Šimečka, Michal, poslanec Európskeho parlamentu (2020-07-07):
Ďakujem veľmi pekne. Pán predsedajúci, vážené pani poslan... poslankyne, vážení páni poslanci, je mi veľkou cťou tu byť a chcem týmto poďakovať aj vedeniu parlamentu za to, že nám ako europoslancom dalo príležitosť dnes vystúpiť, lebo skutočne tá téma a tá výzva, pred ktorou Slovensko stojí, presahuje národný rámec a presahuje aj pôsobnosť a mandát tohto parlamentu či tejto vlády. A ako sme aj uviedli v tom spoločnom vyhlásení, a ako aj bolo mnohokrát povedané, ten európsky fond obnovy a špeciálne teda tých 8 mld. euro navyše pre Slovensko je historickou príležitosťou na transformáciu celej ekonomiky nielen na jej ozdravenie, ale aj na jej zmenu. A dá sa tu predstaviť ako akýsi odrazový mostík na jeden razantný skok do 21. storočia pre Slovensko, ktorým zabezpečíme prosperitu na celé generácie dopredu. Ale už menej sa hovorí o tom, že táto veľká príležitosť je zároveň aj veľkým rizikom a že z toho odrazového mostíka môžme aj celkom ľahko spadnúť, pretože ak tých 6, 8 mld. nedokážeme strategicky zainvestovať, ak ich prejeme alebo prebetónujeme, tak na tom budeme v skutočnosti ešte horšie, než sme na tom dnes. Aj jednak preto, lebo tak ako je to nastavené, tak časť tých peňazí budeme musieť splácať bez ohľadu na to, ako ich minieme, ale najmä preto, lebo ostatní partneri v Európskej únii nám vďaka tomuto nástroju ujdú. Ak zaostaneme v odvetviach, ktoré budú kľúčové pre budúci hospodársky rast, napríklad zelené inovácie, veda, výskum alebo, samozrejme, digitálne služby, tak už nikdy našich partnerov nemusíme dobehnúť a zostaneme závislí na tom tradičnom priemysle, ktorý stráca konkurencieschopnosť každým rokom, ktorý ničí životné prostredie a ktorý je najviac ohrozený robotizáciou. A to riziko je o to väčšie, že na tento skok do modernity máme vlastne iba jeden pokus, lebo tie stámiliónové granty a pôžičky na reformy sú jednorazovou záležitosťou. To už sa v Európskej únii nebude opakovať. A teda povedzme si pravdu, a už to tu bolo aj povedané, nemáme najlepšiu štartovaciu pozíciu, lebo ako vieme, tak v čerpaní eurofondov, európskych peňazí, sme skoro na chvoste a ako aj môj predrečník povedal, ak sme mali problém preinvestovať miliardu ročne, vyčerpať, tak ako zvládneme štyri miliardy ročne? Je tam však pre Slovensko jedno veľké šťastie a to je, a to treba naozaj zdôrazniť, že špeciálne v tom fonde obnovy a v rámci tzv. resilience and recovery facility, čo sú peniaze na reformy, to nie sú eurofondy. To je 6 mld. eur, kde sa nebudeme musieť, ak to tak dopadne, boriť s tou klasickou eurofondovou byrokraciou, operačnými programami, výzvami a vyúčtovaním. To sú peniaze, ktoré prídu priamo do štátneho rozpočtu výmenou za kvalitný, zmysluplný ten národný plán obnovy a reformný plán, a, samozrejme, jeho realizáciu. Inak aj pre Európsku úniu ako takú ide, ide o úplné nóvum vo financovaní. A táto jednotívna pružnosť a jednoduchosť znamená tri veci pre nás. Za prvé, že vláda sa nebude môcť veľmi vyhovárať na ten doterajší zlý mechanizmus čerpania eurofondov. Po druhé to znamená, že na tom strategickom pláne treba začať pracovať už teraz, už včera bolo neskoro. A mňa mrzí v tejto súvislosti, že premiér aj celá vládna koalícia trochu stratila drahocenný čas, celé týždne a politický kapitál tým sporom o plagiát diplomovky, ktorý teda, a tá kauza samotná by v každej vyspelej demokracii skončila po pár hodinách, a to odstúpením z funkcie. Ale teraz už Slovensko naozaj nesmie stratiť ani deň, lebo v ostatných krajinách už sa pracuje na projektoch a pracuje sa na strategických prioritách. A dnes musí líderstvo v tomto celom, v tom procese, prevziať predseda vlády a dovnútra vlády, dovnútra koalície aj smerom k verejnosti, lebo ide vyslovene o premiérsku tému, ktorá musí mať jasnú autoritu a jasnú zodpovednosť. A po tretie, z toho dizajnu fondu obnovy, ako som ho, ako som o ňom hovoril, ešte vyplýva to, že Slovensko dnes musí byť pri vyjednávaní s Európskou komisiou zdravo sebavedomé. Pochopiteľne, členské štáty budú tlačiť na to, aby, a Komisia, aby tam boli nastavené nejaké fixné podmienky, kritériá pre uvoľňovanie jednotlivých tých tranží na tie reformy, ale všetko sa dá obhájiť, všetko sa dá v Bruseli vyjednať, ak bude ten náš plán reforiem zmysluplný a podložený solídnou argumentáciou, lebo to je spôsob, akým sa v Bruseli obhajujú národné záujmy. V závere, ešte mám pár minút, mi, prosím vás, dovoľte zmieniť jeden dôležitý aspekt, ktorý je skôr celoeurópsky a tým sú hodnoty právneho štátu a demokracie. V Európskom parlamente pôsobím ako spravodajca pre túto oblasť a som hlboko presvedčený, že Slovensko by malo podporiť nariadenie, mechanizmus, ktoré podmieni čerpanie týchto európskych peňazí dodržiavaním zásad právneho štátu. Nielenže je to v súlade s protikorupčným étosom našej vlády, ale je to aj v našom vlastnom finančnom záujme, pretože na fond obnovy a na celý ten rozpočet sa budú skladať aj slovenskí daňoví poplatníci a budú ho splácať aj ich deti a nechceme, aby tie peniaze skončili napríklad vo vreckách skorumpovaných oligarchov spriaznených s režimom Viktora Orbána. Vážené poslankyne, vážení poslanci, najbližšie roky skutočne budú testom, že či Slovensko v Európskej únii definitívne dospeje, či sa konečne zbavíme nálepky tej novej členskej krajiny s jej postkomunistickou štruktúrou priemyslu a ekonomiky, ale budú aj testom našej politickej vyspelosti, schopnosti nášho štátu obhájiť si, nastaviť priority, obhájiť ich v Bruseli a potom ich realizovať. A budú aj testom toho, či sme pripravení prevziať zodpovednosť za EÚ ako celok vrátane ochrany spoločných hodnôt. A ja verím, že Slovensku sa tento skok do modernity podarí, a hovorím asi za všetkých mojich kolegov europoslancov, že sme pripravení priložiť ruku k dielu a teraz je asi najdôležitejšie sa nezľaknúť toho odrazového mostíka, ktorý je práve pred nami. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)