M. Jureňa, poslanec: (2008-10-30):
Slovenský poľnohospodár ku dnešnému dňu historicky prešiel pomerne zložitým vývojom a ja by som si dovolil len pripomenúť, pretože je to určitým spôsobom dôležité, že každý Slovák, pretože vlastne vďaka nášmu priľnutiu k pôde, k rodnej hrude zeme sme možno v skutočnosti ako národ prežili viac ako tisíc rokov tu, v tomto geografickom priestore a chcem povedať, že každý z nás určitým spôsobom geneticky má zakódované určité prvky a určitý vzťah práve k poľnohospodárstvu, k pôde a možno aj k jednotlivým chovom, k živočíšnym tvorom, o ktoré sa tu staráme a ktoré sú nám nápomocné. My sme krajina, ktorá sa môže pochváliť takými významnými osobnosťami, ako bol Juraj Fándly, ktorý sa ako prvý snažil vzdelávať a dnes používame slová vzdelanostná ekonomika slovenských roľníkov, alebo ako bol Samuel Jurkovič, ktorý ako prvý založil v Európe Úverové družstvo a znovu len pripomínam, že to boli veľké hodnoty v tom, že mali nielen zmysel naučiť roľníkov novým postupom, novým obrábaniam a chovom, novým technikám, ale zároveň zakladali priestor pre vzdelávanie svojich detí, ktoré mali talent a ktoré mali týmto spôsobom určité možnosti sa práve vo svojom remesle posunúť ďalej. Ďalej pripomínam, že v roku 1906 sa práve v Skalici konal I. zjazd roľníkov na Slovensku, ktorého organizátormi v tom čase boli Milan Hodža, Pavol Blaho a Ferdiš Juriga a myslím si, že z tohto bodu sa i odrazilo ďalej agrárne hnutie, ktoré malo politicky veľmi významnú úlohu najmä v Prvej republike. Pochopiteľne, po februári 1948, v čase, keď nastúpila éra socializácie a keď doslova so zbraňami v rukách chodili súdruhovia a prehovárali našich dedov a našich otcov, aby vstúpili do družstiev, malo to i jeden zmysel. A tým zmyslom bolo práve to, že sa zmenilo puto roľníka na takzvaného družstevného roľníka, ale zmenilo sa toto základné puto, táto základná väzba, že tento roľník sa stal zamestnancom a toto má možno i svoju dôležitú úlohu, že dnes v skutočnosti, i keď vykazujeme už pomerne nízky podiel vďaka tomuto procesu pracovníkov v poľnohospodárstve, v skutočnosti väčšina z nich je zamestnaná a toto základné puto sa ako keby stratilo. A ak sa pozrieme napríklad na susedné Rakúsko alebo na Nemecko, tak treba si uvedomiť, že tu niekde je i skrytý vážny politický vplyv, vážny politický dopad, pretože sú to práve kresťanské strany, najmä v Nemecku, ktoré zastrešujú roľníkov, zastrešujú farmárov a ktoré týmto spôsobom obhajujú ich záujmy. Hovorím to aj preto, že tieto súvislosti majú veľmi veľký význam. Potom si môžeme položiť otázku, to, čo tu kolega Marián Záhumenský pred chvíľou uvádzal v číslach, ako je možné, že podpora v susednom Rakúsku na jeden hektár je viac ako 500 eur a na Slovensku je 147 eur. Jednoznačne musím konštatovať, že je to dôsledok i tohto politického vplyvu a, žiaľ, boli sme svedkami, že práve v predchádzajúcich vládach, kedy sa nahlas hovorilo, že všetko si dovezieme, ako keby i konzervatívne strany, ktorých úlohou, si myslím, že je a bolo zastávať záujem tohto poľnohospodárskeho stavu, ako keby sa z ich politiky vytratil. Pochopiteľne, že to má veľmi vážne dopady, o ktorých táto Zelená správa hovorí a myslím si, že nechcem používať čísla, pretože kto má záujem, si ich môže pozrieť, ale tie čísla sú v skutočnosti alarmujúce. A ak sa pozrieme na vývoj po roku 1989, tak vidíme v tomto vývoji jednoznačne krivky a tieto krivky sú spôsobené i politikou jednotlivých vlád. Vláda Roberta Fica a teda i my, ktorí sme sa spolupodieľali na programovom vyhlásení, tak sme si dávali za jednu zo základných úloh práve pridanú hodnotu. Ak sa pozrieme znovu do správy na čísla, tak produkcia v Slovenskej republike z jedného hektára sa pohybuje niekde okolo 850 eur. Ak sa pozrieme na Holandsko, tak je to viac ako 11 tisíc eur. Ja si myslím, že tu je výrazná zodpovedajúca skutočnosť, kde sa nachádzame. To, čo sa tu dialo po roku 1989, môžu hodnotiť historici, môžu hodnotiť tí, ktorí prídu po nás, ale musíme konštatovať, že je to alarmujúce a ako keby vždy tí poľnohospodári, ak som hovoril o 50. rokoch, ak hovoríme o období po roku 1989, ako vždy keby boli prví v rade, ktorí majú niesť zložité bremeno týchto spoločenských zmien. Preto si myslím a vyjadrujem presvedčenie, že spoločne by sme mali vo všetkých politických subjektoch zobrať tieto správy s plnou vážnosťou a mali by sme tento stav s plnou vážnosťou rešpektovať, pretože i vyspelé krajiny, ak si z nich chceme zobrať príklad, ako som hovoril o Nemecku a Holandsku, sa takto v skutočnosti k svojim roľníkom a tým môžem povedať, použiť slovo údržbárom, pretože dnes už to nie je len o produkcii, k týmto komunálnym službám, ktoré sa starajú o slovenskú krajinu, by sa všetky politické subjekty mali zodpovedne správať, pretože nemôžeme to vnímať v skutočnosti len z pohľadu produktu zdravej výživy, i keď to je na prvom mieste a je to najdôležitejšie, ale musíme to vnímať v týchto širších dimenziách a v širších pohľadoch. Ak sa pozriem na spoločnú poľnohospodársku politiku, ktorej sme sa stali súčasťou, bolo tu povedané, že možno sme rýchlym krokom niekam vykročili, ale v súčasnosti prebieha takzvaná zdravotná prehliadka. Hovorí sa najmä o tom, ako po roku 2013, ako ďalej. A z tohto pohľadu si myslím, že naše stanoviská, pán minister povedal, že je ministrom malej krajiny s veľkými problémami, ale myslím si, že je veľmi dôležité, aby nové členské štáty ako Slovensko, Maďarsko, Česko, Poľsko – V4, ale ďalej pobaltské krajiny, nové balkánske štáty Bulharsko, Rumunsko spoločne zaujali jednotnú pozíciu, že tieto malé štáty v spoločnej pozícii môžu výrazne určitým spôsobom zohrať i pozitívnu úlohu, pretože v skutočnosti tu ide o peniaze. Znovu pripomínam, viac ako 500 eur v Rakúsku a 147 eur na Slovensku. A nie je to len o peniazoch spoločnej poľnohospodárskej politiky. Je to i o peniazoch tzv. štátnej pomoci. Som rád, teraz to môžem konštatovať, že budeme o mesiac schvaľovať štátny rozpočet, že štátna pomoc konečne dostáva určité navýšenie. Ale je to práve i o zdrojoch, národných zdrojoch, ako sa k tomuto dokážeme postaviť a preto verím, že pri štátnom rozpočte a zároveň aj vás ako kolegov žiadam, aby sme tento pohľad na poľnohospodárov tak, ako sa snažím vám ho tu predstaviť, trošku vnímali a pri rozpočte ho zobrali pozitívne. Pretože, ak by slovenské poľnohospodárstvo za 8 rokov, keď tu bola vláda Mikuláša Dzurindu, každým rokom dostalo o 1 mld. navyše, je to 8 mld., tak by nemuselo byť možno v takom stave a možno by mohlo hovoriť trošku i o rozšírenej reprodukcii a nielen o čakaní ako žobráci kto nám čo dá. Pretože, ak si položíme základnú otázku – podpora, ak sa pozrieme na výsledok 314 mil. Sk, ak hovoríme o podporách priamych platbách viac ako 10 mld., tak znovu musím zopakovať, že tieto podpory sú na vykrývanie strát, sú na to, aby sa v skutočnosti prežilo. Je to boj o prežitie. Táto situácia je preto, hovorím, veľmi vážna a veľmi naliehavá a myslím si, že dôležitosť tejto správy z tohto pohľadu má svoje opodstatnenie. Ja by som sa v závere chcel poďakovať všetkým tým, ktorí sa spolupodieľali na vypracovaní tejto správy. Chcem zaželať pánovi ministrovi šťastnú ruku a aby sa mu pri jeho dôležitej úlohe darilo a zároveň vás, kolegovia, chcem požiadať, aby sme boli tomuto rezortu nápomocní. Ďakujem za slovo.