V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-12-02):
V. Béreš, poslanec: Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, k predmetnému zákonu by som chcel povedať, že, samozrejme, cieľom každého predkladaného návrhu je zabezpečiť jeho priechodnosť. Boli tu úvahy, že čo by bolo, ak by okruh ľudí, ktorí by poberali tieto príspevky, bolo povedzme v počte štyria, piati, šiesti. Treba povedať, že vlastne dôchodcovský pár, ktorý žije v rodinnom usporiadaní, kde povedzme sú ešte štyria rodinní príslušníci v rámci rodiny, tak samozrejme, že tam by ten okruh bol naozaj veľmi veľký a mohol by predstavovať približne 24-tisíc korún z hľadiska finančnej náročnosti, čo by nebolo už cieľom tohto zákona. Aj kvôli tomu pozmeňujúci návrh, ktorý chcem podať, sa bude snažiť zúžiť okruh poberateľov tejto podpory. A chcel by som povedať, že tým bude vytvárať časovú alebo aj finančnú náročnosť vo výške približne 25, maximálne 30 mil. korún. Treba preto povedať, že tá pôvodná idea, pre ktorú bol filozoficky odmietaný tento zákon, keď sa hovorilo, že približne pol miliardy bude finančná náročnosť, by po schválení tohto pozmeňujúceho návrhu nemuselo byť pravdou. Chcel by som pripomenúť v tejto súvislosti, že v roku 1999 bolo prijaté uznesenie vlády, ktoré sa týkalo ochrany starších ľudí, a treba povedať, že aj v rámci plnenia tohto uznesenia je aj v súčasnosti niekoľko sporných otázok. Treba povedať, že už v roku 1999, konkrétne je to uznesenie č. 681 z 11. augusta 1999, hovorilo o trende, ktorý je celoeurópsky, kde napríklad je jednoznačne stanovené, že sa spomaľuje valorizácia a znižuje sa životná úroveň dôchodcov v porovnaní s ekonomicky aktívnymi skupinami občanov. Je to proste fakt. Rovnako tak sa znižujú aj platby štátu do fondov Sociálnej poisťovne, pričom je ambíciou aj tejto vlády postupovať tak, ako je to v zahraničí, kde sa vytvárajú proporcionálne vzťahy a zvyšujú sa platby, no ale áno, ale iba absolútne a nie teda akože v porovnaní povedzme so životným minimom alebo priemerne k vyplácaným dôchodkom. To znamená, že mali by sa vytvárať proporcionálne vzťahy medzi životným minimom, priemerným vyplácaným dôchodkom a priemernou mzdou. Toto by malo byť, samozrejme, istým pravidlom. Chcel by som sa vrátiť k tomu, čo bol vlastne aj predkladateľ zákona prakticky pripomenul, že naozaj by to nemalo byť predmetom toho, či je to opozičný alebo koaličný návrh. Myslím si, že v istých okamihoch treba nájsť istý prienik, ale v tomto momente by som povedal skôr zhodu medzi, samozrejme, koalíciou a opozíciou tak, aby tento návrh zákona našiel čo najväčšiu oporu a naozaj sa nemusel meniť každé štyri roky. Chcel by som súčasne povedať, že to isté uznesenie z roku 1999 hovorí takisto o podpore rodinnej politiky, čo je v nadväznosti na otvorený zákon o rodine, ktorý napĺňa aj túto ideu. Avšak treba povedať, že sme v situácii, keď starne populácia, to znamená, že treba hľadať podpory a aj tento zákon, ktorý je predkladaný, má ambíciu zvyšovať dôchodky. To znamená, že minimálna výška dôchodku by nebola vo výške hmotnej núdze, ale vo výške životného minima, čo je plus-mínus 500 korún. Súčasne by som chcel povedať, že takisto pluralita subjektov sociálnej pomoci umožňuje staršiemu občanovi voľbu poskytovateľa sociálnej služby, a to tak medzi štátnymi, ako aj neštátnymi organizáciami, čo sa, samozrejme, darí napĺňať v podobe iných zákonov. Chcel by som povedať, že – a sú to slová analytikov a nie je to kritika, je to jednoznačne aj fakt – aj reformy, ktoré sa realizujú, tak že tou citlivou, najcitlivejšou skupinou, ktorá nevie tak rýchlo reagovať na vzniknutú situáciu, sú práve dôchodcovia. Preto si myslím, že tá minimálna pomoc by naozaj aj v tomto momente bola namieste. Chcel by som ešte jednu vec povedať, že pán poslanec Brocka teraz spomínal, že mali by byť zrovnoprávnené skupiny ľudí, ktorí naozaj pracovali a tí by si naozaj zaslúžili iný dôchodok ako tí, ktorí si to neodpracovali. Samozrejme, je to predmetom možno nejakej takej debaty, súčasne však poznám prípady, keď napríklad matka bola ako žena v domácnosti, starala sa o deti. To znamená, že je to možno naozaj, proste je to širšia debata, ktorá by z toho mohla vyplynúť. To znamená, že nie vždycky platí aj to, že niekto by si nechcel odpracovať tie roky a mal by mať automaticky nižší dôchodok. Dovolil by som si teda prečítať pozmeňujúci návrh. Čl. I. Bod č. 2 pôvodné znenie „ktoré sa s ním spoločne posudzujú“, nové znenie, vkladá sa „ktoré sa s ním spoločne posudzujú. Príjemcom sociálnej dávky je osoba uvedená v § 18 ods. 1.“. Čl. I. Bod č. 3 pôvodné znenie „ktoré sa s ním spoločne posudzujú“, nové znenie „ktoré sa s ním spoločne posudzujú. Príjemcom sociálnej dávky je osoba uvedená v § 18a ods. 1.“. Odôvodnenie: Ide o precizovanie zákona a tým jasnej definície osôb, ktoré majú nárok na túto sociálnu dávku, čím sú aj jasne zadefinované dosahy na štátny rozpočet. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, samozrejme som si vedomý toho, že rozpočet je napnutý tak ako vždycky a v každom volebnom období, napriek tomu si myslím, že by sme mali nájsť priestor na to, ako zvýšiť minimálnu, akúsi garantovanú výšku dôchodku pre dôchodcov. A dalo by sa povedať, že aj pri vopred vyčíslených dosahoch vo výške 25 mil. korún išlo by o pomoc, ktorá by našla svoje uplatnenie. Ďakujem veľmi pekne.