I. Mikloš, podpredseda vlády a minister financií SR: (2002-11-14):
Samozrejme, že je pravdou, že dnes musíme vynakladať aj také výdavky alebo musíme vynakladať veci na také peniaze, na ktoré sa počas komunizmu vynakladať nemuseli. Podpory v nezamestnanosti za komunizmu neexistovali, pretože oficiálne neexistovali ani nezamestnaní, všetci sme boli povinne zamestnaní, ale s tým výsledkom, aký tu bol z hľadiska konkurencieschopnosti ekonomiky, z hľadiska výšky platov, z hľadiska motivácie, aj z hľadiska slobody, ak chcete. Ale vezmime si to trochu inak. Vezmime si to tak, ak tvrdíte, a ja viem, že je to názor istého počtu, nie nepodstatného počtu občanov Slovenska, že v časoch komunizmu bolo lepšie. Myslím si, že toto je vec, ktorú budete chcieť neustále umelo živiť a na tejto ilúzii sa priživovať, takže dovoľte mi k nej povedať pár slov. Po prvé chcem povedať, hovoril som, že komunistický režim je život z podstaty a na úkor budúcnosti, ale počul som ešte jednu výstižnejšiu charakteristiku, a to takú, že na komunizme je najzákernejšie to, že sa bráni ústami vlastných obetí. Čo sa týka komunizmu, treba si uvedomiť, že áno, zákernosť, tá zákernosť spočíva v tom, že život z podstaty na úkor budúcnosti, na úkor budúcich generácií môže na prvý pohľad vyzerať ako život bezstarostnejší, bezproblémovejší a ľahší, ale problémom je, že je to spôsob absolútne neudržateľný, že je to bezalternatívne. A myslím si, že veľmi jasným dôkazom toho je realita. Pozrite sa, kde dnes na svete ešte funguje komunistický režim, teda to, čo vy voláte socializmom a čo chválite, ako to tu do roku 1989 fungovalo. Existuje to v Severnej Kórei, páni, dáma a páni, a dôsledok fungovania takéhoto režimu je hladomor, je umieranie desaťtisícov detí od hladu. To nehovorím o umieraní nevinných obetí, to nehovorím o neslobode, ale hovorím o ekonomickej úrovni a o dôsledkoch v oblasti životnej úrovne. Problém je teda v tom, a v tom je zákernosť toho režimu, že ten režim vie istý čas budiť dojem, že vie dosiahnuť vysoký ekonomický rast, že vie zabezpečiť bezplatné zdravotníctvo, bezplatnú kultúru a tak ďalej, ale skutočná konkurencieschopnosť takéhoto systému je čím ďalej, tým menšia a čím ďalej, tým menej sa darí túto ilúziu pestovať. Našťastie v krajinách Európy sa podarilo zhodiť tento režim novembrovou revolúciou, ktorú vy dodnes voláte prevrat, takže sme nemuseli dôjsť až do takého stavu a do takých dôsledkov, aké sú dnes v Severnej Kórei. Takže, ak vy tu dnes propagujete tento režim a propagujete pokračovanie tohto režimu, tak musím veľmi jasne povedať, so všetkou úctou musím veľmi jasne povedať, že propagujete a plánujete, alebo predkladáte ľuďom víziu Severnej Kórey. A ak chcete teda hovoriť o... (Potlesk.) Ak chcete posudzovať ekonomickú efektívnosť, konkurencieschopnosť a ak chcete porovnávať aj sociálnu spravodlivosť týchto režimov, tak prosím, nemusíme byť veľkí teoretici, stačí porovnať fungovanie týchto režimov v krajinách, kde ten istý národ bol rozdelený a fungovala časť podľa kapitalistických pravidiel a časť podľa komunistických pravidiel. A opýtam sa, ktoré auto je podľa vás lepšie, trabant alebo volkswagen. Podľa vás, z ktorého režimu do ktorého utekali ľudia? Utekali zo Spolkovej republiky Nemecko do Nemeckej demokratickej republiky, alebo utekali naopak? (Hlasy v sále.) (Smiech.) Áno, utekali na tých trabantoch z Nemeckej demokratickej republiky do Spolkovej republiky Nemecko. Takže, páni, nechcem vám brať ani právo na názor, ale nechcem ani podceňovať ilúzie, ktoré dnes na Slovensku stále sú dosť rozšírené a ktoré vy chcete ďalej umelo živiť. Ale práve preto, že komunizmus bol veľmi zákerný režim a zákernosť toho režimu tu stále je a prejavuje sa v tom, že sa bráni ústami vlastných obetí a tých obetí komunizmu, žiaľbohu, tu je ešte veľa, myslím si, že o týchto veciach treba veľmi otvorene hovoriť, a ja som presvedčený o tom, že sa mýlite. Som presvedčený o tom, že dnes má Slovensko reálnu šancu a reálnu víziu dostať sa z tohto dedičstva komunizmu, má šancu aj preto, že sa podarilo za tie roky, ktoré neboli ľahké, ktoré boli aj rokmi omylov, ktoré boli aj rokmi transformačnej recesie, aj vysokej nezamestnanosti, aj zníženia životnej úrovne, ale Slovensko dnes má jasnú víziu a jasnú perspektívu a tá je v pokračovaní integrácie, v zavŕšení integrácie, v pokračovaní v reformách, a potom bude šanca, že sa budeme mať tak, ako sa chceme mať, ako sa majú dnes ľudia v západnej Európe, zdôrazňujem, v tých krajinách, ktoré nemuseli na ich šťastie niesť bremeno a dedičstvo komunizmu. Ďakujem pekne. (Potlesk.)