D. Čaplovič, poslanec: (2005-07-06):
Najsamprv teda to nedopovedané o alternatíve, ktorú Slovensko potrebuje, aby budúca vláda, resp. ďalšie vlády na Slovensku napríklad nemuseli splácať narastajúci obrovský dlh, ktorý z dvoch tretín vyrobili dve vlády Mikuláša Dzurindu pod ekonomickou taktovkou Ivana Mikloša. Najmä aby nemuseli hľadať zdroje, tak ako doteraz, na úkor občanov na obrovské diery v štátnom rozpočte založené neprofesionalitou a často aj nedbanlivosťou vlády, najmä čo sa týka zahraničného dlhu, ale aj nekvalitným a neefektívnym investovaním do budúcnosti nášho štátu. Vážený pán predseda vlády, neviem, či viete spolu so svojím podpredsedom vlády a ministrom financií o komunitárnej norme, ktorá bola koncom roku 2003 predložená do Európskeho parlamentu a ktorá bola schválená v máji 2004 ako základná norma pre harmonizáciu DPH. Hovorí o dvoch pásmach DPH pre jednotlivé národné vlády v Európskej únii. V dolnom pásme od 0 do 8 % DPH a v hornom pásme od 15 % DPH vyššie. Prechodné obdobie prijímania tejto normy je od roku 2006 a jej definitívne zavedenie v roku 2009. Práve v roku, v ktorom sa navrhuje prejsť na euro. Sú tam vymenované aj komodity a služby, ktoré by mali byť zaradené do spomínaného dolného pásma. Teda od 0 do 8 % DPH 1. je to voda, elektrina, plyn, 2. zdravotníctvo, lieky, služby zdravotníckych zariadení, 3. základné potraviny, 4. vzdelanie a kultúra, predovšetkým knihy, učebnice, vzdelávacie pomôcky, služby v školstve a v kultúre. O dvoch pásmach neustále hovorí aj naša politická strana Smer – Sociálna demokracia a celá opozícia, teda je to všetko v intenciách Európskej únie a najmä aj našej sociálnodemokratickej agendy. Vy ste zaviedli vami ospevovanú rovnú 19-percentnú daň aj na DPH a vytvorili ste v podstate týmto spôsobom iste zlú východiskovú situáciu pre tých, ktorí budú zrejme prechádzať na komunitárnu normu v roku 2006 až 2008 v spomínaných komoditách a službách, tak ako je to takmer v celej Európskej únii odskúšané a pozitívne prijímané. Ostatné štáty takéto problémy mať nebudú, lebo dve pásma v rôznych percentuálnych výškach DPH si zachovali najmä v záujme stability spoločnosti a tej, podčiarkujem, známej sociálnej kohézie. Mlčíte aj o štúdii liberálneho, podotýkam a podčiarkujem, liberálneho, nie sociálnodemokratického Inštitútu pre rozvoj manažmentu. Táto štúdia pripomína, že nízke dane ekonomike nepomáhajú, pretože medzi štátmi, ktorým sa v roku 2004 ekonomicky darilo, sú aj také i také, ktoré majú dane vysoké, ale aj nízke. A hovorí konkrétne o tom, na čo sme neustále počas troch rokov v parlamente upozorňovali, ctený pán premiér, že kým sa pán minister financií spolu s vami v tomto roku konečne prebudil a konkrétne na mnohé veci aj v súvislosti s projektom a národnou správou Minerva začal realizovať. Hovorí o tom, a citujem teraz, že „skutočným motorom konkurencieschopnosti sú veda, moderné technológie, podmienky pre podnikateľov, finančné prostredie, logistika a vzdelávanie“. Toľko citát z tejto správy. Je aj odpoveďou na to, či máme ísť vašou cestou budovania montážnych a karosárskych hál s nízkou pridanou hodnotou a lacnou pracovnou silou, alebo nami navrhovanou cestou s väzbou na vytváranie prostredia pre malých a stredných podnikateľov so sofistikovanou výrobou s vyššou pridanou hodnotou a vysoko kvalifikovanou, kvalitne zaplatenou pracovnou silou. Doterajšie počínanie vašej vlády mi v mnohom pripomína kroky už z prekonanej industriálnej spoločnosti minulého storočia. Je to však vaša alternatíva, máte na ňu právo. My však ponúkame tú druhú alternatívu, ktorá je, samozrejme, náročnejšia, namáhavejšia, vyžaduje systémový a komplexný medzirezortný prístup a koordináciu, a nie denné operatívne rozhodovanie spočívajúce v tom, že berieme každého, kto je voľný na trhu a kto chce k nám prísť bez ohľadu na dlhodobú stratégiu, a to znovu podčiarkujem, ktorá, žiaľ, aj vďaka vašej vláde stále chýba. Preto tak často improvizujeme, resp. improvizujete, meníte a opravujete. Naša alternatíva je pre štát a občanov trvácnejšia. Spočíva – a neustále o tom hovoríme v tomto parlamente tri roky – v investovaní do ľudských zdrojov, podčiarkujem, vysoko kvalifikovaných ľudských zdrojov. Dva pohľady – dve cesty. Tá naša má už odskúšané svoje pozitíva obsiahnuté v trvalých úspechoch vo Fínsku a Švédsku, ale aj v Dánsku, teda v štátoch, ktoré sú dnes motormi Európskej únie. A to dúfam, vážený pán premiér, nepopierate. Jeden z predstaviteľov, autorov tejto analýzy už spomínaného Inštitútu pre rozvoj manažmentu prof. Stephan Garelli upozorňuje, že ak nejaké zdaňovanie má vplyv na konkurencieschopnosť, potom sú to dane pre firmy – a nižším daniam pre firmy sa ani my nebránime –, nie dane z príjmu fyzických osôb či iné sociálne náklady. O tom aj my hovoríme, ale vy to stále demagogicky aj počas minulotýždňovej rozpravy pred občanmi spochybňujete. Stephan Garelli tiež poukazuje na pozitívny vývoj na príklade severských krajín, ktoré nízko zdaňujú firemné zisky, ale na druhej strane na príjmy ľudí uplatňujú progresívne zdaňovanie do vysokých percent a ako viete, funguje to kvalitne. Politici si získali dôveru spoločnosti v rámci konsenzu občan a štát, to je spoločenská dohoda, len ju treba chcieť, ale vy, zaľúbenci do rovnej dane, to neustále dogmaticky odmietate. Pripomínam, že je dôležitejšie, aby investície „nekončili“ vo vreckách často skorumpovaných politikov, to sa uvádza aj v tejto správe, úradníkov a politických strán. Napokon tvrdí to aj táto na Slovensku zrejme úmyselne obchádzaná štúdia, podľa ktorej Slovenská republika zaostáva v práve, a teraz budem citovať z tejto správy, „v rozumných investíciách do infraštruktúry, vedecko-technického rozvoja a vzdelávania“. To, že táto správa toto tvrdí, podčiarkuje aj nedávny rozhovor pre Euroreport z júna tohto roku, teraz sme ho dostali, s komisárom Európskej komisie za Slovensko Jánom Figeľom, ktorý hovorí v tomto rozhovore: „V podpore vzdelávania a výskumu je Slovensko veľmi slabé.“ Je to tu vytlačené čierne na bielom a nie je to možné v podstate poprieť. Pripomínam, že najdôležitejšie je, aby investície, a to znovu opakujem, aj v tejto správe bolo povedané, nekončili vo vreckách skorumpovaných politikov, úradníkov a politických strán. Slovenská ekonomika a sociálny systém sa postupne mení za vašich dvoch vlád, vážený pán premiér, sa obrazne zmenili na ekonomiku kasína, tak ako sa kriticky k takýmto trendom vyjadrujú sociálni demokrati v Európe. Čo je to ekonomika kasína? Nuž v tomto konkrétnom kasíne sa staráte hlavne o to, aby sa tam od občanov dostali peniaze a súčasne z nich sa nik, z týchto občanov, nedostal k hre. Hrá sa najmä o ich peniaze napríklad v podobe dôchodkových fondov. Banky, finančné spoločnosti a iné silne subjekty rozhodujú o ich osude. A to sa nám, vážený pán premiér, nepáči. Nechcem, aby sa na Slovensku opakovali osudy ľudí napríklad spoločnosti Enrom v Spojených štátoch amerických alebo iných spoločností, ktoré podnikali s peniazmi občanov a napokon skrachovali a ľudia ostali na staré kolená bez peňazí. To vás však nezaujíma, aký osud pripravujete aj terajšej mladej generácii. Stanoviská mnohých expertov v Európe sa zhodujú v tom, že práve Spojené štáty sa radia k vyspelým štátom, ale s najvyššou úrovňou ekonomickej a sociálnej nerovnosti. O tom sa na Slovensku taktiež mlčí. Práve k tejto nerovnosti ste obrátili vašimi reformami aj vývoj na Slovensku. My odmietame takúto cestu do budúceho pekla pre ľudí. Sociálna kohézia a solidarita musí byť bytostne previazaná na nami nespochybňované a žiaduce, ale kvalitné a efektívne reformné kroky na Slovensku. Teda reformy pre občanov, pre ľudí, a nie pre malú skupinu najbohatších. Áno, my sa hlásime k sociálnemu štátu, ktorému sa vo svete darí napríklad vo Fínsku, ako som spomínal, aj vo Švédsku, ale aj v Dánsku za vlády oboch Rassmussenovcov, teda aj liberálov a sociálnych demokratov, tam existuje konsenzus napríklad progresívnej dane. Darí sa im mnohými inými prístupmi, inou alternatívou, ktorú mienime presadzovať, úspešne zvládnuť ekonomickú a sociálnu nerovnosť. Kým týmto štátom sa podarilo chudobu výrazne zlikvidovať, my ju čoraz viac a viac na Slovensku rozosievame. Úspešné severské modely sú v našich podmienkach realizovateľné. To podčiarkujem a k tomu sa treba obrátiť. Len vy ich sústavne a neustále spochybňujete. Takáto celospoločenská dohoda s občanmi by sa dala aplikovať na Slovensku. To by tu však nemohlo byť aj vami vytvárané „pažravé“ Slovensko, a dovolím si vo svojom vystúpení zacitovať, resp. zopakovať slová Milana Rúfusa, že „také pažravé Slovensko som ešte nezažil“. Chceme sa podpísať pod konkrétne skutky, ktoré chudobu pošlú do histórie, a hovorím to aj v mene bezmocných a chorých a mnohých hladných aj na našom území, aj v našom štáte, aj v Slovenskej republike. Lebo ak pôjdeme vašou cestou, tak čoskoro sa nebudú organizovať koncerty len pre Afriku, ale možnože aj pre Slovensko. Smer – Sociálna demokracia neustále hovorí o príkladoch a poukazuje na metódy, politické až napokon štátnické uvažovanie v oblasti obrovského investovania do vzdelania, vedy, výskumu, informačných technológií, konkrétne, a znovu opakujem, na príklade Fínska a Švédska. Správa, ktorá sa tu zamlčiava a o ktorej sa mlčí, toho liberálneho Inštitútu profesora Garelliho hovorí, že za roky 2004 až 2005 radí až tri severoeurópske štáty medzi prvých päť konkurencieschopných a najschopnejších štátov sveta. Nuž, vybrali sa svojou cestou, svojou alternatívou celkom inou, ako je na Slovensku, a dosiahli to. Čo to dokazuje? Že pomerne vysoké daňové zaťaženie a silný verejný sektor, vysoké platy, dostatočné sociálne dávky a vysoká sociálna ochrana nevylučuje rast a prosperitu, naopak, podporuje ich. Je to najlepšia cesta aj pre 5-miliónové Slovensko, cesta, ktorú v alternatíve presadzuje aj naša politická strana. Investovanie verejných prostriedkov do aktívnej politiky trhu práce, do podpory vzdelávania a celoživotného vzdelávania, neustále o tom hovoríme na pôde tohto parlamentu za posledné tri roky, do vedy a techniky, či teraz do výskumu a vývoja so zvláštnym zreteľom, dôrazom na technológie prijateľné pre životné prostredie, do rozsiahlej a efektívnej informatizácie, do rovnoprávnosti pohlaví a boja proti diskriminácii a do stratégie zamestnanosti vysokej kvality. Aj to je naša alternatíva. Stratégia hospodárskeho rozvoja musí byť previazaná so sociálnym a, podčiarkujem, často opomínaným v našom parlamente environmentálnym modelom. O tom môžeme na Slovensku len snívať. V tomto ste, vážený pán premiér, neurobili veľa, ak nezoberiem do úvahy vaše tohoročné predvolebné prebudenie. Vážený pán premiér, až tohto roku sa zobúdzate a začínate predvolebne hovoriť o národnom programe Minerva. Pýtam sa, prečo ste ho nezačali realizovať od rokov 2000, 2001, resp. aspoň od začiatku vašej druhej vlády, od roku 2002? Vážený pán predseda vlády, nepočúvate nás, či nechcete nás počúvať. My hovoríme o voze a vy nám odpovedáte o koze. My hovoríme o skutočnej modernizácii sociálneho modelu, t. j. s reformami sociálne udržateľnými, vy robíte reformy, žiaľ, s negatívnymi, antisociálnymi dosahmi na prevažnú časť občanov Slovenskej republiky. Tohto roku ste konečne po nás začali hovoriť o investíciách do vzdelania, vedomostí a inovácií, do podpory malých a stredných podnikov. Predložili ste spomínaný národný projekt Minerva. Tvárite sa, akoby to bola len vaša iniciatíva, pričom nadväzujete na snahy, ktoré sme my nemohli presadiť, lebo nie sme v exekutíve. Ak sme o nich v Národnej rade – a tu sú materiály, tu sú vyhlásenia, tu sú stanoviská, tu sú naše vystúpenia – hovorili, predstavovali naše návrhy, čo sa týka rozpočtu s väzbou na výraznejšie investovanie do vzdelania, vedy, výskumu, techniky i informačných technológií, či v legislatívnom procese sme mnohé návrhy noviel zákonov predložili, boli sme verbálne odmietaní a doslovne prevalcovaní. Tvrdili ste, že sa to nedá, hľadali ste dôvody prečo nie a nehľadali ste spolu s opozíciou, čo by bolo dobré v našom štáte, spôsoby, ako na to. Svedčia o tom záznamy z našich a vašich vystúpení v Národnej rade v rokoch 2002 až 2004. Vážený pán premiér, po vašom vystúpení v úvode tejto mimoriadnej schôdze, keď ste nedokázali odpovedať ani na jednu otázku predkladateľov, osobitne predsedu nášho poslaneckého klubu Roberta Fica, a demagogicky ste spochybňovali inú alternatívu vládnutia, vám opakovane pripomínam: Našou alternatívou je sociálna dokonalosť a vzrastajúca úroveň vzdelanosti, výskumu a vývoja a inovácií a informatizácie spoločnosti. Našou alternatívou je snaha, aby investičné výdavky, a tu sa o tom môžeme sporiť, boli presne vymedzené ako na investičné výdavky v oblasti vzdelávania, sociálnych služieb, výskumu a vývoja, dopravy a komunikačnej infraštruktúry a infraštruktúry pre obnoviteľné formy energie. Pre nás v súlade s lisabonskou stratégiou musí byť väčšina investícií do oblasti vzdelania, ktoré sú prevažne vami považované za bežné výdavky. My ich považujeme za investície. Našou alternatívou je definovanie týchto výdavkov ako investícií – investícií do rozvoja a do ľudských zdrojov. Vy podliehate ilúzii či predsudku, že nižšie dane produkujú rast a zamestnanosť. Náš pohľad obsahuje presvedčenie, že vyššia úroveň vzdelania, celoživotné vzdelávanie, odborné vzdelávanie, ktoré je teraz tak v podstate preferované aj Európskou úniou, vyššia úroveň výskumu a vývoja či lepšia infraštruktúra a verejné služby, súdržnosť a sociálne začlenenie, aktívna politika pracovného trhu si vyžadujú zdravé výdatné finančné prostriedky, minimalizáciu daňových únikov, ktoré sú hrozbou pre ekonomickú a sociálnu stabilitu ktoréhokoľvek štátu, osobitne vzdelávajúcej či učiacej sa kultúrnej spoločnosti, s vysokou kvalitou verejných služieb. Naša alternatíva je politika dokonalosti v znalostnej ekonomike a spoločnosti založenej na vedomostiach, o nej sme počas troch rokov neustále v parlamente hovorili, s pozitívnymi dosahmi v sociálnej a environmentálnej sfére. Naša alternatíva je dokonalé Slovensko, ktoré musí obsahovať dva základné komponenty: vytvorenie kvalitne vyškolenej a teoreticky a prakticky vzdelanej pracovnej sily. A po druhé vzrast rozsahu a účinnosti výskumu a inovácií nielen prostredníctvo vedecko-výskumných a technologických parkov, o ktorých sa často hovorí, ale aj centier excelentného výskumu s väzbou na priemyselný sektor. Už sa začína aj v tejto oblasti, chvalabohu, niečo robiť. Analyzujem možnosti Slovenska v možných prioritách, a to nielen v nanotechnológiách, ktoré sa tu často opakujú, či v biotechnológiách a informačných technológiách. Vy stále nechcete pochopiť, že Slovensko má na to predpoklady, a preto práve tam by mala smerovať väčšina investičných stimulov. Nie len do karosárskych či montážnych podnikov, ako sa to robí doteraz. Možnosti sa javia aj pri uplatnení v oblasti digitálnych technológií, vytvárania podmienok pre zelené technológie v životnom prostredí, o tom sa vôbec na Slovensku nehovorí, a máme na to predpoklady a je to budúcnosť aj v Európe, aj vo svete, vo vývoji čistých technológií a obnoviteľných zdrojov energie, pretože si už teraz uvedomujeme, že environmentálna dokonalosť je pre budúcnosť každého štátu zdrojom konkurenčnej výhody, ktorým môže oplývať aj naše Slovensko. A chceme urobiť pre to veľa práve v tom, v čom ste vy, pán premiér, a vaša vláda zlyhali, vo vytváraní podmienok na umiestňovanie malých firiem priamo do srdca nami spomínanej stratégie. Uvedomujeme si, že malé a stredné podniky môžu byť tou najstabilnejšou chrbticou slovenskej ekonomiky, hlavným zdrojom zamestnanosti v regiónoch Slovenska. Touto cestou sa vybralo pred 15 rokmi päťmiliónové Fínsko a nabralo taký dych, že sa dostalo do čela Európskej únie. Na samotný záver môjho vystúpenia v rozprave si dovolím, vážený pán predseda vlády, zopakovať moju otázku. Ja ju musím tu zopakovať, lebo pevne verím, že mi na ňu odpoviete v záverečnom slove. Možno ste už po týždni na ňu zabudli. Spolu s jedenástimi otázkami pána Roberta Fica je tou dvanástou. Napíšte si ju, aby ste mi na ňu nezabudli odpovedať. Pýtam sa vás opakovane, vážený pán premiér, čo ste dodnes od júna 2003 urobili pre to, aby sa už nikdy, opakujem, nikdy v žiadnom zozname neoznačovali naši spoluobčania ako pri svojom mene a priezvisku aj podľa príslušnej konfesie, etnickej príslušnosti a rasy, tak ako to bolo v správe Slovenskej informačnej služby spred dvoch rokov, keď sa popri mene a priezvisku jedného občana vami označenej skupinky objavilo označenie Žid. Opakujem, čo ste pre to urobili? A teraz ešte to sľubované opakované odporúčanie. Viem, že vzbudím zbytočne emócie, ale musím to znovu zopakovať. Vážený pán predseda vlády, opakovane hovoríte o tom, že sa hlásite k dielu Milana Hodžu, slovenského politika a štátnika. Dovolím si preto ešte raz zopakovať moje odporúčanie, na ktoré ste celý týždeň nereagovali. Po dnešku máte jedinečnú šancu prihlásiť sa k jeho odkazu v úplnej celosti. Teda aj k jeho skutku, keď po oveľa menšom prešľape, akých ste sa vy ako premiér v minulosti dopustili na čele tejto vlády, prišiel Milan Hodža k prezidentovi Tomášovi Garriquovi Masarykovi, vtedy ešte ako minister, a vyriekol pamätnú vetu: „Vážený pán prezident, pred vami stojí poslanec Hodža.“ Takto dobrovoľne abdikoval zo svojej funkcie. Očakávam, že aj vy konečne navštívite pána prezidenta Ivana Gašparoviča a vyslovíte vetu: „Pán prezident, pred vami stojí poslanec Dzurinda.“ Ďakujem vám. (Potlesk.)