D. Jarjabek, poslanec: (2001-12-04):
M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pán poslanec Števček. P. Števček, poslanec: Veľmi úprimne, vážené a vážení. Podporujem všetku tú celú perfektnú argumentáciu, ktorú tu predniesla kolegyňa Marta Podhradská. Žiaľ, veľmi zbytočne, lebo tendenciou tejto vlády je, ako to už naznačili aj ostatní kolegovia, postupne, avšak cieľavedome likvidovať inštitucionálnu bázu existencie slovenskej národnej kultúry. Štátny fond kultúry Pro Slovakia bol a je i mal by zostať významným nástrojom naprávania krívd, ktoré sa na kultúre sústavne páchajú. Ak vezmeme do úvahy, koľko inštitúcií sa už zlikvidovalo, koľko je teraz v likvidácií a koľko je v pláne likvidačnom, tento Štátny fond kultúry Pro Slovakia slovenská kultúra potrebuje úplne existenčne. Navyše si myslím, že ak mierime svojimi kultúrnymi hodnotami slovenskými národnými do vyspelej Európy, nie je mysliteľné, aby práve slovenská kultúra nemala nič, ani najmenšiu zábezpeku, že bude dostávať minimum finančných prostriedkov na svoje prežitie, dožitie a na svoje pôsobenie presne v rámci tých hodnôt, ktoré má reprezentovať. Nijaká transparentnosť iná sa nedosiahne, lebo to, ako sa metodicky pracovalo v Pro Slovakii, sa už vlastne inovovať nedá. Záležalo to na mnohých a teraz to bude závisieť maximálne od jedného človeka. Ďakujem. (Zaznel zvuk časomiery.) M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pán poslanec Hudec. I. Hudec, poslanec: Ďakujem za slovo. Je nám každému jasné, že nevýkonná a chudorľavá slovenská ekonomika nevyprodukuje dosť peňazí na to, aby sa uspokojili všetky odvetvia. Napokon ani v bohatých štátoch nedostanú všetci žiadatelia všetko to, čo si pýtajú, hoci ide o dobré veci, ale treba s uvedomením si týchto vecí povedať aj druhú vec, a tá hovorí o tom, že aj keď sa zlikvidujú finančne nenáročné rezorty (opakujem, rezort kultúry je takým, povedal by som, nenáročným odčerpávateľom peňazí zo štátneho rozpočtu, až sa čudujem, že toľko sa o ňom musí každá vláda baviť), unikajú jej stovky miliárd inde, ale, samozrejme, bude sa baviť o dva a pol miliarde korún, pretože to je vec, ktorá sa nedotýka nijakých lobistických kruhov, nijakých veľkých záujmových podnikateľských kruhov, nedotýka sa veľkých záujmov bánk. Povedzme si takto o tom, prečo musí byť toľko diskusií o týchto minimálnych položkách štátneho rozpočtu, keď obrovské peniaze pretekajú nieže medzi prstami, ale sa vylievajú celými vedrami z nádoby, ktorá je tak veľmi málo naplnená. To, čo sa zlikviduje v niektorých odvetviach našej spoločnosti, sa možno nikdy už nebude dať revitalizovať. To si treba uvedomiť takisto. Možno je v tom aj nejaký zámer a, pravdaže, moderný podnikateľský boom, ktorý možno je na obzore aj v našich krajoch a potrebuje človeka poslušného, ktorý poslúcha reklamu, ktorý je vysoko výkonný v úzkej oblasti rozmýšľania a vôbec nie je rozvinutý ako kultivovaný človek. (Zaznel zvuk časomiery.) M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Na svojich predrečníkov chce reagovať pani poslankyňa Podhradská. Nech sa páči, máte slovo. M. Podhradská, poslankyňa: Ďakujem za slovo, pán podpredseda. Ja chcem poďakovať kolegom za to, že podporili moje argumenty, ale aby nevzniklo nedorozumenie, pán poslanec Kužma, ja som nepovedala, a ak to tak vyznelo, ospravedlňujem sa, že dnes sa vo fonde Pro Slovakia prideľujú peniaze nie správnym spôsobom. Jednoducho som len povedala, že nemáme informácie o tom, ako sa prideľujú a že by bolo dobré, keby ministerstvo kultúry zverejnilo všetky podporené projekty. A bolo by to dobré najmä kvôli tomu, že vo vládnom návrhu zákona o zrušení štátnych fondov sa práve argumentuje netransparentnosťou. Keby sme tie informácie mali, mohli by sme určite získať ďalšie argumenty, aby sme presvedčili vládu, že jej zámery nie sú korektné. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. V rozprave teraz vystúpi pán poslanec Hofbauer, pripraví sa pán poslanec Budaj. R. Hofbauer, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán podpredseda vlády, dámy a páni, prerokúvanie vládneho návrhu zákona o zrušení niektorých štátnych fondov tu prebieha v takej veľmi zvláštnej atmosfére, ktorej dominuje mŕtvolne hlboko sa nudiaci podpredseda vlády, ktorý z času na čas sa snáď poškriabe po brade a povŕta v uchu, ale evidentne sa nudí fantastickým spôsobom. Zato tu postrádam ministerku financií, ktorá tvrdí, že pokiaľ tento zákon nebude schválený, tak štátny rozpočet je ohrozený a bude rozpočtové provizórium. Celá problematika je stručne povedané totálne na háku ministrovi dopravy, ktorý je zodpovedný za budovanie dopravných koridorov, je to totálne ľahostajné ministrovi výstavby a stavebníctva za správu tohto rezortu, no a to, že minister hospodárstva pán Harach tu nie je, to už nemôže nikoho ani prekvapovať, pretože tá jeho hypotéza o výstavbe priemyselných parkov na Slovensku a o búrlivom rozvoji slovenskej ekonomiky bez vybudovania komunikačnej štruktúry štátu je len fámou. Takže bavíme sa tu o veľmi čudnom zákone za totálnej ľahostajnosti vládneho kabinetu, ktorý tento legislatívny dokument predložil. Čudný je tento zákon, lebo jedným zákonom sa ruší vari pol tucta iných zákonov. Takáto legislatívna prax vytvára pre budúcnosť obrovské perspektívy. Jedným zákonom budúca vládna koalícia bude môcť zrušiť celý balík zákonov za dva, tri alebo štyri roky napríklad. Bola by to nehoráznosť? No, samozrejme, že áno, a toto, čo tu prerokúvame, je taktiež nehoráznosť, je to drzosť najvyššieho stupňa. Veď predsa všetky fondy, ktoré vláda jedným papierom ruší, boli pripravované na základe samostatných zákonov, samostatných dokumentov, samostatných analýz, samostatných sprievodných správ a ich argumentácií. Keby ste sa kolegovia bavili buď inde, alebo aspoň ticho. Zameriam sa osobitne na Štátny fond výstavby pozemných komunikácií, Štátny cestný fond. Zameriam sa naň preto, lebo mi je profesijne blízky a pretože moja ruka je podpísaná na jeho tvorbe a na jeho legislatívnom presadení. Z akého dôvodu? Z nedostatku inej zábavy to nebolo, ale bolo to z jednoduchého racionálneho dôvodu, že akékoľvek zahraničné úvery z finančných domov nemôžu končiť na ministerstve, v jeho rozpočtovej kapitole a vo vláde. Ak niekto tvrdí takéto hypotézy, tak buď nerozumie, o čom hovorí, alebo klame. Partnerom pre zahraničné finančné domy, pre ich úverové aktivity môžu byť výlučne organizácie, podniky, zoskupenia, nie vlády. Vláda môže brať vládnu pôžičku, ale na iné účely. Z tohto dôvodu bol iniciovaný štátny fond na účely výstavby pozemných komunikácií, Štátny cestný fond, ktorý sa mal tvoriť podielmi z daní, z predaja pohonných hmôt a zo všetkých finančných tokov, ktorými motoristi, dopravcovia a prepravcovia vlastne živia štátny rozpočet. Veď všetci motoristi, každý majiteľ automobilu prispieva obrovskými finančnými čiastkami prostredníctvom DPH za absolútne každý dielec, každú tú čiastku, ktorú kupuje, do štátneho rozpočtu. Ďalej. Tento štát prijal záväzky, ktoré sú na medzištátnej úrovni a sú veľmi závažné. Zmieňujeme sa tu dennodenne o našom približovaní sa k vstupu do Európskej únie, ale so vstupom do európskych štruktúr nevyplývajú iba povinnosti voči nám. Vyplývajú aj záväzky, ktoré tento štát podpísal bez ohľadu na to, aká vláda tu vládne. Štát sa zaviazal vybudovaním transeurópskych dopravných koridorov, ktoré vedú územím našej republiky, či už severojužného alebo východozápadného. A čo v úvodnom slove sme si vypočuli z úst pána podpredsedu vlády Mikloša? Finančné prostriedky presunuté zo zrušených fondov do rozpočtových kapitol ministerstiev budú slúžiť na účely, teraz počúvajte dobre, dofinancovania diaľnic a na dostavbu tunela Branisko. Opakujem, dámy a páni, dofinancovanie diaľnic a na dostavbu tunela Branisko. To znamená, že sa dokončí to, čo rozostavala ešte Mečiarova vláda za obrovského zosmiešňovania vtedajšou opozíciou a za vykrikovania ministerky financií, že diaľnice sú mečiarovský gigantizmus, a za vyhlasovania niektorých iných súčasných exponentov vládnej koalície, že diaľnice stavať netreba, pretože sa na nich vraj zabíjajú ľudia. Takže žiadna príprava predinvestičná ďalších diaľničných úsekov, žiadna príprava stavebná, žiadny rozvoj zabezpečovania stavebných hmôt a stavebných organizácií, a keď sa tunel Branisko dokončí, tak smerom na západ bude jeho tunelová rúra otvorená smerom na štátnu cestu, nie na diaľnicu smerom na Poprad, tam diaľnica nebude, no a na východ z Braniska sa zas naviaže na jestvujúcu štátnu cestu smerom na východné Slovensko, pretože sa nebude realizovať výstavba ani diaľnice smerom na Prešov, ani diaľničného obchvatu Prešova, ani pokračovania diaľnice od Budimíra ďalej na ukrajinskú hranicu. Takže, dámy a páni, ja sa vás pýtam, ktorí ste z východného Slovenska, ako si predstavujete rozvoj východného Slovenska, na akej hypotéze chcete založiť budovanie priemyselných parkov, keď priemyselné parky stoja a padajú na dopravnej infraštruktúre štátu? Pokiaľ infraštruktúra nie je, priemyselný park nebude a sľuby zo strany Európskej únie aj smerom k nám sú, samozrejme, len hypotézami. Naša vláda si toto bola plne vedomá. V roku 1996 bol rozpracovaný projekt vládnej koncepcie dostavby diaľničnej siete do roku 2005. Išlo o 490 kilometrov diaľnic, ktoré mali byť dobudované v desaťročnom horizonte pri ročnom tempe približne 50 kilometrov, čo bolo tempo reálne. Zámer bol rýchle budovať, pomaly splácať, pretože vybudovaná diaľnica indukuje množstvo finančných prostriedkov, zahraničných investorov a vyvoláva finančné prostredie a ekonomické prostredie preto, aby štát mal prostriedky na jej splácanie. Zastavením prípravy a výstavby diaľnic vláda vytvorila sama sebe predpoklady nemožnosti splácania splátok. Mojou otázkou je, ak zákon o Štátnom cestnom fonde sa ide zrušiť a táto problematika sa presunie pod kompetenciu ministerstva dopravy, tak načo sa zriaďoval Úrad verejného obstarávania, načo sa zriaďoval Úrad štátnej expertízy, keď dôvodom na takýto krok sa uvádzalo zlé hospodárenie s fondmi. To vládna koalícia snáď nemyslí vážne. Nie je predsa nič jednoduchšie, ako kontrolovať chod a finančné toky v týchto štátnych fondoch. Za to je zodpovedný príslušný rezortný minister a nielen to, veď predsa fondové hospodárstvo spadá takisto pod Najvyšší kontrolný úrad, právomoci kontrolné má aj Kancelária Úradu vlády a, prirodzene, aj samotné ministerstvo financií. Takže, dámy a páni, zrušením tohto štátneho fondu tento štát iba deklaruje, že to nemyslí s výstavbou dopravných koridorov vážne, naopak, že ich budovať nebude a že ich budovať ani nemieni. To treba povedať jasne a otvorene v Bruseli a kdekoľvek inde a nezavádzať európsku verejnosť tým, že my sa usilujeme o rovnocenný vstup do európskych štruktúr. Čerta starého, neusilujete. Pred dvoma dňami prebehli voľby do veľkých územných celkov a na úroveň vedenia veľkých územných celkov sa preniesli veľmi závažné právomoci aj zodpovednosti. Právomoci a zodpovednosti za cestnú sieť štátnych ciest druhej a tretej triedy. Vie niekto z prítomných povedať, z akých finančných prostriedkov veľké územné celky budú zabezpečovať údržbu, prevádzku, chod, dopravné značenie, kosenie trávy, odhŕňanie snehu, údržbu, modernizáciu, ale aj dopravné sčítanie, projektovanie a modernizáciu ciest druhej a tretej triedy? Má niekto z prítomných predstavu, o aké finančné prostriedky ide? To sú miliardové položky, ktoré nie sú kryté ničím a po zrušení Štátneho fondu cestného hospodárstva vláda nebude disponovať so žiadnymi finančnými prostriedkami, ktoré by mohla vôbec prerozdeľovať. Prednedávnom sme tu prerokúvali a schvaľovali zákon, ku ktorému som sa vyjadroval dosť s odstupom, zákon o pamiatkovej starostlivosti fondu Banskej Štiavnice. Tam som upozornil, že Pamiatkový fond v Banskej Štiavnici stojí a padá na približne 60 kilometroch oporných múroch, ktoré držia svahy, cesty, komunikácie a budovy tohto pamiatkovo vzácneho mesta. Tieto oporné múry sa rozpadávajú a chátrajú. Tie nebudú budované, opravované a rekonštruované z prostriedkov mesta, pretože mesto na to v živote mať nebude, ani z prostriedkov územného celku, lebo ani územný celok sa na to nezmôže. Nuž a pokiaľ bude zrušený aj Štátny fond pozemných komunikácií, tak nebude ani na úrovni vlády žiadny prostriedok na tieto účely. Má niekto nejaké predstavy, akým spôsobom vláda toto chce riešiť? Alebo je to tak, ako odznieva veľmi často, že toto nie je vláda budovateľská, ale vláda búrateľská, ktorá búra, ruší a rozdáva? Nie predáva, ale rozdáva, pretože bankový sektor do zahraničných rúk sa rozdal. Pozmeňujúce návrhy nepodávam, pretože vyčerpávajúco ho podal pán poslanec Baco asi v piatich variantoch a ja som sa podpísal pod jeho pozmeňujúce návrhy, pretože sú správne, vecné a obsahovo úplné. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega, za vaše vystúpenie. S faktickou poznámkou chcú vystúpiť traja poslanci, končím, štyria poslanci, uzatváram možnosť podania ďalších prihlásení sa. Ako prvý má slovo pán poslanec Cuper. J. Cuper, poslanec: Ďakujem, pán predseda. Ja chcem odpovedať pánovi Hofbauerovi, že prečo vlastne táto vláda ruší teda všetky fondy, ktoré boli zavedené a ktoré sú v každej civilizovanej spoločnosti prostriedkom na riešenie celospoločenských problémov. Boli sme v Nórsku, boli sme v Írsku, všade funguje fondové hospodárstvo, dokonca bol som prítomný pred dvoma týždňami v írskom parlamente, kde parlament rokoval o prostriedkoch, ktoré budú vložené do verejných fondov. Iba u nás sa ich pani ministerka s pánom Miklošom rozhodli zrušiť. Jednoducho podľa môjho názoru ich rušia preto, lebo ich turecké hospodárenie doviedlo tento rozpočet tejto krajiny pred hranicu krachu a boja sa to povedať občanom, tak nastupuje taká detinská dzurindovská lož. Jednoducho zrušíme fondy, veď ten rok ešte povládneme, vydržíme a tá nastávajúca vláda už, nech bude akákoľvek, nech si s tým poradí, ako chce. V jednom, samozrejme, za tejto situácie ma neprekvapuje, že musím súhlasiť s maďarskou koalíciou, ktorá bojuje za to, aby ostal fond životného prostredia a možno aj fond výstavby, pretože tie riadia ich ministri a nie náhodou nám starostovia na severe Slovenska povedali, že jednoducho za tri roky sa nijaké prostriedky na sever Slovenska z fondu životného prostredia neprideľovali. Všetky sa prideľovali pre obce a mestá na hranici, kde býva maďarská národnostná menšina. Takže povedzte občanom tohto štátu, pán podpredseda vlády, pravdu. (Zaznel zvuk časomiery.) M. Andel, podpredseda NR SR: Slovo má pán poslanec Jasovský.