Dubovcová, Jana, poslankyňa NR SR (2011-02-04):
Ďakujem za slovo. Vážení prítomní poslanci, ja by som sa veľmi rada zapojila do rozpravy ohľadne voľby a vlastne návrhu novely zákona o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky. Doteraz v rozprave zaznelo, najmä z radov poslancov opozície, mnoho konštatovaní, ktoré podľa môjho názoru sa až tak netýkali priamo tejto novely, o ktorej prebieha rokovanie. Odznelo tu viac názorov na činnosť prokuratúry, odznelo tu napríklad, že naša prokuratúra nie je sovietskeho typu, lebo Rusi prebrali jej model z napoleonského Francúzska, samozrejme, že Vyšinskij sa tu nespomenul. Bolo tu povedané veľakrát a opakovane, že táto novela alebo že jej účelom je ovládnutie prokuratúry, že ide o útok na demokraciu, že ide o likvidáciu slobody, o útok na mandát poslanca uplatniť si slobodne svoju vôľu. Ďalej tu bolo niekoľkokrát opakované, že ide o zrušenie tajnej voľby zavedením verejnej voľby, že to je protiústavné, že týmto sa ruší výdobytok novembra ´89. Taktiež bolo povedané, že predseda Národnej rady porušil povinnosť, ktorá mu vyplýva zo zákona tým, že neurčil termín na podanie návrhu kandidátov na vymenovanie generálneho prokurátora. A taktiež sa veľakrát opakovalo, že sa menia pravidlá počas hry. Tak ja sa chcem vrátiť k téme, ktorou je vlastne novela zákona o rokovacom poriadku Národnej rady. Vzhľadom na to, čo tu odznelo, chcem poukázať na to, že práve môj predchádzajúci účastník parlamentnej rozpravy pán poslanec Muňko presne vo svojom faktografickom prejave uviedol, čo sa stalo v Národnej rade Slovenskej republiky a že pri otázke voľby generálneho prokurátora ostala Národná rada zablokovaná. To sa stalo v Národnej rade Slovenskej republiky! Podľa Správy o európskych štandardoch týkajúcich sa nezávislosti súdneho systému a v oblasti prokuratúry, ktoré boli prijaté Benátskou komisiou na jej 85. plenárnom zasadnutí v Benátkach 17. – 18. novembra 2010, v bode 36 sa v tejto správe uvádza: „V krajinách, v ktorých generálneho prokurátora volí parlament, je možné znížiť riziko politizácie procesu jeho vymenovania tým, že by voľbu pripravil parlamentný výbor, ktorý by mal vziať do úvahy aj názor expertov.“ Tým chcem povedať, že v Slovenskej republike volíme prokurátora v parlamente, že voľby pripravuje ústavnoprávny výbor. Ďalej sa v správe uvádza: „Použitie kvalifikovanej väčšiny pre voľbu generálneho prokurátora by mohlo byť chápané ako mechanizmus dosiahnutia konsenzu pri takýchto menovaniach.“ My nemáme požiadavku kvalifikovanej väčšiny, ale jednoduchej. A ďalej sa v správe uvádza: „Je ale potrebné poskytnúť aj alternatívny mechanizmus, ak by nebolo možné dosiahnuť kvalifikovanú väčšinu, aby sa predišlo k zablokovaniu systému.“ Musím skonštatovať, že napriek tomu, že my máme požiadavku a potrebu iba jednoduchej väčšiny pre voľbu, došlo v Národnej rade Slovenskej republiky k zablokovaniu tohto systému preto, lebo nikto nezískal väčšinu, ani koalícia, ani opozícia. Čiže ten pokrik z opozičných radov, že koalícia nezískala väčšinu, a preto nedošlo k zvoleniu generálneho prokurátora, patrí presne aj na opačnú stranu, pretože ani ona nezískala väčšinu. A z tohto dôvodu, že nikto nezískal väčšinu, nedošlo k voľbe. Poukazujem na to, že v zmysle platných právnych predpisov došlo dvakrát k voľbe a v každej z týchto volieb boli zrealizované dve kolá hlasovania. To znamená, že vo dvoch voľbách v štyroch kolách hlasovania nedošlo k zvoleniu generálneho prokurátora. Stalo sa to približne tak, ako to popísal pred chvíľou pán poslanec Muňko. Čiže v Slovenskej republike ohľadne voľby generálneho prokurátora vznikla patová situácia. Teraz ide o to, aké stanovisko zaujme parlament k tejto patovej situácii. Či táto patová situácia spôsobila takú situáciu v štáte, že bolo potrebné konať mimoriadne, alebo či išlo o proces, ktorý je zvládnutý právnym poriadkom Slovenskej republiky. Vzhľadom na to, že v zákone č. 153/2001 Z. z. o organizácii prokuratúry je pamätané na situáciu, keď nemáme generálneho prokurátora a priamo zo zákona prechádzajú jeho kompetencie na prvého námestníka Generálnej prokuratúry, možno skonštatovať, že v Slovenskej republike tým, že nedošlo k zvoleniu generálneho prokurátora, nenastala žiadna katastrofická situácia, pretože zákonná úprava na takúto situáciu pamätá. Napokon dnes je 4. februára a čo sa stalo? Zrútila sa prokuratúra? Nie. Automaticky nastúpil zákonný proces, prvý námestník generálneho prokurátora prevzal všetky kompetencie svojej funkcie a svoju funkciu bude vykonávať tak, ako mu zákony kážu. To znamená, že keď – podľa môjho názoru – predseda parlamentu zvažoval, či vznikla situácia na zvolanie mimoriadnej schôdze na mimoriadne postupy, na riešenie nejakej kritickej situácie, uvažoval správne, ak posúdil túto situáciu ako nie takú kritickú, aby musel zvolávať mimoriadnu schôdzu a určovať mimoriadne termíny na predkladanie návrhov kandidátov. Ďalej chcem povedať, že naša posledná voľba generálneho prokurátora sa uskutočnila v decembri 2010 a najbližšia riadna schôdza sa deje od 1. februára 2011. Ku zániku funkčného obdobia generálneho prokurátora došlo 2. februára 2011, čiže v priebehu tejto schôdze. Nebol preto dôvod na to, aby predseda Národnej rady zvolával mimoriadnu schôdzu. Naopak, tá patová situácia, ktorá v parlamente vznikla, vyvolala potrebu takúto situáciu riešiť, a tak – ako sa uvádza v bode 36 správy Benátskej komisie – bolo by potrebné poskytnúť a mať aj alternatívny mechanizmus, ak by nebolo možné dosiahnuť väčšinu, aby sa predišlo tomu zablokovaniu systému. Preto podľa môjho názoru prišli koaliční poslanci po dohode s návrhom na zmenu rokovacieho poriadku. Neviem, či sme si všetci uvedomili, akým spôsobom je naformulované nové znenie predkladanej novely, ja ho pre istotu prečítam, aby som tak mohla vyvrátiť všetky doterajšie tvrdenia z opozičných radov, že ideme rušiť tajnú voľbu a že ideme rúcať nejaký systém. Naopak, „podľa § 39 ods. 8 navrhovanej novely tajne sa hlasuje v prípadoch ustanovených ústavou“, to napríklad prípad generálneho prokurátora a jeho funkcie nie je, „alebo ak sa na tom na návrh najmenej 15 poslancov bez rozpravy uznesenie Národná rada“. Myslím si, že okrem strany SNS všetky strany disponujú počtom 15 poslancov, to znamená, že nikto nebráni poslancom, aby podali na schôdzi návrh, aby Národná rada bez rozpravy sa o tomto návrhu uzniesla, či bude hlasovať o tej-ktorej funkcii tajne. Čiže nedošlo ku žiadnemu zrušeniu tajnej voľby. V tomto prípade, naopak, sa otvára priestor, aby Národná rada ad hoc v budúcnosti predišla prípadnému zablokovaniu svojho systému a aby bolo možné riešiť na návrh skupiny poslancov to, akým spôsobom sa Národná rada uznesenie hlasovaním o spôsobe voľby, pokiaľ taký návrh bude podaný najneskôr do začiatku rokovania o tomto bode programu schôdze Národnej rady. Poukazujem na to, že toto znenie novely vlastne dáva všetkým priestor na slušné a demokratické riešenie krízovej, možno, situácie. Z týchto dôvodov ja, samozrejme, že budem za tento návrh novely hlasovať. Myslím si, že je potrebné, aby sa dostala do druhého čítania, a myslím si, že je potrebné pre nás, aby sme tento problém vyriešili. Ďalej, pokiaľ ide o ostatné výhrady, napríklad, že predseda parlamentu porušil svoju zákonnú povinnosť stanoviť termín na voľbu kandidáta, musím povedať, že všetky úkony predsedu Národnej rady jednoznačne, doterajšie teda, smerovali k splneniu účelu právnej úpravy, aby došlo k zvoleniu generálneho prokurátora, pretože v primeranom časovom predstihu pred skončením funkčného obdobia súčasného generálneho prokurátora určil termín pre poslancov na návrhy kandidátov a v súlade so schváleným volebným poriadkom, čiže nie zákonom, ale naším volebným poriadkom, ktorý sme si schválili, zaradil návrhy, ktoré mu boli predložené, vždy na najbližšiu parlamentnú schôdzu. Týmto spôsobom postupoval až dovtedy, kým nedošlo k zablokovaniu tejto Národnej rady. Ďalej chcem ešte uviesť, že podľa môjho názoru je správne, ak neriešime mimoriadnymi prostriedkami toto zablokovanie a práca Národnej rady pokračuje ďalej. Myslím si, že náš štát je teraz v takej situácii, že by sme sa nemali opakovane traumatizovať a každých 15 dní podávať nejaký návrh na generálneho prokurátora. Mali by sme si to vyriešiť riadnou legislatívnou cestou. A okrem toho prijímať zákony, ktoré potrebujeme a pracovať ďalej. Dovtedy, kým neprijmeme zákon, ktorým budeme riešiť aj túto patovú situáciu.