F. Mikloško, poslanec: (2002-08-20):
Vážený pán predsedajúci, kolegyne, kolegovia, tiež niekedy na začiatku tohto roku dal kolega Osuský do parlamentu novelu Trestného zákona, v ktorej išlo o to, že ak niekto spochybňuje, hovorím veľmi zjednodušene, ak niekto spochybňuje zločiny holokaustu, išlo o takzvanú osvienčimskú lož, že môže byť riadne vystavený trestnému stíhaniu. Iste sa pamätáte z polemiky v novinách alebo v Domino fórume ako v týždenníku, že KDH vtedy zostalo tak trochu zdržanlivé. Samotný minister spravodlivosti, bývalý predseda KDH, tvrdil, že si nemyslí, že takáto novela je správna a ten istý názor zaujal vtedy aj ďalší právnik v KDH pán Lipšic. Ja sám som sa pri hlasovaní o tomto zákone zdržal hlasovania. Hovorím tak, ako to bolo. Samozrejme, že nemožno spochybňovať a že holokaust je jednou z absolútne výnimočných genocíd, ktoré sa udiali v dejinách ľudstva vôbec. Bolo to priemyselné likvidovanie ľudí na základe rasového princípu, na základe rasovej príslušnosti, ale pri tej novele v zásade to, čo zo strany KDH sa vtedy ozývalo ako opatrnosť, je možnosť pri historickom bádaní, možno pri polemikách, proste neurčovať hranicu, ale nechať dvere otvorené na to, aby sa prípadne mohlo hovoriť. Tento tón tam zaznieval. Tento zákon prešiel v parlamente a pán prezident Schuster ho podpísal. Teraz pán poslanec Osuský urobil len jednu vec, že prišiel s novelou Trestného zákona, ale vlastne s novelou toho, čo urobil, a doplnil, kto spochybňuje nielen holokaust, ale kto spochybňuje aj zločiny komunizmu, a v parlamente tento zákon prešiel a pán prezident túto novelu, toto rozšírenie o spochybnenie zločinov komunizmu nepodpísal a vrátil. Teda nemožno podľa dnešného Trestného práva spochybňovať Osvienčim. Je to trestný čin, ale spokojne, ak toto neprejde v parlamente, spokojne možno spochybňovať genocídu v Kambodži, možno spochybňovať gulagy v Rusku, v Sovietskom zväze, spokojne možno spochybňovať Hviezdne námestie v Pekingu, spokojne možno spochybňovať riadený hladomor na Ukrajine. Ak by niekto chcel sa ešte dozvedieť o viacerých zločinoch komunizmu, nech si kúpi knihu Čierna kniha komunizmu. To, čo ja chcem povedať, je práve ten moment, že prezident republiky podpísal ten prvý zákon a tento spochybnil, tento vrátil. Prezident republiky si pravdepodobne myslí, že ten ruský človek, či to bol nejaký ruský sedliak, alebo nejaký litovský kňaz, alebo niekto z Estónska, že ten človek niekde v tom gulagu na Sibíri nezomieral v úzkosti a myslel si, že on tam zomieral v nejakej perinke. Prezident republiky si pravdepodobne myslí, že Púčik, Tuniga, Tesár, títo traja chlapci, ktorí zomierali, a čakali na noc, viem to od ľudí, ktorí s nimi rozprávali poslednú noc, títo 26-roční chlapci spokojne čakali na to, že o tretej ráno ich popravia, a neprežívali to, čomu sa hovorí proste úzkosť smrti. Alebo idem ešte ďalej. Prezident Schuster si myslí, že Clementis, ktorý bol člen komunistickej strany a stál na začiatku všetkých tých pohybov, ktoré viedli k tej mašinérii strašnej, že takisto nebol dobitý a mučený vo väzení, že rozprával potom podľa scenárov a že tú poslednú noc pred popravou, že sa mal dobre a že bol úplne spokojný. Teda že išlo o nejakú inú úzkosť zo smrti ako o úzkosť tých ľudí, ktorí zomierali inde. Toto je ten hlavný problém, pretože ak zostanem stáť v piete pred obeťami holokaustu, pred ktorými vždy zostanem, a pripomínam, že nielen v roku 1987 ako niektorí intelektuáli, ale slovenský parlament a vláda prvé vyhlásili na Vianoce 1990 daň k holokaustu a tam je to všetko. Ale ak stojí v piete k týmto obetiam, tak potom, ak odmietam spochybňovať tieto obete, tak prepáčte, ale nimi pohŕdam. To, čo sa udialo vrátením tohto zákona, to je pohŕdanie obeťami komunizmu, ktorých na celom svete bolo sto miliónov, ktorých na Slovensku boli desiatky a ktorí, nebudem teraz spomínať jednotlivé krajiny. A to už je teraz jedno, či ten zákon prejde alebo neprejde. Podľa všetkého neprejde, pretože niektoré strany už vyhlásili, že je proti ústave. Samozrejme je proti ústave, ale proti tej starej, kde bol článok 4 o vedúcej úlohe komunistickej strany. Už proti tejto ústave nie je, ale podstatné je, že sa to tu vyslovilo, a podstatné je, že každý nejakým spôsobom ukázal svoju tvár. Ukáže ju aj prihlasovaní. (Potlesk.)