B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-02-26):
I. Belohorská, poslankyňa: Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážené dámy, vážení páni, je mi znovu ľúto, a poviem to hneď na začiatku, že pri prerokúvaní takto dôležitej témy, ktorá sa bude dotýkať budúcnosti nás všetkých, budúcnosti Slovenska, keď dôjde k naplneniu nášho sna realizovaného v roku 1989, tu nie je nikto z členov vlády. Aj to je jeden obraz terajšej vládnej koalície, ktorá akoby už prevzala tú európsku aroganciu alebo byrokraciu, že jej nezáleží na parlamente. A vlastne aj to bol jeden z dôvodov, prečo vlastne zasadá Konvent, aby zmenil pomery nielen z dôvodu pristupujúcich 10 kandidátskych krajín, ale aby zmenil pomery v zmysle demokratizácie, pretože Európsky parlament skutočne je parlamentom, na ktorý, naopak, dopadajú rozhodnutia komisie a ktorý je vlastne až tým druhým článkom v procese európskeho práva alebo európskych odporúčaní. Ako som už povedala, európsky Konvent bol založený práve preto, aby po prvé zjednodušil, po druhé zefektívnil a po tretie zdemokratizoval život v Európskej únii. A Laekenská deklarácia začína takým veľmi pekným vyjadrením: „Európa je na rázcestí.“ Áno, Európa je na rázcestí, pretože prijať 10 kandidátskych krajín s ich históriou, ktorá bola veľmi poznačená, ale aj možno s odlišným chápaním ľudských práv a ľudských slobôd bude kus práce nielen pre úniu, ale aj pre nás. A práve preto sme dostali príležitosť zúčastniť sa na rokovaniach európskeho Konventu. A dovolím si len poopraviť kolegu pána Duku-Zólyomiho, že my tam nemáme právo hlasovať. Ale doteraz som nebola svedkom ani jedného hlasovania. Rozhodnutia, ktoré členské krajiny prijímajú, prijímajú vlastne v dohovore a musím povedať, že cez rôzne skupiny sa snažia zatiahnuť do týchto nariadení, do týchto odporúčaní aj členov kandidátskych krajín. A skutočne to závisí od každej zúčastnenej krajiny, ako sa cez svojich zástupcov v európskom Konvente bude snažiť realizovať svoju politiku, svoj národný lobing. Chcela by som povedať, že pripomienku, ktorú dal Árpád Duka-Zólyomi, nemusíme prijímať, pretože táto pripomienka je pripomienkou štátneho tajomníka Ministerstva zahraničných vecí Maďarskej republiky pána Balázsa. Mám tú výhodu, keďže sme obidvaja začínajúci na B, sedí pri mne, takže presne viem, že takáto pripomienka z jeho strany išla. Mala by som možno niektoré pripomienky k môjmu predrečníkovi pánu Banášovi, ktorý tu bol predtým a hovoril o určitých diskrepanciách, ktoré momentálne sú v Európskej únii, a to je špeciálne obrana a bezpečnosť. Európsky Konvent zo začiatku predložil prvých 6 pracovných skupín, a to boli skupiny: princíp subsidiarity, inkorporácia Charty základných práv Európskej únie, pristúpenie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, právna subjektivita, národné parlamenty, doplnkové kompetencie, koordinácia ekonomických politík. Práve v tomto období som potom aj ja oslovila prezidenta Konventu a som ho požiadala, aby uvážil a aby boli ešte založené ďalšie pracovné skupiny a jedna z nich pracovná skupina špeciálne pojednávajúca o obrane a bezpečnosti. Po veľkom rokovaní v prezídiu boli otvorené alebo navrhnuté ďalšie pracovné skupiny a to boli: vonkajšie vzťahy, obrana. Poslednou navrhnutou ďalšou skupinou bola sloboda a bezpečnosť a spravodlivosť. Všetky tieto skupiny pracovali v pracovnom režime s jedným vedúcim. Pripomienky kedykoľvek máte možnosť podať alebo u mňa, alebo u pána Figeľa, alebo na najbližšom Národnom konvente. Nie je problém sa ku ktorýmkoľvek týmto materiálom dostať, aby ste videli, o čom vlastne pracovné skupiny rokovali. Znovu. Určitá skupina členov Konventu akosi vo svojich vystúpeniach viacej teraz deklarovala dimenziu ľudských práv a slobôd a zabezpečenie vlastne voľného pohybu osôb, pretože myslím si, že Európska únia má byť predovšetkým o ľuďoch. Európska únia nemá byť len o oceli, komoditách, teda neživých, alebo o dobytku, alebo o tom, ako sme tu počuli v predchádzajúcom bode, kde sa hovorilo o poľnohospodárstve, príp. o litroch mlieka, o kravách. Kdekoľvek ktorýkoľvek z nás stretáva sa s našimi voličmi, každý sa opýta, aby sme povedali, čo nám to prinesie, čo to donesie konkrétne občanovi Slovenskej republiky. Vlastne sme videli, že situácia mnohých aj v kandidátskych krajinách práve transformáciou aj ekonomiky sa veľmi mení a ja som bola jeden zo signatárov skupiny tzv. sociálna Európa alebo sociálnej pracovnej skupiny. Práve v tejto došlo k veľmi zaujímavým návrhom. A možno sa viacej o návrhoch budem zmieňovať v utorok, keď budeme prerokúvať naše slovenské zdravotníctvo, pretože dovolím si upozorniť na jednu vec, zabezpečenie voľného pohybu tovarov už vlastne prechádza všetkými kapitolami a vlastne aj všetkými uzavretými kapitolami, ktoré Slovensko malo možnosť uzavrieť a dohodnúť, a plynie nám z toho vlastne tých 106 nesplnených záväzkov. Ale slobodný pohyb osôb vlastne zatiaľ nie je garantovaný ničím. A začalo sa to akosi odkladať nabok pod jednou pracovnou skupinou aj vlastne skupinou tzv. zdieľaných kompetencií. Hovorí sa, že starostlivosť o občanov, čo sa týka napr. zdravotníctva, bude v rukách jednotlivých národných štátov. Treba ale upozorniť na jedno, že voľný pohyb osôb musí byť zabezpečený aj právami týchto osôb, základnými ľudskými právami, teda tými, ktoré sa viažu aj na zdravotnú starostlivosť, ale aj na sociálne a penzijné systémy. Je to špeciálne dôležitá kapitola pre nás a v tomto čase, keď naše penzijné systémy a nakoniec aj zdravotníctvo vidíme, že je v stave určitého chaosu a hľadá svoju cestu ďalej. Preto je veľmi dôležité, že máme možnosť zúčastniť sa aj týchto stretnutí, kde vidíme, akým spôsobom európske zdravotníctvo alebo európsky sociálny model bude pokračovať. Budete sa diviť, pretože ak sme do roku 1989 mali v našej ústave právo na prácu a dali sme to von, je to práve odporúčanie tejto pracovnej skupiny, aby cieľom bola plná zamestnanosť, upozorňujem, „cieľom“, pretože v zmluve z Nice, ktorá je platná od začiatku februára tohto roku je zatiaľ daná len vysoká úroveň zamestnanosti v jednotlivých štátoch. Diskusia okolo toho, takisto ako diskusia okolo názvu „sociálna trhová ekonomika“ alebo „trhová ekonomika“, alebo „otvorená trhová ekonomika“ bola veľmi dlhá. Hovorím tieto príklady len preto, aby ste si uvedomili, že tieto problémy momentálne nie sú len našimi problémami, ale sú vlastne aj problémami západných krajín. Samozrejme, hľadá sa aj  model budúcej európskej obrany a dovoľte mi, aby som možno využila aj svoje skúsenosti. Mala som možnosť zastupovať slovenský parlament v obidvoch vojenských delegáciách v NATO a v Západoeurópskej únii. Treba povedať, že tento problém nebol vyvolaný ani naším budúcim členstvom, že tento problém si musí vyriešiť Európa. Nie je to určitým spôsobom vyjadrenie nedôvery, ako to tu môj predrečník pán Banáš chcel zjednodušiť, že sa Európania snažia o tzv. rotujúce členstvo. Sama som mala možnosť byť pri veľmi tvrdom rokovaní ministra obrany Francúzskej republiky pána Millona v roku 1997, kde jednoznačne trval na tom, že žiada, aby aj Francúzi mali možnosť veliť určitej časti jednotiek NATO. Keďže odpoveďou bolo, že Ústava USA nedovoľuje americkému vojakovi slúžiť pod iným velením, odpoveď bola jednoduchá, ani francúzska ústava to nedovoľuje. Čiže tam si aj my budeme musieť uvedomiť, ktoré časti našej ústavy a nášho zákonodarstva povoľujú napr., aby tieto jednotky boli v rukách iného velenia a podobne. Ak sa povie, že z 15 členských štátov Európskej únie je 11 členov NATO, tak potom sa dáva opačne otázka, prečo to museli byť práve Američania, ktorí iniciovali, ak to nazvem veľmi diplomaticky, misiu v bývalej Juhoslávii, prečo si Európa nevie urobiť poriadok na svojom území sama. Ak sa tu hovorilo o Nemecku, dovolím si povedať, že to skutočne nesúvisí s prerokúvanými kapitolami a s prerokúvanou problematikou európskeho Konventu, ale myslím si, že práve myšlienkou a hlavným mottom európskeho Konventu je, aby do budúcej Európskej únie nevstupovali štáty, ktoré nevedia nájsť dohodu samy medzi sebou. A práve francúzsko-nemecká dohoda je určitým preukázaním tohto vzťahu. A myslím si, že toto sú veci, ktoré by sme si aj my mali uvedomiť smerom k našim susedom. Bolo by ešte veľmi veľa problémov, ktoré by sa dali spomenúť o európskom Konvente. Chcem sa vám skutočne veľmi poďakovať za to, že som dostala túto príležitosť, pretože je to príležitosť, ktorá, myslím si, pre politika sa nebude opakovať a je nesmierne zaujímavá a pre mňa nesmierne poučná. Mať možnosť hovoriť s ľuďmi, mať možnosť napr. pracovať v Lamassourovej skupine, s ktorou som aj vypracovala mnohé pripomienky k prvým 16 článkom ústavy, je skutočne veľká príležitosť. Myslím, že všetci tí, ktorí by mali záujem, pretože možno mnohých poslancov tento problém až tak veľmi nezaujíma, majú možnosť zúčastniť sa na rokovaní Národného konventu, kde sú zástupcovia všetkých politických strán, zástupcovia rôznych iných inštitúcií a mimovládnych organizácií a kde vždy prebieha veľmi dobrá diskusia k dopredu pripraveným materiálom. Nechcem vás už veľmi zaťažovať, ale ak môj predrečník sa poďakoval tým, ktorí nám pomáhajú pri tejto práci, dovoľte mi, aby som z tohto miesta poďakovala aj tým, ktorí neboli spomenutí a ktorí práve pred voľbami sa zúčastňovali tých prvých 10 – 12 zasadaní. Z ministerstva  zahraničných vecí to bola pani Lombardiniová alebo je to pani Wenigová, ktorá je v Bruseli a ktorej práca nám veľmi pomáha. A z tohto miesta môžem povedať, že takisto ohromným prínosom pre nás, ktorý vieme využiť, je práca poslancov, práca našich asistentov. Môžem vám povedať, že som pyšná na to, že moja asistentka by sa mohla postaviť k vám a vedela by odpovedať na všetky otázky, ktoré sa toho týkajú, pretože každý deň, a potvrdí mi to aj pán Figeľ, nás európsky Konvent zásobuje minimálne 70 až 100 stranami rôzneho materiálu. A ona vlastne je ten styčný dôstojník, čo najskôr tieto materiály preštuduje. Ďakujem pekne za vašu pozornosť a chcem vás požiadať, ktokoľvek z vás by mal nejaké pripomienky, samozrejme, budem veľmi rada počúvať a kedykoľvek ten materiál môžem poskytnúť ja alebo moja pani asistentka. Ďakujem. (Potlesk.)