Svrček, Miloš, poslanec NR SR (2022-10-20):
Ďakujem pekne za slovo, pán podpredseda. Súčasťou reformy justície schválenej parlamentom koncom roka 2020 je aj presun agendy súdnej kontroly volieb do orgánov územnej samosprávy. Táto agenda patrila do 31. júla 2021 do právomoci Ústavného súdu Slovenskej republiky a od 1. augusta 2021 prešla do právomoci Najvyššieho správneho súdu Slovenskej republiky avšak bez toho, aby mal Najvyšší správny súd Slovenskej republiky k dispozícii potrebné nástroje a mechanizmy na efektívne rozhodovanie v tejto agende bez prieťahov. Keďže voľby do orgánov územnej samosprávy sú vyhlásené na 29. októbra 2022, je nevyhnutné upraviť Správny súdny poriadok spôsobom, akým bolo v minulosti upravené konanie v tejto agende pred Ústavným súdom Slovenskej republiky. Riadne fungovanie Najvyššieho správneho súdu Slovenskej republiky je aj prioritou z pohľadu Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky na 2021 až 2024. V tomto návrhu detailnejšie riešime spôsob použitia Správneho poriadku. Zákon č. 180/2014 o podmienkach výkonu volebného práva a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov pozná vyhlásenie výsledkov volieb len pri voľbe prezidenta. Inak zákon dôsledne hovorí o zverejnení výsledkov v § 33. Navyše pri voľbách do orgánov samosprávnych krajov a samosprávy obcí zákon rozlišuje medzi zverejnením výsledku volieb v príslušnom územnom celku v samosprávnom kraji a zverejnením celkových výsledkov volieb Štátnou volebnou komisiou. Je prakticky ťažké zisťovať, kedy konkrétne boli uverejnené výsledky volieb v jednotlivých obciach. Preto by praktickejšie bolo viazať lehotu na okamih, keď Štátna komisia pre voľby a kontrolu financovania politických strán zverejní celkové výsledky volieb. Keďže žalovaným je na rozdiel od správneho orgánu pri všeobecnej správnej žalobe súkromnoprávny subjekt – politická strana, hnutie, koalícia, nezávislý kandidát –, je len na jeho voľbe, či sa k žalobe vyjadrí. Terajšie znenie zákona by mohlo viesť k sporom, či správny súd môže bez vyjadrenia konať alebo sa má vyjadrenie žalovaného vynucovať poriadkovými pokutami. Pri ustanoveniach týkajúcich sa doručovania treba zohľadniť, že žalovaným nie je správny orgán, ale jednotlivé strany, hnutia, koalície, nezávislí kandidáti, a tieto subjekty si musia pri podaní kandidátnej listiny ustanoviť splnomocnenca vo volebných veciach. Predmetným zákonom riešime aj tú skutočnosť, že v príslušnej procesnej úprave naposledy obsiahnutej v zákone o Ústavnom súde v znení do 31. decembra 2020 mal Ústavný súd Slovenskej republiky k dispozícii nástroje na efektívne zvládnutie vybavovania volebnej agendy. Išlo o možnosť odmietnuť návrh vo volebných veciach už pri predbežnom prerokovaní a ´limine´ bez ústneho konania a bez ďalšej participácie účastníkov konania pre zjavnú neopodstatnenosť podľa § 56 ods. 2 písm. g) uvedeného zákona. Ústavný súd Slovenskej republiky ďalej vo volebných veciach nemusel vykonávať ústne pojednávanie a dokazovanie vypočutím svedkov mohol vykonávať prostredníctvom sudcu spravodajcu. V súčasnej úprave Správneho súdneho poriadku Najvyššieho správneho súdu vyššie opísané nástroje na efektívne zvládnutie volebnej agendy nemá. Ustanovenia jednotlivých paragrafov Správneho súdneho poriadku navyše neobsahujú osobitné pravidlá o odmietnutí žaloby, preto je potrebné použiť všeobecnú úpravu uvedenú buď v § 59 ods. 3 alebo § 98 Správneho súdneho poriadku, ktorá však ako dôvod odmietnutia nepozná dôvod obdobný zjavnej neopodstatnenosti. Kým absencia tohto dôvodu je prijateľná pre konanie o rôznych správnych žalobách, to isté neplatí pre volebnú agendu, a to vzhľadom aj na skúsenosť Ústavného súdu Slovenskej republiky s nárazovým nápadom veľkého počtu vecí. Takže, dámy a páni, v tomto návrhu riešime už tú skutočnosť, že aj Najvyšší správny súd Slovenskej republiky je taktiež povinný vo volebných veciach vždy vykonávať aj pojednávanie s ohľadom na jednotlivé ustanovenia Správneho súdneho poriadku, pričom uvedené riešenie nie je možné považovať za efektívne, a to vzhľadom na predpokladaný počet vecí, regionálnu rôznorodosť, účastníkov konania a krátke lehoty pre rozhodovanie. Ak je účelom pojednávania bezprostredný kontakt s účastníkmi konania, tento je možné zabezpečiť aj prostredníctvom člena senátu povereného senátom, ako je to už teraz predpokladané v Správnom súdnom poriadku v jednotlivých príslušných právnych normách. Podobné riešenie bolo zvolené aj v prípade Ústavného súdu Slovenskej republiky v minulosti, ktorý nebol povinný vo volebných veciach konať ústne pojednávanie. Participácia účastníkov konania na dokazovaní aj mimo dokazovania a pojednávania sa zabezpečuje s odkazom na terajší štandard ustanovený Správnym poriadkom. Týmto návrhom chceme zabezpečiť to, aby bola zabezpečená potreba urýchleného pojednávania a rozhodovania vo volebných veciach. Keďže je táto potreba zjavná, avšak základná lehota 30 dní je príliš krátka a bolo by ju vhodné a potrebné nastaviť na pôvodných 90 dní. Takže práve aj popri tejto kasačnej agende musí Najvyšší správny súd Slovenskej republiky vybavovať aj disciplinárnu agendu, ktorá má tiež stanovené pomerne krátke lehoty s poukazom na § 31 zákona o disciplinárnom poriadku Najvyššieho správneho súdu. Príliš krátka lehota na vybavenie jednorazového značného množstva volebných vecí môže ohroziť až paralyzovať vybavovanie iných agend v pôsobnosti Najvyššieho správneho súdu Slovenskej republiky. Z uvedeného dôvodu zefektívňujeme použitie Správneho disciplinárneho poriadku Najvyššieho správneho súdu, ako aj ďalšej agendy. Takže za mňa v úvodnom slove všetko. Ďakujem.