoročne až likvidačne objavuje aj pri dotáciách menšinových kultúr. Priame napojenie dotačného systému na ústredný orgán štátnej správy so sebou prináša viacero nevýhod, ako napríklad neumožniť udeliť viacročné, či operačné granty, komplikovaná administratíva, nepružný ročný cyklus vyhlasovania výziev pre jednotlivé programy a s tým súvisiaca prehustenosť kultúrneho diania v druhej polovici roka a hluché obdobie v prvej polovici kalendárneho roka. Znakom rozvinutej občianskej spoločnosti by malo byť, že väčšina je menšinám veľkorysá. Nevidím dôvod, prečo by nemalo, resp. nemohlo platiť aj pre menšinovú kultúru to, čo uvádzate v dôvodovej správe. Konkrétne, navrhuje sa, aby mal fond právnu formu verejnoprávnej inštitúcie zriadenej osobitným zákonom. Takéto právne postavenie najlepšie zabezpečí jej nezávislosť a primeraný odstup od orgánov štátnej správy.“ Toto je v dôvodovej správe. Čo bráni tomu, aby sme tento samosprávny princíp uplatnili aj v prípade menšinovej kultúry? V období predchádzajúcej vlády, teda vlády Ivety Radičovej úrad podpredsedu vlády pre národnostné menšiny už vypracoval návrh zákona o financovaní menšinových kultúr. Návrh bol vo veľmi pokročilej fáze pred medzirezortným pripomienkovacím konaním. Žiaľ, v dôsledku pádu vlády k predloženiu návrhu do parlamentu už nedošlo. K slobodnému rozvoju kultúry ako takej sa naozaj vyžaduje, aby mohla byť nezávislá, nestranná a nestranícka. Náš kultúrny život bude fungovať o to lepšie, čím viac sa z neho vynechá politika a čím viac sa odstraňuje politické rozhodovanie. Kultúra musí fungovať na princípe samosprávy. A keďže sa nesmie urobiť rozdiel medzi kultúrou slovenskou a kultúrou menšinovou, takáto samospráva prislúcha aj menšinovej kultúre. Absolútne súhlasím so zámerom tohto zákona, ktorý je prezentovaný aj v jej dôvodovej správe. Urobme našu kultúru samostatnou a vytvorme všetky predpoklady na autonómne rozhodovanie kultúrnych dejateľov. Ale urobme to bez rozdielu a bez diskriminácie. Vážené poslankyne, vážení poslanci, podpora menšinových kultúr z roka na rok klesá. A aj predložený zákon hovorí len o navyšovaní financií pre väčšinovú kultúru. Vznik fondu je plánovaný s podporou 20 mil. eur. Ak k tomu prirátame 110 miliónov – rozpočet ministerstva kultúry, to je bez cirkvi, tak je to spolu 130 miliónov. Na podporu menšinových kultúr táto vláda dáva približne 4 % tejto sumy. Tu sa veľkorysosť vládnej strany stráca a príslušníkov národnostných menšín zas dostáva do ofsajdu. Rozmanitosť, zapamätajme si toto slovo, má, aj bude mať veľký význam pre život v našej krajine. Unifikácie sme si užili už 40 rokov, nesnažme sa vytvárať ďalšie a ďalšie. Ja si myslím, že v rozmanitosti je budúcnosť, len pre ňu musíme aj niečo urobiť. Aj ona tak ako demokracia niečo stojí. Ďakujem pekne. (Potlesk.)