Pellegrini, Peter, predseda vlády SR (2019-09-13):
Prosím vás, ja som, my sme boli, my sme boli všetci ticho, keď rozprával pán Matovič, tak by ste mohli byť aj vy. A to je opäť, viete, vy ste slušní, my sme neslušní. My ticho počúvame a vy slušní skáčete do reči. (Reakcia z pléna.) Ja neviem, ale máte naozaj to pomýlené v tej hlave, čo znamená slušné a čo znamená neslušné. (Potlesk.) A ja len pevne verím, že náš slovenský národ sa nedá oblbnúť, oblbnúť týmto divadlom a týmito, týmito rečami. Viete, pán Matovič, ja si vážim, že mi vkladáte do rúk až takú moc, že vládnem pomaly od Tatier až po Dunaj, a keď rozhodnem, že parlament nebude uznášaniaschopný, tak nebude uznášaniaschopný. Ja som tu poctivo bol a všetci moji členovia vlády tu sedeli, aj prvý-, aj druhý-, aj tretí-, aj štvrtýkrát. Vy si myslíte, že ja nemám iné na robote, len sem chodiť a čakať, kedy si budem môcť vypočuť vašu plamennú reč plnú klamstiev a invektív a tak ďalej? Mám aj iné veci na robote, lebo som sľúbil, že do posledného dňa vo funkcii predsedu vlády budem robiť pre ľudí a každý deň budem sa snažiť každé veci posúvať k lepšiemu, aby sme pomohli tým, ktorí od nás pomoc potrebujú. Nie tu s vami sedieť a počúvať vaše výmysly. Hoc´ rešpektujem právo parlamentu kedykoľvek takúto schôdzu zvolať. Ale to si vybavte tu medzi sebou. Mňa, prosím, do toho nevťahujte. Ja som bol pripravený na každú jednu schôdzu prísť, tak ako ste ma volali, aj ste ma tu videli a mohol som tu kedykoľvek vystúpiť. Je to až teraz, tak vystupujem až teraz. A ešte raz zopakujem, ak dovolíme, aby sa v tejto krajine začali personálne konsekvencie vyvodzovať len na základe žiadosti nejakého novinára a ultimáta jedného opozičného politika, tak to je cesta do pekla. (Potlesk.) A keby som bol poslanec tak ako vy, možnože by som takéto isté rozprával. Ale ako predseda vlády mám povinnosť brániť elementárne pravidlá v tejto krajine a ako predseda vlády som, naopak, musel konať tak, ako som konal. Ten návrh, ktorý ste predložili, je naozaj smiešny. A najsmiešnejšie na to je, že mňa, ktorý v živote Kočnera nevidel ani nestretol, ani si s ním nepísal, ani s ním nerobil kšeft, ide odvolávať Kočnerov gang. Ľudia, ktorí s ním reálne sa stretávali, ľudia, ktorí s ním dohadovali kšefty, ľudia, ktorí sa s ním kamarátili a pravidelne sa stretávali. Prepáčte, ale toto je už naozaj cez hranu. Ja som si myslel, že keď raz ma budú odvolávať, tak ma budú odvolávať za nejakú vážnu záležitosť zlyhania v mojej pozícii, že som niečo nespravil, že som zradil záujmy Slovenskej republiky, že som zradil ústavu alebo že som nejakým spôsobom neurobil to, čo som urobiť mal. Ale za toto, že pani štátna tajomníčka neprišla o svoju stoličku vo štvrtok o jedenástej, kedy si to želal pán Matovič, ale až druhý týždeň v stredu, to je ten najslabší dôvod na odvolanie, aký som kedy v živote videl. A vám, pani poslankyne a páni poslanci, ktorí ste sa pod návrh pána Matoviča podpísali, sa čudujem, že mu ste umožnili robiť si toto jeho privátne divadlo, ktoré nemá nič iné za účelom, len zachrániť mu klesajúce percentá, aby ďalšie štyri roky mohol naozaj spokojne a kľudne tu opäť bez akejkoľvek zodpovednosti žiť štyri roky za štátne peniaze, ktoré jeho strana dostane, poberajúc krásny tučný, štvortisícový plat. To je všetko, o čo tomuto človeku kedy išlo a o čo mu ide aj dnes. A ja sa pred vami, pán poslanec, nemusím za nič hanbiť. Mne účet vystavia občania Slovenskej republiky, ktorí najlepšie vedia, ako si plním alebo neplním úlohu predsedu vlády, s ktorými sa dennodenne stretávam od východu na západ, od severu na juh, po celom Slovensku dennodenne vrátane víkendov, na rozdiel od vás, a to bude pre mňa vysvedčenie. A nie to, čo si myslíte, čo si myslíte vy. A poviem vám ešte jednu vec. Ja na rozdiel od vás si viem predstaviť svoj život aj mimo politického života. A nebudem s tým mať najmenší problém, keď sa tak raz rozhodnem, že opustím aj poslanecké lavice, aj stoličku predsedu vlády Slovenskej republiky a budem si žiť normálny život. Ja som chodil do školy poctivo, ja nejaké vzdelanie mám, nejaké skúsenosti som nadobudol. Ja sa nebojím o to, že by som mohol si zarobiť aj inde, ako, ako v politike dostávať plat predsedu vlády. A mám na to ešte aj primeraný vek. Čiže v tomto som ja veľmi slobodný a svojstojný a nemusíte sa báť ani o moje morálne postavenie, ani o moje morálne hodnoty. Ak ste si chceli nejakým spôsobom pomôcť alebo ak ste chceli kritizovať politiku ako takú, tak ste radšej možno mohli navrhnúť skrátenie volebného obdobia tohto parlamentu a získať tak predčasné voľby skôr ako až vo februári 29., možno to by bola diskusia, ktorá by stála za niečo, aby nám rozdali voliči karty nanovo. Ale odvolávať predsedu vlády za takýto dôvod, prepáčte, a taký krátky čas pred parlamentnými voľbami, hoc´ by ten návrh bol úspešný, nepriniesol by nič zásadné. A ja z tohto miesta chcem uistiť občanov Slovenskej republiky, že tak ako ma naučili rodičia byť pracovitý a pracovať najlepšie, ako viem, na každej jednej pozícii, tak tak budem robiť, dokedy budem sedieť na stoličke predsedu vlády alebo hocijakej inej výkonnej funkcie v tejto krajine. Áno, a možno preto mám jednu veľkú chybu na rozdiel od niektorých, teraz nehovorím len vás, pán Matovič, ale možno niektorých iných politikov, že ja som naučený pracovať a nerobiť ani žiadne konšpirácie, ani žiadne intrigy, ani sa snažiť rozvíjať si nejakú vlastnú chobotnicu vplyvu, alebo mať nejaké aliancie a koalície s nejakými ľuďmi, ktorí by potom mali mne pomôcť udržať sa pri moci. Áno, politickí stratégovia povedia, to je chyba, tak sa politika robiť nedá. Ale ja už som raz taký, a preto ja nemám za sebou ani žiadnu štruktúru, ani žiadnu skupinku, ani nikoho a predieram sa tým politickým životom sám, najlepšie, tak ako viem. A budem tak robiť vždy, aby som nebol nikomu a ničomu závislý, aby som nikomu nevisel na šnúrke gatí. A verte, že keď príde ten správny moment, ja sa rozhodnem vždy slobodne a tak ako ma doma vychovali. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)