V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-03-03):
A. Ivanko, poslanec: Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážený pán podpredseda vlády, kolegyne, kolegovia, predložený návrh zákona rieši viaceré problémy, ktoré súvisia s uplatňovaním zákona o vlastníctve bytov a nebytových priestorov v praxi, aj otázku správy a prevádzkovania spoločných častí a zariadení domu, či už formou spoločenstva vlastníkov bytov a nebytových priestorov v bytovom dome ako právnickej osoby, alebo formou zabezpečenia správy domu zmluvou o výkone správy s inou právnickou alebo fyzickou osobou. Ide teda o riešenie otázok súvisiacich so správou ich spoločného majetku, pretože s vlastníctvom bytu a nebytového priestoru v dome je nerozlučne späté spoluvlastníctvo spoločných častí domu, zariadení domu, spoločenstva a pozemku podľa § 13 zákona o vlastníctve bytov a nebytových priestorov. Okrem práva a povinnosti zúčastňovať sa na správe domu majú právo a povinnosť rozhodovať najmä o spôsobe prevádzky, údržby a opráv predmetu svojho spoluvlastníctva. V praxi je to otázka uzavretia dlhodobých zmlúv o dodávke tepla, vody, plynu, poistenia, zabezpečovaní opráv výťahov, strechy a podobne. Myslím si, že väčšina z nás má skúsenosti s uplatňovaním týchto otázok v praxi. Chcem len pripomenúť, že vlastníci bytov a nebytových priestorov v dome v týchto prípadoch hospodárenia domu a správy domu rozhodujú vždy nadpolovičnou väčšinou prítomných podľa počtu bytov alebo nebytových priestorov v dome. Návrh zákona v tomto smere potvrdzuje v bode 16 doterajšiu platnú právnu úpravu v riešení rozhodovania o týchto otázkach. Vážené kolegyne, kolegovia, považujem však za potrebné vás upozorniť, že návrh zákona upravuje aj otázku rozhodovania o nadstavbe alebo stavbe domu. Zmluva o stavbe alebo nadstavbe domu podľa § 21 zákona spôsobuje, že na jej základe sa menia spoluvlastnícke podiely doterajších spoluvlastníkov spoločných častí a spoločných zariadení domu, prípadne aj pozemku. Návrh zákona v bode 16 v § 14 ods. 3 zakotvuje, že na takéto rozhodnutie stačí dvojtretinová väčšina všetkých vlastníkov bytov a nebytových priestorov. Väčšinový princíp však nie je možné použiť pri zmene alebo odňatí vlastníckeho práva. Väčšina podielových spoluvlastníkov nemôže odsúhlasiť zmenu spoluvlastníckeho podielu, teda jeho zníženie inému spoluvlastníkovi. Takéto riešenie nie je v súlade so základnými zásadami ochrany vlastníckeho práva zakotvenými nielen v Občianskom zákonníku alebo aj v Ústave Slovenskej republiky. Nikto nemôže odňať inému vlastnícke ani spoluvlastnícke právo okrem prípadov, ktoré sú zákonom vymedzené a upravené napríklad vyvlastnením podľa § 128 Občianskeho zákonníka. Tento názor zastávajú viacerí odborníci, ktorí existujúci problém navrhujú riešiť v nadväznosti na problematiku nadobúdania a straty vlastníckeho práva zakotvenými v Ústave Slovenskej republiky, v Občianskom zákonníku, ale aj v samotnom zákone o vlastníctve bytov a nebytových priestorov. S navrhovateľom zákona možno súhlasiť s tým, že doterajšie znenie zákona tento problém vyslovene nerieši a výslovná úprava by zrejme pomohla aplikačnej praxi, avšak nie na úkor ústavnosti. Argument, že na rozdiel od našej právnej úpravy česká právna úprava tento problém rieši spôsobom uvedeným v návrhu zákona, tiež neobstojí. Riešenie problému, ktoré spočíva v strate určitého spoluvlastníckeho podielu doterajších vlastníkov bytov a nebytových priestorov v dome na spoločných častiach zariadenia domu, prípadne pozemku v prospech nových spoluvlastníkov bytov a nebytových priestorov v dome, ktoré sa v dome stavbou alebo nadstavbou vytvoria bez ich súhlasu, možno považovať za rozporné s Ústavou Slovenskej republiky. Podľa čl. 20 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky je možné vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie vlastníckeho práva len v nevyhnutnej miere vo verejnom záujme na základe zákona a za primeranú náhradu. Atribút verejného záujmu a atribút primeranej náhrady nie je v riešení obsiahnutom v návrhu zákona zohľadnený. Primeraná náhrada nie je tá, o ktorej rozhodne dvojtretinová väčšina vlastníkov bytov a nebytových priestorov. Rovnako poukazujem aj na rozpor s Dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd, a to v článku 1, ktorý zakotvuje ochranu majetku. Nerešpektovanie týchto zakotvených princípov vyvoláva hrozbu do budúcnosti nielen konania na Ústavnom súde Slovenskej republiky, ale aj na Európskom súde pre ľudské práva. Vážené kolegyne, kolegovia, ak máme záujem prijímať zákony, ktoré nie sú v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky, ak si ctíme slobodnú voľbu vlastníka nakladať so svojím vlastníctvom, ak máme záujem budovať spoločnosť, v ktorej silnejší nepotlačí práva slabšieho, ak máme záujem na rovnakých právach pre každého, tak pevne verím, že tento návrh zákona v podobe, akej je predložený, nepodporíme. Ďakujem pekne.