Krupa, Peter, poslanec NR SR (2021-12-02):
Ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. Ministerstvo vnútra predložilo novelu zákona o zbraniach a strelive, cieľom ktorej je zamedziť zneužitiu strelných zbraní na trestnú činnosť. V prvom rade pochybujem, že prijatím nového zákona o strelných zbraniach a strelive zamedzíme páchaniu trestnej činnosti so zbraňami. Drvivá väčšina páchateľov trestných činov nepoužíva legálne držané zbrane na páchanie trestnej činnosti. Páchatelia trestných činov zväčša neabsolvujú psychotesty, nepripravujú sa na skúšky pre získanie zbrojného preukazu, následne sa neangažujú v streleckých kluboch pre získanie zbrojného preukazu skupiny E. Jednou z podmienok tejto tortúry je aj status bezúhonného spoľahlivého občana, ktorí si preverujú príslušníci Policajného zboru v ich bydlisku. Po prijatí novely zákona o zbraniach a strelive bude ďalšia byrokracia. Budeme musieť žiadať výnimky, preukazovať aktívnu športovú činnosť, ďalšími evidenciami v informačnom systéme športu platiť ďalšie a ďalšie poplatky. Páchatelia trestnej činnosti si jednoducho zadovážia nelegálne zbrane na čiernom trhu. Ministerstvo vnútra chce touto novelou zákona implementovať smernicu Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/853, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady č. 91/477/EHS. Zásadný problém je v tom, že návrh novely zákona o zbraniach a strelive je vo viacerých bodoch nad rámec schválenej smernice. Môžem uviesť jeden konkrétny príklad, tzv. grandfathering – dedičská doložka. Pri existencii tohto ustanovenia smernice Rady neexistuje dôvod zbytočne zaťažovať dotknutých držiteľov zbraní novými povinnosťami súvisiacimi so získaním výnimky nehovoriac o možnosti, že sa svojho legálne nadobudnutého a držaného majetku budú musieť v mnohých prípadoch vzdať za nevýhodných podmienok, prípadne celkom bez náhrady. Táto právna výnimka za určitých podmienok umožňuje ponechať držiteľom zbraní zbrane, ktoré nadobudli pred určitým dátumom. Návrh novely sa zásadne dotkne športových strelcov. Prevažná väčšina zbraní, s ktorými sa strieľajú dynamické disciplíny, budú preradené do kategórie zakázaných zbraní. Súvisí to aj s používaním zásobníkov na 10 a viac nábojov a na ich držanie bude potrebná výnimky. Výnimky zo zákona nebudú nárokovateľné a súčasne športoví strelci budú musieť splniť množstvo ďalších podmienok, aby im bola udelená výnimka. Platnosť výnimiek možno bude na päť rokov a budú spoplatnené. To znamená, že všetci športoví strelci, ktorí sú zaťažení ďalšou byrokraciou a extra nezmyselnými poplatkami, ktoré budú výrazne ovplyvňovať ich športovú činnosť. Cieľom schválenia smernice by mal byť tzv. boj proti terorizmu, ale schválenou smernicou v skutočnosti dôjde k obmedzeniu práv športových strelcov a legálnych držiteľov zbraní. Na Slovensku je množstvo špičkových športových strelcov, reprezentantov Slovenskej republiky, ktorí dosahujú na medzinárodnom poli vynikajúce výsledky. Množstvo strelcov pracovalo alebo pracuje priamo v policajných, armádnych zložkách alebo špecializovaných útvarov, kde ich hlavnou pracovnou náplňou je ochrana občanov Slovenskej republiky. Aj oni sa vo svojom voľnom čase venujú športovej činnosti, práve tej, ktorú ide obmedzovať novela zákona o zbraniach a strelive. Toto naozaj nemá s bojom proti terorizmu nič spoločné. Práve naopak, obmedzuje tých, ktorých pracovnou náplňou je práve boj proti terorizmu. To je jeden z mála príkladov o absurdite celej novely zákona o strelných zbraniach a strelive. Ževraj sa má schválením novely zabezpečiť bezpečnosť každého z nás a nechceme tu mať nejaké Spojené štáty Americké. Ako som už spomínal, schválená smernica ani novela zákona o zbraniach a strelive nemá nič spoločné s bojom proti terorizmu. Paradox, paradoxne sa aj dopadom zásadným spôsobom obmedzujú práva slušných a bezúhonných občanov Slovenskej republiky, ktorí sú legálnymi držiteľmi zbraní. Pretože legálny držitelia zbraní ani športoví strelci, ktorých najviac obmedzí schválenie tejto novely, nemajú s bombovými útokmi či v Bruseli, alebo iných mestách v západnej Európe nič spoločné. Pred podobnými populistickými vyhláseniami politikov by sme mali byť všetci legálni držitelia zbraní a športoví strelci poľovníci ostražití. Ak už spomíname Spojené štáty Americké, tam sú v každom štáte iné zákony na držbu zbraní. A najväčšia kriminalita je práve v štátoch, kde sú najväčšie reštrikcie proti držbe zbraní, pretože aktívneho strelca nemá kto zastaviť. Príchod polície po desiatich a viac minútach po nahlásení od krízovej udalosti je už zväčša príliš neskoro s prihliadnutím na skutočnosť, koľko nábojov dokáže terorista vystrieľať za desať minúť. Zmenšenie kapacity zásobníka nič v danej situácii nevyrieši a pokiaľ sa na danom mieste nevyskytne v blízkosti ozbrojená ostraha, policajt v civile alebo ozbrojený civilista, tak masaker aktívnemu útočníkovi už nezabráni. V Európe je situácia oproti USA odlišná v tom, že všetci veľmi dobre vieme, kto pácha teroristické útoky v západnej Európe. Je zaujímavé, že na jednej strane sa obmedzujú práva legálnych držiteľov zbraní a na druhej strane sa podporuje masová migrácia nepreverených osôb s odlišnou kultúrou, ktorí si mohli prejsť vojenským výcvikom alebo sa priamo zúčastnili bojov. Toto zásadným spôsobom mení bezpečnosť občanov v danom štáte. Môj názor je, že zradcovia, ktorí nám tu predkladajú tento paškvil, chcú týmto spôsobom obmedziť slušných a bezúhonných občanov, nemôžu byť volení a dosadzovaní do žiadnych funkcií, a treba sa mať pred nimi mať na pozore. A na pozore by sa mali mať aj naši poľovníci, ktorí sú zatiaľ v kľude. Hovorím zatiaľ. Poviem vám o konkrétnom príklade, ktoré môže mať na obmedzenie držby zbraní aj negatívny vplyv na kriminalitu v štáte. V Brazílii v roku 2002 – 2003 prijali tzv. odzbrojovací zákon a občania prakticky stratili možnosť nosiť zbrane na vlastnú sebaobranu. Kládli sa rôzne byrokratické obmedzenia a celý zákon bol nastavený reštriktívne voči občanom. Namiesto poklesu kriminality sa v Brazílii dočkali pravého opaku. Kriminalita rástla a po pätnástich rokoch od schválenia postupného odzbrojovania mali v Brazílii v roku 2017 cez 64-tisíc vrážd. Skutočné zmeny, ktoré nastali v Brazílii, bol len strach bežných Brazílčanov, ktorí sa proti zločincom nemali čím legálne brániť. Ako teda vidím budúcnosť v streleckom športe? Vidím, že predkladaná novela vyvíja reštriktívnym spôsobom proti streleckej obci. Budúcnosť nevyzerá byť ružová. Som presvedčený, že reštrikcie majú začať predovšetkým finančnými a byrokratickými požiadavkami na streleckú obec a športových strelcov. Výsledkom bude znechutenie a zaťaženie rekreačných a profesionálnych strelcov rôznymi poplatkami, výnimkami a tak ďalej. Čím by bola zbraň bez človeka? Odpoveď by mohla byť, samozrejme, kusom železa, ktoré má svojich odporcov, ale aj svojich milovníkov. Na Slovensku máme údajne okolo 150-tisíc legálnych držiteľov zbraní. Predstavme si pod tým napríklad poľovníkov, športových strelcov, zberateľov a možno aj obyčajného človeka, ktorému pištoľ leží v trezore na horšie časy. Táto skupina o svojich koníčkoch moc nehovorí, na verejnosti nosí zbraň skrytú, proste dodržuje zákon. Preto sa z médií dozvieme o strelcoch niečo, len keď sa stane tragédia alebo keď sa naozaj že niečo pokazí, alebo keď sa stane trestný čin, ale ten sa zvyčajne spácha s nelegálne držanou zbraňou. Slušní strelci sa však stretávajú každý víkend napríklad na súťažiach. Stane sa vám občas, že vpravo od vás mieri na terč doktor, vľavo miestny prokurátor. Po súťaži sa všetci stretnú, prehodia pár inteligentných slov, zhodnotia deň a ide sa ďalej. Všetko v maximálnej slušnosti, v záujme o históriu, špor, lov. Zbraň je nebezpečná, no tým, ako sa použije, za to zodpovedá človek. Postupujeme podľa zákona, poznáme prvú pomoc, pojmy ako nutná obrana a krajná núdza. Zbraň na verejnosti nevyťahujeme bezdôvodne, nie ako obyčajní malí chlapci s plynovkami, ktorí ich vyberú pri prvej príležitosti a hrajú sa na vojakov. Sme viac nenápadní a práve preto sa chystá zmena zákona o zbraniach a strelive. Slovensko ako člen Únie musí prijímať zákony schválené v Bruseli a podotýkam, že nemusí. Nová smernica prináša viacero obmedzení, no a nie sú reštriktívne, ako pre nás pripravili tuto naši eurohujeri, ktorí sa strkajú do priazne Bruselu. Nestrelca bude napríklad mrzieť, že po novom by mali byť obmedzené expanzné zbrane. Navštívili ste už niekedy akcie ako Sahara, Tankové dni v Trenčíne alebo Slovenské piesky? Pred vami sa stretnú dve bojujúce strany, ukážky z druhej svetovej vojny, nad hlavami vám lietajú lietadlá a na tieto akcie chodia tisícky ľudí. Ale možno už nebudú, všetky tie zbrane strieľajú slepé náboje. Po novom budú zakázané a obmedzené, ak boli odvedené od samočinných zbraní, všetky staré ruské a nemecké samopaly. Hercom zostane len drevená puška a zvuk z reproduktorov. Začiatok akcie, zážitok klesne na minimum. Náklady na zbrane pre hercov zase stúpnu niekoľkonásobne, až likvidačne. Strelcov, nie všetkých, ale pomernú časť sa zasa dotkne zákaz samonabíjacích zbraní upravených zo samočinných. Všetky pušky kedysi strieľajúce dávkou, dnes upravené na jednotlivé rany, budú zakázané. V lepšom prípade na výnimku. Tak obľúbený samopal vzor 58 alebo AK-47 prídu do nemilosti. Má ich mnoho vlastníkov a odrazu budú zakázané. Kam ich dáme? Predáme do zahraničia a zas ich niekto donesie do EÚ? Napríklad na vianočné trhy? Zásobníky do 20 nábojov pre krátku a do 10 nábojov pre dlhú zbraň. Akonáhle u nás zásobník nad 30 nábojov, stratíte spoľahlivosť a pokuta okolo 1 700 euro. Zberatelia zbrane a milovníci histórie si zase nebudú smieť, smieť zo svojho kúsku legálne vystreliť na strelnici. Perkusné pištole, to je ako aj všeličo, neviem čo a predovky, bude treba zbrojný preukaz. Mnohokrát ide o repliky a kusy staré aj 150 rokov a ich držbu neriešil ani sám cisár Franz Josef. Teraz vám prečítam zopár slov, prečo sa nosí zbraň: Nenosím zbraň, aby som zabíjal, nosím ju, aby som nebol zabitý. Nenosím zbraň, aby som desil ľudí, nosím ju preto, že občas dokáže byť svet desivé miesto. Nenosím zbraň preto, že som paranoidný, nosím ju preto, že vo svete existuje skutočné nebezpečie. Nenosím zbraň preto, že som zlý, nosím ju preto, že už som vo svojom živote videl dosť zla. Nenosím zbraň preto, že nenávidím vládu, nosím ju preto, že do niektorých vecí mi vláda nemá čo rozprávať. Nenosím zbraň preto, že sa teším, až ju použijem, nosím ju, aby som sa raz nemusel po zbytok svojho života nenávidieť za to, že som nebol pripravený. Nenosím zbraň ako náhradu pohlavného orgánu, nosím ju preto, že v ohrození mi originál veľmi nepomôže. Nenosím zbraň preto, že chcem niekoho zastreliť, nosím ju preto, že chcem zomrieť v deväťdesiatke v posteli a nie zajtra na chodníku. Nenosím zbraň preto, aby som sa cítil ako muž, nosím ju preto, že muž sa dokáže postarať o seba a svojich blízkych. Nenosím zbraň preto, aby som si pripadal menejcenný, nosím ju preto, že proti niektorým útočníkom by som s holými rukami nemusel mať šancu sa ubrániť. Nenosím zbraň preto, aby som sa hral na policajta, nosím ju preto, že v prípade ohrozenia pravdepodobne žiadny policajt nebude v blízkosti. Nenosím zbraň preto, aby som vyhľadával problémy, nosím ju preto, že si tie problémy občas môžu nájsť mňa. Nenosím zbraň preto, že by som miloval zbrane, nosím ju preto, že milujem život ľudí, ktorí mi dávajú zmysel. A preto by som chcel ešte v rozprave podať v paragrafe návrh, v zmysle § 73 ods. 3 písm. b) zákona o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky navrhujem, aby Národná rada neprerokovala, nepokračovala v rokovaní o tomto návrhu zákona. Ďakujem pekne.