B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-09-17):
Nech sa páči, pán minister. I. Harna, minister výstavby a regionálneho rozvoja SR: Ďakujem pekne za slovo. Odzneli tu veľmi vážne slová kritiky na predložený návrh zákona aj z úst pána spoločného spravodajcu, pokúsim sa nato odpovedať. Začal by som s tým, čo tu odznelo, že sa počas prípravy tohto zákona zmenila koncepcia a že mal byť prijatý zákon o regionálnom rozvoji a zákon sa zmenil na zákon o podpore regionálneho rozvoja. Mám nato nasledovné vysvetlenie. Aj v okolitých krajinách, napríklad v Českej republike, bol prijatý zákon o podpore regionálneho rozvoja. Tak ako nie je možné prijať zákon o národohospodárskom rozvoji, pretože proces ekonomického rozvoja nie je možné zakotviť do zákona, podobne nie je možné zakotviť do zákona ani regionálny rozvoj. Regionálny rozvoj nie je ničím iným ako ekonomickou činnosťou, ktorá sa realizuje v regióne a každá ekonomická činnosť, ktorá sa realizuje v tomto štáte, sa zároveň realizuje aj v regióne. Teda prijímať zákon o regionálnom rozvoji by bolo to, ako keby sme prijímali zákon o národohospodárskom rozvoji, čo je nezmysel. Pán spoločný spravodajca hovoril, že nie sú definované ciele. Ciele sú definované v tomto zákone, pretože je povedané, že cieľom tohto zákona je prispieť k tomu, aby sa odstraňovali regionálne rozdiely. Čo sa týka definovania konkrétnych cieľov, to nie je vec zákona, ale to je vec národného plánu regionálneho rozvoja, ktorý bol schválený vo vláde. Tento plán definuje strategické aj štrukturálne ciele a definuje zároveň aj priority. Čiže žiadať, aby v zákone boli zakotvené nejaké konkrétne ciele, je absurdné. V zákone môžu byť definované tie ciele, ktoré v tom zákone sú. To znamená, odstraňovať regionálne rozdiely a odstraňovať štrukturálne rozdiely medzi jednotlivými regiónmi. Problematika kompetencií v regionálnom rozvoji. V koncepcii reformy verejnej správy sa zakotvilo, že kompetencie za rozvoj regiónov prejdú na regionálne samosprávy a nebudú úlohou centra, nie sme v centrálne plánovanej ekonomike, ale v trhovej ekonomike. V centrálne plánovanej ekonomike to bolo jednoduché. Na úrovni ústredného výboru strany a na úrovni plánovacej komisie a jednotlivých ministerstiev sa stanovili ciele, povedalo sa, kde, v ktorom regióne, aké investície sa uskutočnia a priradili k tomu balík peňazí a potom sa to malo realizovať. Hospodársky rozvoj u nás realizujú hospodárske, teda obchodné spoločnosti, realizujú podnikateľské subjekty, ktoré nie je možné dirigovať z centrálnej úrovne. Daňové nástroje nie sú problematikou, pán poslanec, tohto zákona. Daňové zákony riešia špeciálne daňové zákony, nie tento zákon. A tie zákony sa aj prijímajú, ktoré vytvárajú podnikateľské prostredie a podporujú investovanie aj do zaostalých regiónov. Čo sa týka kapacít alebo byrokratických orgánov podľa vášho vystúpenia, aj vystúpenia pána poslanca Hofbauera. Prosím vás pekne, Európska komisia kritizuje štáty, ktoré sa chystajú do Európskej únie, že nemajú vytvorené dostatočné administratívne kapacity na absorbovanie pomoci z predvstupových fondov. Národný plán regionálneho rozvoja, ktorý definuje ciele a definuje aj priority, ktoré by sme mali v oblasti regionálneho rozvoja realizovať, bol schválený vládou. Ten definuje tieto ciele a aj priority. Súčasťou Národného plánu regionálneho rozvoja boli sektorové operačné programy, je vypracovaných sedem sektorových operačných programov, medzi nimi rozvoj ľudských zdrojov, rozvoj priemyslu, rozvoj pôdohospodárstva, rozvoj dopravy a spojov, rozvoj cestovného ruchu, rozvoj životného prostredia, rozvoj bývania a súčasťou Národného plánu regionálneho rozvoja sú aj regionálne operačné programy, ktoré sú vypracované na úrovni NUTS 2, to znamená Slovensko východ, Slovensko severozápad, Slovensko juhozápad a Bratislava.V týchto plánoch, to znamená v regionálnych operačných programoch, v sektorových operačných programoch a synteticky v Národnom pláne regionálneho rozvoja sú definované tie ciele, o ktorých sme tu hovorili, čiže to nemôže byť súčasťou zákona, ale práve týchto dokumentov. Národný riadiaci a monitorovací výbor nie je žiadny administratívny orgán, nie je to žiadna byrokracia. V oblasti regionálneho rozvoja platia nejaké zásady. Medzi nimi veľmi dôležitá zásada je zásada programovania, zásada koncentrácie zdrojov, zásada partnerstva. Partnerstvo znamená toľko, že na regionálnom rozvoji sa zúčastňujú okrem štátnych orgánov samosprávne orgány, podnikateľská sféra, tretí sektor, vysoké školy, proste partneri v najširšom zmysle. To znamená, že tieto výbory, o ktorých hovoríte a kriticky sa vyslovujete, že je to zbytočná byrokracia, to nie sú žiadne administratívne aparáty, to nie sú úradníci, ale to sú orgány zriadené nato, aby sa využil ten spoločný mozgový potenciál, ktorým môžu prispieť do regionálneho rozvoja. Napríklad Národný monitorovací výbor má za úlohu pred tým, než materiál pôjde do vlády, posúdiť práve z pohľadu týchto partnerov, ktorí sa zúčastňujú na regionálnom rozvoji, či materiál je dostatočne rozpracovaný a monitorovať plnenie tohto plánu a navrhovať vláde potrebné zmeny, pretože materiál je definovaný ako materiál živý. Podobne regionálne riadiace a monitorovacie výbory sú vytvorené na úrovni NUTS 2 a tiež predstavujú mozgový potenciál daného regiónu a združujú práve tých partnerov, ktorí na regionálnom rozvoji participujú. Čiže nejde o žiadne nové byrokratické úrady alebo nejaké nové byrokratické zložky. Jednou z veľmi dôležitých zdrojov, ktoré majú byť použité na financovanie regionálneho rozvoja, sú práve zdroje, ktoré plynú z predvstupových fondov, to znamená z fondu PHARE, z fondu SAPARD a z fondu ISPA a práve Európska komisia vyžaduje, aby tieto administratívne štruktúry boli vytvorené. Predložený návrh zákona bol prerokovaný niekoľkokrát v Európskej komisii, teda nie v komisii samotnej, ale v Bruseli na jednotlivých direktoriátoch a bol posúdený, že vyhovuje tomu, aby podľa tohto zákona bol manažovaný regionálny rozvoj. Odznelo tu ešte, že ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja by chcelo alebo chce dirigovať regionálny rozvoj. Myslím si, že už v tom samotnom konštatovaní je protirečenie. Na jednej strane sa tu kritizuje, že v regiónoch sa vytvárajú zbytočné štruktúry, na druhej strane, že my si niečo chceme uzurpovať. To vôbec nie. Kompetenčný zákon hovorí o pozícii ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja ako koordinačného orgánu. Predsa z jedného miesta sa celý regionálny rozvoj nedá realizovať ani manažovať. Napríklad spomínal som sektorové operačné programy. Samozrejme, že za rozvoj priemyslu v regiónoch bude naďalej zodpovedné ministerstvo hospodárstva, za rozvoj poľnohospodárstva bude naďalej zodpovedné ministerstvo pôdohospodárstva, ktoré aj má pod kuratelou program SAPARD, za životné prostredie ministerstvo životného prostredia a za dopravnú infraštruktúru ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií. Čiže nijaké sústreďovanie kompetencií na našom ministerstve sa nekoná. Aj vypracovanie Národného plánu regionálneho rozvoja bolo koordinované zo stupňa nášho ministerstva, ale za jednotlivé sektorové operačné programy boli zodpovedné príslušné ústredné orgány štátnej správy, to znamená jednotlivé ministerstvá. Regionálne operačné programy vychádzali z programov, ktoré vypracovali kraje, potom boli tieto krajské programy prepracované a boli prispôsobené pre jednotlivé NUTS 2, ktoré sústreďujú niekoľko krajov. Slovensko východ tri kraje, Košice, Prešov, Banská Bystrica, Slovensko severozápad Žilina, Trenčín, juhozápad Nitra, Trnava a štvrtou NUTS je Bratislava, Bratislavský kraj. Toľko z mojej strany, pán predsedajúci. Ďakujem.