Pleštinská, Zita, poslankyňa NR SR (2020-07-10):
Vážený pán predsedajúci, vážená pani kolegyňa Záborská, predkladateľka tohto návrhu zákona, vážená pani kolegyňa spravodajkyňa, pani Monika Kavecká, starostka krásnej dediny Kunerád a predsedníčka Odborového združenia sestier a pôrodných asistentiek, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, už prvý zákon z roku 1957, ako aj akýkoľvek ďalší zákon o potratoch nie je dobrý, pretože rozhoduje o prirodzenom zákone, zákone života. Prirodzené zákony sú nad akoukoľvek legislatívou a nemôžu byť zmenené ani nadpolovičnou väčšinou hlasov v parlamente. Pri počatí dochádza k splynutiu ženskej a mužskej pohlavnej bunky, už v tejto prvej oplodnenej bunke je zapísaná celá informácia o živote človeka. Preto ak sa kedykoľvek v priebehu jej vývoja do nej zasiahne, dochádza k ukončeniu tehotenstva, ukončeniu ľudského života. Nehovoríme pri tom len o zhluku buniek či tkanive, ale o plnohodnotnej ľudskej bytosti. Akákoľvek forma potratového zákona nie je o tých druhých, je o nás. Ak by sa naši rodičia rozhodli ukončiť náš život, boli by sme vďační za legislatívu, ktorá by nás chránila, pomáhala našim rodičom a dávala by prostriedky na uchránenie nášho života. Prolife legislatíva neslúži len na ochranu počatého dieťaťa, život dieťaťa sa nikdy nemôže postaviť do protikladu so životom matky. Ktorákoľvek žena, ktorá sa rozhodne pre potrat, zasahuje do svojho života či už po stránke telesnej, psychickej, ako aj duchovnej. Akákoľvek ochrana nenarodeného života je zároveň aj ochranou matky. Vo väčšine prípadov ide o neplánované počatie druhého či tretieho dieťaťa. Žiadosť ženy o interrupciu je v prevažnej väčšine dôsledkom zlyhania opatrení spoločenských, sociálnych či vzťahových. Našou úlohou ako zákonodarcov je snažiť sa odstrániť čo najviac negatívnych vplyvov na jej rozhodovanie. V tom je podstata tohto návrhu zákona. Preto je prijateľný aj pre konzervatívcov, ale aj pre liberálnu časť spoločnosti. Snahou tohto návrhu zákona nie je bojovať proti interrupciám, cieľom prvej navrhovanej úpravy je vytvorenie podporných opatrení pre ženu, ktorá zvažuje podanie žiadosti o umelé ukončenie tehotenstva. Úprava má dať žene reálnu možnosť rozhodnúť sa po zvážení všetkých dostupných informácií a možností, ako zodpovedne nasmerovať svoj život. Je to návrh, ktorý je prorodinný a prosociálny, pretože obsahuje riešenia a nástroje, ktorých úlohou je poskytnúť budúcim matkám priestor na rozhodnutie a tiež aj konkrétnu pomoc a sprevádzanie. Tomu má napomôcť finančný príspevok matke už počas tehotenstva a viac času na premyslenie v tejto závažnej životnej situácii. Zároveň tento návrh zákona umožní odstránenie diskriminácie, nerovného zachádzania a ďalších ťažkostí. Nový návrh zákona v tomto smere prináša viacero pozitívnych zmien. Predovšetkým lepšiu dostupnosť, pomoc pre tehotné ženy. Na Slovensku existuje množstvo organizácií, ktoré sa snažia o ochranu života nenarodených detí, čo by malo byť konečným cieľom aj legislatívy Slovenskej republiky. Práve štát by mal prevziať väčšiu zodpovednosť a finančným spôsobom oceňovať prácu týchto organizácií. Našej legislatíve taktiež chýba ukotvenie práva otcov v tejto veci. Dieťa je síce od matky závislé, ale polovicu genetickej informácie má práve od svojho otca. Preto by aj otcovia mali byť súčasťou rozhodovania. Mohlo by tak dôjsť k inému pohľadu na ochranu života. Teším sa, že dnes práve z úst kolegov poslancov, otcov, som počula toľko krásnych svedectiev. Každého človeka treba rešpektovať a chrániť v každom momente, teda od počatia až po prirodzenú smrť. Našou úlohou je chrániť tých, ktorí to nedokážu sami. Ako povedala Matka Tereza, ak je dnes dovolené zabiť dieťa v lone matky, kto zajtra zabráni zabiť teba? Som matka dvoch detí, preto som presvedčená, že ženy absolvujú potrat s veľkou ľútosťou. Často sú v strese, pod tlakom otca dieťaťa či rodiny a treba im podať pomocnú ruku. Potrat je zákrok nielen do jej tela, ale hlavne do jej psychiky. Ženy po potrate si po zvyšok svojho života pamätajú presný deň, kedy sa rozhodli pre tento krok. Prežívajú traumu a depresiu po potrate, interrupcia ich prenasleduje do konca života. Ich presvedčenie a sila boli pred zákrokom nezlomné, no nakoniec sa všetko obráti proti nim. Potratový syndróm je medicínskou diagnózou, môže pretrvávať do konca života nielen u ženy, ale aj u otca potrateného dieťaťa. Chceme, aby boli matky informované, aby vedeli, čo potrat obnáša, poznali zdravotné aj psychické riziká. Počaté dieťa je novým človekom, ak ho rodičia naozaj nemôžu prijať, po narodení majú možnosť dať ho na adopciu, ísť na utajený pôrod alebo ho dať do pestúnskej starostlivosti. Zázrak života klíči v matke, preto je našou povinnosťou poskytnúť mu právo na život. Na záver môjho vystúpenia chcem poďakovať pani predkladateľke tohto návrhu zákona, pani kolegyni Anke Záborskej, ktorá ako lekárka sa dlhodobo venuje tejto téme, za predloženie práve tohto návrhu zákona. Už na pôde Európskeho parlamentu sme spolu vo výbore pre práva žien a rodovú rovnosť bojovali za ochranu života, za to, aby sa z únijných peňazí neplatili potraty v krajinách tretieho sveta. Podporím tento návrh zákona, lebo pomáha matkám a nenarodeným deťom. Prosím aj vás, kolegovia, ktorým ide o záchranu detí, aby ste tento návrh zákona podporili. Ďakujem.