K. Tóthová, poslankyňa: (2002-04-09):
Ja by som veľmi stručne na úvod uviedla, že obdobná problematika je aj v pozornosti poslankýň HZDS, pani poslankyne Jany Haluškovej, pani poslankyne Kataríny Čižmárikovej a Márie Angelovičovej. V podstate ide o hraničné problémy, ktoré, každý z trošku iného pohľadu, reagujú na ten istý problém, ktorý vznikol v spoločnosti. Oddávna je otázka výživného otázkou, ktorá sa týka detí, ale vyplýva často z nedorozumenia rodičov. Žiaľ, v poslednom období okrem nedorozumenia rodičov pristupuje ďalší faktor, a to ekonomický, že povinný rodič vzhľadom na ekonomickú situáciu nemá možnosť plniť si povinnosť, ku ktorej bol zaviazaný súdom. Zvážme, že máme 613 000 rodín na hranici biedy. Podľa oficiálnej správy ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny každé piate dieťa žije v biede a prudko rastie v sociálne slabých rodinách tuberkulóza detí. Tieto podľa mňa alarmujúce informácie nemôžu nechať ľahostajných ani poslancov parlamentu, a hlavne nie poslankyne, ktoré predsa len svojím materským cítením viac vnímajú skutočnosť, že veľká časť sociálne slabých rodín sú práve rodiny, kde si jeden z rodičov neplní alebo nemôže plniť vyživovaciu povinnosť. Keďže som spomenula, že ohlas v tlači bol značný, aby ste mi uverili, dovoľte, aby som vám odcitovala, nebudem hovoriť obsahy, nebudem hovoriť názvy článkov, poviem len časopis alebo denník a deň zverejnenia reakcie tohto periodika, ktoré nielenže reagovalo na riešenie tejto problematiky, či už z hľadiska nášho pohľadu, a musím objektívne povedať, že aj vzhľadom na návrh, ktorý majú poslankyne za SDĽ, reagoval na tieto legislatívne návrhy s tým, že akcentoval aktuálnosť týchto problémov a poukázal na viaceré prípady v praxi, ktoré vlastne dokumentovali, že na tomto poli je situácia zlá, ak nie katastrofálna. Dovoľte, aby som vám uviedla tlač. Touto problematikou sa zaoberal týždenník Internacional v čísle 5 z roku 2002. Touto problematikou sa zaoberal týždenník Čas v týždni od 11. februára 2002. Ďalej týždenník Slovenka č. 10, ktorý vyšiel 3. marca 2002. Ďalej denníky. Ešte v minulom roku viaceré, napríklad Národná obroda 10. apríla 2001, ďalej Žilinský večerník 11. decembra 2001, denník Pravda 23. mája 2001, Národná obroda 10. apríla 2001, Nový deň 6. decembra 2001. V tomto roku Podvihorlatské noviny, pred tromi týždňami denník Korzár, ďalej týždenník Extra Plus ešte 19. decembra 2001, Roľnícke noviny 12. februára 2002, Národná obroda 13. februára 2002, Zdravotnícke noviny 24. januára 2002, Nový deň 9. februára 2002 a zároveň potom 11. februára 2002. Myslím si, že takáto odozva jasne preukazuje, že ide o citlivý problém, ktorý treba riešiť. Samozrejme som nespomenula diskusie v televíziách, otázky, ktoré odzneli, a v rozhlase jednotlivé stanice rozhlasové, ktoré taktiež venovali tejto problematike pozornosť. Čo vlastne v predloženom legislatívnom návrhu upravujeme. Upravujeme otázku, ktorá je podľa nášho názoru bielym miestom. My máme v platnom práve upravenú otázku rozhodovania o výživnom, čo je aktivita súdu, tam sú upravené aj podmienky výživného, výpočtu výživného a ďalej potom máme upravenú oblasť núteného výkonu, t. j. exekučné konanie tam, kde súdne rozhodnutie nie je dobrovoľne plnené, tak môže vymáhajúci, teda oprávnený rodič, či už súdnou exekúciou alebo prostredníctvom exekútora vymáhať výživné pre svoje dieťa alebo deti. Taktiež trestné právo upravuje postih tých rodičov, ktorí si neplnia túto zákonnú povinnosť. Vážení, ale ani jeden systém nie je systémom, ktorý smeruje k dosiahnutiu toho, aby sa finančné prostriedky na výživné dostali oprávnenému rodičovi. Veľká ilúzia, že trestné právo to odstráni, je skutočne len ilúziou, pretože osoba, ktorá je odsúdená za trestný čin zanedbania povinnej výživy, sa dostane do väzenia, kde nedostane prácu, teda nezarobí a nie je jej z čoho strhávať výživné. Takže matky sú nesmierne nespokojné, aj keď dostanú povinného otca, prevažne je to otec, do väzenia, pretože im to na situácii nič nemení. A taktiež exekučné konania sa veľakrát minú účinkom, pretože niet z čoho exekuovať. Opakujem, vraciam sa k myšlienke, že trpia tým deti, ktoré majú nárok na to, aby bolo o ne náležite postarané, nehovoriac o tom, že zdravie národa je ohrozené a dochádza k mnohým kritickým situáciám, ako je vyskakovanie matiek s deťmi, rodenie detí a hádzanie do smetných košov, pretože ekonomická situácia je v mnohých prípadoch neznesiteľná. Náš legislatívny návrh vlastne vychádza z myšlienky, že štát nerieši túto otázku ako otázku nároku, že by mala oprávnená osoba, ale ako rozhodnutie štátu vstúpiť do plnenia povinnosti iného s tým, že štát potom svoj nárok, ktorý prechádza naňho, od povinnej osoby bude vymáhať cestami, ktoré sú už v platnom práve upravené. Náhradné výživné je vlastne suma, kde oprávnená osoba pri splnení zákonom stanovených podmienok dá návrh na začatie konania s tým, že preukáže, že ona už takýto návrh na súd dala, ďalej príslušné orgány po zhodnotení podkladov rozhodnutia vydajú rozhodnutie, na základe ktorého sa bude náhradné výživné vyplácať. Najväčší problém pri riešení tejto otázky je otázka finančná. Predkladateľky navrhujú, aby vznikla určitá suma financií, z ktorej by sa tieto pohľadávky vyplácali. Túto sumu peňazí napriek tomu, že nedávno boli zrušené fondy, navrhujeme nazvať fond náhradného výživného, aj keď boli návrhy, či by sa to nemalo volať pokladňa náhradného výživného, ale predpokladám, že ctená snemovňa nebude bazírovať na návrhoch, na názvoch, pokiaľ by to tak bolo, predkladateľky sú ochotné túto terminologickú zmenu akceptovať. Vychádzame z toho, že finančná suma má byť centralizovaná kvôli lepšiemu hospodáreniu a aj kvôli určitej lepšej kontrole, nehovoriac o nabiehaní úrokov. Tento fond navrhujeme zriadiť ako obrátkový fond, to znamená, že by doňho vstupovali financie, ktoré by vymáhal fond v exekučnom konaní. Zo štátneho rozpočtu by každý rok mohli vstupovať sumy, ktoré dnes v takýchto prípadoch poskytujú odbory sociálneho zabezpečenia ako sociálny príspevok tam, kde si rodič neplní svoju vyživovaciu povinnosť, pretože k súbehu by nedošlo a tieto financie by štátny rozpočet mohol každoročne dávať do tohto fondu. Pri prerokovávaní vo výboroch som sa stretla s názorom, bol to názor pána poslanca Brocku, že toto je legislatívny návrh, ktorý bude motivovať povinných rodičov, aby neplatili výživné. Chcem sa veľmi rázne ohradiť voči takémuto názoru, nie je to pravda, tu nejde o motiváciu, pretože sú stanovené podmienky, vrátane jednej zásadnej podmienky, že rodičia nemôžu mať spoločný trvalý pobyt, to znamená, že musí ísť o prípady, keď už vlastne rodičia nežijú spolu a ich vzťahy sú natoľko narušené, že nemôže dôjsť k dohode o neplatení. A ďalej je tu vlastne možnosť exekučného vymáhania s tým, že v prípadoch, kde je to hodné zreteľa, sa budú vymáhať aj trovy exekučného konania. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, možno z našich pohľadov sa tento problém nezdá byť vážny. Ja mám však stanovisko asociácie sudkýň, máme za sebou rokovania s viacerými organizáciami žien. Všetky tieto inštitúcie avizovali, že riešenie tohto problému je nanajvýš aktuálne za súčasnej situácie. Dovoľte, aby som záverom, nepôjdem do podrobností predloženého legislatívneho návrhu, aby som sa v závere k dvom veciam vyjadrila. Jednak ku stanovisku odboru legislatívy a aproximácie práva, ktorý odporučil náš legislatívny návrh na dopracovanie. Vážení, dovolím si tvrdiť, že legislatívny odbor nepochopil vôbec filozofiu tohto zákona. Po prvé, nejde o rozhodovanie o právnom nároku, preto nech mi nikto neodporúča, že mám doplniť zákon o úpravu uplatnenia zákona o správnom konaní č. 71/1967 Zb., to je neznalosť pracovníka, ktorý vypracúval tento návrh. Predsa tento zákon platí, ja som sa s ním vyše 25 rokov zaoberala, práve týmto zákonom, tam, kde sa rozhoduje o nejakom práve alebo nároku. Tu sa nerozhoduje o práve a nároku občana, o tom už rozhodol súd, tu štát rozhoduje, či vstúpi respektívne či prevezme povinnosť občana alebo neprevezme. To je rozhodnutie štátu. A tam zákon o správnom konaní nemôže platiť. Ďalej nech mi nepíšu, že sme opomenuli, že podkladom môže byť aj dohoda. Vážení, keď rodičia pred súdom uzavrú dohodu o výživnom, dohoda je dobrovoľná. Darmo ju súd schváli. Predsa štát nebude vstupovať a nebude preberať povinnosti tam, kde je len dohoda! Štát preberie povinnosť tam, kde je vyrieknutý štátnomocenský akt, ako je súdne rozhodnutie, za ktorým stojí donucovacia moc štátu. Za dohodami nestojí. To sú občianskoprávne úkony! Takže neviem, čo si vlastne legislatívny odbor želá. Ďalej tu žiadajú, aby sme, že nie je dobré taký široký dôkazný materiál, ktorým sa preukazuje, že oprávnená osoba sa domáha súdnou cestou vyplatenia výživného. Podľa môjho názoru je veľmi správna táto formulácia, pretože dôkazným materiálom môže byť návrh, ale môže byť už aj predvolanie, môže mať matka respektíve oprávnený rodič v rukách aj vyjadrenie druhého rodiča, ba dokonca môžu byť záznamy už z prvého ústneho pojednávania, to znamená, ak toto všetko má, dostáva sa to pod pojem dôkazný materiál. Preto nedávame len návrh na začatie, ale pokiaľ sú aj ďalšie argumenty, matka respektíve ten, kto vymáha, môže predložiť tieto materiály. Pokiaľ sa pozrieme na stanovisko odboru legislatívy, musíme konštatovať, a tu opakujem vystúpenie, pán poslanec Mesiarik mi to môže potvrdiť, vystúpenie pána poslanca Tkáča na sociálnom výbore, kde jednoznačne uviedol, že toto stanovisko legislatívneho odboru je atypické, pretože vždy dáva k zákonu nejakú pripomienku a návrh na riešenie. Pozrite si tieto pripomienky. To je ako diskusný klub, akože ja si myslím, žiadny návrh... Práve prišiel pán poslanec Tkáč, ktorého citujem, z výboru sociálneho, sociálnych vecí. Tu nie je jeden konkrétny návrh ako upraviť. Proste sú to len názory, ako by to mohlo byť aj inak. Ale dovolím si tvrdiť, že nie sú veci, ktoré by sa mohli akceptovať, okrem myslím dvoch legislatívno-technických návrhov, ku ktorým sa potom vyjadríme pri prerokovávaní prípadne pri hlasovaní, odporučíme hlasovať alebo nehlasovať. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte, aby som vyjadrila svoj názor, že nespravíme veľkú službu problémom v praxi, ak tento návrh odmietneme. Tento návrh má aj práve v tejto dobe najväčšiu historickú šancu na realizáciu, pretože finančné pokrytie navrhujeme zo sumy 1,5 miliardy, ktorú z privatizácie vláda vyčlenila na riešenie sociálnych a humanitných problémov našej spoločnosti. Vážení, a ja sa pýtam, je nedostatok výživy, je vzrastajúca tuberkulóza detí, je otázka neplnenia si vyživovacej povinnosti sociálna a humánna otázka? Myslím, že nemusí byť diskusia o tom, že odpoveď je jednoznačná. Je. A z hľadiska gradácie spoločenských záujmov, je vyšší záujem ako záujem na zabezpečení starostlivosti a vyživovacej povinnosti detí, detí, ktoré sú bezbranné a ktoré sú budúcnosťou národa? Nie je. A dovoľte posledný moment, tento zákon aj v akcii Piata žena ponúka tým ženám, ktoré majú v rukách súdne rozhodnutie, a zo strachu pred násilím svojho partnera sa boja pristúpiť k jeho vymáhaniu. Aj tam ponúkame pomocnú ruku štátu, pretože nie žena, ale príslušná inštitúcia prevezme úlohu a potom ona bude vymáhať na príslušnom povinnom rodičovi náhradné výživné. Vážené panie poslankyne, verím, že tento legislatívny návrh podporíte. Možno verím aj preto, že sme mali diskusiu s poslankyňami tohto parlamentu, ktoré predložili obdobný, aj keď problémovo nie celkom totožný legislatívny návrh, a došli sme k jednému záveru, že politika je politika, ale riešenie problémov v spoločnosti je naša povinnosť ako poslancov, zástupcov ľudu. Povedali sme si: Odhoďme politické tričká a spravme niečo, čo bude v prospech, v prospech tých, ktorí toto riešenie potrebujú. A preto možno v diskusii hneď za mnou vystúpi poslankyňa, ktorá prednesie doplňujúce návrhy z tohto legislatívneho návrhu s tým, že teraz hovorím aj za pani poslankyňu Muškovú, že sme ochotné spojiť naše úsilie na rovnakej platforme, bez preferovania jednej alebo druhej poslankyne s tým, že by sme potom rozšírili tento legislatívny návrh o tie otázky, ktoré mienia riešiť aj príslušné ďalšie poslankyne. A takto ako spoločný legislatívny návrh potom by sme dali na posúdenie a hlasovanie tejto ctenej snemovni. Zdôrazňujem, rozhodli sme sa tak preto, lebo vidíme problém ako problém a nehráme s politickými tričkami. My ženy sme už niečo pochopili, je teraz, páni poslanci, na vás, aby ste aj vy ako muži pochopili tento problém obdobne. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.) M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pani kolegyňa, za uvedenie návrhu zákona, prosím, aby ste si zobrali miesto určené pre navrhovateľa. Teraz dávam slovo určenému spoločnému spravodajcovi z výboru pre sociálne veci a bývanie poslancovi Mariánovi Mesiarikovi a prosím ho, aby informoval Národnú radu Slovenskej republiky o výsledku rokovania výborov o tomto návrhu zákona a aby odôvodnil návrh a stanovisko gestorského výboru. Pán kolega, nech sa páči, máte slovo. M. Mesiarik, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážené poslankyne, poslanci, Národná rada 12. februára 2002 uznesením č. 1892 po prerokovaní prerokúvaného návrhu v zmysle § 73 ods. 3 písm. c) zákona o rokovacom poriadku schválila uznesenie, že o tomto návrhu bude rokovať v druhom čítaní. Návrh pridelila ústavnoprávnemu výboru, Výboru Národnej rady pre financie, rozpočet a menu, výboru pre ľudské práva a národnosti a Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre sociálne veci a bývanie, ktorý zároveň poverila gestorstvom. Gestorský výbor nedostal do 14.marca 2002 žiadne stanovisko poslancov Národnej rady, ktorí nie sú členmi výborov, ktorým bol návrh zákona pridelený. Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky svojím uznesením č. 871 odporučil Národnej rade návrh zákona vrátiť na dopracovanie. Návrh zákona odporučil neschváliť Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre financie, rozpočet a menu svojím uznesením č. 916. Výbor Národnej rady pre ľudské práva a národnosti návrh zákona prerokoval 7. marca 2002, no neschválil uznesenie, pretože za návrh uznesenia nehlasovala nadpolovičná väčšina prítomných členov výboru. Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre sociálne veci a bývanie návrh zákona prerokoval 14. marca 2002 a takisto neschválil uznesenie, pretože za návrh uznesenia nehlasovala nadpolovičná väčšina prítomných členov výboru. Z uznesenia ústavnoprávneho výboru, ktorý návrh zákona prerokoval, vyplýva návrh tohto znenia: Návrh poslankýň Národnej rady Slovenskej republiky Kataríny Tóthovej a Ľudmily Muškovej na vydanie zákona o náhradnom výživnom a o fonde náhradného výživného vrátiť na dopracovanie. Keďže gestorský výbor neschválil uznesenie ani k spoločnej správe, odporúča na základe uznesenia ústavnoprávneho výboru uvedeného v časti 4 tejto spoločnej správy, aby Národná rada hlasovaním rozhodla o návrhu ústavnoprávneho výboru. Pokiaľ Národná rada neschváli tento návrh, budeme pokračovať v rokovaní, tak ako hovorí rokovací poriadok. To je všetko zo spoločnej správy. Prosím, pán predsedajúci, aby ste otvorili rozpravu. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán spravodajca za uvedenie stanoviska výborov. Nech sa páči, zoberte si miesto určené pre spravodajcov. Dámy a páni, otváram všeobecnú rozpravu o tomto bode rokovania. Keďže som nedostal písomne žiadnu prihlášku do rozpravy, pýtam sa, kto sa hlási ústne. Pani poslankyňa Halušková, pani poslankyňa Mušková, pán poslanec Tatár. Uzatváram možnosť podania ďalších prihlášok. Ako prvá má slovo pani poslankyňa Halušková. Nech sa páči, pani kolegyňa. J. Halušková, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, vážení kolegovia, začala by som možno trošku menej tradične, povedala by som, táto legislatíva sa začala problémom. Ten problém bol v tom, že vlastne komisia žien, ktorá pracuje pri parlamente, už o týchto problémoch diskutovala možno minulého roku od apríla, mája. Bolo pár stretnutí s odborníkmi, chceli sme takúto legislatívu pripraviť, a preto sa nám zdalo možno trošku, že nás niekto predbehol, ale keď sme si veci vyjasnili, tak prišli sme na to, že skutočne nám jedným a tým istým ide o dobro veci, a preto sme dosiahli dohodu, že nielenže podporíme túto legislatívnu normu, ale radi by sme ju doplnili niečím zo zákona, ktorý sme pripravili my, a to je z malej novely o zákona o rodine. Problém výživného je určite problémom všetkých regiónov a tých chudobnejších o to viac. Preto si myslíme, že túto situáciu treba skutočne riešiť. Súčasný stav je taký, že okresné výbory, okresné úrady, sociálne odbory poskytujú financie len tým rodinám, kde už sú v sociálnej núdzi a berú dávku sociálnej pomoci. Ale chcem sa opýtať, čo tie ostatné deti, ktoré nie sú až na takom dne, ale situácia v rodinách je skutočne veľmi zlá a ich matky, pretože väčšinou sú to matky, ktorým sú zverené tieto deti, sa majú čo obracať , aby zabezpečili svojim ratolestiam, myslím si, že nie nadštandard, ale ten základný štandard. Diskutovalo sa aj o tejto novele, o tomto novom zákone veľa a padali také názory, že dnes na to nemáme peniaze, aby sme nevstupovali a nezapríčinili, aby bol štátny rozpočet bol v niečom narušený. Ale návrh, aby do tohto fondu, alebo môže sa to volať nejako ináč, prišli peniaze z privatizácie SPP, myslím, že je veľmi dobrý. Ja si nesmierne vážim prácu tretieho sektora, ale keď dám na vážky ich potreby a potreby detí, tak jednoznačne viem, kde tá miska padla. A chcem ešte upozorniť na jedno, grémium tretieho sektora tiež nie sú všetky nevládne organizácie a znova tam potom vyvoláme nespokojnosť, že jedným dáme, jedným nie. Tu ak pomôžeme deťom, myslím, že pomôžeme na tej najlepšej stránke, ktorej by sme mohli. Ústavnoprávny výbor navrhol, aby bol zákon vrátený na dopracovanie. Ja si dovolím predložiť pár pozmeňujúcich návrhov, ktoré, myslím si, že túto legislatívu by mohli trošku vylepšiť, a verím, keď budete dobre počúvať, že by sme mohli sa dopracovať k takému výsledku, že by sme túto novelu alebo tento návrh mohli schváliť. Teraz by som sa dostala k tým pozmeňujúcim návrhom, ktoré, myslím si, ak aj navrhovateľky, aj vy budete súhlasiť, mohli by niečo zmeniť. V prvom rade ide o § 3 písm. a). Navrhujem upraviť originál alebo úradne overenú kópiu rozhodnutia súdu o určení výživného. Je to len legislatívna úprava. V § 3 ods. 2, písm. d), áno, ďakujem. V § 3 ods. 2 vypustiť písmeno d). Zdôvodním. Navrhuje, že túto finančnú podporu by dostala len tá osoba, ktorá nežije v spoločnej domácnosti s povinným, teda ak je to manžel alebo manželka. K tomu by som mala takú pripomienku, že bojím sa, že zase by sme uškodili niekomu, pretože môže sa stať, z dôvodov dnešnej bytovej výstavby alebo nedostatku bytov, že aj keď sú manželia rozvedení, musia žiť v spoločnej domácnosti, pretože zákon zatiaľ určoval, že musí byť náhradné ubytovanie. Ak náhradné ubytovanie nie je, títo exmanželia žijú v jednej domácnosti a môže sa stať, že tento exmanžel neplatí ani nájomné, neplatí ani elektriku a dokonca stáva sa, že aj zje to, čo mama navarí deťom a my ju vlastne týmto vyškrtneme, lebo žije s týmto exmanželom v domácnosti, takže toto by som ja odporúčala vypustiť. V § 3 ods. 2 písm. e) vypustiť slová, že oprávnený, je tam chyba, potom by to znelo, len ak oprávnený nevie uviesť, tiež je to legislatívna úprava. V § 5 ods. 3 písm. d) navrhujeme upraviť súdu, ktorý rozhodol o určení. Je to legislatívna úprava. V § 6 ods. 5 navrhujeme znížiť pokutu, ktorá je tu, bola tu suma 50 000, myslím, že by bolo postačujúce aj 30 000, nechám na zváženie. V § 9 ods. 1 doplniť: Písomné vybavenie rozhodnúť vyhotovenie rozhodnutia o zastavení vyplávania náhradného výživného sa odporúča osobám. Ide o legislatívnu úpravu. Po ďalšie navrhujeme doplniť, ako som už spomenula, predkladáme s pani poslankyňou Angelovičovou, alebo chceli sme predložiť aj s pani poslankyňou Čižmárikovou, malú novelu zákona o rodine. Dohodli sme sa, že by sme tie dva odseky dali do tejto právnej normy, vypustili by sme z našej len ods. 3, ktorý je § 100, a zvažujeme aj to, čo povedalo ministerstvo financií, že bol by tam nárok na rozpočet, takže po tej dohode, keď tieto dva body zahrnieme do tejto novely, ja potom sťahujem a aj v mene, mám súhlas navrhovateliek, zákon, ktorý by mal ísť nasledovne. A tie doplnky znejú, že obidvaja rodičia prispievajú na výživu svojich detí podľa svojich schopností, možností a majetkových pomerov. Dieťa má právo podieľať sa na životnej úrovni rodičov. A ďalší čl. 4, za § 85 sa navrhuje vložiť § 85a, ktorý znie: Rodič, ktorý má príjmy z inej než závislej činnosti, podliehajúcej dani z príjmu, je povinný preukázať súdu svoje príjmy, predložiť podklady na zhotovenie svojich majetkových pomerov a umožniť súdu zistiť i ďalšie skutočnosti potrebné na rozhodnutie sprístupnených údajov chránených podľa osobitných predpisov. Ak si rodič túto povinnosť nesplní, predpokladá sa, že jeho priemerný mesačný príjem činí 15-násobok sumy životného minima, ktorá je potrebná na zabezpečenie výživy a ostatných základných osobných potrieb. Ak to majetkové pomery povinného rodičia pripúšťajú, možno za odôvodnené potreby dieťaťa považovať i tvorbu úspor zabezpečujúcich hlavne jeho budúce povolanie. V zdôvodnení je napísané, čo týmto sledujeme. Zatiaľ to bolo tak, že výživné sa vždy týkalo len spotreby a neuvažovalo sa o ďalšej možnosti, aj nejaké úspory, ktoré sú veľmi nevyhnutné práve v ďalšom období, keď sa dieťa možno bude rozhodovať pre nejaké povolanie a bude potrebovať našporené financie. Verím, vážené kolegyne, kolegovia, že zvážite nielen to, čo odznelo z mojich úst, ale aj od predkladateľky, a nájdeme nejakú cestu, aby sme pomohli skutočne dobrej veci, lebo situácia v ochrane práv dieťaťa je aj týmto poznačená. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.) M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pani kolegyňa, za vaše vystúpenie. Teraz podľa § 27 ods. 8 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky dávam slovo spravodajcovi pánovi Mesiarikovi. Nech sa páči, pán kolega. M. Mesiarik, poslanec: Ďakujem za slovo. Vážené poslankyne, poslanci, vážená pani kolegyňa Halušková, chcel by som upozorniť a som povinný ako spravodajca upozorniť, že v návrhu, ktorý ste predložili, sú tri technické nedostatky alebo chyby. Takto schválený návrh by mohol skomplikovať problém celého zákona, preto vás poprosím, v bode 1 § 3 za to treba vsunúť ods. 3 písm. a). V bode 2 § 3 hovoríte o odstavci dva. Odstavec dva nemá žiadne odstavce alebo body označené písmenami, tam treba odstavec tri a takisto v bode 3 miesto odstavec 2, odstavec tri. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Áno, ďakujem. S faktickou poznámkou? Nie, ďakujem. V rozprave teraz vystúpi pani kolegyňa Mušková. Nech sa páči.