Remišová, Veronika, poslankyňa NR SR (2017-09-06):
Vážené dámy poslankyne, vážení páni poslanci, zákon, ktorý predkladá vláda prostredníctvom pani ministerky spravodlivosti, má ambíciu, citujem: „zamedziť nepoctivým fúziám obchodných spoločností, riešiť problematiku tzv. bielych koní, posilniť zodpovednosť štatutárnych orgánov obchodných spoločností, ako aj spoločníkov týchto spoločností“. Nepochybne ide o problematiku, ktorá je veľmi závažná, a otázka nie je, či je táto právna úprava potrebná, otázka je, prečo táto právna úprava nebola prijatá už oveľa skôr. Na začiatok treba ozrejmiť, čo problematika bielych koní vlastne znamená. Podľa všeobecnej definície biely kôň je osoba, ktorá je nastrčená k páchaniu trestnej činnosti, aby zakryla skutočného páchateľa alebo osobu, ktorá má z tejto činnosti prospech. Veľakrát sú biele kone tí najzraniteľnejší v našej spoločnosti. Sú to ľudia so slabým sociálnym zázemím, vzdelaním, sú to osoby závislé na drogách, na alkohole, ktoré bývajú hrubo zneužité nepoctivými podnikateľmi a mafiánmi na zakrytie trestnej činnosti. Príbehy bielych koní začali na Slovensku v 90. rokoch a sú neoddeliteľne späté s Mečiarovou vládou a s Mečiarovým HZDS, počas ktorej niekedy celkom nebolo jasné, aký je rozdiel medzi štátom a aký je rozdiel medzi mafiou. Dôsledkom bolo masové rozkrádanie štátneho aj súkromného majetku, mafiánske vraždy, ktoré často súviseli práve s potrebou navždy umlčať ľudí, ktorí slúžili ako biele kone. Dnes je, chvalabohu, iná doba, už sa nestrieľa, avšak s problematikou bielych koní sa štát stále nedokázal vysporiadať. Namiesto hrubokrkých vagabundov zabrali miesto bielych koní biele goliere a biele kone sú v našom podnikateľskom prostredí častým javom. Odpovede na otázku, prečo štát doteraz neprijal efektívne opatrenie na potlačenie tejto kriminálnej aktivity, by mal uviesť predovšetkým predseda vlády Robert Fico, ale aj ostatní poslanci a ministri SMER-u, ktorí za desať rokov pohodlného vládnutia, kedy v tomto parlamente vládli sami, mali pohodlnú väčšinu, nedokázali alebo skôr, si myslím, že nechceli zakročiť efektívne proti bielym koňom. Aktuálny biznis s bielymi koňmi veľmi dobre vystihuje príbeh firemného cintorína na slávnej Okružnej ulici v Modre. Na tejto adrese skončili stovky firiem, mnohé s dlhmi voči Sociálnej poisťovni, dodávateľom, zamestnancom, živnostníkom. Po zmene sídla zanikli alebo sa zlučovali s desiatkami ďalších podobných firiem. Noví konatelia či spoločníci sú osoby s exotickými menami v exotických destináciách, ktoré nikto nikdy nevidel a zrejme ani nikto neuvidí, samozrejme, ani peniaze, ktoré dlhujú štátu, nikto nikdy nevidel a už nikto nikdy neuvidí. Pri spočítaní a vyčíslení škôd, ktoré tento biznis model spôsobil štátu aj súkromným osobám a obyvateľom Slovenska, dospejeme k sumám v stovkách miliónov eur. Je namieste pýtať sa predsedu vlády a politikov SMER-u, ako to chcú vysvetliť ľuďom v schátraných nemocniciach, ľuďom, ktorí sú zaťažení exekúciami, ktorí doplácajú na nefungujúce školstvo a súdnictvo. Ako je možné, že v takejto závažnej oblasti desať rokov nechránili verejný záujem, nechránili majetok štátu, nechránili majetok poctivých podnikateľov alebo ho chránili len nedostatočne. Za zmienku v tejto súvislosti stojí aj fakt, že na spomínanom firemnom cintoríne skončila aj zadlžená firma brata predsedu vlády Ladislava Fica HF Steel. Na tom istom cintoríne skončila aj firma LTB RENT, s. r. o., ktorá patrila daňovému podvodníkovi Ladislavovi Bašternákovi, s ktorým podnikal a obchodoval minister vnútra Robert Kaliňák. Práve osobu Roberta Kaliňáka, jeho postavenie a využitie podobnej populárnej schémy niektoré médiá pripomínajú aj pri starej kauze, pri kauze Kovošrot, kde mal práve vtedy budúci minister vnútra fungovať ako biely kôň. Vo výpočte podobných prípadov, ktoré majú podozrivo blízko k niektorým vysokým predstaviteľom štátu, by sa dalo pokračovať veľmi dlho a je v záujme všetkých slušných a poctivých občanov Slovenska, aby bola táto a jej podobné praktiky zákonom eliminované a tvrdo trestnoprávne postihované. Preto vítam iniciatívu ministerky Žitňanskej aj v oblasti novely Trestného zákona a zavedenia skutkovej podstaty trestného činu nekalej likvidácie, ktorá má trestnoprávne postihovať práve vyššie spomenuté nepoctivé praktiky. Zároveň sa však obávam jednej veci a to je to, že pri súčasnom nastavení najvyšších predstaviteľov tejto vlády a pri súčasnom nastavení polície dopadne snaha potlačiť tieto nebezpečné kriminálne aktivity práve tak, ako to vidíme pri problematike korupcie. Nadarmo bude predseda vlády vyzývať ľudí, aby nahlasovali aktívne korupciu, keď celé roky vidíme šikanovanie a zastrašovanie práve tých, ktorí tak urobili a ktorí korupciu nahlásili. Nadarmo bude policajný prezident zvolávať tlačové konferencie o odhaleniach drobných trestných činov, ako sú napr. darčekové tašky alebo 4 kg klobás, keď jeho najvyšší nadriadený vyhlási, že vlastne korupcia na najvyšších miestach ani neexistuje. Som presvedčená, že efektívne uplatnenie navrhovaného zákona je možné len vtedy, keď si predseda vlády po desiatich rokoch uvedomí svoju zodpovednosť voči občanom a začne proti takýmto škodlivým javom naozaj účinne bojovať. Naozaj – tým myslím nielen bombastickými vyhláseniami, ale aj tým, že polícia si začne reálne plniť svoje povinnosti, aby pomáhala a chránila občanov Slovenska, a nielen nejakých „našich ľudí“. V každom prípade tento zákon z dielne ministerstva spravodlivosti vítam a dúfam, že, OECD vyhlásila, že zákony v protikorupčnej oblasti máme dobré, problém je len v ich nedodržiavaní, tak pevne verím, že budeme dbať aj na to, aby sa tento užitočný zákon, aby sa aj v praxi dodržiaval. Ďakujem.