Mihál, Jozef, poslanec NR SR (2012-06-29):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážené panie kolegyne, páni kolegovia, vážení prítomní, na rokovanie parlamentu sme si dovolili predložiť dva dôležité návrhy zákonov – hmotná núdza a príspevok na bývanie, ktorými chceme nahradiť a vylepšiť súčasný systém sociálnej pomoci. Moje vystúpenie bude, dúfam, krátke a pozostáva zo štyroch bodov. V prvom rade sa chcem vyjadriť v kontexte súčasnej situácie, ktorá je taká, aká je, a kedy vláda Roberta Fica pripravujú tzv. ozdravný balíček. Veľmi pozorne som si preštudoval aj s kolegami navrhovaný ozdravný balíček a našiel som tam množstvo bodov, kde sa idú zvyšovať dane, idú sa zavádzať nové dane, nové poplatky, idú sa pomerne dramatickým spôsobom zvyšovať odvody, najmä pokiaľ ide o živnostníkov. Nenašiel som tam prakticky žiadne škrty štátu a, žiaľ, nenašiel som tam ani žiadne systémové či nesystémové zmeny v sociálnej oblasti. Čiže vláda Roberta Fica pripravuje pre túto krajinu tresty pre úspešných, pre tých, ktorým sa darí, ktorí si vedia zarobiť poctivo svoje peniaze, ktorí platia dane, priznávajú svoje príjmy, platia odvody, stavajú si nejakú tú nehnuteľnosť alebo si chcú kúpiť nové auto, ale v ozdravnom balíčku nenájdeme ani čiarku o tom, že by sa chcela vláda pozrieť na súčasný stav v sociálnom systéme. Ľudia sa preto oprávnene pýtajú, čo to má znamenať, kedy sa urobí poriadok s rôznymi indivíduami, ktoré vedome alebo občas i nevedome zneužívajú náš sociálny systém. Je jasné, že Slovensko musí a bude mať sociálny systém, záchrannú sociálnu sieť pre tých, ktorí to naozaj potrebujú, pre tých, ktorí sú naozaj v núdzi, ale nie sociálny systém, ktorý je deravý, ktorý je ľahko zneužiteľný, komplikovaný a umožňujúci špekulácie a bezprácny zisk na úkor tých, ktorí to naozaj potrebujú. Preto ma prekvapuje, že túto dôležitú oblasť vláda Roberta Fica ignoruje v ozdravnom balíčku. A aj preto naša legislatívna iniciatíva, kde, v dobrom hovorím, chceme vláde pomôcť, aby sa nezanedbala táto dôležitá sféra. Zároveň, samozrejme, chceme sa pokúsiť splniť sľub, ktorý sme dali našim voličom v predvolebnej kampani a kedy sme zaujali ľudí na celom Slovensku, ale najmä na východe, naším heslom „Práca namiesto dávok“. Opakujem znova, je nemysliteľné, aby Slovensko, Slovensko s takým stavom rozpočtu, aký má, s takými platmi, s takými príjmami, aké tu sú, štedro rozdávalo dávky ľuďom, ktorí by za tie dávky mohli niečo späť tomuto štátu, tejto krajine, týmto regiónom, svojím mestám, obciam, v ktorých žijú, aj niečo vrátiť. Aké ciele majú tieto dva nové zákony? Moja kolegyňa Lucia Nicholsonová to už povedala pomerne obšírne, preto ja len zhrniem: chceme zvýšiť motiváciu ľudí, chceme, aby si tie dávky skutočne zaslúžili, odpracovali, chceme zvýšiť ich aktivitu, zvýšiť ich pracovné návyky. Súčasný systém aktivačných prác je jednoducho nepostačujúci a zároveň ten príjem, ktorý plynie z aktivačných prác, je skutočne nízky. A aj preto navrhujeme, aby tí, ktorí poberajú sociálne dávky a budú ochotní pracovať na verejnoprospešných aktivitách, aby si zarobili viac, ako im umožňuje súčasný systém. Zdôrazňujem ešte raz, aby si zarobili viac. Cieľom tohto návrhu totižto nie je primárne ušetriť peniaze v štátnom rozpočte, to nie, aby sme sa správne rozumeli. Finančné dopady za predpokladu, že všetci tí, ktorí poberajú dnes sociálne dávky, by sa skutočne zapojili do verejnoprospešných aktivít, budú negatívne pre štátny rozpočet, to si povedzme otvorene. Avšak hneď treba dodať, že to by bol skutočne ideálny stav, keby všetci tí občania, ktorí poberajú sociálne dávky, sa do tej práce zapojili. Buďme realisti, a hovoríme to znova otvorene, systém je zneužívaný, je tam príliš veľa špekulantov, sú tam ľudia, ktorým sa pracovať jednoducho nechce. Čiže dá sa odhadovať, že možno 20, možno dokonca 30 % ľudí takúto ponuku lepšieho zárobku odmietne. Majú na to právo, bude to ich slobodné rozhodnutie, ale nebudú dostávať dávky v tej súčasnej výške. Čiže tu na druhej strane, či chceme, či nechceme, štát ušetrí, ale, zdôrazňujem, na základe rozhodnutia tých ľudí, ktorí tú prácu odmietnu. Systém by sa mal postupne vybudovať a dobudovať tak, aby sme mali jasne odstupňovanú tú základnú štátnu sociálnu dávku, na ktorú podľa našej ústavy má nárok každý. Skutočne aj ten, komu sa pracovať nechce. Ďalej, vyšším stupňom aby bola sociálna dávka poskytovaná za verejnoprospešnú aktivitu. Tam musí byť jasný rozdiel, väčší, ako je dnes, aby to bolo motivujúce, aby ľudia na tie verejnoprospešné aktivity chodili, aby pre ten svoj región niečo naozaj urobili a aby aj tá odmena bola v porovnaní so súčasným stavom vyššia, výraznejšia. Ďalším stupňom by mal byť tzv. medzitrh práce. To znamená, to je už zamestnanie občanov na otvorenom trhu práce, tzv. u súkromníka za regulárnu mzdu, ale s určitou pomocou a podporou štátu cez zákon o službách zamestnanosti, kde štát by mal prispieť pri takýchto pracovných miestach obsadených ľuďmi, ktorí prišli z verejnoprospešných prác ako dlhodobo nezamestnaní na ten tzv. medzitrh, aby sme pomohli jednak takýmto ľuďom upevňovať a získavať si ďalšie pracovné návyky, presadiť sa na dnes naozaj náročnom trhu práce a zároveň aby sme zamestnávateľom, ktorí takéto pracovné miesta vytvoria, čo ani pre nich nie je jednoduché, aby sme im takisto pomohli a motivovali ich v tvorbe takýchto pracovných miest. Zdôrazňujem, máme 400-tisíc nezamestnaných, nevšimol som si s výnimkou tých sezónnych vplyvov, že by sa nám tá armáda nezamestnaných momentálne ani po nástupe sociálnej vlády znižovala. Musíme niečo robiť, zobudiť sa, je to nás, na poslancoch slovenského parlamentu, aby sme týmto ľuďom pomohli, ak to nie je schopná urobiť súčasná vláda. Systém bude jednoducho spravodlivejší a motivujúcejší. A zároveň, vychádzajúc zo skúseností zamestnancov, pracovníkov úradov práce, aj jednoduchší, zrozumiteľnejší jednak pre úradníka, jednak pre občana. Nemáme čas, treba konať, ja viem, počul som to z úst pána štátneho tajomníka ministerstva práce Buriana nedávno na jednej konferencii, že súčasná vláda, súčasné ministerstvo napriek tomu, že som kritizoval vo svojich úvodných slovách, že ozdravný balíček tieto ambície zmeniť sociálny systém neobsahuje, dozvedel som sa, že na budúci rok predsa len po vykonaní tých prvých škrtov, po týchto prvých opatreniach, by mal prísť čas na to, aby vláda predstavila svoj návrh zmien v sociálnej sfére, týkajúci sa dávok v hmotnej núdzi. Predpokladám, že vláda, resp. rezort práce, sociálnych vecí a rodiny bude vychádzať z toho návrhu, ktorý sme pripravili a ktorý tu už dnes prezentujeme. A prezentujeme ho preto, aby sme nestrácali čas. Potrebujeme pomôcť Slovensku, slovenskej ekonomike, ale najmä tým ľuďom, ktorí sú na tie sociálne dávky odkázaní. Čakať rok je obrovská strata času. Pripomeniem, že rezort práce, sociálnych vecí a rodiny už celkom úspešne prevzal napr. naše návrhy, pokiaľ ide o zmeny v prvom dôchodkovom pilieri, či je to valorizácia dôchodkov, či je to napr. zvyšovanie solidarity v prvom pilieri alebo či je to naviazanie dôchodkového veku na strednú dobu dožitia. Hovorím to preto, lebo presne tie návrhy, ktoré sme pripravili za vlády Ivety Radičovej, tu sediaci poslanci SMER-u skritizovali pod čiernu zem a dnes oni sami v pozícii vládnej strany tie isté návrhy idú prijať. A to isté predpokladám, som realista a predpokladám, že poslanci strany SMER dostali príkaz, aby dnes, resp. v pondelok za naše návrhy nezahlasovali, ale aby stlačili gombík za, keď to isté, možno v ružovom, ale to isté vo svojej podstate príde niekedy na jar budúceho roka. A opakujem, vážené dámy, vážení páni, my tu nemáme čas, konajme. Tie návrhy sú pripravené. A zdôrazňujem ešte jednu vec. Tieto návrhy sú pripravené veľmi starostlivo, robili sme na tom rok, ak nie viac. Zúčastnili sa tejto práce experti na ministerstve práce. Tí istí, ktorí tam sedia teraz a ktorí teda, ako zdôrazňujem, pravdepodobne ten návrh posunú o rok ako vládny návrh, s tou ročnou stratou času. Tí istí experti Združenia miest a obcí Slovenska, ktorí chodili k nám na expertné rokovania do pracovných skupín, tí istí experti mimovládnych organizácií tu o rok, obrazne povedané, prídu, ale my stratíme rok času, ak budeme čakať na vládny návrh, ktorý bude v ružovom to isté, ako máte na stole dnes. Na záver. Očakávam ešte, hoci je nás tu relatívne málo, pomerne búrlivú rozpravu, ale verím, že tak ako som sa ani ja, ani moja kolegyňa neznížil k osobným a podpásovým útokom, aj táto diskusia, ktorá sa otvára k tomuto zákonu, resp. k týmto dvoch zákonom, bude korektná, vecná a na prospech občanov Slovenska. Ďakujem.