D. Švantner, poslanec: (2002-01-30):
Milé dámy, vážení páni, vtedy som vyzýval vás všetkých, aby sme veľmi dobre zvážili, či sa rozhodneme pre privatizáciu SPP. Zdôvodňoval som to niektorými faktmi, ktoré boli povedané aj tento týždeň v nedeľu v relácii O päť minút 12, kde pán poslanec Fico hovoril o zisku, ktorý dosiahlo SPP v roku 1999. Bola tam ale ešte jedna chyba. Mimo 12,4 miliardy korún zisku bol tam ešte aj zvláštny odvod, ktorý nariadila vláda, ktorý bol vo výške 2,1 miliardy korún, čiže v skutočnosti v roku 1999 SPP prinieslo do národného dôchodku, do spoločnej kasy, skoro 15 miliárd korún. To nie je všetko. Už sme tu raz rozoberali záležitosť, že drobní odberatelia musia doplácať na veľkoodberateľov a z toho dôvodu sa zvýšili teraz ceny plynu pre veľkoodberateľov o 20%. Lenže aká je to maličkosť proti tomu, čo môžeme ešte získať z SPP tým, že by sme len rešpektovali cenu prepravy plynu, tak ako je účtovaná v západnej Európe. V západnej Európe sa účtuje za prepravu tisíc kubíkov plynu na vzdialenosť 100 kilometrov 2,5 dolára. My účtujeme 1,7 dolára za to isté množstvo na vzdialenosť 100 kilometrov. Stačí, aby sme zvýšili cenu, tak ako je rešpektovaná v západnej Európe a tento zisk, ktorý bol v roku 1999 14,5 miliardy korún, by sa zvýšil o ďalších 13 miliárd korún. Predstavte si, že každý rok by sme získali pri správnom hospodárení skoro 30 miliárd korún. Samozrejme, nepočítam do toho zvýšenie ceny plynu, ktorá bola zrealizovaná teraz a ktorá sa počíta, že bude ešte zrealizovaná tohto roku. Tak ako tu už bolo pred chvíľou povedané, že máme veľmi zlé skúsenosti s privatizáciou 49% telekomunikácií, v budúcnosti nás zrejme bude čakať podobný osud aj v SPP. Strategický investor sa správa naozaj tak drasticky voči obyvateľstvu tejto krajiny, že môžeme počítať s tým, že tá cena plynu pôjde ešte podstatne vyššie. Som smutný z toho, že pri takých závažných rokovaniach a pri takom závažnom rozhodnutí, ktoré tu máme dnes povedať, je nás v sále tak strašne málo. Je to záležitosť, ktorá ovplyvní život obyvateľstva tejto krajiny v ďalších rokoch a ovplyvní ho naozaj veľmi podstatne. My máme jedno veľmi dobré porekadlo: „Dvakrát meraj a raz strihaj.“ Ja si myslím, že z tohto dôvodu by sme sa mali naozaj znovu zamyslieť nad tým, čo nás čaká privatizáciou SPP a napriek tomu, že sme dali určité sľuby o privatizácii 49% akcií, by sme znova mali o tom hovoriť, a nielen my v parlamente, ale aj pod dohľadom verejnosti. Je naozaj zlé, že tu teraz nie sú kamery, že nepočujú naši občania to, čo by mali počuť a podľa čoho by sa mali rozhodnúť, lebo si myslím, že aj to referendum, ktoré už bolo raz robené o privatizácii strategických podnikov, nebolo dostatočne pripravené alebo bolo zámerne pripravené tak, aby občania nemali záujem prísť k referendu a rozhodnúť. Taktiež mi je celkom nepochopiteľné, ako dopadla diskusia v utorok v Site, kde podľa hlasovania, ktoré tam bolo predvedené, ľudia nemajú záujem o to, aby sa zrealizovala zmena privatizácie, tak ako navrhuje SDĽ. Je to naozaj poľutovaniahodné, že ľudia v tej situácii, keď hovoria o tom, aké sú nízke dôchodky, si nedokážu uvedomiť, že aj tým, že tam dajú ten hlas, do určitej miery prinútia politikov, aby rozmýšľali trochu inak, ako je privatizácia SPP pripravená teraz. Ja si musím k tomu zobrať jeden taký príklad. Viete, hovorí sa veľa o tom, ako by sa mal vytvoriť druhý pilier pre sociálne zabezpečenie, pre dôchodkové zabezpečenie ľudí. Predstavme si, že by len stačilo, keby sme každoročne ten zisk, ktorý som tu napočítal skoro na 30 miliárd korún, by nám naozaj spravil 50% z toho, alebo dokonca viac ako 50% z toho, čo potrebujeme dať na dôchodky. Neviem, či si to ľudia vôbec uvedomujú. O tomto by sme mali hovoriť tak, aby o tom počuli tí ľudia. Potom zrejme aj účasť na referende by bola celkom iná. Ku kolegovi Ficovi musím povedať jednu vec. To, že je nanominovaný v komisii, myslím si, že je už vlastne po funuse, lebo už bolo vlastne rozhodnuté. To, že tam sa ty zúčastníš jedného alebo dvoch sedení v komisii, to už neovplyvní rozhodnutie, ktoré spravila naša vláda doteraz. Samozrejme, ak sa nám nepodarí odhlasovať referendum o neprivatizácii tohoto podniku. Milé dámy, vážení páni, myslím si, že už nemá zmysel viac presviedčať, lebo bolo to povedané pred dvoma rokmi, povedali sme už dnes o dôvodoch, prečo nie je dobré, aby sme sprivatizovali toto ekonomiky Slovenskej republiky. Apelujem ešte raz na vás, aby ste sa nad tým zamysleli a aby ste mysleli aj na našich spoluobčanov, ktorí naozaj potrebujú finančné prostriedky, aby mohli prežiť v dôchodku a aby boli peniaze aj na tie oblasti, ktoré finančné prostriedky neprinášajú. Myslím tým školstvo, zdravotníctvo, armádu a takisto štátnu správu. Ja by som chcel zakončiť môj, takpovediac referát tým, že Pravá Slovenská národná strana jednoznačne podporí návrh, ktorý tu bol daný, a to, aby o privatizácii strategických podnikov, lepšie povedané hlavne SPP, bolo vypísané referendum. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. S faktickou poznámkou pán poslanec Maňka. Končím možnosť podania ďalších prihlášok. Pán kolega, máte slovo. V. Maňka, poslanec: Ďakujem, pán podpredseda. Pán poslanec Švantner si pri svojom vystúpení v úvode zrejme zmýlil meno, lebo spomenul moje meno, že som vystúpil pred ním, ale nebol som to ja, možno vo svojej reakcii na mňa povie, koho myslel, ale keď už mám slovo, tak by som si dovolil ešte pár poznámok, pán poslanec hovoril o stave SPP. Chcem pripomenúť, že Slovenský plynárenský priemysel očakáva za rok 2001 kladný hospodársky výsledok pred zdanením, na úrovni 5,4 miliardy korún a v medziročnom porovnaní to predstavuje nárast ziskovosti podniku o 1 miliardu korún. Samozrejme, pán poslanec Fico mal pravdu, keď hovoril, že bola strata, ale tá bola z toho dôvodu, že štát uložil v štátnom rozpočte osobitný odvod, ktorý bol dostatočne vysoký, a tá strata bola na úrovni pol miliardy korún, čo predstavuje mierne zlepšenie oproti 800 miliónovej strate v roku 2000. Chcem upozorniť ešte na jedno, že v roku 2002 spoločnosť pred aktualizáciou počíta s hrubým ziskom spoločnosti 1,9 miliardy korún. Zisk po zdanení a osobitných odvodoch v roku 2002 sa odhaduje na 8,8 miliárd korún. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán kolega Švantner, chcete reagovať? Nech sa páči, máte slovo.