B. Bugár, podpredseda NR SR: (2004-03-11):
D. Dubovská, poslankyňa: Ďakujem, pán predsedajúci, budem pokračovať. Takže ak chceme terorizmus potlačiť, efektívne proti nemu bojovať, tak môžeme tým, že zabezpečíme bezpečnosť nášho vlastného štátu, zabezpečíme civilnú ochranu, spoločnú, medzinárodnú ochranu a naším zákonodarstvom vytvoríme istý rámec, legislatívny rámec pre túto spoločnú, ale aj domácu ochranu. Vieme všetci, že keď boli prieskumy verejnej mienky, práve armáda bola tá, ktorá mala najvyššiu dôveru našich občanov zo všetkých inštitúcií a myslím si, že aj my, Národná rada, im ju tak trošku závidíme. Preto si myslím, že armáda, ktorá sa aj podieľa na mnohých vojenských aktivitách mimo územia Slovenskej republiky, je dôveryhodnou týmto svojím konaním. Prispieva k zabezpečovaniu mieru aj v zahraničí a k stabilite v jednotlivých regiónoch. Ja musím povedať, že mne pripadá byť populistické, keď sa zneužíva téma armády a zdrojov vynaložených na misie v zahraničí, keď sa tieto dávajú do nejakého negatívneho svetla a používajú ako istá téma. Je možno nepopulárne povedať, že tieto misie nám prinášajú aj pozitívne body. Pozitívne body v tom, že naši vojaci, po prvé, majú možnosť si vyskúšať v praxi to, čo vlastne v rámci svojej profesie vykonávajú, a tým si zvyšovať kvalifikáciu a skúsenosť. Po druhé, že tým vyjadrujeme aj istú partnerskú pomoc a ukazujeme pripravenosť naozaj efektívne zakročiť a bojovať proti terorizmu. Je to svojím spôsobom aj investícia, investícia, ktorú dostaneme mnohokrát späť, späť vo forme mieru. K tejto misii, ktorá vlastne sa chystá do zahraničia, treba povedať, že ide, myslím, o tri družstvá, ktoré by mali byť asi v počte nejakých 17 vojakov, 16 + 1, teda tri družstvá, odmínovači, technické a zdravotnícke družstvo a 1 dôstojník. Je to ekvivalentná skupina, ktorá vlastne, síce ako kolega hovoril, že radšej poslať jednu tretinu alebo jednu polovicu, ktorá by efektívnejšie splnila účel, že by mohla zaškoľovať afgánsku verejnosť alebo vojakov do odmínovacích funkcií, ale myslím si, že možno, že je to zaujímavá myšlienka, ale že aj toto treba. Lebo viete si predstaviť, že by ste vy išli niekde tu, nemohli sa slobodne pohybovať, kamkoľvek by ste potrebovali ísť, mali by ste prekážku mínu? Ja si myslím, že aj práve toto sprístupňovanie jednotlivých teritórií a teritórií ako armáde tak civilistom môže pomôcť a veľmi efektívne môže pomôcť, k tomu, bojovať proti terorizmu. Čiže ak sme nezažili útok na vlastnej koži, možno menej vieme pochopiť, čo sa deje, a vieme, že Afganistan je oblasťou veľmi nestabilnou a výbušnou a myslím si, že nikto z nás by nechcel byť v tých podmienkach a keby tam bol, tak že by veľmi ocenil aj takúto malú, ale predsa len pomoc z toho Slovenska, že predsa len aj to Slovensko chce mať nejaký podiel a chce pomôcť riešiť a budovať mier. Pán minister, ja, ak dovolíte, ešte zneužijem túto príležitosť, aby som povedala pár slov, ktoré som vlastne nevyjadrila k tomu predošlému predkladanému návrhu. Chcem oceniť to, čo robíte, lebo je to v súvislosti s materiálom o tom, že odpredávate alebo posúvate majetky armády, nehnuteľnosti armády, ktoré neviete využiť a starať sa o ne, na mestá a obce. Chcem to veľmi oceniť, videla som aj niektoré reportáže, ale aj priamo som počula z úst niektorých zástupcov zo ZMOS-u, že to veľmi vítajú. Myslím si, že tento váš prístup, že uznávate aj stavovské organizácie a týchto ľudí, že je veľmi pozitívny a mali by si z vás brať aj iní vzor. Takže ďakujem za čas, priestor a pozornosť.