B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-07-09):
A. Hoffmann, poslanec: Ďakujem za slovo, pán podpredseda. Vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte stanovisko z vecnej stránky k návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Jána Langoša na vydanie zákona o podmienke spoľahlivosti pre prácu v tajných službách a o doplnení niektorých zákonov. Predovšetkým chcem povedať, že predmetný návrh má celý rad vecných, právnych, aj legislatívnotechnických nedostatkov a pochybení, ktoré sú natoľko závažné, že prijatie a schválenie tohto návrhu by bolo porušením základných zásad existencie a fungovania právneho štátu. Tým nadväzujem na slová svojho predrečníka. Odôvodnenie tohto návrhu je založené na dohadoch o možnej spolupráci s tajnými službami iných štátov, ktoré sú koncipované tým, že to vyvoláva vlastne aj nedôveru v súčasné vedenie či už Slovenskej informačnej služby alebo Vojenského obranného spravodajstva, a teda aj rezortu obrany ako celku. Po ďalšie, návrh zákona zakotvuje princíp kolektívnej viny. Nakoľko sa vôbec nezaoberá protiprávnou alebo protispoločenskou činnosťou konkrétnych osôb, ktoré by sa z tohto titulu nemohli stať príslušníkmi Slovenskej informačnej služby alebo Vojenského spravodajstva, ale priamo prejudikuje, že každý, kto pôsobil v zložke bývalej Štátnej bezpečnosti, je nespôsobilý na výkon služby v Slovenskej informačnej službe alebo vo Vojenskom spravodajstve. Podľa tohto návrhu by sa v Slovenskej informačnej službe a Vojenskom spravodajstve nemohli robiť ani len vodiča alebo strážnika objektu osoby, ktoré niekedy pracovali alebo boli služobne zaradené v akejkoľvek bezvýznamnej funkcii, napríklad upratovačka, vodič, referent spisov, v zložke Štátnej bezpečnosti, vo federálnych organizačných zložkách respektíve aj v bývalých krajských správach ZNB a ich predchodcoch. Po tretie, návrh zákona je retroaktívny, a to aj napriek tomu, že predkladateľ sa pokúša v dôvodovej správe aplikovať na tento návrh nález Ústavného súdu, jednak z roku 1992, ktorý sa však týka zákona č. 451/1991 a pôsobil do budúcna. Po ďalšie, návrh zákona je jednoznačne diskriminačný v zmysle čl. 12 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky, nakoľko znevýhodňuje a doslova poškodzuje skupinu obyvateľstva štátu pre ich postavenie, v tomto prípade pre ich vzťah k bývalému zamestnávateľovi. Opätovne treba zdôrazniť, že ani na tento prípad nemožno aplikovať už citovaný nález Ústavného súdu ČSFR, a to z viacerých dôvodov. Po ďalšie, prvá časť poslaneckého návrhu zákona je nepriamou novelou zákona č. 73/1998 Z. z. a zákona č. 370/1997 Z. z. o vojenskej službe v znení neskorších predpisov, nakoľko zavádza nový inštitút, podmienka spoľahlivosti pre vznik služobného pomeru. Tento inštitút však nepozná ani zákon č. 73, ani zákon č. 370. Po ďalšie, všeobecná časť dôvodovej správy, odkazujúca na zákon č. 241/2001 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností a o zmene a doplnení niektorých zákonov, nezodpovedá textu poslaneckého návrhu zákona ani doložke zlučiteľnosti návrhu zákona s právom Európskej únie. Dôvodová správa výslovne poukazuje na rezolúciu 690 z roku 1979 Parlamentného zhromaždenia Rady Európy, ale v doložke zlučiteľnosti o tom nie je ani zmienka. Mohol by som zoširoka zdôvodňovať všetky tie zásadné výhrady, ale preto, že treba šetriť čas a už tu stojím dnes tretíkrát, budem stručnejší. Pokiaľ ide o dôvodovú správu k návrhu zákona, tá neobsahuje komplexné zhodnotenie súčasného stavu zo spoločenskej, ekonomickej a právnej stránky s uvedeným dôvodom novej zákonnej úpravy, spôsob jej vykonávania a takisto aj reálny vplyv na štátny rozpočet. Absentuje v nej uvedenie súladu návrhu zákona s Ústavou Slovenskej republiky a súvislosť s inými zákonmi. Neobstojí odôvodnenie návrhu zákona len vybranými ustanoveniami zákona Národnej rady č. 125/1996 Z. z. o nemorálnosti a protiprávnosti komunistického systému, pretože uvedený zákon okrem ohraničenia času trvania režimu založeného na komunistickej ideológii, a to od 25. februára 1948 do 17. novembra 1989, jednoznačne ustanovil, že zodpovednosť a spoluzodpovednosť na spáchaných zločinoch je založená na zásade individuálnej zodpovednosti tých, ktorí sa trestných činov dopustili! Návrh zákona však túto zásadu nezakotvuje. Vzhľadom na uvedené predkladám váženej snemovni návrh na uznesenie k návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Jána Langoša na vydanie zákona o podmienke spoľahlivosti pre prácu v tajných službách a o doplnení niektorých zákonov, tlač 1397. Navrhujem nepokračovať v rokovaní o návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Jána Langoša na vydanie zákona o podmienke spoľahlivosti pre prácu v tajných službách a o doplnení niektorých zákonov. Predmetnú problematiku upraviť vládnou novelou zákona č. 241/2001 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností. Ďakujem za pozornosť. Návrh uznesenia odovzdávam spravodajcovi. Ďakujem za pozornosť.