Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2014-06-11):
Ďakujem za slovo, vážená pani podpredsedníčka. Kolegyne, kolegovia, dovoľte mi tiež niekoľko slov. Ono ešte sme len v úvode, polarizujeme sa už v tuná v Národnej rade. Ja si, naopak, myslím, že je potrebné aj tuná to preberať na pôde Národnej rady a hovoriť o tejto problematike. Myslím si, že zas až tak panicky sa nemusíme toho báť. Ak by sa prijal zákon o odškodnení po očkovaní, to neznamená, že by sme teraz zavrhli celé očkovanie a všetko. To, že je tu 13 krajín v rámci Európskej únie, myslím, to bolo spomenuté Nórsko a Island, a ďalšie dve krajiny, ktoré nie sú členmi Európskej únie, len zdá sa, že akoby táto spoločnosť kdesi proste bola taká uvedomelejšia. A možno nie sú, nemajú tam také komunity, ako má naša krajina, tak ako to bolo spomenuté, tá rómska populácia, tam skutočne v rámci tej prevencie tá služba tých pediatrov je veľmi, veľmi ťažká u nás na východnom Slovensku. Ak ten pediater nejde do tej kolónie medzi tie chatrče k tým ľuďom, tak tá prevencia v podstate by nebola zrealizovaná. Darmo bude volať takúto matku s dieťaťom, že v rámci prevencie má sa dostaviť na očkovanie, títo ľudia neprídu. Tí lekári veľakrát naozaj pracujú vo veľmi, veľmi ťažkých podmienkach. Tu si to neviem ani celkom predstaviť, ak by túto komunitu sme vynechali od tej prevencie, tak aj od tých očkovaní, myslím si, že by to veľmi, veľmi negatívne zasiahlo. Možno aj tak pred nejakým časom to tak vyznelo, že som nejakým nepriateľom toho očkovania alebo že proste to a priori zamietam. Ja skôr tuná chcem zvýrazniť tú skutočnosť, že sú tu prípady, hej, aj u nás na Slovensku ja poznám takéto prípady, a po očkovaní sú to deti poškodené, ktoré sú odkázané na pomoc a službu zdravotníckeho personálu a lekárov. Už to nezvládajú ani rodičia. A keď naozaj je to preukázateľné, že to dieťa je poškodené po očkovaní, myslím si, že štát je ten, ktorý by mal znášal aj nejak tú záťaž a finančne ich odškodnil. Tých 66-tisíc eur odhadovaných ročne, čo by bol takto, myslím, že tak je to ten priemer, myslím si, že ten štátny rozpočet by to naozaj nejak výrazne nezaťažilo, a ak takéto rodiny tuná máme, tak myslím si, že aspoň finančne by sme ich mohli odškodniť a pomôcť im. Verte mi, že takáto starostlivosť o takéto dieťa nie je ľahká. Je veľmi náročná, veľmi náročná. A keď je takéto dieťa odkázané na tú službu a pomoc v zdravotníckom zariadení, tak to stojí aj peniaze túto rodinu, tak ak takéto poškodené dieťa je v dôsledku toho očkovania, myslím si, že mali by sme ich odškodniť. Rovnako s predrečníkmi ja som si tiež to tak podčiarkol, dal som si taký otáznik k tomu § 12, 12b, a to je to uznanie poškodenia očkovaním. Postačuje tá pravdepodobnosť, hej, že bolo to vysvetlené, že od Nemcov je to prebrané, v tom mám aj ja pochybnosť a myslím si, že to by mohlo byť dosť problematické. Skôr si myslím, že tá pravdepodobnosť nepostačuje a potom v podstate to ministerstvo môže byť, teda so súhlasom ministerstva uznané poškodenie na zdraví ako dôsledok poškodenia očkovaním. Myslím si, že nad tým by sa mohli ešte tí predkladatelia zamyslieť, ak to teda prejde do toho druhého čítania, myslím si, že mohli by sme sa, mohli by ste sa ešte na to teda pozrieť. Ja tak málinko sa vrátim k prejavu tuná pána prezidenta, a súvisí to so zdravotníctvom, pretože on tuná spomínal to tak, hej, zo širšia a jedna taká možno krátka poznámka, neviem, či ste si to všimli, alebo nie, ale veľmi pekne to tu poznamenal a ukázal tuná, že to zdravotníctvo ako sa pretransformovalo a stáva sa z toho biznis a namiesto z pacienta vyrobili sme klienta, hej, a toto je čosi, čo je negatívne. Kolega Mikloško to tu aj spomína, napríklad tie očkovacie látky, ktoré sa objednali, áno, to bola tá prasacia chrípka, ja si to tiež pamätám, vtáčia chrípka, rôzne hrozby a v podstate tí ľudia zareagovali negatívne, nedali sa zaočkovať. Teda vyšli nazmar tieto prostriedky finančné a neboli malé. Neboli malé. Takže veľakrát, aj ja si dovolím povedať, že veľakrát je aj to, že za mnohými takýmito aktivitami sú aj farmaceutické firmy, ktoré jednoducho keď vyrobia nejaký ten liek alebo očkovaciu látku, samozrejme, ju potrebujú aj predať, a nie, aby to bolo niekde uskladnené. Čo sa týka dobrovoľne, áno, tá doba, tá trošinku sa posunula kdesi inde, či očkovať áno, alebo nie. Ja si myslím, že áno a tá naša spoločnosť stále potrebuje na to dozrieť. Možno ako susedné Rakúsko, ako Eva Horváthová to spomínala, že tých 98 % detí je zaočkovaných a to je taká tá sociálna ochrana. Lebo keď v prevažnej miere tie deti alebo tá populácia je zaočkovaná, a keď sa stane, že to jedno alebo dve deti zaočkované nie sú ako v tom systéme, no tak nemôžme na to zase poukázať, že pozrite sa, toto dieťa nie je zaočkované, nič sa nedeje. No mohlo by sa stať, áno, osýpky môžu byť aj v blízkej budúcnosti hrozbou, prestalo sa očkovať proti osýpkam. Áno, prichádzajú tuná aj niektoré také choroby, ktoré sme v blízkej minulosti nemali. Tých negatívnych účinkov v dôsledku očkovania, osobne si myslím, že je podstatne menej ako tých pozitívnych. Teda ja za to očkovanie vo všeobecnosti som. Tiež som otcom ôsmich detí a naše deti sú očkované. Keď sa ma na to pýtali, áno, hej, by som to dal, aj teda odporúčal, ale – a s tým už aj skončím – deti, teda dieťa, ktoré je v dôsledku očkovania poškodené, myslím si, že mali by sme ho odškodniť, takúto rodinu odškodniť. Ďakujem pekne.