Zs. Simon, poslanec: (2009-04-28):
Komerčné využitie poľovníctva asi je bežné, keď na Slovensku zákon, ktorý dnes ešte platí, podľa mňa, je protiústavný. Je protiústavný preto, lebo na celom území Slovenskej republiky ustanovuje primeranú náhradu vo výške cca 9 korún za jeden hektár. V Rakúsku je to vyše 1 000 korún, v Maďarsku je to bezmála 800 korún. V Českej republike tiež cca sa to pohybuje, zodpovedá zhruba 800 korunám a na Slovensku je to 9 korún. Ústava pritom hovorí, že obmedziť vlastnícke práva je možné len v obmedzenej miere a za primeranú náhradu. Obmedzená miera je celé územie republiky? Primeraná náhrada je 9 korún? Však je to výsmech vlastníctvu. Keď hovoríme o komerčnom využívaní poľovníctva, mnohé krajiny, mnohé regióny práve profitujú z toho, že môžu prepojiť poľovníctvo s turistikou, vidieckou turistikou a využívať pre svoj vlastný rozvoj. Ale pre vás komerčné využívanie je asi zlým príkladom. Pre vás je príkladom veľkopanská poľovačka, kde netreba platiť. Teraz k tomu, čo som pôvodne chcel k tomuto zákonu. Dnešný deň vnímam ako historický okamih, keďže zákon o poľovníctve platí už od roku 1962. Som presvedčený, že podľa toho, čo platí dnes je protiústavné, tak ako som to povedal. Nie je možné 20 rokov po revolúcii, aby vlastnícke práva boli obmedzené na celom území Slovenskej republiky a za zákonom stanovenú náhradu 9 korún. Ako minister pôdohospodárstva som mal skutočne snahu predložiť nový zákon, ale v tom období Slovenský poľovnícky zväz vehementne bojkotoval takýto proces, ktorý by bol orientovaný v prvom rade na vlastníka. Dnes, keď sa podmienky v Slovenskom poľovníckom zväze zmenili, došlo k personálnej zmene, máme tu nový zákon. Bezpochyby má tento zákon veľa pozitív, ale úprimne treba povedať, že takisto toľko, keď nie viac negatív. Dovoľte, aby som skôr povedal pár slov k filozofii celého zákona a k jednotlivým bodom, najskôr zhrnul celý zákon, ako ho vnímam. Tento zákon pre mňa javí znaky protiústavnosti v prípade možného obídenia vlastníka, ako aj protiústavný pri povinnom združovaní. Zriaďuje sa Slovenská poľovnícka komora, ktorá má kompetencie a funkcie verejnej správy, ale nie je súčasťou štátnej správy ani verejnej správy na úseku poľovníctva. Ustanovuje sa, že komora môže výlučne pripravovať poľovníkov aj vydávať poľovné lístky. Treba sa nad tým hlboko zamyslieť. Navyše je to prehustený zákon, ktorý príkazmi ukladá to, čo je v inej norme zakotvené, napríklad v zákone o zbraniach a strelive, v zákone o lesoch, v zákone o ochrane prírody či v zákone o Hasičskom zbore. Načo máme takýto široký zákon? Podľa čoho budú postupovať orgány či už v trestnom konaní, či orgány dohľadu? Nad týmto zákonom budú postupovať podľa zákona o lesoch? Budú postupovať podľa zákona o zbraniach a strelive? Alebo budú postupovať podľa zákona o poľovníctve? Osobne si myslím, že takýto postup vnáša chaos. Navyše je tento zákon v mnohých momentoch nevykonateľný. Teraz skúsim poukázať len na niektoré. V § 2 písm. f) znie, citujem: „Nepoľovnou plochou sú zastavané územia obce, zastavaný pozemok, cintorín, nádvoria, dvor, ihrisko, ohradená záhrada.“ Zopakujem „ohradená záhrada, ovocinárska lesná škôlka, vinica, sad, park, pozemok slúžiaci farmovému chovu zveri, dráha, diaľnica, cesty prvej, druhej a tretej triedy, letisko, prístav, ostatný oplotený pozemok“, opakujem, „ostatný oplotený pozemok, ak nie je zvernicou, iný pozemok podľa rozhodnutia obvodného lesného úradu“. Koniec citátu. Takáto definícia pojmov je nepresná. Keďže ohradenou záhradou alebo ohradenou plochou môže byť aj ohradený pozemok motúzom. Ja ohradím pozemok niekoľko sto hektárov motúzom. Je to ohradená plocha a nie je to poľovnou plochou. Takýto prístup a takáto diera pri zostavovaní poľovných revírov a zostavovaní celej koncepcie tohto zákona stavia tento zákon do polohy nevykonateľnosti. Uprostred vyznačiť dvojmetrový pás a je to ohradená plocha, pretože tento zákon ani žiadny iný zákon nedefinuje, čo sa počíta za ohradenú plochu. Ohradená plocha je pozemok ohradený elektrickým oplotkom? Elektrickým oplotkom typu pletivového ohradu? V mnohých územiach Slovenskej republiky je to bežné a to už budú nepoľovné plochy. Pretože to nie je zadefinované. V takomto prípade aká platí výmera poľovného revíru? Takto ohradená plocha je súčasťou poľovného revíru? Alebo nie je súčasťou poľovného revíru? Paragraf 4 ods. 4 písm. e) znie, citujem: „Notársku zápisnicu, ktorou bolo osvedčené zhromaždenie vlastníkov poľovných pozemkov a ktorá obsahuje uznesenie o schválení žiadostí na uznaní poľovného revíru prijaté dvojtretinovou väčšinou vlastníkov poľovných pozemkov počítaných podľa výmery poľovných pozemkov, z ktorých má byť poľovný revír uznaným. Notárska zápisnica sa nevyžaduje, ak je vlastníkom poľovných pozemkov jediná osoba.“ Koniec citátu. Vážené dámy a páni kolegovia, takéto znenie sa javí, že podľa tohto zákona podľa mňa bude veľmi málo poľovných revírov uznaných. Prečo? Notárske osvedčenie zápisnice o zhromaždení vlastníkov je absolútne bežnou praxou. Ale pokiaľ ho máte urobiť v poľovnom revíri a v prípade 1 000- alebo 1 500-hektárového revíru, čo je bežná výmera na Slovensku, sa to týka 500 a viac vlastníkov. V mnohých prípadoch máme vlastníkov, ktorí majú 20 árov. Notár, aby mohol notársku zápisnicu osvedčiť, musí osvedčiť a overiť výmeru pozemkov, s ktorým vlastník prišiel na valné zhromaždenie. Dvojtretinová väčšina hlasov počítaná podľa výmery rozhoduje. To znamená, že pokiaľ chceme 500 vlastníkov prepočítať, tak sa to bude diať na futbalovom štadióne alebo zimnom štadióne, alebo v kultúrnom dome a bude to trvať niekoľko dní, pretože pochybujem, že existuje kapacita notára, ktorý v priebehu piatich hodín dokáže prekontrolovať listy vlastníctva, doklady o vlastníctve, lebo v mnohých prípadoch nemáme ešte ani registre obnovenej evidencie ukončené. Overiť veľkosť výmery pozemkov, s ktorým vlastník vstupuje na toto zhromaždenie a má právo hlasovať. Nie v jednom prípade je skutočnosťou na Slovensku, že na zdokladovaní jedného hektára výmery máte niekoľko desiatok listov vlastníctva. To ešte nehovorím o tom, že tam, kde listy vlastníctva nie sú, ale sú pozemkovoknižné vložky. V tej chvíli podľa mňa neexistuje človek, ktorý to vie dať dohromady, alebo bude pochybné, či v skutočnosti rozhodovala dvojtretinová väčšina vlastníkov. Práve z tohto dôvodu som poukázal na to, že môže dôjsť k obídeniu vlastníkov a porušovaniu ústavou garantovaných práv vlastníkov. Keďže takéto konanie môže a aj bude časovo dlhé, lesný úrad môže v zmysle § 4 ods. 6, citujem: „Ak vznikne počas konania o uznaní poľovného revíru, treba zabezpečiť ochranu poľovníctva alebo potreba zabezpečiť starostlivosť o zver, obvodný lesný úrad rozhodnutím poverí vykonaním ochrany poľovníctva a zabezpečí im starostlivosť o zver podľa § 24 ods. 1 a § 26 účastníka konania alebo inú organizáciu.“ Poveriť akúkoľvek inú poľovnícku organizáciu výkonom ochranných opatrení? Pýtam sa na čie náklady, pretože starostlivosť o zver je náklad. Treba prísť do revíru, treba doniesť krmivo, treba sa starať o zver, to sú náklady, pritom žiadny príjem alebo pozitívny prínos pre toho, kto to vykoná, neexistuje. V tej chvíli na čie náklady sa to bude diať? To preto, lebo sme zaviedli zdĺhavý proces schvaľovania poľovných revírov? Lesný úrad na náklady vlastníkov ešte nejakej inej spriaznenej duši pridelí poľovný revír na starostlivosť? Na monitoring zvierat na odstrel, to bude tam vykonávať niekto iný? Toto je kompetencia lesného úradu? Ja len upozorňujem na tieto skutočnosti, pretože tieto prípady skutočne nastanú. Teraz k § 13 ods. 1 písm. a) a písm. c). Užívanie poľovného revíru možno postúpiť písomnou zmluvou o užívaní poľovného revíru po a podľa návrhu, citujem, „ fyzickej osobe, ak vlastní viac ako 50 % výmery poľovných pozemkov začlenených do poľovného revíru“. Tento zákon je skutočne úžasný. Rozdeľuje vlastníctvo. Ústava preňho je bezpredmetná, pretože vlastníctvo podľa ústavy nerozlišuje formu, či je to fyzická osoba, alebo právnická osoba. Keď vlastníkom bude už právnická osoba, toto právo mu nepatrí? Písmeno c). Právnickej osobe registrovanej na území Slovenskej republiky, ktorá v poľovnom revíri vykonáva poľnohospodársku činnosť alebo lesnícku činnosť najmenej na 50 % výmery poľovného revíru. Ďalšia perla. Ústava hovorí, že všetky právne formy podnikania sú si rovné. Tento zákon nám dáva jasný dôkaz o tom, že asi rovné nie sú, pretože fyzická osoba, ktorá podniká formou SHR už túto podmienku asi nebude môcť plniť. To znamená, že diskriminujeme vlastníkov, podnikateľov podľa formy jeho podnikania. Toto je v rozpore s čl. 20 ods. 1 „každý má právo vlastniť majetok, vlastnícke právo všetkých vlastníkov má rovnaký zákonný obsah a ochranu“. Citoval som Ústavu Slovenskej republiky, ale tento zákon nereflektuje na základný kameň právneho štátu. Paragraf 24 ods. 4 znie, citujem: „Na žiadosť užívateľa poľovného revíru a odporúčaní obvodného lesného úradu vydá obec v čase hniezdenia, kladenia mláďat alebo z dôvodu ich ochrany všeobecne záväzným nariadením obmedzenie alebo zákaz vstupu do poľovného revíru alebo jeho časti. Oznámenie o zóne pokoja v poľovnom revíri, kde obmedzí alebo zakáže lov niektorých druhov zveri alebo všetkých druhov zveri, alebo zber lesných plodov tvoriacich potravu pre zver, ktorá sa v poľovnom revíri nachádza. Zákaz vstupu do zvernice alebo bažantnice, alebo ich častí nepovoleným osobám.“ Koniec citátu. Dámy a páni, opätovne odporúčam, otvorte si zákon, prečítajte si toto ustanovenie. Obmedziť vstup aj užívateľom, aj vlastníkom na vlastný pozemok, ktorý je poľovným pozemkom podľa tohto návrhu zákona je hrubé porušenie práv a navyše nie je známe za akú náhradu. Ústava Slovenskej republiky takéto obmedzenie asi nepripúšťa. Kto by dal súhlas na prenájom pozemku, keď spätne je možné práve jemu spôsobiť niekoľkonásobne vyššiu škodu. Napríklad poľnohospodár, keď potrebuje urobiť chemickú ochranu, bude mať zakázané vstúpiť na poľovné pozemky, ktorým je pole, jemu vzniknutá škoda čím bude uhradená? Ako je to možné urobiť? Pretože tento zákon nepamätá na výnimku na vlastníka, respektíve na užívateľa, ktorý tam nevstupuje svojvoľne, ale vstupuje za istým zámerom vykonávať to, čo vykonávať má. To znamená, starať o svoj majetok, ktorý nepostúpil nikomu inému, pretože postúpením výkonu práva poľovníctva ešte nepostúpil vlastnícke práva a ďalšie práva k tomu viazané. A takisto užívateľ, ktorý má prenajaté a platí za tieto pozemky, aby tam mohol hospodáriť, ale keď nebude môcť uplatniť postrekovanie, tak potom to nebude môcť vykonávať. Môže dôjsť dokonca aj k znehodnoteniu úrody za niekoľkotisícové  škody. Proti poľnohospodárom je zameraný aj § 25. V § 25 je stanovená povinnosť užívateľa poľovného pozemku dbať pri obhospodarovaní poľovných pozemkov, ich ohradzovaní pri pastve, aby zver, ako aj ostatné živočíchy neboli zraňované alebo usmrcované a aby neboli poškodzované ich biotopy. Písmeno f). „Uhradiť užívateľom poľovného revíru škody spôsobené na zveri obhospodárením poľovného pozemku spôsobom, ktorý je v rozpore s týmto zákonom alebo všeobecne záväznými právnymi predpismi, alebo predpismi upravujúcimi používanie ochranných prostriedkov proti rastlinám alebo živočíšnym škodcom.“ Koniec citátu. Pán minister, dovoľte mi, aby som sa teraz opýtal priamo vás? Poznáte všetky ustanovenia uvedeného zákona? Však tento zákon je priamo zameraný proti poľnohospodárom. Toto ustanovenie nemá v takomto znení čo hľadať v tomto návrhu zákona. Pokiaľ chceme, aby užívateľ poľovného revíru dal súhlas na to, aby vznikol poľovný revír, takéto ustanovenie priamo bude brániť tomu, aby ktorýkoľvek užívateľ uzatvoril zmluvu, pretože žiadny z užívateľov nepôjde sám proti sebe. Upozorňujem na to len z toho dôvodu, že tento zákon sa stáva nevykonateľným. Paragraf 29 umožňuje obmedzenie osobnej slobody, pretože nazerať do batožinového priestoru auta majú iba v odôvodnených prípadoch policajti, teraz aj poľovná stráž. Kam chceme smerovať? Doteraz poľovná stráž mala právo zasiahnuť, mohla vyžiadať asistenciu polície, ale nazerať do auta, otvárať kufre, zobrať zbrane? Však na to, aby sa niekto stal policajtom, potrebuje nejaké vzdelanie, musí prejsť skúškami. Úroveň vzdelania, úroveň zodpovednosti, úroveň prístupu k lesnej stráži, poľovnej stráži je oveľa nižšia. Poľovná stráž môže zobrať zbraň? Môže otvoriť kufor? Asi to nie je  najsprávnejším spôsobom, pretože toto sú totalitárne spôsoby. Poľovná stráž, keď zistí porušenie zákona, by mala zakázať ďalšie konanie a mala by privolať políciu na to, aby konala ďalej, ale oprávnenie, aby poľovná stráž brala zbraň, otvárala kufre áut, asi nie je tým správnym prístupom. Poľovnícka organizácia § 32, citujem: „Poľovnícka organizácia ods. 1. Na účely tohto zákona sa poľovníckou organizáciou rozumie právnická osoba zriadená podľa tohto zákona, ktorá po a združuje občanov Slovenskej republiky, ktorí sú držiteľmi poľovných lístkov a iné fyzické osoby za účelom ochrany a presadzovania oprávnených záujmov svojich členov na úseku poľovníctva, má sídlo na území Slovenskej republiky, je zapísaná v centrálnom registri, ktorý vedie ministerstvo, riadi svoju činnosť stanovami, ktoré musia byť v súlade s týmto zákonom a osobitnými všeobecne záväznými právnymi predpismi.“ Poľovnícka organizácia môže mať svoje organizačné zložky. To znamená, že spoločnosť, právnická osoba, štátny podnik, ktorá je zriadená podľa osobitného zákona, nie podľa tohto zákona už vykonávať výkon práva poľovníctva nebude môcť? Príspevková organizácia Štátne lesy TANAP-u už poľovníctvo nebude môcť vykonávať, pretože nie je zriadená podľa tohto zákona? Akciové spoločnosti, fyzické osoby, ktoré podnikajú a majú v predmete  činnosti, na tých sme asi pozabudli. Paragraf 41. Zriaďuje sa Slovenská poľovnícka komora, ktorá bude vykonávať skúšky uchádzačov o poľovný lístok, ako aj odbornú prípravu. To znamená, že odbornú prípravu už nebudú môcť robiť odborné lesné školy ani univerzita vo Zvolene? Toto naozaj chceme? Toto je cieľ? Komora na vydanie poľovných lístkov nie je pripravená, teraz ju ideme zriadiť, žiadne prechodné obdobie na to, kedy komora začne uplatňovať vydávanie poľovných lístkov, nie, nepamätáme na to. Pritom poľovný lístok je verejnou listinou. So správou verejnej listiny je spojený rad povinností, ktoré treba zabezpečiť, i ochranu, uchovávanie, formu vydávania a celý legislatívny proces. Žiadne prechodné obdobie. Nič, len zriadenie komory. No asi úplne takýmto spôsobom to nepôjde, lebo v deň, keď sa komora zriadi, keď budú schválené jeho inštitúcie, som presvedčený, že komora plne funkčná nemôže byť. To nehovorím, že do budúcnosti nemôže byť, len v tej chvíli nebude môcť a bude legislatívna diera. „Členom komory je podľa § 43 ods. 1 fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá sa podieľa na chove zveri, starostlivosti o zver a jej životné prostredie vrátane jej lovu.“ Koniec citátu. Takéto znenie zahŕňa aj osoby, ktoré sa venujú chovu zveri napríklad v zoologickej záhrade alebo farmoví chovatelia. Pýtam sa. Z akého dôvodu majú byť členom komory? Aké členské budú musieť platiť? To je len málo z tých otázok, ktoré sa vynárajú, ale tento zákon na to nepamätá. Zákon neustanovuje, čo v prípade, ak niekto má poľovný lístok a nebude chcieť byť členom komory. Preto sa pýtam. Príde o poľovný lístok? Nebude si ho môcť predĺžiť? Budú mu odopreté zákonom získané práva, pretože doterajší právny systém Slovenskej republiky im umožnil získať právo byť poľovníkom. V budúcom období toto právo im odmietnuté asi bude. V zákone § 51 ods. 4 písm. d) je ustanovené, že komora vydá poľovný lístok občanovi Slovenskej republiky, ak preukáže, že je členom komory. Takéto ustanovenie je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky, a to hneď dvakrát. Prvýkrát v čl. 19 ods. 3, ktorý znie: „Každý má právo na ochranu pred neoprávneným zhromaždením.“ A druhýkrát v zmysle čl. 29 ods. 1, citujem: „Právo slobodne sa združovať sa zaručuje. Slobodne povinnosťou tohto zákona 55-tisíc poľovníkov.“ Aj tých poľovníkov, ktorí sú už nečinní, ktorí už majú dneska viac ako 70 rokov, zbavíme ich poľovného lístka, lebo nebudú v komore? Alebo musia byť v komore? Treba sa nad tým zamyslieť. V tomto istom § 51 ods. 4 písm. a) je uvedené, že poľovný lístok môže získať osoba staršia ako 16 rokov. Opakujem, poľovný lístok môže získať osoba staršia ako 16 rokov, ale zákon o zbraniach a strelive č. 190/2003 ustanovuje, že najskôr je možné vydať zbrojný preukaz pre osobu staršiu ako 18 rokov. Snáď by sme to mali zosúladiť a dať do súladu, mať obmedzené alebo respektíve stanovené na 18 rokov aj v tomto prípade. Kompetencie lesného úradu sú v § 74 ods. 2 písm. l), navrhuje komore odobratie poľovného lístka podľa § 51. Vážený pán minister, aká je vymožiteľnosť tohto ustanovenia, ako je zabezpečená? Komora nie je povinná vyhovieť lesnému úradu. Komora nie je súčasťou štátnej správy, nie je súčasťou verejnej správy. Navyše lesný úrad prijme rozhodnutie voči jednému členovi z 55-tisíc. Čo v prípade, ak komora neodníme poľovný lístok? Je to nevykonateľné? Jednoducho  mám pocit, že aj v tomto momente dochádza k chaosu. Ďalšia nejasnosť tohto zákona vzniká pri znení pozmeňujúceho návrhu pána poslanca Lebockého, bod spoločnej správy 84 v § 63 ods. 4, ktorý znie, citujem: „Ak dôjde k usmrteniu raticovej zveri alebo veľkej šelmy dopravným prostriedkom na nepoľovnej ploche a táto tvorí prekážku pre plynulosť cestnej premávky, usmrtenú zver odstráni správca komunikácie.“ Odstráni správca komunikácie. „Uloženie odstránenej zveri oznámi užívateľovi najbližšieho poľovného revíru.“ Koniec citátu.  Podľa tohto znenia prekážku nemôže odstrániť ani vodič, ani polícia, iba správca komunikácie. V mnohých prípadoch správca komunikácie na to nie je pripravený. V mnohých prípadoch cez víkendy nemajú službu, potom zostane uprostred  cesty? Takéto znenie, ktoré je presne stanovené, že len správca komunikácie, asi nie je najjednoznačnejšie. Ďalšie ustanovenie zamerané proti poľnohospodárom je v § 69 ods. 5. Paragraf 69 ods. 5. Vlastník alebo nájomca poľovných pozemkov je povinný urobiť primerané opatrenia na zabránenie vzniku škôd spôsobených zverou, pričom však nesmie zver zraňovať. Za primerané opatrenie sa považuje najmä výsev odpútavacích plôch a výsadba ohryzových  plôch. Ak vlastník alebo nájomca poľovných pozemkov takéto opatrenie neurobí, znáša škodu  podľa miery jeho zavinenia. Vážený pán minister, poľnohospodári podpísali záver vo vzťahu k Pôdohospodárskej platobnej agentúre, ako budú využívať všetky plochy, ktoré sú zaregistrované podľa leteckého snímkovania v systéme LPIS. Odpútavacie plochy v rámci správnej farmárskej praxe chýbajú. Ich veľkosť, akým spôsobom, čo v tom prípade, pokiaľ práve tieto plochy budú spôsobovať škody z hľadiska prijímania dotácií vo vzťahu k poľnohospodárom. Potom by mal byť ošetrený takýto krok aj v zozname podmienok poskytovania dotačných titulov, pretože to môže mať spätne negatívny dopad na samotných farmárov. Čo ak takéto opatrenie ešte užívateľ aj urobí? Doteraz takéto plochy remízky boli povinnosťou samotných poľovníkov na iných pozemkoch. Dneska to má robiť samotný poľnohospodár? Môže byť, len potom si to musíme vyjasniť. Paragraf 70 ods. 1 znie: „Nárok na náhradu škody spôsobenú nesprávnym užívaním poľovného revíru si uplatní poškodený u užívateľa poľovného revíru pri škodách po a poľnohospodárskych pozemkov, poľných plodinách a poľnohospodárskych porastoch do piatich dní odo dňa, keď škodu zistil, najneskôr však do 15 dní odo dňa, keď škoda vznikla. Platenie náhrady je bezpredmetné podľa tohto znenia. Prečo? Každý deň bude poľnohospodár nahlasovať výšku škody? Náhrada podľa toho, koľko mu zviera práve dnes zožralo, alebo koľko práve diviaky vyrýpali? Pretože pokiaľ je to staršie ako 15 dní, už to nepatrí? To znamená, že každý deň bude musieť poľnohospodár chodiť a nahlasovať, pretože ináč príde o akúsi šancu o náhradu  škody. Pán kolega, ja súhlasím, že sú pozmeňujúce návrhy, ale ja sa bavím o tom návrhu zákona, ktorý tu je a pozmeňujúce návrhy budem predkladať aj ja. Takže som presvedčený, že výsledný zákon bude trošku inakší, než je ten, ktorý máme dnes v tejto chvíli v laviciach. Z uvedeného dôvodu predkladám niekoľko pozmeňujúcich návrhov, a to bod 1. V § 13 ods. 1 písm. a) sa za slová „fyzickej osobe“ dopĺňajú „alebo právnickej osobe“. To je z toho dôvodu, aby prístup k forme vlastníctva, či je to fyzická, alebo právnická osoba bol zachovaný rovnakým spôsobom. V § 13 ods. 1 písm. c) sa na začiatok dopĺňajú slová „fyzická osoba podnikateľ alebo právnická osoba,“ pokračuje ďalej. „aj fyzická osoba podnikateľ a súkromne hospodáriaci roľník môže vykonávať poľnohospodársku alebo lesnú činnosť na 50 % výmery poľovného revíru.“ Tretí bod. Paragraf 18 ods. 5 písm. e) navrhujem doplniť za slovo „ministerstvo“ slová „pôdohospodárstva Slovenskej republiky“. Legislatívna skratka sa uvádza aj nižšie v zákone, ale nebolo definované, že ide o ministerstvo pôdohospodárstva. Považujem takéto riešenie za  povinnosť, nakoľko doteraz poľovnícke organizácie registrovalo ministerstvo vnútra, a keďže to odteraz má robiť ministerstvo pôdohospodárstva, tak by to malo byť jednoznačne explicitne uvedené v tomto zákone, že ministerstvo je chápané ministerstvo pôdohospodárstva. Štvrtý pozmeňujúci návrh. V § 24 ods. 7 sa za slová „nevzťahujú na“ vkladajú slová „vlastníka pozemkov užívateľa pozemkov a  na“. Aj vlastník alebo užívateľ pozemkov by mal obmedzený vstup na pozemky a práve preto navrhujem, aby obec nemohla vydať zákaz, ktorý sa vzťahuje na užívateľa alebo priamo na vlastníka. Na ostatných áno. Piaty pozmeňujúci návrh. Paragraf 25 navrhujem úplne vypustiť. Povinnosti užívateľa poľovného pozemku majú byť stanovené v danej zmluve, a nie zákonom. Pokiaľ to zostane v zákone, nazdávam sa, že tento zákon bude ťažko vykonateľný. Šiesty. V § 51 ods. 4 písm. a) znie: „Dosiahla vek 18 rokov.“ Týka sa toho, že poľovný lístok môže dostať ten, ktorý má 16 rokov, navrhujem, aby to bolo v súlade s tým, keď osoba pri 18 rokoch má možnosť dostať zbrojný preukaz, aby to bolo priamo spojené. Siedmy pozmeňujúci návrh. V § 51 ods. 4 písm. d) navrhujem vypustiť, a to, že povinnosťou získania poľovného lístka nie je  byť členom komory. Pritom upozorním na to, že osobne nesúhlasím s tým, aby komora výhradne robila skúšky a vydávala poľovné lístky, ale do tejto oblasti som pozmeňujúci návrh nedal, ale vzhľadom na to, aby aj iná osoba mohla získať na Slovensku poľovný lístok, lebo sa môže stať, že osoba zo zahraničia bude chcieť urobiť skúšky z poľovníctva na území Slovenskej republiky, poľovný lístok na území Slovenskej republiky môže dostať len vtedy, keď bude mať členskú prihlášku vyplnenú a zaplatený členský príspevok. Vážené kolegyne a kolegovia, dovolím si vás požiadať o podporu týchto pozmeňujúcich návrhov a žiadam, aby sa o každom bode hlasovalo jednotlivo. Zároveň žiadam o vyňatie bodu 84 spoločnej správy na osobitné hlasovanie. Dámy a páni, ďakujem vám za pozornosť.