Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2014-03-28):
Ďakujem za slovo. Vážení kolegovia, kolegyne, vážený pán podpredseda, dovoľte mi ešte niekoľko slov. Neboli faktické, no som myslel, že budú nejaké na kolegu. Pekne si to povedal, aj pekne si to zhrnul. Aj to tvoje vyznanie oceňujem a je to aj také obdivuhodné, jak jedným dychom dodávaš, že praktizujúci katolík, zároveň aj obhajuješ vnútromaternicové teliesko, antikoncepciu. Ale dával som pozor a pekne si to, kolega, rozprával, tá nidácia je pre teba problémom vo svedomí. Áno, to je pravda, ja som to tak spomínal, ty si to tak trošku odbornejšie ako pomenoval, ale tá zygota, ktorá je oplodnená už práve vo vajcovode, a ty, pán doktor, to vieš veľmi dobre, o čom hovorím, a to je v podstate niekoľko dní pred tým, a to je nejaký proces, keď to vajíčko prichádza do tej maternice a v podstate to vnútromaternicové teliesko pôsobí tak, že už oplodnenému vajíčku, teda tej zygote, to vajíčko je delené, samozrejme, tie bunky sa delia, teda je to počatý nový život, je tam človek a to vnútromaternicové teliesko pôsobí miniaborčne, teda bráni uhniezdeniu toho oplodneného vajíčka, teda toho, možno to tak, aby to ľudia pochopili, dieťatka, počatého nového života, bráni uhniezdeniu, tej nidácii, v maternici a toto je ten vážny problém. Toto je naozaj vážny etický problém. To, že niekto má tú antikoncepciu a rozhodol sa pre ňu, prosím, je to jeho slobodná voľba. Ak má to vedomie a ide touto cestou, ale my to nepredkladajme ako zákon, že my tuná teraz budeme to predkladať, že to je čosi dobré, čosi pozitívne a dokonca že to budeme hradiť z verejného zdravotníctva. Znova zopakujem, plodnosť nie je chorobou. Ak je ktosi neplodný, či už muž, alebo žena, a hradí sa takýto zákrok z verejných zdrojov zo systému zdravotníctva, je to namieste. Ale niekoho o tú plodnosť v podstate oberať. Koľkokrát sa stáva v živote tak, že práve dôsledkom užívania antikoncepcie, nechcem nikomu do svedomia tuná vstupovať, ani tým ženám, jak možno kolega Kaník to tu spomínal, išiel, odbehol vonku, že jakí sme to kresťania, lebo odsudzujeme tieto ženy. No, ja to vám poviem takto, aby ste to tak pochopili, ja neodsudzujem a neodsúdim ani prostitútku. Tá, ktorá, hej, predáva svoje vlastné telo. Neodsudzujem ju. Ale nepoviem, že robí správne. A v tom je ten zásadný problém. To, že to robí, robí čosi, s čím ja nesúhlasím, a je to nesprávne a dovolím si to povedať. No skús ty slúžiť so svojím telom niekomu druhému. Tuná kolega Novotný, kolega Kaník, že či by to robil, alebo kolegyňa Horváthová. Je to ťažké. A teraz odsúdiť toho druhého, lebo to robí a sa dal na tú prostitúciu, tak to je naozaj čosi, čo nie je v poriadku, ale neodsudzujem toho človeka, hej. Niekedy človek môže akurát tak vzbudiť si nejak tak možno tú ľútosť a poľutovať toho človeka. Ale nepoviem mu, že si na správnej ceste. A my sa bojíme tuná práve aj mladých ľudí vychovávať a viesť k tomu, aby v podstate viedli aj ten predmanželský život, aby bol zdržanlivý. Dneska je to staromódne a možno to vyznieva veľmi smiešne. Ale vidíte, takí Afričania to pochopili. Z tých, z ktorých sa smejeme a hovoríme, že to sú také rozvojové krajiny a koľkokrát tu dehonestujúco boli označené tieto krajiny, lebo majú vysokú pôrodnosť a tak ďalej, ale v boji proti AIDS, a to je svedkom tá Uganda, zopakujem to tretíkrát, tak sú úspešní, úspešní sú v boji proti chorobe AIDS, kde vlastne za 20 rokov bol pokles viac ako, no teda približne tie dve tretiny. Neni to vďaka tej antikoncepcii, lebo používali sa na to nízkoprahové, nízkoprahové programy, kde vychovávali tých mladých ľudí a deti, a teda aj manželov, aby žili v podstate zdržanlivo predmanželsky, ale aby nežili promiskuitným spôsobom života, to je problém tej Afriky. Tam je aj mnohoženstvo, je to veľmi ťažké, je to veľmi náročné. Ale James Dobson to hovorí, nebojme sa týmto mladých ľuďom toto predostrieť, to je ten ideál. Ja viem, že sa ťažko dosahuje. Tak ako aj kolega Novotný to povedal, že ako kresťan a má s tým ako problém, však aj ten etický a zas na jednej strane obhajovať aj jedno, aj druhé, tak potom tí ľudia sú naozaj veľmi pomýlení z toho, že vlastne čo obhajujeme tuná. Ja som sa prihlásil ešte raz do tej rozpravy, lebo ja som v tom prvom vystúpení, ja som, a dávam taký návrh v podstate v zmysle zákona o rokovacom poriadku, § 73 ods. 3 písm. b), aby sme nepokračovali v tomto rokovaní, pretože je si myslím, že je to, práve tento zákon by bol diskriminačný, diskriminačný voči tým všetkým ľuďom, ktorí platia do verejného zdravotného poistenia a z našich peňazí teda, aj z mojich peňazí majú byť platené v podstate antikoncepcia, ktorá veľakrát neraz spôsobuje aj trvalú neplodnosť, ale spôsobuje zdravotné problémy a zas len zaťažuje tento systém. Kto sa, ešte raz hovorím, zopakujem, ak sa niekto rozhodne pre takýto spôsobom antikoncepcie, prosím, je to jeho slobodná voľba. Ale predostierať to tuná, že koľko kolegýň by tu zdvihlo v tejto sále a používa antikoncepciu ako vnútromaternicové teliesko a možnože by sa priblížilo k polovici, ako to kolega Kaník povedal, no ja si myslím, že toľko rúk by tuná sa nezodvihlo. A teraz že poslanci na to majú a manželky poslancov na to majú, parafrázujem kolegu Kaníka, a tí chudobní ľudia na to nemajú. No ja som si položil takúto otázku. No to je, to sú také paradoxy, hej, že teda na poslancov poukážeme, tí na to majú finančne, ale tí chudobní na to nemajú, preto im to hraďme vo výške 200 eur z verejného zdravotníctva. Ale tí istí chudobní, a to viete veľmi dobre, kolegovia, aj keď ste spomínali tie rómske osady a ako Rómovia žijú a to je ich životný štýl, a ja sa pýtam – odkiaľ majú na alkohol, odkiaľ majú na drogy, odkiaľ majú na hráčstvo? A tu nie je ten problém. Áno, aj mne je to veľmi ľúto, že sa tieto deti rodia do blata. Ale my vylievame špinavú vodu z tej vaničky aj s tým dieťaťom. A to je problém. Treba sa zamyslieť nad tým, ako to blato z tej ulice odstrániť, teda odstrániť tú chudobu, tú biedu. A toto je cesta. Spomínaná Lomnička, Rakúsy, však ja som z východného Slovenska a sú mi to blízke ako obce. Ale choďte sa pozrieť do tej Lomničky. Tam sa začal taký projekt veľmi nenápadnou formou, sú to rehoľné sestry, ktoré priamo v misijnej službe slúžia ako týmto ľuďom, a sú tam zapálení kňazi, ktorí sa stávajú jedni z nich a slúžia týmto ľuďom. Ale ten proces sa neukáže zajtra, o týždeň, o mesiac, ale je to proces ako dlhodobý. Dlhodobý. Ja viem, že je veľmi náročný, ale toto je spôsob, toto je cesta. To nie sú menejcenní občania, Rómovia, nie sú menejcenní. Treba ich vychovávať aj vzdelávať, aby boli naozaj užitoční a potrební pre túto krajinu. Je ponižujúce pre každého človeka, nielen Róma, pre každého toho, kto nemá prácu. Tá práca, to nie je len mať peniaze, ale pozdvihuje tvojho ducha. Napĺňa ťa vnútornou aj silou, aj uspokojením. A to je to, že ja som užitočný aj pre tých druhých. Čím? Svojou prácou a prikladám v podstate ruku k dielu. Zareagujem tuná aj na kolegu Hlinu. Nakoľko Dodo to tu opakuje, tak aj ja sa vrátim ako k tomu, maternica ako výrobný prostriedok. No ja to poviem a dám, skúsim to dať na správnu mieru. Ja si dovolím povedať, že, chvalabohu, maternica u nás na Slovensku stále nie je, nie je tým výrobným prostriedkom. Výrobným prostriedkom maternica je vo svete. A to je to, kedy sa už prenajímajú maternice a kupujú sa, hej, že vynosia to dieťa, objednám si ženu a tú maternicu a donosí a porodí dieťa úplne iná žena. Je to výrobný prostriedok a to je biznis. To je naozaj hnusný biznis. Ale tak jak som to povedal, znova to zopakujem, ak si myslí, že toto je biznis, no tak prijmi nejakých sedem, osem detí. Máš na to odvahu? Však dostaneš aj ty tie peniaze, prijmi ich. Urobíš to kvôli peniazom? To je veľký omyl. To je určite veľký omyl, že len kvôli peniazom, aby títo ľudia prijímali tieto deti. Treba, aby títo ľudia mali naozaj prácu, dať im zmysel života. Toto je vážny problém a nad tým sa máme poslanci Národnej rady tuná zamýšľať a nepredkladať tuná takého návrhy zákona, ako je zákon tuná o vnútromaternicovom teliesku. Myslím si, že sme na omyle. Mnohodetnosť že je prejavom chudoby, mám tu takú poznámku, no. Áno, môže byť, ale nemusí to byť. Neplatí to stále, hej. Ak máme na mysli, a to väčšinou máme na mysli, keď tu poslanci Národnej rady vystupujeme od toho rečníckeho pultu, tak to hneď mnohodetné rodiny sú rómske rodiny. To je ako také synonymum, to rovná sa, hej. Ale neni to stále tak. A to nemusí byť stále ako chudoba. Aj tam, kde je viac ako detí, naopak, to môže byť veľké, obrovské požehnanie pre danú tú rodinu. Je jednoducho, aj skúsenosť to ukazuje, že mnohopočetné rodiny, ktoré boli, tak skvelí, jedineční ľudia, práve z týchto početných rodín vyšli vynálezci, hudobníci a podobne. Myslím si, že nemusím tu byť taký, úplne ako prechádzať do detailov. A to pochlebovanie, odpusť mi teraz, kolega, keď si to tak Dodovi Hlinovi povedal, že máš absolútnu pravdu. Nemá. Ani ja ju nemám, absolútnu pravdu. Absolútna pravda de facto neexistuje, absolútnou pravdou je len Boh. Ďakujem za pozornosť.