Maďarič, Marek, poslanec NR SR (2010-10-19):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážený pán minister, dámy a páni, dovoľte mi v prvom čítaní zaujať k vládnemu návrhu zmien v zákone o štátnom jazyku všeobecné stanovisko. Navrhovaná novela zákona o štátnom jazyku je vecne neodôvodnená, obsahovo chybná a politicky škodlivá. Dôvodom tejto novelizácie nie je ani ochrana štátneho jazyka, ani lepšia vymožiteľnosť práva na informácie v štátnom jazyku, dokonca ani odstránenie údajného strachu, čo som častokrát počul, alebo reštrikcií voči občanom, ktoré spomínal pán minister. Skutočnými dôvodmi sú úzko politické záujmy strany MOST – HÍD v súboji o voliča s mimoparlamentnou SMK a ilúzia, že takýmto bezdôvodným splnením požiadaviek v Budapešti sa reálne zlepšia slovensko-maďarské vzťahy. Pretože je to skutočnosťou, že to, čo Budapešť a maďarská politika nedosiahli neuveriteľne mohutnou, agresívnou a lživou kampaňou proti Slovensku a nášmu zákonu, to dostáva teraz Budapešť od vlády Ivety Radičovej zadarmo a na tácke a na úkor práv občanov Slovenskej republiky, na prístup k informáciám vo verejnom styku aj v štátnom jazyku. Zmeny v zákone sa prezentujú ako niečo, čo zbaví občanov reštrikcií a strachu. Neviem o tom, že by sa dnes občania tohto zákona báli, ale viem, že v čase prijímania dnešného znenia zákona, a možno aj krátko po jeho prijatí a účinnosti, mohli strach mať. No nebol to strach zo zákona, ale z klamstiev, ktoré sa o zákone, a o tom čo obsahuje, tvrdili. Keď boli naši občania najmä zo strany maďarských politikov a médií zahlcovaní informáciami, že bežní ľudia budú dostávať pokuty, dokonca ak nebudú hovoriť spisovne, že ani na ulici sa nebudú môcť rozprávať v materinskom jazyku, že budú zakázané omše v menšinových jazykoch, že lekár bude musieť hovoriť s pacientom iba po slovensky. Tohto sa báli tí občania, ktorí takýmto klamstvám uverili. A prečo by neuverili, keď to tvrdili ústavní činitelia Maďarskej republiky a, žiaľ, aj niektorí ústavní činitelia Slovenskej republiky. Prax zákona však ukázala, že to bol strach neopodstatnený. Nové znenie zákona neprinieslo na jednej strane zásadné problémy a na druhej strane začalo pozitívne pôsobiť tam, kde dovtedy napr. úradné oznamy neboli občanom Slovenskej republiky poskytované aj v štátnom jazyku. A začali sa tieto pozitívne zmeny dokonca bez nutnosti upozorňovať v zmysle zákona, alebo začínať správne konanie. Spomeňte si na viaceré prípady z obcí na slovenskom juhu, kde zrazu stačila požiadavka občana a v obecnom rozhlase sa začalo hlásiť už aj po slovensky a spomeňte si na tak trochu udivené komentáre niektorých starostov z týchto obcí, keď takúto nápravu urobili ako vysvetľovali dovtedajšiu prax, že oni sa domnievali, že poskytovať občanom informácie aj v slovenskom jazyku nie je potrebné, pretože veď tých 15, možno 30, 20, podľa toho o akú obec išlo, percent občanov slovenskej národnosti predsa rozumie po maďarsky. Preto tvrdím, že v tom podstatnom, čo prináša súčasná predložená novela zákona je vecne neodôvodnená. Naopak, viacerými navrhovanými zmenami, ak nezlikviduje, tak významne zníži vymožiteľnosť práva na informácie v štátnom jazyku. Z tohto dôvodu ju považujem za obsahovo chybnú a detailne sa tomuto budem venovať v druhom čítaní, pokiaľ návrh prejde do druhého čítania. Politickú škodlivosť tohto návrhu som už naznačil. Slovenská republika bola atakovaná nielen bilaterálne, ale aj v Európskom parlamente, v Rade Európy, maďarská loby vyvíjala snahy, aby sa naším zákonom zaoberal americký kongres. Ani v jednom prípade však nebola maďarská strana úspešná. Slovenská republika si obhájila zákon aj z obsahovej stránky na úrovni vysokého komisára OBSE pre otázky národnostných menšín. Zákon vo všeobecnosti zhodnotil ako štandardný, sankcie ako možné a spokojnosť vyjadril aj s vykonávacími predpismi, ktoré odporučil pripraviť vzhľadom na deklarované obavy maďarskej menšiny. Aj preto Slovenská republika sama aktívne a so sebadôverou požiadala o stanovisko Benátsku komisiu. A tu sme pri prvej fatálnej politickej chybe. Aké stanovisko teraz asi zaujme Benátska komisia, ak slovenská vláda návrhom novely zákona dáva de facto za pravdu maďarskej strane, že zákon je zlý a treba ho zmeniť. Je tu vôbec teoretická šanca, že Benátska komisia sa postaví proti v súčasnosti zhodnému názoru dvoch strán? Asi ťažko. A naozaj sa pýtam, pán minister, prečo Slovenská republika nepočkala aspoň na zverejnenie stanoviska Benátskej komisie? Prečo takýmto spôsobom podrazila pozíciu Slovenskej republiky? Naozaj, vláda Ivety Radičovej podráža touto novelou Slovenskú republiku, ale aj v širšom zmysle. Zákon o štátnom jazyku sa vďaka maďarskej strane stal takmer medzinárodným problémom, hoci sa týka výlučne Slovenskej republiky. A slovenská diplomacia druhý raz v histórii po spore o Gabčíkovo dokázala obhájiť vec a záujmy Slovenskej republiky. Preto nás teraz v Budapešti chvália, preto to potľapkávanie pána Dzurindu, pretože sme im v spore, ktorý prehrali, dali za pravdu, naivne si mysliac, že docielime nejaké ústupky v maďarskom zákone o dvojakom občianstve. Mimochodom, to je tiež zásadná chyba našej diplomacie, myslím, že aj našej pani premiérky, keď tento maďarský zákon siahajúci na našich občanov dovolíme dávať na tú istú úroveň ako zákon o štátnom jazyku, ktorý je naším vnútroštátnym predpisom. V niečom však tento maďarský zákon o dvojakom občianstve súvisí s naším zákonom o štátnom jazyku. Maďarský zákon totiž otvorene odhaľuje zámer privlastniť si maďarské menšiny v susedných štátoch ako svojich občanov, dostať ich pod svoju jurisdikciu. Tým súčasne odhaľuje príčinu zúrivého odporu Maďarska proti nášmu zákonu o štátnom jazyku, pretože ten by na území Slovenska, aj na jazykovo zmiešanom území, zabezpečil, že informácie pre občanov by boli dvojjazyčné, to znamená aj v štátnom jazyku. Takže odpor Budapešti nebol kvôli údajnému oslabeniu menšinových práv, ale kvôli tomu, že by boli občania Slovenskej republiky vo väčšej miere ako dovtedy konfrontovaní vo svojom štáte aj so slovenským, čiže štátnym jazykom a nemuseli by sa už Slováci ocitnúť v situácii, kedy musia komunikovať, alebo prijímať informácie na území Slovenskej republiky v maďarčine. Na záver, pán minister, dovoľte mi zopakovať, že skutočný zámer a účel vládneho návrhu zákona smerom dovnútra je vyhovieť úzkej straníckej agende strany MOST – HÍD na úkor práva všetkých občanov Slovenskej republiky. Účelom smerom von je ilúzia, že týmto spôsobom zlepšíme vzťahy s Maďarskom. Ubezpečujem vás, že maďarská politika slabosť a ústupčivosť neoceňuje a neocení, takže výsledkom už teraz je, že ste Slovensku podrazili nohy a oslabili jeho pozíciu. Ďakujem vám za pozornosť, verím, že viacerí z vládnej koalície sa aspoň zamyslíte nad tým, čo som povedal a možno niektorí sa aj vnútorne zahanbíte. (Potlesk.)