B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-06-21):
E. Rusnáková, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi predniesť pozmeňujúci návrh, ktorý sa týka § 31. Nový text § 31 znie: „Krízové stredisko: Odsek 1: V krízovom stredisku možno poskytovať starostlivosť najmä dieťaťu a) ktorého doterajšia výchova je vážne ohrozená alebo vážne narušená, b) ktoré je týrané, pohlavne zneužívané alebo je využívané na komerčné účely c) ktoré má poruchy správania alebo u ktorého je dôvodné podozrenie z uvedeného. Odsek 2: V krízovom stredisku sa a) poskytuje 1. liečebno-výchovná starostlivosť deťom podľa § 26 ods. 2 písm. c), 2. sociálne a psychologické poradenstvo a sociálna práca rodinám, ktoré zlyhali vo svojej výchovnej funkcii, b) zabezpečuje psychologická, špeciálno-pedagogická, sociálna a lekárska diagnostika. Odsek 3: V krízovom stredisku možno poskytovať na čas potrebný na úpravu výchovných a sociálnych pomerov dieťaťa aj a) nevyhnutnú starostlivosť, ktorou je 1. stravovanie, 2. bývanie, 3. zaopatrenie, b) osobné vybavenie, ak dieťa nemá osobné vybavenie z dôvodu, že mu ho nezabezpečila vlastná rodina, vreckové a vecné dary, c) ďalšiu starostlivosť, ktorou je 1. záujmová, 2. kultúrna a 3. rekreačná činnosť. Odsek 4: Nevyhnutná starostlivosť podľa ods. 3 sa dieťaťu poskytuje na čas potrebný na úpravu jeho výchovných a sociálnych pomerov, najviac na tri kalendárne mesiace. V odôvodnených prípadoch je možné poskytovanie nevyhnutnej starostlivosti predĺžiť najviac na šesť kalendárnych mesiacov. Odsek 5: Ak je to v prospech výchovy dieťaťa, môže byť v krízovom stredisku umiestnený aj jeho zákonný zástupca alebo rodinný príslušník. Odsek 6: Po ukončení nevyhnutnej starostlivosti v krízovom stredisku sa maloletému môže poskytovať starostlivosť v rodinách na profesionálne vykonávanie náhradnej starostlivosti, ktoré poskytujú deťom starostlivosť a výchovu vo vlastnom rodinnom prostredí mimo krízového strediska. Profesionálne náhradné rodiny poskytujú dieťaťu starostlivosť v rozsahu uvedenom v § 26 ods. 2. Krízové stredisko, ktoré zriaďuje profesionálne náhradné rodiny, sleduje vývoj dieťaťa v rodine a poskytuje rodine odborné poradenstvo a podporu pri jeho výchove. Odsek 7: Na poskytovanie nevyhnutnej starostlivosti a osobného vybavenia podľa odsekov 3 až 6 ustanovenia § 20 ods. 4 až 10 platia rovnako. Odsek 8: V krízovom stredisku sa poskytujú služby formou a) ambulantne, b) dennou, c) prechodne na určitý čas. Odsek 9: Krízové stredisko podľa ods. 8 písm. c) je zariadením nahrádzajúcim starostlivosť rodičov. Odsek 10: Krízové stredisko nemožno zlučovať s detským domovom ani s domovom sociálnych služieb pre deti.“ Môj druhý pozmeňujúci návrh sa týka § 94 ods. 2: „V § 94 ods. 2 písm. h) sa na konci vety dopĺňajú slová „alebo krízového strediska“.“ Dovoľte mi zdôvodniť tieto dva pozmeňujúce návrhy. Pri príprave zákona č. 195/1998 Z. z. boli krízové strediská koncipované ako nový nástroj sociálnej prevencie najmä u maloletých detí a mladistvých. Trojročná činnosť týchto zariadení, najmä tých, ktoré zriadili neštátne organizácie, ukázala, že sociálna prax očakáva a vyžaduje od krízových stredísk aj iné zameranie. Tým iným zameraním je vysokoodborná krízová intervencia v krízových situáciách, keď zlyhá rodina alebo keď je ohrozený fyzický a duševný vývoj dieťaťa. Navyše sa ukázalo, že pokiaľ sa krízové strediská, predovšetkým ambulantného typu, sústredia prevažne na prevenčnú prácu, začína sa strácať rozdiel medzi krízovým strediskom a školskými zariadeniami, ktoré sú zriaďované na tento účel, a to sú centrá psychologickej a výchovnej prevencie. Existujúci systém sociálnoprávnej ochrany detí stále viacej teda vyžaduje posilniť v praxi terénnu prácu s rodinou, ktorá sa dostala do krízy a ktorá nezvláda výchovnú funkciu, v ktorej sa dieťa dostáva do situácie vážneho ohrozenia buď domácim násilím, alebo aj domácim duševným násilím. Osobitne dôležitá je intenzívna krízová prevencia pre zlepšenie podmienok v rodine ako nástroj, ktorý môže zabrániť tomu, aby sa dieťa dostávalo do dlhodobej ústavnej výchovy. Výsledky krízových stredísk k tejto oblasti zreteľne dokumentujú, že pôsobenie môže byť v tomto ohľade vysoko efektívne. K § 31. V odseku 1 sa definuje nanovo okruh osôb, ktorým sa poskytuje starostlivosť v krízovom stredisku. Dôraz je v tomto odseku najmä na deti ako obete domáceho násilia a ich zanedbávania vo všetkých formách. V krízovom stredisku sa môžu poskytovať služby aj zákonnému zástupcovi dieťaťa, ak je to v záujme dieťaťa. V odseku 2 sa definujú hlavné činnosti krízovej intervencie, ktoré pozostávajú z diagnostiky a z terapie, pričom objektom týchto aktivít je rovnako dieťa, ako aj jeho rodina. V odseku 3 sa hovorí o tom, že v prípade ak krízová intervencia vyžaduje umiestniť dieťa na prechodný čas mimo rodinného prostredia, poskytuje sa mu v krízovom stredisku ďalšia nevyhnutná starostlivosť. V odseku 4 sa definuje, že dĺžka pobytu v krízovom stredisku sa stanovuje spravidla na tri mesiace, najviac na šesť mesiacov, ak je predpoklad, že je potrebné upraviť výchovné a sociálne podmienky dieťaťa. Odsek 6 upravuje náležitosti výchovy dieťaťa v profesionálnej náhradnej rodine, ktorá zriaďuje krízové stredisko. To nevylučuje umiestnenie dieťaťa v inej náhradnej forme rodinnej starostlivosti. Podľa odseku 8 môžu krízové strediská vykonávať svoju činnosť ambulantnou formou, dennou formou alebo majú lôžka na prechodný pobyt klientov. Aby sa zachovala základná funkcia krízového strediska, zákon alebo teda úprava hovorí o tom, že nie je možné spájať krízové stredisko so zariadeniami určenými na ústavnú výchovu detí. V § 94 sa hovorí o tom, že ak sa dieťa nemôže vrátiť do biologickej rodiny alebo nie je možné ho umiestniť do náhradnej rodinnej starostlivosti, bude pravdepodobne umiestnené do ústavnej výchovy. V takom prípade sa navrhuje, aby odporúčanie krízového strediska malo rovnakú váhu ako odporúčanie diagnostického centra. Dieťa sa tým ušetrí od ďalšieho pobytu v ďalšom zariadení. Ďakujem pekne.