Mazurek, Milan, poslanec NR SR (2018-11-27):
Vážený pán doktor Andrej Danko, mňa by ani len nenapadlo počas písomnej rozpravy, že sa prihlásim ešte raz ústne a že sa budem chcieť ešte raz vyjadriť k tomuto návrhu uznesenia, ale tá vaša reakcia, tá ma jednoducho nenechala chladným a povedal som si, že vystúpiť musím. Ja vám chcem povedať, že ja sa nestarám o váš osobný život, nekritizujem vás za to, nehodnotím to, ako sa správate niekde doma, lebo niečo podobné. To znamená, keď kritizujem vašu politickú činnosť, alebo vás nazývam hanbou Slovenskej republiky, alebo tvrdím, že nemáte chrbtovú kosť, tak ja vždy tieto veci podkladám nejakými priamymi politickými činmi, ktorých ste sa vy dopustili, alebo nejakými zákonmi, ktoré ste podporili, nepodporili, navrhli, nenavrhli a tak ďalej a tak ďalej. Chcem vám teraz prečítať článok jedného z niekdajších popredných členov Slovenskej národnej strany. Článok človeka, ktorý bol v podstate ako keby ideológom Slovenskej národnej strany, a je to článok z roku 1881 vydaný v časopise Slovenské pohľady. Prečítam vám istý úryvok. „Pred sto rokmi bolo v Uhorsku 75-tisíc Židov, za 55 rokov bolo ich už 241-tisíc. Vzrast stal sa najviac v Hornouhorských stoliciach. V 1870. roku 552-tisíc a odvtedy rozmnožili sa tak, že ich je už vyše 600-tisíc duší a ešte vždy množia sa akceleratívne, prirodzene i dosťahovaním z Haliče a pohraničných zemí. Prichodia stadiaľ bez groša, v kaftanoch, s kyčkeš za ušima, o krátky čas rozložia siete po dedine, zbohatnú, spyšnejú do drzosti, zakúpia sedliakove pozemky, uvŕhajú ľud do otroctva, proti ktorému niekdajšia panština bola hračkou. Z dedín tiahnu s vylúdenými peniazmi do mestečiek a miest, úžerníčia beštiálnou nemilosrdnosťou, vplývajú na spoločnosť. Ľud, z ktorého cicajú krv i špiky, opovrhujú, znemravňujú výstupkami, o ktorých by vedeli rozprávať priatelia ľudu, stojaci mu blízko základom povolania. Veď to Talmud dovoľuje. O dajakom kladnom tvorení ani slychu. Židia nie sú vstave ani lavice do synagógy stvoriť vlastnou silou, tým menej postaviť synagógu. Za kresťanské peniaze kresťanskými rukami stavajú oltáre zlatému teľaťu.“ Toto je článok Svetozára Hurbana Vajanského nazvaný Židovská otázka na Slovensku. Mňa zaujíma teraz jedna vec. Ako sa k tomu chcete postaviť do budúcnosti? Ja som už párkrát rečnil pri spomienke na smrť Svetozára Hurbana Vajanského, ktorý je pochovaný na Národnom cintoríne v Martine, a vždy sa som tak zamýšľal nad tým, ako sa teraz chce Slovenská tzv. národná strana vysporiadať s týmto slovenským dejateľom. Bezpochyby veľkou osobnosťou v dejinách vašej vlastnej politickej strany. Teda strany, ku ktorej historickému odkazu sa hlásite. Ako sa s týmto chcete vysporiadať? Vaša pani poslankyňa, ktorá tu dnes sedí práve teraz, bola na jednej ceremónii, kde Matica slovenská odhaľovala bustu priamo tomuto človeku. Priamo tomuto človeku Matica slovenská odhaľovala bustu a vaša pani poslankyňa tam bola. To je len jeden z článkov Svetozára Hurbana Vajanského. On má ďaleko, ďaleko tvrdšie vyjadrenia a je ich nesmierne veľké množstvo. Odpovedzte mi, prosím, pretože vy ste na mňa síce reagovali, ale nepovedali ste fakticky vôbec nič. Vôbec nič. Vy ste vyšli s emóciami, s nejakými nárekmi, sťažovaním sa, tak ako je to u vás zvykom, ale nepovedali ste nič faktické, nič, na čo by sa dalo objektívne reagovať. Povedali ste ale, že Ľudovít Štúr, keby videl genocídu Židov, keby videl tie milióny mŕtvych, tak by si svoje výroky možno rozmyslel. Možno by ste to isté povedali aj o Svetozárovi Hurbanovi Vajanskom alebo o iných veľkých dejateľov našej vlasti, ku ktorým, ako spomínam, sa vaša strana zatiaľ hlási. Ale čo je veľmi zaujímavé, tak vy už po tom, čo ste predložili do pléna tento návrh na zákaz akejkoľvek kritiky Izraela, Židov, lebo to nie je žiadny návrh uznesenia o antisemitizme, ale priama a jasná kritika Izraela a Židov, ktorá musí byť zakázaná, tak ste na vašej facebookovej stránke Slovenskej národnej strany dali článok o Martinovi Rázusovi, o bývalom niekdajšom predsedovi Slovenskej národnej strany, o tom, ako sa hrdo hlásite k jeho odkazu, ako to bol veľký bojovník za národ, ako sa snažil, ako veľmi povzniesol Slovenskú národnú stranu. Ale ja som si istý, že vám už v tej dobe, keď ste dávali toto uznesenie, nebolo cudzie, že práve Martin Rázus je autorom knihy nazvanej Krčmársky kráľ, kde Židov neopisuje vo veľmi pozitívnom svetle. Aj napriek tomu hovoríte, že vy idete v jeho odkaze. To znamená, vy si musíte nejakým spôsobom vysporiadať tieto historické skutočnosti, lebo toto, čo tu teraz predkladáte, to sa týka iba jedného národa, ktorý, práve ľudia, ktorí Slovenskú národnú stranu budovali, zakladali, dávali, tvorili jej ideológiu, jej srdce, celé jadro, jej myšlienky, otvorene týchto ľudí kritizovali. Hovorili ste teda o tom, že Ľudovít Štúr by si rozmyslel svoje výroky. Ale dobre, akceptujme jednu vec, Židia sa stali obeťou veľkej genocídy. Kvôli tomu údajne musíme prijímať návrh o „antisemitizme“, ktorý zakáže akúkoľvek ich kritiku. Ale pozrime si taký nejaký iný národ, nejaký porovnateľný národ, ja neviem, napríklad Arménov. Tí tiež v 20. storočí prešli genocídou, 1,5 mil. ľudí z tohto národa bolo vyvraždených vtedy ešte Osmanskou ríšou, ešte Tureckom. Prečo si neprijímame nejaké špeciálne uznesenie na ochranu Arménov? Takisto v histórii trpeli, takisto ich boli milióny zabité ľuďmi a národom, ktorý aj na Slovensku napáchal neskonalé škody, obrovské škody vyvražďovania, znásilnenia, genocídy, vypaľovania, rabovania miest. O Arménov ani nezakopneme. Prečo nejdete napríklad do Arménska a netvrdíte, že Slovensko je historickým dlžníkom Arménska a podobne? Ďalší príklad, veľmi dôležitý. Lazar Kaganovič, blízky spolupracovník Stalina, člen politbyra, ktorý na začiatku 30. rokov, mimochodom, židovského pôvodu, v podstate vytvoril koncepciu ukrajinskej kolektivizácie poľnohospodárstva, ktorá stála život siedmich miliónov Ukrajincov v priebehu jednej zimy z roku 1932 na 1933. Sedem miliónov ľudí vyhladoval na smrť cieleným priamym jasným programom, ktorý mal zlomiť ukrajinský národný odpor. Bielych, kresťanských, slovanských Ukrajincov. Vyvraždil ich 7 miliónov v priebehu jednej zimy. To sa holokaust ani zďaleka nechytá na takúto obludnú genocídu, ktorej autorom je Žid, ktorý mimochodom zomrel ako 97-ročný v roku 1991. Na svojich rukách má krv nie siedmich miliónov, ale ďaleko väčšieho množstva ľudí, lebo on takisto bol autorom mnohých prenasledovaní v Sovietskom zväze. Miliónov a miliónov ľudí, krv týchto ľudí má na rukách, zomrel pokojným, sladkým životom 97-ročný. Všetko v poriadku. A bolo by hlúpe a naivné prisudzovať teraz celému židovskému národu vinu za tohto človeka, ako to mnohí, ako som spomínal, prisudzujú za vinu slovenskému národu za činy jednotlivcov. Ale čo je dôležité? Prečo tu neprijímame uznesenie o ukrajinskom národe? O tom, že bude zakázané kritizovať nejaký, hovoriť o nejakom antiukrajinizme? Veď aj ten národ prešiel obrovskou genocídou. Ak má byť toto ospravedlnením úplne všetkého, čo posledne národ zrobí, len to, že prešiel nejakou genocídou a potom už môže robiť čokoľvek, tak potom prijmime zákony na ochranu všetkých takýchto národov, ktoré prešli genocídami. Vy nemôžete ospravedlňovať činy štátu Izrael. Nemôžete ospravedlňovať činy znásilnenia, vraždy, terorizmus, vyhladzovanie, násilná okupácia, ukradnutie cudzieho územia tým, že Židia si prešli holokaustom. Lebo opakujem, sú tu národy, ktoré prešli väčším utrpením. Väčším vyvražďovaním, ale zvysoka na nich celý svet kašle. Dokonca o ukrajinskom „holodomore“ sa takmer vôbec nehovorí. Zahmlieva sa, kto bol jeho autorom. Nechce sa nejako spomínať. Lebo to boli len tí bieli kresťanskí Slovania. Tí nie sú dôležití. Dôležití sú tí, o ktorých tu dnes hovorí Andrej Danko. A ja zopakujem to, čo je dôležité, čo je podnetné a čo si musíme pamätať. Nemám nič proti židovskému národu. Ja vôbec to, o čom tu hovorím, neprisudzujem celkovému židovskému národu ako celku, ale keď som hovoril, napríklad, o vplyve niekoľkých významných židovských podnikateľov na celkovú svetovú mediálnu sieť, keď som hovoril o ich vplyve na ropný biznis, keď som hovoril o ich vplyve v bankovom sektore, tak som hovoril konkrétnymi faktami. Ale vy mi týmto uznesením chcete tieto fakty zakázať hovoriť. A ja som, dobre, v poriadku, čakal, že prídete sem a poviete, že ten Exxonmobil nevlastnia Rockefellerovci, ten Alphabet nevlastnia Židia, nie, ten Comcast, ktorý vlastní všetky média v Amerike, nevlastnia Židia. Mohli ste prísť povedať to. A tým pádom by ste ma jednoducho napravili. Povedal by som si, dobre, mýlil som sa, mal som zlé informácie, v poriadku, prijímam. Už to nebudem hovoriť. Ale vy ste to neurobili. Vy tu len prídete, nariekate, fňukáte. A zase ste vytiahli tú istú tému, ktorú vyťahujete vždy, keď vám dôjdu argumenty, a to je holokaust. Ale naozaj ja toto uznesenie nehodnotím z nejakého pohľadu nenávisti, ale z pohľadu faktov. A vy týmto uznesením chcete zakázať národu a všetkým hovoriť fakty. A všetci, ktorí za toto budú hlasovať, hlasujú proti slobode slova, zrádzajú slovenský národ. Ďakujem.