B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-02-20):
Pán poslanec Kandráč, nech sa páči. P. Kandráč, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážený pán spravodajca, vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené panie kolegyne, vážení páni poslanci, pôvodne som nechcel predkladať pozmeňujúce návrhy, ale vzhľadom na to, že je nebezpečenstvo, že by zákon v takejto podobe prešiel, tak sa pokúsim o určité vylepšenie, resp. doplnenie svojimi pozmeňujúcimi návrhmi. Predtým ale mi dovoľte, aby som sa ospravedlnil, že nezvyknem dlho hovoriť, ale dnes snáď trošku dlhšie budem hovoriť, pretože mám o niekoľko viac pozmeňujúcich návrhov, ako je normálne. Uskutočňuje sa dnes druhé čítanie o návrhu zákona, ktorý je veľmi potrebný a ktorý všetci očakávame v akademickej obci, ale aj, samozrejme, v celej spoločnosti. Uvedomujem si, že pri vypracovaní tohto návrhu sa odviedol kus náročnej práce, ktorá vyžadovala trpezlivosť, kompromisnosť a diskutovanosť. Je to výsledok práce Ministerstva školstva Slovenskej republiky i niektorých poslaneckých výborov a, samozrejme, i niektorých poslancov. Je na nás, či v tej podobe, ako návrh je predkladaný, aj s akceptovaním pozmeňujúcich návrhov, návrh zákona prijmeme alebo ponecháme alebo ho odmietneme a ponecháme rozhodnutie o ňom už na nový parlament. Podľa môjho názoru zákon obsahuje veľa dobrých myšlienok, ktoré budem podporovať, pretože sú veľmi potrebné preto, aby naše vysoké školstvo sa dostalo do systému európskeho vysokého školstva. To však neznamená, že by sme nemali zohľadňovať určité špecifiká, že by sme nemali normu dobre pripraviť a predovšetkým že by sme nemali zodpovedať základnú otázku, či zákon, ktorý by mal v budúcnosti byť platný a účinný, je lepší ako ten, ktorý je platný a účinný doteraz. Ďalej by sme mali zodpovedať otázku, či zákon bude nápomocný zlepšovaniu činnosti vysokých škôl alebo nie. Dotkol by som sa predovšetkým legislatívnej roviny. Nemôžem súhlasiť s legislatívnym spracovaním zákona. A ak by si tvorcovia zákona boli pozreli takúto príručku, ktorá má názov Legislatívne pravidlá tvorby zákonov v Národnej rade, iste by sa boli vyhli niektorým skutočnostiam, ktoré v zákone sa prejavili. Chcem vás upozorniť najmä na čl. 4 týchto pravidiel, kde sa konštatuje: „Zákon má byť zrozumiteľný, prehľadný, usporiadaný, stručný v tom zmysle, že má obsahovať len ustanovenia,“ zdôrazňujem, „len ustanovenia s normatívnym obsahom.“ Žiaľ, tento zákon túto požiadavku nespĺňa. Je tam množstvo ustanovení, ktoré nie sú normatívneho charakteru, nie sú normatívneho obsahu, sú skôr malým slohovým cvičením. Opisný spôsob sa tu používa, ktorý nie je ustálený. A nie je zvykom, aby sa toto v legislatívnej práci akceptovalo. Druhé, na čo vás chcem upozorniť, je opäť čl. 4 ods. 2, ktorý hovorí, že: „Zákon má byť terminologicky presný a jednotný. Možno v ňom používať len správne a v právnom poriadku ustálené pojmy a správnu právnu terminológiu.“ Ani toto tento zákon nespĺňa. Som tiež toho názoru, že idea zákona nie je najvyhovujúcejšia. Som prekvapený, že ide o snahu smerom alebo cestou prísnej centralizácie na rozdiel od decentralizácie, ktorá by ďaleko bola prospešnejšia pre činnosť vysokých škôl a ktorá v našej spoločnosti prevažuje vo všetkých oblastiach činnosti. Skúsenosti s centralizáciou máme z minulosti. A môžem vám povedať, že sa neosvedčil centrálny systém riadenia vysokých škôl, naopak, prešli sme na systém decentralizácie. A neviem, z akého dôvodu teraz to chceme zase pozmeniť na centralizáciu, na centralizačný systém, v ktorom dávame veľmi silnú pozíciu jednotlivcovi, čo, si ja myslím, nemôže zvládnuť ani z hľadiska organizácie, ani z hľadiska administratívy a už nie z hľadiska odbornosti riadenie takých kolosov, ako niektoré vysoké školy sú. Návrh zákona a zákon samotný by mal preukazovať aj určitú legislatívnu kultúru. A toto tento návrh zákona nespĺňa. Som prekvapený, že pracovníci legislatívy ministerstva školstva pripustili takúto podobu, ako je. Je to určitá vizitka ministerstva školstva, jeho legislatívneho odboru. Návrh zákona v tej podobe, ako je predkladaný, je nezrozumiteľný, nejasný, netransparentný, veľmi komplikovaný a veľmi podrobný a rozsiahly. Som toho názoru, že skutočne je v našich silách a v silách Ministerstva školstva Slovenskej republiky, o čom nepochybujem, aby obsah tohto zákona bol zúžený, bol zoštíhlený. A myslím si, že by bolo vhodné, aby z tejto jednej právnej normy vznikli dva právne predpisy a financovanie vysokých škôl a správa majetku aby boli vyňaté do osobitného právneho predpisu. Čo v úvodnej časti na záver povedať? Snáď len toľko, že som na pochybách, či pán minister by nemal stiahnuť tento zákon z ďalšieho rokovania – aj keď hovorím, sú tu veľké pozitíva, sú veľmi progresívne myšlienky, sú nové myšlienky – a po dopracovaní najmä legislatívnej podoby, ale aj niektorých vecných záležitostí opäť predložiť zákon do parlamentu. Parlament nie je tým orgánom, ktorý by mal zákon tvoriť, parlament je tým orgánom, ktorý by mal zákon schvaľovať. Neviem si predstaviť, že by my sme tento zákon vylepšili. Je tu množstvo pozmeňujúcich návrhov a je obava, že z toho môže vzniknúť niečo horšie, ako je predkladané ako je to, čo očakávame, ako očakáva Slovenská rektorská konferencia, ako aj očakával pán minister školstva, ktorý v svojej úvodnej reči hovoril, že toto má byť určitou progresívnou skutočnosťou. Pri mojich osobných rozhovoroch s odborníkmi v oblasti legislatívy bolo mi jednoznačne povedané a bol som upozornený, že zákon nie je dobrý, o čom, myslím, aj pán minister vie, lebo s nimi konzultoval, a že vzniká akýsi guláš. A je to pravda. Porovnal som si český zákon a doslova stať o delení vysokých škôl je prevzatá z českého zákona. Niektoré časti sú prevzaté z iných zahraničných zákonov, či už francúzskeho alebo podobne. Takže dávam na úvahu, vážení páni poslanci, vážená snemovňa, aby ste zvážili, či nevylepšiť tento zákon na úrovni ministerstva školstva a potom v parlamente veľmi efektívnym spôsobom, veľmi racionálnym zrealizovať jeho prijatie, a tak dovoliť, aby tento zákon vstúpil do reálneho života. V tejto podobe, si dovolím povedať, nebude zákon prínosom ani pre kvalitu vzdelávania, ani pre vytváranie dobrých personálno-pracovných vzťahov medzi jednotlivými súčasťami univerzity. Učitelia i akademickí funkcionári fakúlt budú strácať motiváciu pracovať v prospech mamutieho rektorátu, ktorý vlastne nie je tým výkonným prvkom, ktorý realizuje vzdelávaciu vedeckovýskumnú i ďalšiu činnosť vysokej školy. Jednoznačne treba povedať, že sú to katedry. Snáď toľko, iste by sa dalo ešte veľa rozprávať, ale v záujme ekonomiky času a v záujme toho, že o niekoľko viac pozmeňujúcich návrhov mám, prejdem k jednotlivým pozmeňujúcim návrhom. Podľa príslušných ustanovení rokovacieho poriadku si dovolím ctenej snemovni predložiť nasledovné pozmeňujúce návrhy. Návrh 1 je: V § 1 ods. 4 písm. j) navrhujem doplniť textom: „o vzdelaní a nadobudnutých kvalifikáciách“. Týka sa to vzdelania na zahraničných školách a nadobudnutých kvalifikácií na zahraničných inštitúciách. Prečo aj o kvalifikácii? Pretože viete dobre, že niektoré odbory nemajú na Slovensku gestorov. Prečo teda zužujem ja možnosť jednotlivým vysokoškolským pracovníkom, aby nadobudli príslušnú kvalifikáciu na zahraničných univerzitách, na univerzitách, kde vlastne títo gestori sú? Viete dobre, že sú prípady, kde neexistuje v odbore profesor, a tým pádom ste vyradení z ďalšej kvalifikácie. To je zmysel tohto môjho 1. pozmeňujúceho návrhu. Návrh 2 je: V § 2 navrhujem nanovo formulovať odseky 1, 2, 3. Odsek 1 navrhujem: „Akademickú obec vysokej školy tvoria učitelia, vedeckovýskumní pracovníci, ďalší odborní pracovníci a študenti.“ Odsek 2 navrhujem: „Akademická obec vysokej školy sa člení na zamestnaneckú časť a na študentskú časť.“ Odsek 3 navrhujem: „Zamestnaneckú časť akademickej obce vysokej školy tvoria učitelia, vedeckovýskumní pracovníci i ďalší odborní pracovníci, ktorí majú s vysokou školou uzatvorený pracovný pomer najmenej na polovičný úväzok. Študentskú časť akademickej obce vysokej školy tvoria študenti.“ Prečo toto navrhujem? Preto, aby zákon jednoznačne a nepochybne upravil, čo treba rozumieť pod akademickou obcou, kto ju tvorí. Nie je možné v tej podobe, ako je uvádzaná, že by si štatútom jednotlivé vysoké školy, resp. jednotlivé fakulty upravovali, kto patrí do akademickej obce. Podľa dikcie návrhu zákona, tam patrí aj sekretárka, a dokonca teraz neznevažujem, ale aj iní technickí pracovníci. Ja si myslím jednoznačne, že títo do akademickej obce nepatria. A máme poznatky, máme skúsenosti, kde práve oni sú pri voľbe akademických funkcionárov, tí, ktorí prevažujú nad pravými členmi akademickej obce. A nie je možné, aby v jednotlivých štatútoch, aspoň ja si myslím, boli rôzne upravené akademické obce. Návrh 3 je: V § 3 ods. 3 druhú vetu – akademickú pôdu a tak ďalej – navrhujem preformulovať nasledovne: „Akademickú pôdu tvorí územie vysokej školy.“ Vlastne ak ja dám jednu tyč, ktorá je vlastníctvom vysokej školy, druhu, tak to nie je vymedzené presne. To je jedno z tých nezaužívaných legislatívnych vyjadrení. Návrh 4 je: V § 3 navrhujem preformulovať odsek 4 nasledovne: „Na akademickej pôde nesmú politické strany a politické hnutia vykonávať politickú činnosť a zakladať svoje organizácie.“ Ďalšiu časť dikcie navrhujem vynechať. Zdôvodnenie je. Vy viete dobre, že pod slovkom „môže“ je určitá nástraha, že nie každému zo strany rektora bude povolené, aby mohol vystupovať pred študentmi, zvlášť nie tam, kde rektor bude člen politickej strany, resp. jej funkcionár alebo jej sympatizant. Takže toto by som navrhoval, aby z tohto návrhu bolo vynechané. Návrh 5 je: V § 4 ods. 5 navrhované znenie navrhujem preformulovať takto: „Vysoké školy poskytujú vysokoškolské vzdelávanie v rámci študijných programov (§ 47). Študijné programy sú trojstupňové. Študijný program prvého stupňa je bakalársky. Študijný program druhého stupňa je magisterský. Študijný program tretieho stupňa je doktorandský. Prvé dva stupne vysokoškolského vzdelávania sa môžu spájať do jedného celku (§ 49 ods. 3). Takto spojené stupne sú považované za magisterský študijný program.“ Dikcia zákona v návrhu je nezrozumiteľná, nejasná, a preto navrhujem túto jednoznačnú dikciu. Návrh 6 je: V § 4 ods. 10 navrhujem dikciu zákona vynechať pri § 4 a jeho obsah zaradiť ako § 1 ods. 5. Prečo? Pretože práve v tomto ustanovení sa hovorí o poslaní vysokej školy a citovaný paragraf hovorí práve o poslaní a návrh zákona má § 1, ktorý hovorí o poslaní vysokej školy. Čiže z hľadiska komplexnosti navrhujem, aby toto bolo takto prehodené. Môj pozmeňujúci návrh 7 sa dotýka § 4 ods. 14. A navrhujem tu vynechať formuláciu „s významným podielom študijných programov druhého stupňa a študijných programov tretieho stupňa“ a tiež poslednú vetu začínajúcu: „Slovo „univerzita“...“ Zdôvodnenie je. Ide o legislatívnotechnickú úpravu. Návrh 8 je: V § 6 ods. 1 navrhujem písmeno l) vynechať. A to je práve preto, že som toho názoru, že štúdium na vysokej škole vo všetkých formách má byť bezplatné. Návrh 9 je: V § 8 ods. 4 navrhujem slovo „štvorročné“ upraviť na „dvojročné“. Prečo? Ide o funkčné obdobie senátu. Prakticky si predstavte, ak bude štvorročné obdobie, tak len prváci budú môcť byť členovia senátu, pretože z ostatných ročníkov už nikdy nebudú môcť byť, nesplnia túto podmienku. Takže v záujme kreativity navrhujem, tak ako to je v starom zákone, „dvojročné“, po dvojročnom funkčnom období nech sa obmieňajú členovia senátu. Môj návrh 10 je: V § 10 ods. 3 navrhujem upraviť funkčné obdobie rektora nasledovne: „Funkčné obdobie rektora je trojročné.“ Neviem, čo je motívom, aby sa predĺžilo na štyri roky. Ja si myslím, že tri roky tak u dekana, ako aj u rektora sú postačujúce. Rektor aj dekan sú kreatívni a nezvádza to ku rutinnej práci. Návrh 11 je: V § 10 ods. 9 navrhujem upraviť 3. vetu nasledovne: „Funkčné obdobie prorektorov je trojročné.“ Môj návrh 12 je: V § 11 ods. 1 navrhujem upraviť dikciu zákona, poslednú vetu na: „Funkčné obdobie členov vedeckej rady verejnej vysokej školy je trojročné.“ Čiže všade tam, kde sú funkčné obdobia predlžované na štvorročné, navrhujem vrátiť sa k trojročným. Takisto podporuje to efektivitu i kreativitu. Môj pozmeňujúci návrh 13 smeruje k § 15 ods. 3 písm. b). Navrhujem dikciu zákona vynechať. Odôvodnenie je, že vzdelávanie má byť bezplatné, ináč to rozporujeme s Ústavou Slovenskej republiky. Návrh 14 je: V § 16 ods. 7 navrhujem upraviť text nasledovne: „Cenu dohodnutú v zmluve o prevode vlastníctva nehnuteľného majetku verejnej vysokej školy je nadobúdateľ povinný zaplatiť najneskôr v deň zápisu do katastra nehnuteľností.“ Je to predsa jasné. Vlastníctvo prechádza na nadobúdateľa až vkladom do katastra nehnuteľností. Je to aj určitá ochrana nadobúdateľa. Návrh 15 je: V § 16 ods. 9 navrhujem zmenu sumy z „50 000“ na „20 000“. Myslím si, že 50 000 je príliš vysoká hodnota, ktorá nesvedčí o tom, že táto vec je pre vysokú školu nepoužiteľná. Návrh 16 je: V § 16 ods. 11 namiesto slov „hodnota prevyšuje 1 mil.“ navrhujem slová „hodnota prevyšuje 200 000 korún“. Ide o určitý druh kontroly a ide o to, aby sme realizovali určité náležité hospodárenie s majetkom vysokej školy. Návrh 17 je: V § 16 ods. 18 písm. a) navrhujem v dikcii návrhu vynechať slovo „pravdepodobne“. Nasledovne navrhujem upraviť dikciu tohto istého ustanovenia slovami v písmene b), písmene c): „ktorej vymáhanie by neviedlo ani k čiastočnému uspokojeniu pohľadávky“. Je neuveriteľné, že v takýchto neurčitých výrazoch, ako sa nachádzajú v návrhu zákona, chceme realizovať vymáhanie pohľadávky, ba dokonca jej odpustenie. Jednoznačne toto ustanovenie nekalým praktikám bude napomáhať, nebudem vysvetľovať prečo, v záujme ekonomiky času. Sú to neurčité výrazy, nedajú sa objektivizovať. Návrh 18 je: V §17 ods. 1 navrhujem upraviť text nasledovne: „Verejná vysoká škola a fakulta môžu vykonávať podnikateľskú činnosť.“ Touto dikciou sa odstraňuje diskriminácia fakulty pri realizácii podnikateľskej činnosti. Je samostatným subjektom, aby túto činnosť mohla vykonávať. Návrh 19 je: V § 18 ods. 3 text návrhu zákona navrhujem pozmeniť nasledovne: „Verejná vysoká škola musí uskutočniť raz za rok ročnú účtovnú závierku overenú audítorom.“ Neviem, prečo je v návrhu zákona uvedené „najmenej raz za 3 roky“, keďže vieme, že každý rok v súvislosti s daňovým priznaním sa predkladá aj účtovná závierka. Tak preto navrhujem, aby to bolo každý rok. Je to účinná kontrola hospodárenia vysokej školy. Môj pozmeňujúci návrh 20 smeruje k § 22 ods. 1 písm. d). Text návrhu navrhujem upraviť nasledovne: „d) uzatváranie, zmeny a zrušovanie pracovnoprávnych vzťahov v rozsahu, ako to stanovujú príslušné právne predpisy.“ Prečo? Predsa nie je možné, aby rektor štatutár preniesol kompetenciu na iného funkcionára školy či fakulty. Nie je to možné, pretože ten štatutár sa musí riadiť pracovnoprávnymi predpismi a tie sú jednoznačné. Nesplnomocňujú rektora na to, aby mohol preniesť svoju kompetenciu v týchto otázkach, ktoré sú zákonom stanovené, na iného akademického funkcionára. Pozmeňujúci návrh 21 je: V § 22 ods. 1 písm. e) navrhujem úpravu textu nasledovne: „e) vykonávanie podnikateľskej činnosti podľa príslušných právnych predpisov.“ Opätovne, už som to zdôvodňoval, odstraňuje sa tým diskriminácia fakulty a umožňuje sa získavať finančné prostriedky fakulty za jej odbornú činnosť. Návrh 22 je: V § 24 ods. 2 text upraviť nasledovne navrhujem: „Akademickú obec tvoria učitelia a vedeckovýskumní pracovníci zaradení na fakulte, ktorí majú s vysokou školou uzavretý pracovný pomer najmenej na polovičný úväzok, študenti zapísaní na študijných programoch uskutočňovaných na fakulte a ďalší odborní pracovníci.“ Opätovne som to zdôvodňoval, takisto ako pri určovaní akademickej obce vysokej školy, toto by malo analogicky platiť aj pre vymedzenie akademickej obce na fakultách. Návrh 23 je: V § 25 ods. 1 navrhujem upraviť text, jeho druhú vetu nasledovne: „Zastúpenie v senáte musia mať všetky odborné pracoviská fakulty v rovnakom počte členov. Najmenej jednu štvrtinu senátu tvoria študenti.“ Prečo? V návrhu zákona je konštatované, že senát je zastupiteľský orgán. Tým pádom musím umožniť každej odbornej organizačnej zložke zastúpenie v senáte, ak je to zastupiteľský orgán. A podľa mňa rovnaký počet by mali mať. Zníženie počtu študentov je z dôvodu toho, že viete dobre, veľmi ťažko sa študenti naháňajú najmä pri mimoriadnych situáciách. A tiež aj ma motivuje taký pochybný záujem v niektorých prípadoch študentov o prácu v senáte. Návrh 24 je: V § 25 ods. 4 navrhujem upraviť text tak, že namiesto slov „najviac štvorročné“ navrhujem slová „najviac trojročné“. Zdôvodnil som prečo už pri predchádzajúcich mojich návrhoch. Pozmeňujúci návrh 25 smeruje k § 26 ods. 1 písm. b). Navrhujem upraviť text tak, že sa vynechá text: „a schvaľuje návrh rektora na odvolanie dekana“. Návrh 26 je: V § 27 ods. 2 upraviť navrhujem text nasledovne: „Dekana volí a odvoláva akademický senát fakulty. Do funkcie ho ustanovuje rektor. Dôvody odvolania stanovuje štatút fakulty.“ Zdôvodnenie je. Ja si myslím, že takáto dikcia zachováva demokratické princípy činnosti samosprávy. A neviem, prečo by rektor mal zasahovať do samosprávnej kompetencie samosprávneho orgánu senátu. Je správne, že senát volí a odvoláva dekana fakulty, a nie aj tá alternatíva, že rektor podáva návrh na odvolanie dekana. No ja viac nechcem ani hovoriť, viete dobre, že vzťahové otázky sú niekedy na našich vysokých školách veľmi problematické. Pozmeňujúci návrh 27 je: V § 27 ods. 3 navrhujem text návrhu vynechať. Vyplýva to z už uvedeného. Návrh 28 je: V § 27 ods. 4 navrhujem nahradiť slovo „štvorročné“ slovom „trojročné“. Opätovne dovolávam sa už mojich predchádzajúcich zdôvodnení. Návrh 29 je: V § 27 ods. 6 navrhujem vynechať slovo „štvorročné“, nahradiť ho slovom „trojročné“. Činnosť, funkčné obdobie vedeckej rady je odvodené od funkčného obdobia dekana. Môj pozmeňujúci návrh 30 smeruje k § 27 ods. 7. Navrhujem upraviť text nasledovne: „Dekan vykonáva úkony v pracovnoprávnych vzťahoch podľa príslušných právnych predpisov (§ 22 ods. 1 písm. d)).“ Už som spomínal, že rektor nemá právo delegácie, pretože zákon mu prikazuje určitú právomoc, ktorú má rešpektovať, ináč koná protiprávne. Návrh 31 je: V § 28 ods. 1 navrhujem nahradiť slovo „štvorročné“ slovom „trojročné“. Zdôvodnenie je ako pri predchádzajúcich návrhoch. Pozmeňujúci návrh 32 je: V § 38 ods. 2 navrhujem upraviť text takto: „...rektor. Šesť členov správnej rady navrhuje minister. Do správnej rady...“ Čiže navrhujem vynechať spojenie: „po vyjadrení rektora“. Neviem, prečo by sa mal rektor vyjadrovať k návrhu, ktorý mu predkladá minister. Myslím si, že táto určitá kontrolná páka je tu namieste. Pozmeňujúci návrh 33 je: V § 54 ods. 3 navrhujem upraviť text nasledovne: „O prijatí na štúdium študijného programu, ktorý uskutočňuje fakulta, rozhoduje dekan. O prijatí na štúdium študijného odboru, ktorý uskutočňuje vysoká škola, rozhoduje rektor.“ Som za to, aby bolo zrušené odvolacie konanie. Proti čomu sa odvolám? Proti neznalosti? Následné ustanovenie ponechávam v prípade, že ide o porušenie zákona. Súhlasím s tým, že v rámci autoremedúry dekan môže, resp, rektor môže pozmeniť svoje rozhodnutie, ak prišli na to, že zákon bol skutočne porušený, ale z hľadiska, prosím vás pekne, vedomostí, neviem, proti čomu sa tam môže uchádzač odvolávať. Ja viem, že môže byť disponovaný, ale toto je tiež určitý druh skúšky. Návrh 34 je: V § 54 ods. 6 navrhujem upraviť text nasledovne, vynechať vetu: „Inak postúpi žiadosť rektorovi, až rektor to potvrdí.“ To je to, čo som zdôvodňoval, že konečné rozhodnutie je na dekanovi v prípade štúdia na fakulte v študijnom programe, konečné rozhodnutie je na rektorovi v prípade štúdia v študijnom programe realizovanom vysokou školou. Návrh 35 je: V § 62 ods. 1 písm. b) navrhujem vynechať text. Je v protiklade s názvom a predsa dôvod tým, že študent neskončí štúdium, je dôvodom na vylúčenie zo štúdia. Veď nejakým spôsobom sa musí vyradiť študent z vysokej školy, z evidencie vysokoškoláka. A posledný, 36. môj návrh je k § 49 ods. 8 písm. d), kde navrhujem upraviť text vynechaním slovného spojenia: „a v bezpečnostných študijných programoch s právnym zameraním“. Ja si myslím, zdôvodnenie je, že titul JUDr. by mali priznávať len právnické fakulty, a nie akadémie Policajného zboru, kde sú iné študijné odbory a absentujú niektoré predmety, ktoré na právnických fakultách nie sú. Ďakujem vám za pozornosť. Ospravedlňujem sa, že som vás trošku zdržal, ale myslím si, že je to potrebné, aby sme tomuto zákonu venovali pozornosť. Ja navrhujem záverom, ak nebude akceptovaný môj návrh, že nepokračovať v ďalšom rokovaní o návrhu zákona, tak potom tieto návrhy vás prosím, aby ste podporili, lebo som toho názoru, že určite pomôžu z pohľadu legislatívneho, ale aj vecného zvýšiť kvalitu danej právnej normy. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)