P. Miššík, poslanec: (2007-10-19):
Budem najmä reagovať na včerajšie vystúpenie pána predsedu parlamentu pána Pavla Pašku. Ak dovolíte, bude to veľmi stručné. Rozdelil som si to v podstate do štyroch bodov a pôjdem chronologicky aj podľa toho, ako vystupoval. V úvode uviedol, že si nemyslí, že tento parlament rokuje nedemokraticky, no nemyslíme si to ani my, a tým, že chceme zmeniť niektoré body rokovacieho poriadku, tak chceme len zrýchliť a zlepšiť rokovanie a urobiť tento parlament ešte demokratickejší. Takže snáď nikto nepochybuje v tejto snemovni ani z nás, ani z poslancov vládnej koalície, že tu nerokujeme demokraticky. Po druhé. Pán predseda uviedol jeden príklad, že tu fungovala komisia v minulom volebnom období, pričom bol prijatý veľký pozmeňujúci návrh. Tu ho musím trošku poopraviť, lebo si to asi dosť dobre nepamätá. Naozaj tu fungovala akási ad hoc komisia, ktorej som bol členom, ktorá robila zmeny v rokovacom poriadku. A počas až dvoch volebných období, pretože vyplynula ešte z toho predchádzajúceho volebného obdobia, pripravila veľký pozmeňujúci návrh k rokovaciemu poriadku, takú veľkú novelu, ktorá mala až 63 bodov, s tým, že sa dotýkala všetkých oblastí rokovacieho poriadku. Viem to preto tak presne, lebo som bol spravodajcom pri tejto veľkej novele rokovacieho poriadku. A, žiaľbohu, táto nebola prijatá z jednoduchého dôvodu, že až v druhom čítaní v parlamente prišla jedna politická strana, vtedajšia opozičná, s návrhom, aby boli zriadené tzv. vyšetrovacie komisie, s čím väčšina tohto parlamentu nesúhlasila. Práve z tohto dôvodu neprešli aj rozumné návrhy do veľkej novely rokovacieho poriadku. Ďalej by som sa chcel dotknúť tej časti, kde pán predseda parlamentu hovoril o tom, že je predsa veľmi dobré, keď existuje takáto stála komisia pre ústavu a rokovací poriadok, a že je veľkou škodou že sa činnosti tejto stálej komisie nezúčastňuje opozícia. Ja skúsim vyjadriť k tomu naše stanovisko, už to odznelo od viacerých predrečníkov, pred chvíľou o tom hovoril pán poslanec Lipšic vo faktickej poznámke. No naozaj pokiaľ by išlo o stálu komisiu pre rokovací poriadok, nemáme najmenší problém v tejto komisii byť, pretože, a ja to vysvetlím ešte o trošku viac, v prípade tejto stálej komisie, ktorá je rozšírená aj o novelizáciu ústavy, sa rokovaní zúčastňujú aj experti, ktorí sú mimo parlamentných kruhov. Sú to síce odborníci, ale ja osobne si myslím, že majú rokovací poriadok posudzovať a rokovať o ňom tí, ktorí sedia v parlamente. A to sú poslanci parlamentu. Takže ak by aj vznikla nejaká komisia stála pre rokovací poriadok, nemyslím si, že by v nej mali byť experti z externého právneho prostredia. Vôbec si to nemyslím. A, samozrejme, budem podľa toho aj konať. No a tesne pred koncom chcem spomenúť asi najdôležitejšiu vec, čo by nám nemalo uniknúť a čo je aj vzhľadom na to, čo sa objavilo v tlači z včerajšej našej rozpravy. No tak v tlači sa objavilo to, ako sa my tu bavíme o telefónoch a notebookoch, čo vlastne vôbec nie je pravda, lebo to ustanovenie, ktoré som tam zaviedol, je len o tom, aby ten terajší stav, ktorý pri postupe techniky už je tak ďaleko, že tu môžeme používať aj notebooky, nebol v rozpore s tým, čo existuje v rokovacom poriadku. Žiaľ, médiá si vôbec nevšimli, že v tejto novele rokovacieho poriadku ide najmä o posilnenie kontrolnej právomoci poslancov opozície voči výkonnej moci, teda exekutíve. Zopakujem, toto je zásadná vec, ktorú táto novela chce upraviť, upraviť ju v hodine otázok, tak ako sme to presne napísali. Naozaj si myslím, a môžem súhlasiť s časťou vládnej koalície, že aj my počas nášho vládnutia sme občas tento inštitút využívali spôsobom, ktorý ste mohli namietať. Ale zrejme by to nebolo dobré do budúcnosti, lebo naozaj si všetci myslíme, že je to opozičný nástroj kontroly vlády a je to absolútne demokratický seriózny opozičný nástroj. No a posledná myšlienka. Včera sme s pani kolegyňou Luciou Žitňanskou rozmýšľali o tom, či zverejníme alebo povieme, aká by tu bola naša ambícia. Je to jej myšlienka, ale ja to  poviem, v tomto parlamente chýba v rokovacom poriadku to, čo má väčšina parlamentov na svete. A to je tzv. všeobecná rozprava. Ak si pozriete celý rokovací poriadok, tak uvidíte, že vždy rokujeme buď podľa nejakého návrhu, ktorý prejde do programu rokovania ohľadom nejakého uznesenia, alebo potom o konkrétnom návrhu zákona, ktorý predložila do parlamentu vláda, poslanci alebo výbory, lebo nikto iný zákonodarnú iniciatívu nemá. Ale ak sa nezaradí do bodu programu nejaká vážna téma, o ktorej chce hovoriť niekoľko poslancov, tento parlament nemá najmenšiu šancu o tejto téme rokovať. Preto sme pripravení spolupracovať so všetkými a pripraviť ďalšiu novelu rokovacieho poriadku, ktorá by tento inštitút, ale po dohode všetkých, do rokovacieho poriadku zaviedla. Poviem príklad. Návrh uznesenia, s ktorým som aj ja súhlasil, ktorý predložil pán poslanec Mikloško, ale nepredložil ho spôsobom, ktorý, si myslím, je v súlade s rokovacím poriadkom, by vo všeobecnej rozprave, ak by existovala, bol zrejme prijatý, pretože ako s návrhom uznesenia som s tým súhlasil. Vážené dámy a páni, záverom dúfam, že táto debata, ktorú sme tu videli, nebude viesť k tomu, že sa budeme baviť o tom, akú komisiu treba ešte ustanoviť, aj keby bolo zrejme dobré, keby sme sa na tom dohodli. Ja by som vás chcel všetkých veľmi pekne poprosiť odsúhlasiť aj túto čiastkovú novelu rokovacieho poriadku, tak aby sme sa pohli dopredu. A poprosím aj poslancov vládnej koalície o podporu tohto návrhu do druhého čítania. Ďakujem pekne.