Káčer, Rastislav, minister zahraničných vecí a európskych záležitostí SR (2022-09-27):
Dobrý deň, dámy a páni. Pani poslankyne, páni poslanci, pán predsedajúci, ďakujem pekne za slovo. Pre stručnosť a ušetrenie vášho času by som si dovolil z praktických dôvodov uviesť a odôvodniť obidva materiály týkajúce sa ratifikácie k protokolom pristúpenia k Severoatlantickej zmluve Fínska a Švédska, pretože obsahovo sú totožné, ide len o dve rôzne krajiny, ktoré požiadali o členstvo spoločne. Vláda 20. júla, vláda Slovenskej republiky 20. júla vyslovila súhlas s ratifikáciou oboch protokolov. Keďže prístupové protokoly majú charakter politickej medzinárodnej zmluvy, podľa čl. 7 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky pred ich ratifikáciou pani prezidentkou sa vyžaduje súhlas Národnej rady Slovenskej republiky. Obe krajiny 18. mája oficiálne požiadali o členstvo v NATO. Na samite NATO koncom júna v Madride spojenci spoločne pozvali Fínsko a Švédsko do NATO, nasledovali rýchle prístupové rozhovory, ktoré overili, potvrdili pripravenosť oboch krajín prevziať na seba záväzky a povinnosti, ktoré vyplývajú z pristúpenia k Washingtonskej zmluve a 5. júla Rada NATO s ministrami pristupujúcich krajín podpísali príslušné prístupové protokoly a zároveň sa spustila vnútroštátna, v každej krajine spustili vnútroštátne právne schvaľovacie procesy u všetkých spojencov, u všetkých tridsiatich spojencov vrátane nás. K dnešnému dňu prístupové protokoly ratifikovalo 27 spojencov. Ostali tri krajiny, ktoré prístupové protokoly neratifikovali, je to Slovensko, Maďarsko a Turecko. Predpokladám, že ratifikácia v Maďarsku príde na program tento týždeň, podľa informácií, ktoré máme. Samotné protokoly nadobudnú platnosť v deň, kedy všetci spojenci oznámia vláde USA ako depozitárovi Severoatlantickej zmluvy svoj súhlas s protokolmi. Naším politickým záujmom je, aby toto bolo čím skôr. Chcel by som zdôrazniť, že rozhodnutie Fínska a Švédska požiadať o vstup do Aliancie je priamou reakciou na ruskú agresiu voči Ukrajine. Ruská invázia spôsobila také zhoršenie bezpečnostného prostredia v Európe a také obavy Fínska a Švédska o svoju bezpečnosť, že obe krajiny prehodnotili svoje dlhoročné koncepty neutrality, v prípade Švédska 200 rokov, resp. vojenskej neangažovanosti v prípade Fínska od jeho vzniku. Pár poznámok k tomu okrem týchto technických. Štát plní mnoho funkcií. Jedna z tých najzákladnejších je starať sa o teritoriálnu integritu, suverenitu, bezpečnosť a nenarušiteľnosť hraníc. Keby sme zabudli na všetky iné funkcie štátu, tak táto je tá najelementárnejšia. Slovensko uvažovalo presne rovnako. Od roku, od svojho vzniku, od ´93 sme prebrali ambíciu Česko-Slovenska uchádzať sa o členstvo v NATO aj v Európskej únii, pretože toto nám podľa nás poskytovalo najlepšie garancie toho, čo som povedal – našej bezpečnosti, suverenity, teritoriálnej integrity. Mal som to, tú česť a privilégium byť od vzniku slovenskej diplomacie od roku ´92 súčasťou tohto procesu. V roku ´94 sme pristúpili k Partnerstvu za mier, neskôr k intenzifikovanému dialógu, neskôr k akčnému plánu pre členstvo. Snažili sme sa aj my vstúpiť tak rýchlo ako Fínsko a Švédsko. Bohužiaľ, situácia v tom čase bola zložitejšia a zároveň aj jednoduchšia, svet nebol taký rozkývaný, ako ho vidíme dnes, a zároveň naša pripravenosť bola pod otáznikom. Po jedenástich rokoch našej snahy, presviedčania a prípravy práce diplomatickej so spojencami sme spolu s premiérom Dzurindom odovzdávali záverečný ratifikačný protokol vo Washingtone o pristúpení, teda správcovi Washingtonskej zmluvy, o pristúpení Slovenska. Keď sa na to pozriem dnes, s dnešnými očami, asi sme neurobili historicky správnejšie rozhodnutie a vôbec v celej stáročnej histórii, ktorú dokážeme sledovať. Podľa môjho názoru Slováci a Slovensko urobilo dvakrát zásadné strategické rozhodnutie, prvé bolo vstúpiť spolu s Čechmi do Česko-Slovenska v roku 1918, čo nás vôbec zachránilo ako takých. Keby sme toto rozhodnutie neboli urobili, tak dneska sme pravdepodobne obyčajný drobný folklórny podtatranský súbor. A toto druhé rozhodnutie, vstúpiť do Európskej únie a NATO, nám poskytlo úroveň bezpečnosti a suverenity takú, akú sme doposiaľ nikdy v histórii, ktorú dokážeme dokumentovať za stáročia, nemali. Preto chcem povedať, že plne podporujem a vláda podporuje ambíciu Švédska a Fínska stať sa našimi spojencami. Sú to blízki spojenci politickí, sú to veľmi inšpiratívne krajiny politicky, úroveň demokracie, rozvoja, stability v týchto krajinách je závideniahodná, v mnohom by nám mohli slúžiť vzorom, napríklad v ich spôsobilosti obrany a vojenských, ktoré tiež by pre nás mohli byť vzorom a inšpiráciou. Spomeniem len to, že Fínsko, krajina, ktorá je podobná Slovensku, 5,5 milióna obyvateľov, s oveľa väčšou, samozrejme, ekonomickou silou, ale päťapolmiliónová krajina má dvojnásobný počet stálych vojenských síl v službe a neporovnateľné množstvo vojenskej techniky, niekoľko tisíc obrnených bojových vozidiel, viac ako sto lietadiel, zakúpili nových 64 najmodernejších stíhačiek F-35. Táto kapacita ich je skutočne závideniahodná a úroveň výcviku je závideniahodná. Čiže pristúpením týchto dvoch krajín Slovensko získava nielen dvoch vynikajúcich nových politických spojencov, s ktorými sme boli aj tak už úzko zviazaní, pretože sme spolu členmi Európskej únie a máme silné väzby spolu, ale získavame aj formálny spojenecký záväzok, taký ten tradičný mušketiersky čestný záväzok ´jeden za všetkých, všetci za jedného´. Obidve krajiny sú partner v obrannej výrobnej spolupráci. Pred časom sme uzavreli kontrakt s Fínskom, ktorý zahŕňa aj náš obranný priemysel pri výrobe a zabezpečení nových kolesových obrnených vozidiel pre naše ozbrojené sily. Nedávno minister Naď podpísal podobný kontrakt so Švédskom, ktoré je jedným z najväčších a najmodernejších výrobcov obranných technológií v Európe, kontrakt, ktorý zaobstaráva pásové obrnené vozidlá pre slovenské ozbrojené sily. Okrem toho Švédsko je výrobcom reputovaných bojových stíhačiek JAS Gripen, ktorých má vo vlastnej výzbroji okolo 140, 139, neviem presne koľko. Dámy a páni, pani poslankyne, páni poslanci, na záver by som vás chcel požiadať o podporu tohoto protokolu. Pre Slovensko je to dôležitý krok. Náš priestor stability a bezpečnosti sa týmto zvyšuje. Naša suverenita a bezpečnosť je týmto krokom garantovaná lepšie. Ďakujem vám pekne za pozornosť a, pán predsedajúci, ďakujem pekne za slovo. (Potlesk.)