R. Kaliňák, podpredseda vlády a minister vnútra SR: (2007-10-18):
Budem teda stručný a podobne, ako som to povedal pri otázke, kedy som zastupoval pána premiéra v otázke k maďarským vzťahom a vzťahom k Maďarskej republike, nemožno čas na to, aby sme za históriou urobili určitú hrubú čiaru a naozaj nikomu z nás sa nechce neustále vracať k situácii, ktorá bola v podstate takto presne pred rokom. Naozaj pred rokom, keď som prišiel do Vilniusu na neformálne rokovanie ministrov vnútra a bol som vlastne na jednom z prvých rokovaní, to znamená, bol som nepoznaný a vzhľadom na môj vek ma všetci pokladali skôr za akéhosi možno tajomníka niekoho iného, tak som nebol podozrivý ako cudzí element a mali teda pocit, že Slovenská republika nie je možno prítomná na tomto rokovaní. A zaznievali tam teda jednoznačné témy, že nikto nechce byť rukojemníkom Slovenska. Nikto nechce doplatiť a nevstúpiť do Schengenu len kvôli tomu, že jedna členská krajina nie je pripravená a podobne. Všetci veľmi dobre vieme, že správa Európskej komisie, ktorá nie je písaná nami, ale európskymi expertmi, vykazovala 166 nedostatkov, ktoré Slovenská republika vo všetkých oblastiach pripravenosti na Schengen mala. Je teda potrebné povedať, že dnes sa môžeme do určitej miery omnoho viac usmievať a konštatovať, že všetky tieto veci boli splnené. Rád by som pripomenul, že prvá opätovná hodnotiaca komisia prišla na Slovensko v marci tohto roku, kedy hodnotila otázku ochrany osobných údajov, kde skonštatovala, že Slovensko naozaj plní všetky kritériá Schengenského kódexu a kedy zmenila vlastne celý systém nastavenia spolupráce medzi inštitúciami, ako aj zákony, ich nastavenia tak, aby vyhovovali Schengenskému kódexu. Je potrebné povedať, že v júni nás čakala najťažšia hodnotiaca komisia, ktorá prišla hodnotiť pozemnú hranicu Slovenskej republiky s hranicou Ukrajiny. Asi najväčší kus práce a najväčšia zmena vlastne nastala práve na tejto hranici. De facto všetky zariadenia, ktoré dnes používa hraničná polícia v Sobranciach, všetky budovy, všetky technológie sú de facto nové, skonštruované, zrealizované v priebehu necelého jedného roku. Treba si uvedomiť, že hodnotiaca komisia bola na začiatku júna, mali sme necelých 6 mesiacov na to, aby sme úplne zmenili náhľad Európskej únie na Slovensko. Verím, že sa nám to podarilo, o čom svedčia aj posledné návštevy, ktoré nemusím bližšie komentovať. Predpokladám, že ste mali možnosť vidieť výstupy a citáty, ktoré, či už viceprezident Európskej komisie Franco Frattini alebo rakúsky minister Gűnter Platter, ktorý bol jedným z najväčších kritikov Slovenska, po vzhliadnutí našej pripravenosti konštatoval. Chcem sa teda na tomto mieste, možno to využiť viac ako samotnú odpoveď na vašu otázku, poďakovať naozaj všetkým, všetkým, ktorí nám pomohli k tomu, aby sme dosiahli tento pozitívny výsledok. Počnúc od spolupráce so všetkými ministerstvami až po naozaj obyčajných rádových občanov prihraničných oblastí, ktorí všetci vedeli, aká náročná úloha nás tento rok čaká a všetci podali pomocnú ruku. Špeciálne kompletná výmena v celej hraničnej oblasti a technológie v pohraničí znamenala často zabratie priestorov, pozemkov ľudí, ktorí na nich pracovali dlhé roky. A treba povedať, že vždy sme sa stretli s pochopením a s ústretovosťou a tu sa chcem naozaj obyvateľom všetkých pohraničných obcí poďakovať za to, že nám aj svojím prístupom umožnili dosiahnuť to, aby sme od 22. decembra mohli bez toho, aby sme potrebovali akýkoľvek cestovný doklad, cestovať po celej Európe. Rád by som v tejto súvislosti povedal, že tým, čím Slovenská republika najviac zabodovala, nebolo len samotné nasadenie a nakúpenie drahej technológie, ale aj využitie slovenských patentov a slovenských vynálezov, ktoré dnes na východnej hranici de facto kraľujú niektorým špecifickým činnostiam, ktoré dodnes v inej časti Európy nie sú. Preto môžeme bez väčšieho preháňania povedať, že slovenská hranica dnes patrí k najmodernejším v Európe a často je dávaná za pozitívny príklad, čo nás veľmi teší, samozrejme. Moderný systém Ralen, ktorý vlastne dnes so 100-percentnou istotou kontroluje každý jeden kamión vstupujúci na slovenské územie, každý jeden železničný vagón, ktorý cez Čiernu nad Tisou alebo Maťovské Vojkovce vstupuje na slovenské územie, je kontrolovaný na prítomnosť nelegálnych migrantov. Dnes vieme so 100-percentnou istotou garantovať, že cez tieto dva prúdy, či už je to nákladná doprava alebo autobusová, alebo vlaková doprava, vieme garantovať, že k nám nepríde ani jeden nelegálny migrant. Snažíme sa vytvoriť systém, ktorý bude fungovať aj v najnáročnejších terénoch hornatej oblasti našej východnej hranice. To pred nami ešte stojí. To je budúcnosť, ktorá napriek tomu, že do Schengenu vstúpime na konci tohto roka, nás ešte čaká. V tejto chvíli, aby som dal možno príležitosť ešte aj mojim ďalším kolegom, by som rád už iba skonštatoval, že Slovenská republika bola pozvaná aj do Bruselu, aby prezentovala ideálny model integrovanej ochrany pozemnej hranice, čo nás zaradilo naozaj medzi vzorové príklady. Dnes na východnej hranici slúži 886 policajtov, to je naozaj mimoriadna sila, pretože v ľahkej matematike prakticky na každých 10 metrov máme jedného policajta. A dnešný deň som si dovolil ráno vytiahnuť zvodku za posledné hodiny a môžem konštatovať, že približne 42 ľudí sme zadržali napríklad za posledné ráno a poslednú noc. Zadržali sme skupinu 25 nelegálnych migrantov pochádzajúcich z Číny, zadržali sme 7 Pakistancov, 8 Indov, 8 Moldavcov a 2 Gruzíncov. Sú to všetko veci, kde nové technológie a nový systém, ktorý máme nastavený na východnej hranici, omnoho intenzívnejšie bojuje vlastne s nelegálnou migráciou. Môžeme dnes povedať, že prevádzačské skupiny sa začínajú vyhýbať slovenskému územiu a začínajú sa vyhýbať prechodu cez našu štátnu hranicu. Po úplnom dobudovaní technologického systému na východnej hranici budeme môcť konštatovať, že slovenská hranica je naozaj 100-percentne nepriepustná a garantujeme jej nepriepustnosť v rámci celej Európskej únie. Na záver mi dovoľte povedať dve základné poznámky. Prvou je, že táto hranica nie je len pre Slovákov, len pre občanov Slovenskej republiky. Touto hranicou garantujeme bezpečnosť všetkým občanom Európskej únie, a preto veľmi milo pôsobil aj výrok luxemburského ministra vnútra Luca Friedena vo Vyšnom Nemeckom približne pred 3 mesiacmi, kedy stál pred tou ukrajinskou tabuľkou a hovoril, že toto je luxembursko-ukrajinská hranica. Ukazoval luxemburským novinárom, že to je luxembursko-ukrajinská hranica. A je to pravda, pretože ich peniaze a peniaze ich daňových poplatníkov dovolili postaviť nové Vyšné Nemecké za 3 mesiace. Experti hľadali ventil, ktorým sa tá stavba vypúšťa. Lebo to vyzeralo, pretože boli na Slovensku bez nášho vedomia niekedy v januári, vo februári a stála ešte stará budova. Za tri mesiace prišla nová. To znamená, toto je prvý odkaz, že vlastne strážime vlastne nielen slovensko-ukrajinskú hranicu, ale predovšetkým hranicu Európskej únie s Ukrajinou. A posledná vec, ktorá robí taký rozdiel medzi vstupom Slovenska do Európskej únie a vstupom Slovenska do Schengenského priestoru. Pokiaľ v roku 2004 sa Európska únia rozširovala o Slovenskú republiku, v tomto prípade je ten postup opačný. V tomto prípade sa Slovensko rozširuje o zvyšok Európy. Pretože od toho dňa, odo dňa pravdepodobne a s najväčšou pravdepodobnosťou 22. decembra ako malý vianočný darček umožníme občanom, aby už bez akýchkoľvek hraničných kontrol, bez toho, aby videli ktoréhokoľvek hraničného policajta, bez toho, aby si všimli, že prešli hranicou, budú môcť cestovať do všetkých okolitých krajín s výnimkou, samozrejme, Ukrajiny, a to predovšetkým pomôže aj v ekonomickom rozvoji práve prihraničných oblastí. Nebude treba už chodiť cez hraničné prechody do mnohých závodov, fabrík, družstiev. Bude omnoho bližšie ísť priamo cez zelené pole na bicykli 200 m do susednej dediny, ktorú predtým bolo treba 15 km obchádzať cez hraničný prechod. Toto je všetko výhoda, ktorá nás čaká. Možno až v januári, vo februári si uvedomíme, čo vlastne pre nás Schengenský priestor znamená. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. Skončil som, pani predsedajúca. (Potlesk.)