Čaplovič, Dušan, minister školstva, vedy, výskumu a športu SR (2012-10-17):
Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, nebudem dlho hovoriť, ale na niektoré návrhy, ktoré odzneli v rozprave, si dovolím aj reagovať a niektoré veci aj vysvetliť. Samozrejme, ja sa ako slušný politik zdržím akýchkoľvek invektív, ktoré, žiaľ, jeden z poslancov, ktorý prvý vystupoval, použil. Ostatné vystúpenia boli korektné, boli s konkrétnymi návrhmi, ktoré v dialógu iste si vypočujem aj pri rokovaní či už na gesčnom výbore, alebo v pléne Národnej rady v druhom čítaní na decembrovom zasadnutí. Treba povedať, že príprava tohto alebo tejto novely zákona je, novely zákona, je poslednou novelou zákona, ktorú prijímame, pretože ako je, bolo povedané a je to aj pravda, že to je 26. novela a vy to veľmi dobre viete, že vyznať sa teraz často v tých zmenách, ktoré 26-krát prebehli a niekedy jedna druhú vylučovala v tých jednotlivých novelách, je veľmi ťažko. A z toho dôvodu som aj na legislatívnej rade vlády pri prerokovávaní tejto novely vysokoškolského zákona povedal, že nielen, že je to posledná, ale že prídeme už s novým vysokoškolským zákonom, do ktorého sa zapojí čo najširšia verejnosť a najmä reprezentanti, opakujem: reprezentanti vysokého školstva, ktorí sa majú právo prostredníctvom svojich ustanovizní vyjadrovať a viesť ten, by som povedal, múdry, racionálny dialóg. Pri príprave tohto alebo tejto novely zákona chcem zopakovať, že sa rokovalo niekoľkokrát a neboli to jednoduché rokovania, hodinové rokovania, 2-hodinové, 3-hodinové, 4-hodinové rokovania na rôznych úrovniach, či to bolo s rektorskou konferenciou, či to bolo s predstaviteľmi študentskej rady, či to bolo s predstaviteľmi Rady vysokých škôl alebo či to bolo s predstaviteľmi Študentskej rady vysokých škôl a všetky ich pripomienky a ich návrhy sme z veľkej časti zapracovali do tejto novely vysokoškolského zákona. Do tejto – a znovu to podčiarkujem – poslednej novely vysokoškolského zákona v pléne, predloženej do pléna Národnej rady. Teraz nás v najbližšom období čaká vyhodnotenie koncepcie za roky 2000 až 2010, ktorá, žiaľ, za predchádzajúce dva roky nebola urobená a príprava novej koncepcie vysokého školstva do roku 2020 za prítomnosti delegovaných zástupcov všetkých reprezentatívnych zložiek nášho vysokého školstva, ktorí dostali už teraz ponuku na spoluprácu na príprave koncepcie. Samozrejme, vedno na pripravenú koncepciu, ktorá bude prerokovaná aj v gesčnom výbore školstva, bude na túto koncepciu, prirodzene, nadväzovať aj príprava nového vysokoškolského zákona. Nechcem hovoriť o termínoch, lebo o termínoch sa dozvedia predovšetkým poslanci školského výboru, keď budeme predkladať rozpracovanie programového vyhlásenia na našom rezorte na školský výbor, zrejme v mesiaci november, lebo materiály sme už odovzdali okrem finančného krytia; lebo finančné krytie, aby sme tam mali, tak môžeme, musíme počkať do schválenia štátneho rozpočtu na rok 2013 a, samozrejme, aj s výhľadom na rozpočet verejných financií v roku 2014 až 2015. Chcel by som znovu zopakovať, že aj napríklad jedno z posledných rokovaní, ktoré bolo štvorhodinové na našom rezorte za prítomnosti reprezentantov rektorskej konferencie, Rady vysokých škôl, Študentskej rady vysokých škôl, Akreditačnej komisie, vlády a ďalších expertov z tejto oblasti, naozaj bolo konštruktívne, náročné a mnohé veci sme si ujasnili a, samozrejme – aj vo vzťahu k druhému čítaniu, ktoré sa pripravuje v školskom výbore na november budúci mesiac a, samozrejme, aj do pléna druhého čítania a tretieho čítania Národnej rady na decembrovej schôdzi – sa budú realizovať. Chcel by som tiež pripomenúť, že sme mali veľmi konštruktívny rozhovor s ministrom školstva Českej republiky, bývalým rektorom Masarykovej univerzity pánom Fialom, už aj z toho dôvodu, že sme sa poznali dlhé roky predtým a mnohé veci sme konzultovali a dokonca sme sa dohodli na nezvyklé riešenie, že k mnohým veciam pripravíme spoločný slovensko-český či česko-slovenský okrúhly stôl za prítomnosti zástupcov rektorských konferencií, Rady vysokých škôl, študentských rád vysokých škôl a odborníkov z jednej aj z druhej strany. My naozaj pro futuro, do budúcnosti chceme pripraviť kvalitný vysokoškolský zákon, ktorý bude, samozrejme, mať všetky atribúty moderného zákona. Tiež by som chcel na tomto mieste pripomenúť, že kým my ideme do nového vysokoškolského zákona a mám podporu rektorskej konferencie, Študentskej rady vysokých škôl a Rady vysokých škôl aj klubu dekanov, ktorý nie je oficiálny v zákone, ale aj z ich strany, tak v Českej republike asi sa ťažko to podarí ísť do nového vysokoškolského zákona, pretože najmä Karlova univerzita a jej predstavitelia sa nekompromisne postavili proti tomu, aby bol nový vysokoškolský zákon, a najmä z toho dôvodu, že nechcú, aby, a to vám poviem otvorene – tie rokovania boli aj na úrovni s pánom rektorom a s jeho prorektorom z mojej strany – nechcú, aby boli obsadzované miesta profesorov na konkurz, ako to poznáme vo vyspelých štátoch. Bránia si tie svoje profesorské sinekúry, ale taký je stav. Taký je tam daný stav a z toho dôvodu, samozrejme, pán terajší minister bude pristupovať k novele zákona, ale budeme mnohé veci spoločne konzultovať, aby sme niektoré veci prijímali rovnaké, pretože, aby sme si na jednej strane konkurovali kvalitou škôl, ale neurobili sme nejaké dampingové zmeny, ktoré by zvýhodňovali jednu alebo druhú stranu, lebo naši študenti chodia, prirodzene, študovať aj do Českej republiky. Mňa to môže, naopak, tešiť, len by som bol veľmi rád, keby sa aj vrátili z Českej republiky na Slovensko a tie poznatky, ktoré využijú na renomovaných vysokých školách, ako sú: Masarykova univerzita v Brne, Karlova univerzita v Prahe alebo ekonomická, Vysoká škola ekonomická či České vysoké učení technické či už v Brne, alebo v Prahe, aby ich vedeli zužitkovať aj potom v slovenskom prostredí, ale to už je ďalšia otázka, aké podmienky sme im schopní po návrate v našom prostredí vytvoriť. A už to nie je len úlohou rezortu školstva, ale je to úlohou aj ďalších rezortov a, samozrejme, v spolupráci aj so samosprávou či už regionálnou, alebo miestnou a obecnou. Niekoľko poznámok, ktoré tu odzneli. Chcel by som zareagovať na to, že nemáme určené kritériá pre, na profesorov podľa odborov. Ak si dobre prečítate v novele zákona bod č. 161, je to tam jasne zadefinované a naviac v spolupráci s Akreditačnou komisiou ideme na to, aby sme našli spoločné kritériá podľa jednotlivých odborov na celom Slovensku na menovanie profesorov; pretože nemôžeme mať jednotné kritéria na menovanie profesorov pre všetkých všeobecne, ale musíme nájsť kritéria, ktoré budú orientované podľa charakteru garantovaných študijných odborov a zameraní jednotlivých vysokých škôl, fakúlt; budú jednotné a budeme môcť posúdiť tak profesora z východného Slovenska z niektorých univerzít a vysokých škôl, ako aj profesora z Bratislavy rovnakými kritériami hodnotenia. Aj preto som pristúpil k zásadnej zmene a myslím si, že, a za to vďačím aj rektorskej konferencii, za to vďačím aj Študentskej rade vysokých škôl a, samozrejme, vďačím aj reprezentantom Rade vysokých škôl, že sme do Akreditačnej komisie dostali skutočne osobnosti. Osobnosti, ktoré mali v minulosti dobrý kredit, napr. pán profesor Urban. Osobnosti, ktoré v niektorých odboroch sú skutočne, napr. v informačných technológiách pani profesorka Bieliková zo Slovenskej technickej univerzity. Osobnosti, ktoré sú v oblasti, napr. ekonomických vied, z Ekonomickej univerzity alebo podľa toho sme, samozrejme, sa snažili tú Akreditačnú komisiu zložiť, aby boli tam garantované jednotlivé odbory alebo cez príbuzné odbory a aby skutočne tá kvalita sa odrážala aj pri hodnotení jednotlivých vysokých škôl; aj z toho dôvodu, že do konca tohto roku podľa posledného rokovania budú vypracované kritéria na akreditáciu všetkých verejných vysokých škôl (20-tich) v roku 2014 s ročným predstihom, na rozdiel, ako to bolo v minulosti, že každá verejná vysoká škola, univerzita sa bude môcť na tieto kritériá a hodnotenia za celý rok kvalitne pripraviť. Rovnosť šancí pre každú univerzitu, v rovnakom prostredí, v rovnakom čase a v rovnakom priestore. Druhá pripomienka, ktorá tam odznela, bola o tom, aby sme v súvislosti so spájaním bakalárskeho a magisterského štúdia veci neriešili tak jednoznačne, ako to je v navrhnutej novele zákona. Vážení, ale ja chodím po svete a stretávam sa s niektorými predstaviteľmi, ktorí študovali napríklad na našich vysokých školách. Konkrétne uvediem teraz posledné stretnutie na Cypre v rámci cyperského predsedníctva a nechcú im uznať diplomy len preto, že nevedia pochopiť, že môže byť delený odbor na bakalársky alebo magisterský. Ale napríklad, to je právnická fakulta, tam to nemôže byť delené. Čiže aj v rámci toho ideme prijať isté opatrenia – aj medzivládne dohody, aj ministerské dohody, aby sme dovolili uznať aj týmto absolventom, ktorí študovali na Slovensku alebo bývalom Česko-Slovensku tie odbory, ktoré tu vyštudovali. Čiže stále musíme hľadať nejaký dostredivý faktor, ktorý sa stáva všeobecne platný v celej Eurozóne a v Európskej únii špeciálne, a vychádzajúc znovu, niekto hovorí, aby sme sa nehlásili k tým bolonským kritériám. Ja si stále myslím, že my sa k tým bolonským kritériám musíme hlásiť. A opakujem, ak chceme skvalitňovať a porovnateľne skvalitňovať aj cez medzivládne dohody, cez rôzne ďalšie záväzky, ktoré máme, naše školstvo, a približovať ho k tomu kvalitnejšiemu školstvu v tradičných krajinách západnej Európy, ktoré nemali deficit demokracie, ako sme my mali do roku 1989, tak musíme ísť touto cestou. Študent, a myslím si, že pán profesor, pán docent Fronc to veľmi dobre, pán poslanec vysvetlil, hovoril o tom, že ten študent, aby sme to tým spôsobom nejako sa snažili aj vysvetliť tou ľudskou rečou. Áno, študent na celý úväzok obrazne, teda full-time studies a na čiastkový úväzok, to je ten part-time studies. A my sme vôbec aj to externé štúdium, ktoré pripravujeme, robíme tak, aby to priebežne prešlo v tom roku 2015, kedy by som bol veľmi rád, aby od 1. septembra v roku 2015 platil nový vysokoškolský zákon, aby tieto normy, ktoré poznáme v Európskej únii, samozrejme, boli aplikovateľné a plne platné aj v Slovenskej republike. Hovorím o tom aj preto, že akosi sa zabudlo na to, že každý externý študent, ktorý ide do externej formy vzdelávania, má istý počet určených kreditov, ktoré musí absolvovať. A my sme mu dali slobodu. Že keď to urobí za tri roky, tak to urobí za tri roky, a keď to v podstate bude schopný si rozložiť, tak nech si to urobí aj za štyri roky, aby to mohol dotiahnuť. To je vlastne ten systém tých kreditov v západnej Európe na ten čiastkový, že si ten študent môže rozložiť to svoje vzdelávanie na viacero rokov a takýmto spôsobom kvalitne absolvovať aj túto formu či už dištančným štúdiom, či už e-learningovým štúdiom a ďalším štúdiom; to znamená, podľa odborov, lebo dištančné štúdium napríklad na niektorých odboroch technickej univerzity si vôbec nevedia predstaviť. Lebo je to celkom iná forma vzdelávania. Čiže sú isté špecifiká, ktoré musíme chápať a musíme ich takýmto spôsobom do nášho zákona dostať. Hovorilo sa tu o obmedzovaní počtu študentov. Nuž, čo sa týka prvých ročníkov, teda znovu opakujem, my sme jasne povedali, vychádzajúc aj z tohto zákona, tej 5 % hranice, že my nikomu nebránime, žiadnej škole prijať ďalších študentov, ale hovoríme, že na, vychádzajúc z kritérií tohoročných, že majú toľko študentov prijatých na jednotlivé študijné odbory, že to, čo prijmú navyše, samozrejme, v dennej forme štúdia, si budú musieť z vlastných zdrojov zaplatiť. Lebo to je skutočne vecou školy, ak chce prijímať viacej, ako sú nejaké štandardy, aby sme v podstate nielen stále napínali náš štátny rozpočet, ale aby sme išli k tomu, po čom volá Študentská rada vysokých škôl. A to búrlivé stretnutie som prežil v Jasnej v hoteli tento, pardon, minulý týždeň v sobotu, kde som sa stretol s predstaviteľmi Študentskej rady vysokých škôl, ktorí žiadajú, aby bolo čo najviac učiteľov, na jedného učiteľa maximálne 10 absolventov, teda 10 pre bakalárske práce, pre magisterské práce. Čiže tie požiadavky idú aj zo strany študentov a tí ich reprezentujú z jednotlivých fakúlt, aby v podstate sa ten pedagóg im maximálne mohol venovať. A keď budeme stále zvyšovať a zvyšovať počty študentov a počty učiteľov a pedagógov budú rovnaké, ako ich máme doteraz, tak, samozrejme, ten problém tam bude čoraz viacej a viacej narastať. Čiže sme povedali, že je to na rozhodnutí, a všetko chceme konzultovať s akademickými predstaviteľmi tej konkrétnej školy. Nikto nič nechce diktovať. Znovu to opakujem. A takáto bola aj dohoda s rektorskou konferenciou, takáto to bola dohoda aj so Študentskou radou vysokých škôl, aj s Radou vysokých škôl. A pre mňa sú to reprezentatívne orgány, s ktorými hľadáme možnosti, samozrejme, aj každý musel v tom konsenze niekde ustúpiť pri tých rokovaniach, čo je celkom prirodzené z každého rokovania; lebo musí byť nejaký konsenzus prijatý, aby sme naplnili tie naše ciele, ktoré by mali v rámci nášho vysokého školstva potom v tom novom vysokoškolskom zákone veľmi rýchlo nabehnúť do konkrétnej praxe. Spoplatnenie zahraničných študentov. Hovoríme o tom. Nuž, páni, ale ja som napádaný ako minister školstva v tom prípade, že nórski študenti, ktorí študujú veľmi kvalitne na Lekárskej fakulte v Martine, a fínski študenti, ktorí študujú veľmi kvalitne na Univerzite veterinárneho lekárstva a farmácie v Košiciach, že musíme ten status udržiavať, aký je v Európe. Teda to znamená, že ak sa vyberá, aj tak sa vyberá, aby sme to legitimizovali, tento daný stav. Takže, samozrejme, vyňali sme z toho národnostné školstvo, vyňali sme ostatné veci, ale v tejto oblasti skutočne, a to je aj budúcnosť, zrejme tie náklady aj na tú prípravu, povedal to aj pán doktor Osuský, sú ďaleko väčšie v príprave toho vzdelávania pre zahraničných študentov. Ak naozaj chceme sem dotiahnuť a volajú sem, že by sem prišli študenti napríklad študovať ekonómiu z Číny, by mali záujem poznávať a pokiaľ im nebudeme prednášky viesť v angličtine, tak sem neprídu, ani z iných oblastí; pretože musí sa, samozrejme, zabezpečiť aj to vzdelávanie cez tie cudzie jazyky a pokiaľ sú to väčšie nároky na tú prípravu a to je celkom prirodzené, tak musíme nájsť nejaké prostriedky, aby sme tým školám pomohli, aby sme to konkrétne aj v rámci tohto nášho návrhu novely zákona novelizovali. Napokon mi dovoľte na samotný záver tohto môjho záverečného slova znovu zopakovať, že ja som vás veľmi pozorne počúval, a mnohé veci boli, ktoré odzneli, a sú podnetné. Iste niektoré veci budeme v rámci druhého čítania meniť alebo upresňovať, skvalitňovať, ale ten cieľ musí byť jeden jediný. Ak ide o pedagógov, ktorí pôsobia na našich vysokých školách, tá väzba na materskú školu musí byť prioritná. Výrazné posilnenie akademických funkcionárov, aby si urobili poriadky na svojich vysokých školách, so svojimi pedagógmi, ktorí to neakceptujú, ktorí tam pôsobia. A musím povedať, že jednou z lastovičiek je rektor Technickej univerzity v Košiciach pán profesor Čižmár, ktorý to už dokázal vyčistiť veľmi rýchlo. Ale vychádzalo to aj z toho, že sa na to pripravil, že sa niečo pripravuje v tejto oblasti a urobil konkrétne poriadky. Musím vám tiež povedať, že ja som dostal dokonca ponuku jedného skvelého pána profesora, ktorý garantuje jeden študijný odbor, ktorý je jediný na Slovensku, z Technickej univerzity z Košíc, ktorý bol navrhnutý a chcel sa zúčastniť budúceho konkurzu na miesto generálneho riaditeľa sekcie vedy a techniky, ale ja som mal jednu jedinú podmienku – že sa musí vzdať 100 % úväzku, pretože ja si neviem predstaviť na funkcii generálneho riaditeľa mojej sekcie pre vedu a techniku päť dní poctivo a tvrdo pracovať, aby garantoval naplno stopercentným úväzkom konkrétny študijný odbor. Samozrejme, tým pádom sme sa nedohodli, lebo on musí garantovať, nemá vychovaného zatiaľ náhradníka a to nám robí ten problém vo vzťahu k tej budúcnosti, čo chceme zmeniť; a to je tá otázka, že chceme, aby v budúcnosti garantovali jednotlivé odbory tímy pracovníkov a nie jeden profesor a dvaja spolugaranti, ktorí majú stopercentný úväzok. Musíme nájsť túto cestu, aby sme odbúrali tento problém, ktorý tu je s väzbou na to, že vyrábame nových a nových „profesorov“, niektorých dobrých, niektorých horších, niektorých slabších, a vyrábame ich ako na bežiacom páse len preto, aby sme mohli garantovať nové a nové študijné odbory, ktoré vznikajú, a takýmto spôsobom, samozrejme, to berieme často formálne, nezodpovedne. A ja si myslím, že aj v spolupráci s Akreditačnou komisiou, aj s rektorskou konferenciou, aj s ďalšími predstaviteľmi vysokých škôl dokážeme tieto veci postupne meniť. Je to otázka, samozrejme, dohody, dobrej spolupráce a musím povedať, že reprezentanti vysokých škôl na rôznych úrovniach vrátane študentov vysokých škôl pravidelne so mnou konzultujú mnohé problémy školstva a všetky ich návrhy a pripomienky, ktoré sa objavili aj v tejto novele, hovorím v poslednej novele v tomto pléne Národnej rady do roku 2015, kedy by mal byť prijatý nový vysokoškolský zákon, sú akceptované alebo diskusiou zvážené a konkrétnymi návrhmi pre a proti na základe buď prijaté, ale argumentačne budú odmietnuté. Čiže táto spolupráca tu funguje a je veľmi aktívna a odrazom tejto dobrej spolupráce je, samozrejme, aj táto novela vysokoškolského zákona s tými ďalšími úpravami, s ktorými sme ochotní diskutovať, keď to posunieme do druhého čítania, lebo už teraz máme niektoré veci predrokované, aby sme nevytvárali zbytočné napätie v našom vysokom školstve. Toľkoto z mojej strany. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk).