L. Szigeti, poslanec: (2008-04-10):
Jednoznačne treba povedať toľko, že návrh pána poslanca Fronca vychádza z hĺbkovej analýzy a v dostatočnej miere reaguje na tie problémy, ktoré sa objavili ako výsledok tejto analýzy. Jeho návrh sa snaží odpovedať na akútne problémy výchovy a vzdelávania na Slovensku, a to predovšetkým na potrebu obsahu reformy, na zavedenie dvojúrovňového  obsahu. Takisto reaguje na to, že je potrebné posilniť slobodu a zodpovednosť nielen všeobecne, ale aj konkrétne pre žiaka, pre pedagóga, ale aj pre zriaďovateľa. Jeho návrh považujem za oveľa jednoduchšie sformulovaný návrh, oveľa zrozumiteľnejším spôsobom naznačuje formy a spôsoby reformy vzdelávania na Slovensku, ako to robí ten druhý návrh. Už keď len vychádzam z toho, že jeho návrh vzdelávanie podľa toho návrhu považuje za súčasť celoživotného vzdelávania, samotnú túto skutočnosť považujem za krok dopredu,  pretože takéto ponímanie regionálneho vzdelávania, regionálneho školstva doposiaľ v žiadnom zákone nebolo sformulované. Ja len by som mohol pokračovať s tým, že princípy vzdelávania, ktoré sú v návrhu uvedené jednoznačne, približujú potrebu reformy vzdelávania z iného pohľadu. A jednoznačne hovorí  o takých princípoch, ktoré garantujú pre žiaka, rodiča, pedagóga, zriaďovateľa jednoznačne princíp pluralizmu, posilnenie princípu decentralizácie, rovnoprávnosti škôl a tak ďalej. Mimoriadne dôležitou časťou jeho návrhu je zabezpečenie reformy obsahu vzdelávania. A návrh pána poslanca Fronca je úplne odlišný od návrhu pána ministra Mikolaja, o ktorom sme rokovali minulý týždeň. A jeho návrh sme posunuli do druhého čítania. Ja si myslím, že je dôležité skonštatovať to, že obsahová reforma sa má zabezpečiť pomocou Národného programu vzdelávania, ktorý vypracúva ministerstvo školstva na obdobie siedmich rokov. Ja si myslím, že je dôležité, aby bolo na to stanovené aj obdobie, pretože vždy po vypršaní daného obdobia je možnosť na korekcie. A myslím si, že čas prinesie vždy takú situáciu, že je potrebné zasahovať do Národného programu vzdelávania, zmeniť ho a inovovať tento program, ktorý v podstate pripraví ministerstvo školstva, prerokuje ho s Kurikulárnou radou a, čo je dôležité, aj s organizáciami zamestnávateľov a zabezpečí k tomuto návrhu verejnú diskusiu. To, čo sme vyčítali vládnemu návrhu, je predovšetkým to, že nebola dostatočná diskusia, nebol čas na to, aby laická a odborná verejnosť sa mohla vyjadriť k predloženému návrhu. Samozrejme, ministerstvo školstva predloží tento Národný program vzdelávania na schválenie vláde Slovenskej republiky, čo znamená, že nehrozí nebezpečenstvo, že bude to materiál, bude to program vzdelávania len jednej politickej strany, pretože vo vláde väčšinou a ešte stále na Slovensku sú viaceré politické strany. To znamená, že tento vládou schválený materiál môže byť skutočne pluralitným spôsobom pripravený. Ďalej si myslím, že je dôležitým, že sa hovorí v materiáli o vytvorení rámcových vzdelávacích programov. Súhlasím s tým, že štátny vzdelávací program znie tak príliš, si myslím, etatisticky a posilňuje vplyv a pôsobenie a dirigizmus štátu. Tieto rámcové vzdelávacie programy ministerstvo školstva schváli a vydá po súhlasnom vyjadrení Kurikulárnej rady. Kurikulárna rada v návrhu pána poslanca Fronca, si myslím, má dôstojné postavenie, kým vo vládnom návrhu Kurikulárna rada je takmer zdegradovaná na o ničom nerozhodujúci poradný orgán ministerstva školstva. Jednoznačne je zadefinovaný spôsob kreovania Kurikulárnej rady. A myslím si, že je to niečo podobné, ako máme Akreditačnú komisiu pre oblasť vysokých škôl. Myslím si, že je to dobrý návrh. A podobným spôsobom  by vláda alebo ministerstvo školstva mohli prebrať spôsob kreovania Kurikulárnej rady. Veď v Kurikulárnej rade by mali byť zastúpení pedagógovia, ktorí majú minimálne desaťročnú  skúsenosť. A mali by to byť naši najlepší pedagógovia, ktorí  pôsobia na základných, stredných, odborných školách a tak ďalej. Mali by tam byť zastúpení vysokoškolskí docenti, profesori, ktorí pôsobia v oblasti prípravy pedagógov. A, samozrejme, mali by tam byť aj iní nezávislí odborníci. Čo sa týka tvorby školských vzdelávacích programov, je rozdielny spôsob schvaľovania týchto školských vzdelávacích programov, čo považujem tiež za lepšie riešenie, ako je to navrhnuté pánom ministrom Mikolajom. Ja si myslím, že nemáme sa hanbiť za našich odborníkov v oblasti pedagogiky. A prečo by sme nemohli mať vzor okolitých krajín aj na Slovensku, tzv. vzdelávacích expertov? Veď vzdelávací expert by mal byť tiež odborník, ktorý má pedagogickú spôsobilosť, ktorý má ukončené vysokoškolské vzdelanie, ktorý má desaťročnú prax, zložil skúšku pred Kurikulárnou radou, a na základe návrhu Kurikulárnej rady by ho menoval minister školstva na 5 rokov. To znamená, že nie je to preňho funkcia doživotná, ale v podstate kým nezíska akreditáciu na ďalšie obdobie, svoju činnosť by nemohol vykonávať. Ešte sa vrátim k schvaľovaniu školských vzdelávacích programov. Samozrejme, zriaďovateľ to musí prerokovať so školskou radou a zriaďovateľ poverí konkrétneho vzdelávacieho experta, aby sa vyjadril  ku konkrétnemu školskému vzdelávaciemu programu a vydal osvedčenie o súlade. To znamená, že aj vzdelávací program bude posudzovať súlad školského vzdelávacieho programu s rámcovými vzdelávacími  programami. A tu by som zareagoval na slová, ktoré tu odzneli pred niekoľkými minútami, že čo bude v tom prípade, keď ten vzdelávací  expert už prestane byť vzdelávacím expertom, keď urobil chybu, keď nedostatočným  spôsobom posúdil kvalitu a súlad školského vzdelávacieho programu s rámcovými vzdelávacími programami. Takisto by sme mohli položiť otázku, čo sa stane, koho to bude zodpovednosť, že konkrétny pán inšpektor alebo pani inšpektorka nekvalitne posúdia súlad školského vzdelávacieho programu so štátnym vzdelávacím  programom, ako to navrhujete vy, a čo bude, keď dotyčný a konkrétny školský inšpektor o niekoľko dní, týždňov alebo o rok už nebude školským inšpektorom. Koho to bude zodpovednosť? Ja si myslím, že tým, že vzdelávací expert má akreditáciu, je menovaný ministrom  školstva, je tam garancia, aby svoju prácu vykonával kvalitne. Ďalej by som chcel kvitovať a veľmi pozitívne hodnotiť tú časť, ktorá hovorí o používaní učebníc. Jednoznačne v tomto zákone je uvedené, že o používaní učebníc rozhoduje riaditeľ školy po prerokovaní s pedagogickými zamestnancami. Ja vidím hlavný prínos tohto návrhu zákona práve v tom, že posilňuje slobodu a hlavne zodpovednosť, zodpovednosť žiaka, rodiča, pedagóga, ale aj riaditeľa školy a takisto aj zriaďovateľa. Neviem, prečo sa bojíme toho, že naši riaditelia škôl, naši pedagógovia nemajú dostatočné vedomosti o tom, čo a ako sa má vyučovať, z čoho sa má vyučovať a tak ďalej. Samozrejme, aby mohla byť učebnica používaná na vyučovanie konkrétneho predmetu, musí byť v súlade s princípmi a cieľmi  vzdelávania, veď na základe toho sa vydá osvedčenie o súlade. To, čo je uvedené v tomto zákone a pre mňa chýba vo vládnom návrhu, je časť, ktorá hovorí o organizácii vyučovania. Myslím si, že je pozitívne, že určuje maximálny počet vyučovacích hodín v jednom týždni, čo súvisí práve so štátnymi a školskými vzdelávacími potrebami, pretože ak by to nebolo určené, tak mohlo by sa stať, že v štátnom vzdelávacom programe by sme mohli určovať enormne vysoké počty vyučovacích hodín možno aj na úrovni 38 – 40 hodín, čo, si myslím, je nevhodné, pričom možno žiadna krajina taký vysoký týždenný počet hodín nemá. Myslím si, že veľmi racionálne sú určené stupne vzdelávania a formy vzdelávania. A podľa môjho názoru sú oveľa jednoduchšie a zrozumiteľnejšie formulované a napísané ako vo vládnom návrhu. Podľa mňa z tej spomínanej analýzy práve vyplynula tá skutočnosť, že naši žiaci majú problémy trebárs na prvom stupni základných škôl s čítaním, porozumením a so základnými kompetenciami. Práve preto si myslím, že presne v súlade s Národným programom výchovy a vzdelávania, teda presne v súlade zmien s Miléniom, tento návrh zákona navrhuje predĺžiť prvý stupeň základnej školy a nenavrhuje za prvý stupeň ročníky jedna až štyri, ale ročníky jedna až päť. Reaguje na to, aké výsledky dosiahli naši žiaci v testovaní PISA. A myslím si, že je to prínos a pozitívny krok dopredu. Čo považujem za prínos návrhu tiež, je, že oveľa podrobnejšie sa zaoberá odbornými školami, odborným vzdelávaním. A jednoznačne venuje oveľa väčší priestor pedagogickým a nepedagogickým zamestnancom, aj keď vieme, že ministerstvo školstva má takú predstavu, že bude zvlášť zákon o pedagogických zamestnancoch, čo je v poriadku, aj keď treba uznať, že nebolo to v Legislatívnom pláne ministerstva školstva, bude aj zákon o odbornom vzdelávaní a odborných školách. Ale myslím si, že pokiaľ sa dajú veci riešiť stručnejším, jednoznačným spôsobom, tak nie je potrebný vždy zákon, mnohé veci sa dajú riešiť aj nižšími právnymi normami, ako je nariadenie vlády, príp. vyhláška ministerstva školstva. A teraz k tomu najdôležitejšiemu, pretože ja si myslím, že algoritmus prípravy a zabezpečenia obsahovej reformy je tým najdôležitejším a najlepšie vypracovaným prvkom tohto návrhu. Aj vám poviem, že je to preto, lebo dáva dostatok času a priestoru aj ministerstvu, aj priamo riadeným organizáciám, aj pre zriaďovateľa, ale hlavne pre samotné školy, aby si premysleli zabezpečenie obsahovej reformy a dôkladne sa naň pripravili. Ja si myslím, že najväčší nedostatok vládneho návrhu je práve v tom, že nebudú mať školy čas na vypracovanie vlastných školských vzdelávacích programov. To už všetci vidíme. To vidia aj poslanci koalície. Cez letné prázdniny sa má vypracovať a prijať kvalitný školský vzdelávací program. No som zvedavý, ako to dopadne. Ale návrh pána poslanca Fronca dáva dostatočný čas a priestor na to, aby aj štátne orgány, ale aj samosprávy, zriaďovatelia a samotné školy sa pripravili a mali dostatok času na zabezpečenie obsahovej reformy. Veď v tomto zákone je jednoznačne návrh na to, aby vzdelávanie sa uskutočnilo do 1. septembra 2013 podľa súčasne platných učebných plánov a učebných osnov. To znamená, že máme na to 5 rokov. A 5 rokov je štandardná doba, aby sa pripravila a zabezpečila a spustila obsahová reforma. Takisto sa v návrhu hovorí o tom, že Národný vzdelávací program má byť schválený do 1. septembra 2009, ešte máme rok na prípravu Národného vzdelávacieho programu. Čo sa týka rámcových vzdelávacích programov, tam máme na to ďalšie 2 roky. Majú byť pripravené a schválené až k 1. septembru 2011. A čo sa týka školských vzdelávacích programov, ktoré považujem v rámci obsahovej reformy za najdôležitejší článok, majú byť schválené a prijaté až do 1. septembra 2013. Skutočne je tu čas na to, aby sa tým školy podrobne zaoberali, aby bola zabezpečená metodická príprava na zabezpečenie vypracovania školských vzdelávacích programov, či už spôsobom multiplikatívnym alebo iným, je tu čas. Je tu čas na zabezpečenie prípravy obsahovej reformy. Práve preto si myslím, že návrh pána poslanca Fronca je dobre pripravovaným návrhom. A v mene klubu Strany maďarskej koalície – Magyar Koalíció Pártja v zmysle § 73 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky dávam procedurálny návrh, aby sa pokračovalo v jeho prerokúvaní. Ďakujem pekne za pozornosť.