M. Gibalová, poslankyňa: (2007-03-22):
Vážený pán minister, vážené dámy a páni, nový zákon o ochrane spotrebiteľa v niektorých prípadoch, žiaľ, aj vynechaním podstatných ustanovení teraz platného zákona o ochrane spotrebiteľa prepisuje paragrafy týkajúce sa výsostne apolitickej témy ochrany slabšieho článku v obchodných vzťahoch spotrebiteľa. V porovnaní s platným zákonom na ochranu spotrebiteľa sa paradoxne výrazne znižuje právna ochrana spotrebiteľa, čo je v rozpore so záväzkom Slovenskej republiky poskytovať spotrebiteľom vysokú ochranu ich práv. Nový zákon má snahu vytvoriť akýsi právny rámec, ktorého naplnenie sa dosiahne prijatím nariadení vlády ako podzákonných právnych predpisov, vykonávajúcich zákonom stanovené rámce. Už samotný úmysel zachovať dosiahnutú úroveň ochrany spotrebiteľa vylúčením jednotlivých práv a povinností do podzákonných predpisov nie je správny. Akákoľvek ochrana daná zákonom je nesporne vyššia ako ochrana odkázaná na nespočetné zmeny uvedené v predpise nižšej právnej sily, než je zákon. V okolnostiach prípadu sa smernice Európskeho spoločenstva, Európskej únie musia prevziať zákonom o ochrane spotrebiteľa a na základe týmto zákonom udeleného splnomocnenia, to znamená, že nariadenia vlády preberajúce smernice Európskeho spoločenstva musia mať povahu vykonávacích predpisov k zákonu o ochrane spotrebiteľa, lebo v opačnom prípade nebude ich uplatnenie spojené so zodpovednosťou a so sankciami určenými zákonom o ochrane spotrebiteľa. Nový zákon uberá spotrebiteľom práva dosiahnuté pri a po vstupe Slovenskej republiky do Európskej únie. V stručnosti by som chcela upozorniť na tie najvypuklejšie nedostatky, ktoré, myslím si a som presvedčená, že je nevyhnutné odstrániť. Bezpečnosť výrobkov sa upravuje niekoľkými právnymi predpismi rôznej právnej sily. Nový zákon iba stručne pojednáva o povinnostiach predávajúcich predávať len bezpečné výrobky. V podrobnostiach odkazuje na nariadenie vlády, ktoré bude prijaté na základe aproximačného zákona a na všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá samo ministerstvo hospodárstva. To bude mať za následok neuposlúchnutie práva nijakým z dotknutých subjektov s odôvodnením, že právny predpis je nejasný a neumožňuje bez akýchkoľvek pochybností uplatniť sankcie proti porušiteľovi práva. Ďalej, spotrebiteľským združeniam, ktoré dosiaľ museli verejne prezentovať svoje požiadavky na poskytnutie štátnej dotácie, sa táto povinnosť v novom zákone neukladá. Inak povedané, akýkoľvek, aj nejestvujúci subjekt môže dostať na ochranu spotrebiteľa štátne prostriedky bez toho, aby ktorýkoľvek spotrebiteľ vedel, kto a na aký účel ich má použiť. Takéto odstránenie transparentnosti do prideľovania dotácií nemožno hodnotiť inak, len ako úmysel ministerstva hospodárstva znemožniť verejnú kontrolu prideľovaných verejných prostriedkov. Preto mám výhrady voči tomuto návrhu zákona, vládnemu návrhu zákona o ochrane spotrebiteľa a predkladám pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, ktoré môžu čiastočne odstrániť nedostatky návrhu zákona o ochrane spotrebiteľa. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, z môjho pozmeňujúceho návrhu, ktorý ste dostali do svojich lavíc, uplatňujem body č. 2, 3, 5 a 7. Bod 1 a 6 rieši spoločná správa v bode 15 a 21. A bod 4, tento bod je už poriešený, je už aproximačné nariadenie v Legislatívnej rade vlády. Teda, bod 2 zároveň nasledovne upravujem, aby bol legislatívne korektný, a znie: V § 6 ods. 9 sa vypúšťa slovo „technických“. V § 6 bod 3 môjho pozmeňujúceho návrhu. V § 6 sa dopĺňa nový ods. 10, ktorý znie: „Podrobnosti o požiadavkách na bezpečnosť z textilných vlákien a priadzí, textilných usňových a odevných výrobkov z textilu a usne určených na priamy styk s pokožkou upraví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo.“ S účinnosťou od 1. januára 2006 vydalo Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky vyhlášku upravujúcu najvyššie prípustné hodnoty nebezpečných chemických látok a prípravkov v textilných a odevných výrobkoch z textilu a usne určených pre priamy styk s pokožkou. Napriek negatívnym výsledkom zisteným v textilných výrobkoch v predaji navrhovaný nový zákon o ochrane spotrebiteľa s vydaním podobnej vyhlášky nepočíta. Ďalej je to bod 7 môjho pozmeňujúceho návrhu, ktorý znie: V § 21 sa dopĺňajú ods. 6, 7, 8, 9, ktoré znejú: Ods. 6: „Podpora sa poskytne formou dotácie na činnosť združenia v súlade so zákonom o štátnom rozpočte. Združenia predkladajú ministerstvu žiadosť o dotáciu do 30. októbra bežného roka.“ Bod 7: „Ministerstvo na svojej internetovej stránke do 7 dní od uplynutia lehoty na predloženie žiadosti zverejní zoznam združení žiadajúcich o dotáciu, čas a miesto konania verejnej prezentácie predložených žiadostí. Komisia ustanovená ministrom rozhodne o žiadostiach po verejnej prezentácii projektov. Združenie, ktoré svoj projekt verejne neprezentuje, stráca právo na dotáciu zo štátneho rozpočtu. Proti rozhodnutiu o dotácii nemožno podať opravný prostriedok.“ Ďalej je to bod 8: „Ministerstvo na svojej internetovej stránke do 24 hodín od rozhodnutia o dotáciách zverejní všetky rozhodnutia o podaných žiadostiach. Po skončení rozpočtového roka ministerstvo na svojej internetovej stránke zverejní informáciu o spôsobe využitia pridelených dotácií každým združením.“ Bod 9: „Združeniu, ktoré nezúčtovalo dotáciu zo štátneho rozpočtu v súlade so všeobecne záväznými právnymi predpismi a zmluvou o pridelení dotácie, nemožno prideliť ďalšiu dotáciu zo štátneho rozpočtu, pokiaľ nevykoná svoj záväzok voči štátnemu rozpočtu.“ Platný zákon o ochrane spotrebiteľa vytvoril transparentný model prideľovania dotácií spotrebiteľským združeniam, preto sa navrhuje jeho zachovanie. V prvom rade, každé združenie ktoré sa uchádza o štátnu dotáciu, je povinné verejne prezentovať svoj projekt. Táto prax zabraňuje prideľovaniu dotácií tým združeniam, ktoré nechcú alebo nevedia prezentovať svoj projekt verejnosti. Vynechaním týchto ustanovení osvedčujúcich správnu a verejnosťou kontrolovateľnú prax pri prideľovaní štátnych prostriedkov by sa zabránilo kontrole prideľovania verejných prostriedkov spotrebiteľským združeniam, čím by sa negovali princípy transparentnosti nevyhnutné práve v takej citlivej oblasti, akou je rozdeľovanie financií verejných subjektov. Prepáčte, ja som neuviedla bod 5 môjho pozmeňujúceho návrhu, v ktorom stojí: V § 11 sa vypúšťa ods. 3. Ministerstvo hospodárstva uvedeným ustanovením malo v úmysle zaviesť povinnosť nosenia rovnošiat v obchodných prevádzkach. Náklady na pracovný odev predávajúcich a jeho zamestnancov sa premietnu do cien predávaných výrobkov a prakticky nemajú žiadny efekt týkajúci sa ochrany spotrebiteľa ako-takej. Postihnú pritom najviac práve malých a stredných podnikateľov a živnostníkov, u ktorých požiadavka pracovného odevu pri predaji napríklad za pultom je nezmyselná a zbytočne zaťažuje takýchto predávajúcich. Preto sa uvedené ustanovenie navrhuje vypustiť. Ctené dámy, vážení páni, pretože ide o veľmi citlivú vec, ochranu spotrebiteľa a tým je každý občan, prosím vás o podporu pre moje pozmeňujúce a doplňujúce návrhy a zároveň prosím hlasovať o každom bode môjho návrhu zvlášť. Ďakujem za pozornosť. Ďakujem pekne.