P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-05-13):
B. Brestenská, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážený pán spravodajca, vážené dámy a páni, dovoľte mi opäť vystúpiť. Veľmi, by som povedala, vecne a stručne je mojím štýlom vystupovať. Pripravila som si niektoré veci, ktoré chcem zdôrazniť a aby sme sa naozaj zamýšľali nad týmito mojimi, poprosím vás, návrhmi. Zákon, ktorý dneska sa volá zákon o študentských pôžičkách, mal trošku iný názov, keď prišiel do parlamentu 10. 2. 2004 pod tlačou 558. A pán minister pred prvým čítaním ho stiahol. Potom 31. 5. 2004 v parlamente prišiel pod tlačou 722, v prvom čítaní neprešiel. To znamená, neprešiel do druhého čítania. Dneska je už máj 2005. Čiže keď sa na to tak pozrieme, je to rok aj niečo, čo máme pod tlačou 1065. A táto cesta roku aj niečo mala byť asi dobrá na to, a ja som tomu pevne verila a stále tomu verím, že ten zákon sa prežuje, pripraví, sprecizuje, vylepší, urobí sa tak, aby naozaj získal podporu širokú vzdelávacej obce, a teda aj parlamentnú. Žiaľ, dneska stojíme tu zase pred pozmeňujúcimi návrhmi, ktoré nielen teda z koalície, ale aj z opozície prišli. Vo výbore sme veľmi seriózne sa snažili vydiskutovať mnohé veci. A pán minister vie, že korektne sme diskutovali, a nie nejako, žeby sme vymýšľali preto, že nemáme už naozaj čo robiť. Žiaľ, sa objavujú pozmeňujúce návrhy, s ktorými nesúhlasí ani pán minister a, samozrejme, ani ľudia, ktorí robia v tejto brandži vzdelávacej. A, ja som aj včera vystúpila, v tom zmysle sa to vzdelávanie musí viesť ku kvalite, a nie k nekvalite. Ja som nazvala tento zákon ako zákon plný paradoxov, by som povedala, na dnešný deň. Na začiatku už to tu bolo spomínané, začalo sa s ním v spolupráci ministerstva školstva a ministerstva financií. Ja si myslím, že to je správna kooperácia, aj keď tu niektorí kolegovia mali výhrady voči tejto kooperácii, lebo to sú peniaze, ktoré majú ísť do školstva, o ktoré sme mali vždy záujem, aby sa teda navršovalo na školstvo. Žiaľ, ako sa ten postupne zákon ďalej posúva, ministerstvo financií akoby z toho vycúvalo. Neobhajuje ho. Nechodia sem z neho. Nesnaží sa presvedčiť a pomôcť pánovi ministrovi školstva. Kladiem si otázku asi prečo. Druhá taká vec, ktorá je paradoxná, hovorí o väčších financiách pre školstvo, pre študenta, sociálnu podporu a tak ďalej, ale stále s tým, že sa otvára popritom aj vysokoškolský zákon, ktorý je veľmi dôležitý a bolo to krokom dopredu pri jeho prijímaní, aj keď nebol dotiahnutý dodnes, stále mi chýba aj v tomto zákone a pri týchto pozmeňujúcich viazanie tých financií na zmenu kvality, viete, lebo ja naozaj z tej praxe odbornej mojej poznám dobre študentov, ktorí radi si zaplatia za to, o čom budú vedieť, že za to platia. Radi budú sa vzdelávať a budú sa vzdelávať kvalitne, a nie naťahovať to vzdelávanie, ak budú mať dobré služby, ak budú mať kvalitných učiteľov, ak ten výsledok bude taký, že ten študent skončí to štúdium na fakulte alebo univerzite a bude vynikajúco pripravený uplatniť sa na trhu práce. Taký študent kľudne splatí pôžičku, kľudne naozaj môže dostať dobré miesto. Toto ale je podmienené práve tou kvalitou. Žiaľ, v tomto zákone je paradoxné, že financie budú, ale kvalita nebude. Tretí paradox je, že v súvislosti s týmto zákonom naozaj veľmi sa zasahuje do toho vysokoškolského zákona. A tam už sa začína potom meniť aj tá filozofia, ktorú sme pôvodne prijímali. Tak tiež si hovorím: Chceme tu zmenu tej pôvodnej filozofie alebo nechceme tu zmenu tej pôvodnej filozofie? Ďalším paradoxom sú trhové princípy. Pán minister má problém s tou zmenou kompetencií tých univerzít a vysokých škôl. Takisto má problém aj s trhovými princípmi. Chceme alebo nechceme konkurenciu? Sme za to, aby štát dával financie len do verejného školstva, alebo chceme aj to, že chceme podporiť súkromné školstvo, ktoré bude mať rovnaké podmienky na začiatku, to znamená, obsah aj kvalita musí byť garantovaná akreditáciou. A študenti tam pôjdu a budú si platiť toľko, čo si budú platiť aj na verejných školách, ak na odštartovanie týchto škôl štát podporí ich, nehovorím, či v 100-percentom alebo nižšom balíku, alebo nechceme, aby tá konkurencia bola s tými súkromnými školami k existujúcim školám. A zodpovedne hovorím na tomto mieste, na ktorom stojím, že 25 univerzít na Slovensku, verejných a súkromná, z ktorých je jedna cirkevná univerzita, nie je rovnocenných kvalitou a tým, čo poskytujú pre študenta. Žiaľ, myslím si, že práve mnohé z tých, ktoré nedokázali tu kvalitu za roky, ktoré už existujú, si vybudovať a získať, sa práve boja tej konkurencie, ktorá by prišla aj otvorením trhu vzdelávania, ktorý dneska Európska únia vyžaduje, čím otvára tie možnosti. Posledný paradox, ktorý mi nedá spávať, prišiel ako pozmeňujúci návrh z ústavnoprávneho výboru. A musím povedať, že toto je tá vec, s ktorou naozaj nemôžem a nikdy nebudem súhlasiť. Je to bod 8 spoločnej našej informácie, kde sa hovorí o umožnení samoplatcom uchádzačom o externé štúdium, ktorí získali úplne stredné alebo odborné stredné vzdelanie, pred 1. septembrom 1995 bez prijímacích pohovorov byť prijatí na štúdium. No potom sú rovnejší a rovní alebo: Akí budú to študenti na týchto našich vysokých školách? Toto chce pán minister? Toto chce aj parlament? Toto chce aj kvalita vysokého školstva na Slovensku? No ja určite to nechcem. A by som nemohla potom chodiť do našej fakulty vchodom, ale kanálmi asi by som musela chodiť, keby toto a podobné návrhy, ktoré za každú cenu sú tu dané, prešli. Tak naozaj, áno, nemôžem podporiť, čo sa týka zmeny toho obsahu, to je zmena pôvodného obsahu, ktorým zákon sme podporovali, a preto ho nepodporujem, lebo takto sa mi javí ten zákon. A druhá vec. Naozaj chcem vyjadriť, že pán minister ani včera, ani dneska, žiaľ, sa nevyjadril k tomu, čo boli hlavné problémy, o ktorých tu diskutujeme. To je manažérstvo a komunikácia. Ja si myslím naozaj, pán minister stratil dôveru. Ja viem, že to zdôrazňujem. A zdôrazňujem to preto, lebo tie chyby sa opakujú a toto je príliš zložitý zákon a otvára aj ďalší zákon. Ak nie sú premyslené veci, ak nie sú pravidlá hry presne dané, tento zákon urobí viac škody, ako spôsobí pozitív. Pán minister nemá v tomto našu dôveru a ANO naozaj nepodporí tento zákon a tieto pozmeňujúce návrhy. Ďakujem.