Tomanová, Viera, komisárka pre deti (2019-05-20):
Ďakujem veľmi pekne. Pekný dobrý deň, pán predseda. Vážený pán predseda, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, v súlade s § 5 ods. 1 zákona 176/2015 Z. z. o komisárovi pre deti a o komisárovi pre osoby so zdravotným postihnutím a o zmene a doplnení niektorých zákonov si vám dovolím predložiť správu o činnosti komisárky pre deti za rok 2018. Vážené dámy, vážení páni, uplynulý rok podnietil celú spoločnosť zamyslieť sa nad úrovňou demokracie v našej krajine. V krajine, ktorá oslávila 25. výročie svojej samostatnosti, kedy politika bola hlavnou témou každodenných diskusií, a to nielen vo verejnom živote, v práci, ale aj doma. Tento rok však bol aj rokom plných detských osudov, ktoré potichu prebiehali a prebiehajú mimo kamier, mikrofónov, mimo sál na pozadí politických zmien, výrazných a dôležitých okamihov, ktoré sa určite zapíšu do histórie. V našom úrade sme riešili práve tie, ktoré sú mimo televíznych kamier, mimo talentových súťaží či akcií politických strán. Prečo? Veľmi jednoduché. Preto, lebo agende, ktorá sa týka neblahých osudov detí, nesvedčí medializácia. Ak sú deti týrané či inak zanedbávané v dôsledku nesprávnych rozhodnutí rodičov alebo iných osôb, ktorým boli zverené do starostlivosti, končia v rukách rôznych odborníkov, špecialistov až po pedopsychiatrov, tak v takomto prípade hlasný pohľad nikdy nie je v prospech dieťaťa. Dieťa je traumatizované a ak verejne rozoberáme jeho prípad, ktorý ho trápi, veľmi ťažko sa vysporadúva s dôsledkami, ktoré naň dopadajú. Preto ani ja, ani moji spolupracovníci nechodíme s osudmi detí pred kamery, ani do médií. Naopak, veľmi diskrétne riešime ich často žalostné osudy so všetkými inštitúciami, ktoré sú schopné pomôcť a sú ochotné pomôcť. V podstate ide o takmer 1 600 podaní, ktoré sme uplynulý rok riešili, 722 poradenských činností, monitoring sme vykonali v 79 zariadeniach pre deti. Okrem toho sme prešli aj všetky resocializačné zariadenia, ktoré sa transformovali a od 1. apríla minulého roku vznikali jednoznačne centrá pre deti a pre rodiny a v rámci nich aj sú realizované aj resocializačné programy. Osobitne sme vykonali monitoring príčin výskytu osýpok a syfilisu v okrese Trebišov. Zaoberali sme sa aj problematikou úmrtia šiestich detí z dôvodu zanedbania zdravotnej starostlivosti. V tejto chvíli už môžeme hovoriť nie o šiestich deťoch, ale o dvadsiatich ôsmich prípadoch, ktoré máme a ktoré riešime. Len prípady okolo týchto úmrtí, sme v jednom prípade vykonávali v priemere zhruba okolo 60 úkonov, a to nehovorím o spoločnom dianí. V tejto súvislosti si dovolím poďakovať a veľmi úprimne zo srdca predsedovi Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou pánovi Dr. Tomášovi Haškovi a samozrejme aj iným, ktorí pomáhali, a Generálnej prokuratúre, ktorá sa ujala, a dá sa povedať, že dnes všetky prípady s výnimkou jedného, kde už sa jedná o dospelého mladého človeka, všetky sa dočkajú snáď spravodlivosti. Dámy, páni, správa, ktorú predkladám, obsahuje informáciu len o vlastnej činnosti a časti činnosti, ktoré sme spolu s ôsmimi odbornými spolupracovníkmi vykonávali, a to z dôvodu určitého limitu rozsahu správy predkladanej do parlamentu nie je možné poskytnúť celú škálu aktivít, ktorým sme sa venovali a ktoré boli vykonávané. No aj napriek tomu verím, že každá jedna strana tejto správy poskytuje praktický a plastický obraz o tom, čo sa vykonávalo a koľko práce bolo vykonané na úseku ochrany práv vyplývajúcich z Dohovoru o právach detí. Z hľadiska základnej štruktúry je predložený materiál členený na stručné informácie o medzinárodnej právnej úprave práv dieťaťa, o postavení inštitútu komisára pre deti, o samotnej činnosti komisára pre deti, kde obsahuje časť o hospodárení a personálnom zabezpečení úradu komisára pre deti. A napokon v prílohách je ako názorná ilustrácia súhrn práv dieťaťa obsiahnutých v dohovore a zároveň zoznam právnych predpisov, ktorými Slovenská republika tieto práva implementovala. Jadro správy, si myslím, že tvorí tá rímska trojka, ktorá je zameraná na samotnú činnosť komisárky pre deti. Táto časť je zostavená podľa kľúčových kompetencií komisára pre deti upravených zákonom. Jednotlivé kapitoly sú však štrukturované podľa práv dieťaťa tak, ako ich upravuje dohovor. Verím, že v kapitole Pomoc pri ochrane práv dieťaťa na základe podnetu alebo vlastnej iniciatívy vás zaujmú smutné autentické príbehy porušovania práv detí, ktoré sme riešili, či už z môjho vlastného podnetu alebo z podnetu detí, či iných osôb. O tieto príbehy ste si sami vlastne požiadali pri prerokúvaní predchádzajúcich správ, preto sme sa ich rozhodli ako tak zaradiť. Príbehy sme zostavili tak, aby sme poskytli ilustráciu o typoch riešených podnetov z hľadiska problému, s ktorým dieťa zápasí. Sústredili sme sa na príbehy v oblasti práva dieťaťa na rodinu, práva dieťaťa na život a zdravotnú starostlivosť, práva dieťaťa na vzdelanie, práva dieťaťa na súkromie a vlastný názor. Taktiež sme sa zamerali aj na šikanu, právo dieťaťa na dôstojnú životnú úroveň, na posudzovanie podnetu vo veci dodržiavania rozhodnutia súdu o právach dieťaťa. Aby som vám mohla poskytnúť taký reálnejší obraz o tom, ako vykonávame našu agendu, každý opisovaný príbeh je štrukturovaný tak, že opisujeme problém, potom postup nášho úradu pri riešení veci, vrátane označenia kompetentných orgánov, s ktorými sme spolupracovali pri riešení problému. Potom sú zistenia, ktoré sme teda uviedli, a súčasne sme uvádzali aj právnu úpravu, ktorá sa viaže na daný problém. Samozrejme, že sme označili aj prostriedky nápravy a napokon pri viacerých príbehoch aj spätnú väzbu. To znamená, ako sa kompetentné orgány vysporiadali s návrhmi opatrení, ktoré sme predkladali, nápravné opatrenia, ak nám túto väzbu vôbec spätne poskytli. Musím povedať, že ide o veľmi zdĺhavý proces a dlhodobé rokovania s kompetentnými inštitúciami, a preto je aj táto neúplnosť spätnej väzby. Pri väčšine príbehov uvádzame aj rozhodnutie orgánu, do ktorého pôsobnosť patrí rozhodnúť vo veci, ale niekedy aj názor dieťaťa, ako dieťa reaguje na rozhodnutie. V kapitole týkajúcej sa posudzovania dodržiavania práv dieťaťa prostredníctvom monitorovacej činnosti sa sústreďujeme na dodržiavanie práv detí v detských domovoch, v reedukačných zariadeniach, v zariadeniach sociálnych služieb a samozrejme, že sme sa pozreli aj do všetkých resocializačných zariadení, v ktorých ešte prebiehali a dobiehali resocializačné programy. Taktiež sme monitorovali aj práva detí v dodržiavaní práv detí v rómskej osade. Nie v jednej, ale najväčší ten rozsah činnosti bolo vykonané práve v rómskej osade Trebišov. Pri informácii o monitoringoch dodržiavania práv detí vždy uvádzame cieľ, ktorý sme si pre monitoring určili, spôsob vykonávania monitoringu, zistenia porušenia práv detí, právnu úpravu, ktorá sa na dané prípady zistenia porušovania práv vzťahuje, a samozrejme prostriedky nápravy, ktoré sme monitorovaným zariadeniam a ďalším kompetentným orgánom navrhli. Pokiaľ ide o činnosť komisárky pre deti, je členená na informáciu o tom, ako sme sa zúčastňovali na legislatívnom procese, o poradenskej činnosti voči našim klientom, na čo bola zameraná, čoho sa najviac u nás objavovalo, ale aj na tom, na veci, s ktorými sa na nás obrátili rodičia, príp. osoby, ktorým deti boli zverené do starostlivosti. Taktiež sme sa venovali aj podpore zvyšovania povedomia o právach dieťaťa v spoločnosti. Navštívili sme zhruba 20 základných škôl. Nedostali sme sa do predškolských zariadení ešte a aj z hľadiska stredných odborných škôl je to len zopár škôl, ktoré sme navštívili, len štyri. O spolupráci so zainteresovanými odborníkmi a ostatnými inštitúciami v oblasti práv dieťaťa a ešte taktiež táto pasáž hovorí aj v oblasti medzinárodnej spolupráce, čo sme vykonali. Posledná správa, teda posledná časť a posledná kapitola z predloženej správy sa venuje hospodáreniu, finančnému a personálnemu zabezpečeniu úradu pre komisára pre deti. Úrad svojím spôsobom hospodáril so sumou 426 905 eur na bežné výdavky a 5 000 eur bolo určených na realizáciu kapitálových výdavkov, ktoré sme ušetrili vzhľadom na to, že budeme potrebovať obnovu techniky práve tento rok, a tieto finančné prostriedky boli účelovo určené na financovanie činnosti úradu v zmysle zákona o komisárovi pre deti a podliehajú povinnému zúčtovaniu so štátnym rozpočtom v zmysle zákona o rozpočtových pravidlách vo verejnej správe. Úrad mal pre rok 2018 stanovený počet 12 zamestnancov vrátane mňa. Čiže dá sa povedať, že okrem mňa je to ďalších osem odborných zamestnancov, ktorí sa podieľali práve na monitorovaní práv dieťaťa vyplývajúcich z dohovorov a monitorovania dodržiavania právnych predpisov, ktoré nadviazali na dohovor o právach dieťaťa. Veľmi rada by som vám dala do pozornosti skutočnosť, v hodnotenom období agenda komisára neustále rástla. Enormne narástla najmä agenda vyvolaná podnetmi detí, respektíve iných osôb. Na jedného zamestnanca pripadalo len v podnetovej agende 4 220 úkonov oproti roku 2016, kedy to bolo zhruba 2 050 úkonov. Ak porovnáme nárast agendy úradu v hodnotenom roku 2018 oproti roku 2016, len počet prešetrovaných podnetov stúpol oproti roku 2016 o 157,3 percenta. Ale nakoniec ilustratívne nájdete v grafe na strane 106 viaceré údaje o tom, ako rástla agenda. Tento trend pokračuje aj v tomto roku, ba by som povedala, že sa dokonca, za mesiace január, február, marec ešte enormnejšie rastie, ako to bolo v uplynulom roku. Na jednej strane nárast podnetov svedčí o rastúcej dôvere v inštitút komisára pre deti, no na druhej strane musím povedať, že ma mrzí, že pri takomto náraste podnetov je neúnosné, aby úrad mohol plniť bezo zvyšku všetky zákonné úlohy pri súčasnom počte zamestnancov a pri súčasnom finančnom zabezpečení úradu ako takéhoto. K finančnému a personálnemu podhodnoteniu došlo samozrejme z určitých dôvodov, a to, suma pridelených finančných prostriedkov formou dotácie zo štátneho rozpočtu a rovnako počet zamestnancov úradov boli v roku 2015 určené odhadom, ani nie kvalifikovaným, v rámci príprav návrhu zákona o komisárovi pre deti a o komisárovi pre osoby so zdravotným postihnutím. Rozsah agendy bol pri príprave zákona značne podhodnotený. Predkladateľ v tom čase ani nemohol odhadnúť, v akom počte budú podnety detí alebo podnety iných osôb vo vzťahu k ochrane práv detí predkladané na úrad komisára vo veci teda zabezpečenia ochrany práv dieťaťa. V tejto súvislosti si dovolím pripomenúť a poukázať aj na odporúčanie výboru OSN v rámci Správy o priebehu a výsledkoch prerokovania konsolidovanej tretej, štvrtej a piatej periodickej správy Slovenskej republiky o implementácii Dohovoru o právach dieťaťa pred Výborom OSN pre práva dieťaťa a návrh gescie k záverečným odporúčaniam Výboru OSN pre práva dieťaťa. Výbor OSN v zmysle svojho všeobecného komentára o úlohe nezávislých inštitúcií pre zachovanie ľudských práv uviedol i záväzok pre Slovenskú republiku, aby štát zabezpečil adekvátne dlhodobé financovanie pre inštitút komisára pre deti, aby zriadil systém monitorovania implementácie opatrení navrhnutých komisárom. Vážené dámy, vážení páni, na Slovensku žije zhruba 1 028 000 detí. Je to takmer štvrtina obyvateľstva Slovenska. Je potrebné starať sa o ne vo všetkých oblastiach života. Či už ide o oblasť styku dieťaťa s rodičmi po rozvode alebo po rozpade partnerstva, oblasť školstva, oblasť zdravotnej starostlivosti, oblasť trestnej činnosti mladistvých, oblasť kultúry, oblasť ochrany maloletých pred nežiaducimi mediálnymi programami a ďalšie. Naša činnosť je veľmi rozsiahla a nesmierne široko prierezová. Je spojená s agendou rezortu práce, sociálnych vecí a rodiny, s agendou rezortu zdravotníctva, rezortu školstva, rezortu vnútra, rezortu spravodlivosti, rezortu kultúry, ale patrí sem aj agenda súdnictva či exekúcií. Boli by ste prekvapení, hovorím o exekúciách vo vzťahu k deťom či zariadení nápravnej výchovy. Maximálne sa snažíme pomáhať zmierňovať osudy detí, tých, ktoré žijú so svojou traumou, pretože ľudia, ktorým sú deti zverené do starostlivosti, si častokrát neuvedomujú katastrofálny dosah svojho nerozumného konania na dieťa. V dôsledku toho sa deti často ocitajú v psychiatrických liečebniach. Žalostný je stav aj a poznatok, že často sa ani len na to lôžko detí nedostanú a to len z toho dôvodu, že lôžok, rovnako lekárov psychiatrov je výrazný nedostatok. Pre ilustráciu uvediem. Bratislavská detská fakultná nemocnica má oddelenie pre detskú psychiatriu s dvadsiatimi lôžkami. Pripomínam, že je to spádová nemocnica pre celé Slovensko. Aj napriek tomu, že počet prípadov psychicky chorých detí narastá a veľmi značný počet detí, až 50 % detí, ktoré sa stretnú s psychickou traumou, si túto traumu ponesú aj v ďalšej časti života, napriek tomu môžem hovoriť o tom, že na Slovensku je 42 pedopsychiatrov a v tom sú dokonca zarátaní aj tí zopár, ktorí tú prácu robia ako neatestovaní. Na Slovensku chýba viac ako 1 560 pediatrov. Keď hovoríme o pediatroch, musíme hovoriť aj o tom, že mnohí z nich sú v dôchodkovom veku. Pokiaľ sú zdraví, je to úplne v poriadku a, vďakabohu, že sú, ale niektorí prácu vykonávajú aj ako ťažko, ťažko chorí. Preto asi je namieste otázka, ktorú položím. Ako chceme zabezpečiť ústavné právo detí na zdravotnú starostlivosť a hovorím o zdravotnej starostlivosti pre všetky deti, pre všetky deti, teda pre viac detí, ako je jeden milión detí? Pri riešení problémov, v ktorých sa deti ocitnú, sa riadime vždy len a len a výlučne princípom najlepšieho záujmu dieťaťa. Tak to vlastne prikazuje Dohovor o právach dieťaťa. Neprihliadame na záujem žiadneho z rodičov. Preto sa často stáva, že jeden z rodičov môže byť nespokojný. Mnohí rodičia nechápu dosť dobre poslanie komisára pre deti a očakávajú, že budeme favorizovať záujem rodiča. Často nechápu ani to, že ich záujem nemusí byť v skutočnosti najlepším záujmom dieťaťa. Pri predkladaní tejto správy som si plne vedomá, že ani v minulom roku sa nám nepodarilo postihnúť všetky oblasti, ktoré by bolo potrebné preskúmať. Je to oblasť zdravotníckych zariadení. Musíme dokončiť monitoring, ktorý sme začali minulý rok, hoci sme prešli pres všetky resocializačné programy, ktoré, vo vzťahu k deťom. Máme totiž výrazný pokles detí, ktoré sú zaradené v resocializačných programoch, z pôvodných 104 detí dnes zostalo len 37 detí. A v tejto súvislosti si dovolím pripomenúť, nie je to dôsledok toho, že by deti menej používali drogy a iné toxické látky. Vybrala som si aj taký výskum, ktorý robil pán profesor Nociar, a musím povedať, že tie percentá sú značné, napríklad v košickom regióne, v prešovskom regióne, kde sa s týmto problémom stretávame. Navštíviť, pokračujeme navštíviť viacero škôl v riešení, v záujme riešenia šikany, s ktorou sa stretávame a ktorá sa sem-tam zametá pod koberec. Hovorím síce sem-tam, ale stretli sme sa s tým vo viacerých prípadoch. Je potrebné vykonať a pokračovať v monitoringu, kde sme v roku, koncom roku 2016 a v roku 2017 monitorovali zverenie detí do pestúnskej, no nielen do pestúnskej, do všetkých foriem náhradnej rodinnej starostlivosti, a chceme dokončiť aj monitoring procesu adopcií. Myslím si, že napriek veľkému záujmu o našu činnosť a veľmi malému tímu odborníkov, značne poddimenzovanému rozpočtu, s ktorým disponujeme, sme urobili obrovský kus práce v prospech zabezpečenia práv detí a nápravy krívd, ktoré boli na nich páchané. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, deti majú slabý hlas, a preto potrebujú dospelých, nás. Budem hovoriť o nás, pretože si dovolím hneď položiť aj takú rečnícku otázku. Je ochota v tejto miestnosti odpútať sa od politiky, záujmov vlastných či zastupovaných? Je ochota zabudnúť na vidinu svojho úspechu a politických cieľov, píár či sebaprezentácie kvôli voľbám a pozrieť sa na deti? Sme schopní bez predsudkov a zaškatuľkovania podľa politických cieľov diskutovať o problémoch detí? Chcem veriť, že áno. Na Slovensku totižto žije množstvo ľudí, ktorí sa boria s množstvami problémov, ktoré v turbulentných politických diskusiách unikli pozornosti legislatívcov, ale i vás, vážení členovia parlamentu. Verím, že vo vás právom chcem vidieť a dúfam aj uvidím spojencov, ktorí pomôžu prostriedky nápravy a opatrenia, ktoré v správe predkladáme, aj skutočne zrealizovať. Sme v roku 2019, 20. novembra si pripomenieme 30. výročie od podpísania Dohovoru o právach detí a budúci rok bude rokom tiež 30. výročia, kedy Slovenská republika pristúpila k Dohovoru o právach detí. Preto aj pri tejto príležitosti sa na vás obraciam a dovoľujem si vás požiadať o spoluprácu. Ide nám predsa o deti, o deti, budúcu generáciu nášho národa. A znovu pripomínam, že nie sú to len slová a frázy, je to skutočne holá skutočnosť. Veľmi pekne ďakujem za pozornosť a prípadnú podporu tejto správy. Ďakujem, pán predsedajúci, skončila som. Pán predseda, skončila som, pardon.