J. Slota, poslanec: (2010-03-10):
Názory Jobbiku na Slovensko, prepáčte ten názov, nepoužívajú, používajú názov Felvidék, sú všeobecne známe. Vyjadrenia dopredu oznámenej smrti posúvajú medze až za hranice, kde normálne uvažovanie už nie je, len patológia a krv. Jobbik by nemohol takto suverénne rásť a existovať, pokiaľ by nemal istotu, že má otvorenú podporu prinajmenej v Maďarsku a tichú podporu aj inde, dokonca aj na Slovensku, podporu všetkých, ktorí z príslušníkov maďarskej menšiny na Slovensku formujú rukojemníkov novej kosovskej drámy. Z Európy, ktorá žila dlho v mieri práve vďaka tomu, že víťazné mocnosti garantovali podmienky mieru, o. i. aj definitívnou podobou o nemeniteľnosti hraníc, ale aj tým, že Maďarsko už nikdy vo svojom dome nepripustí znovu oživenie prejavov neonacistických ideológií, sa vďaka maďarskému expanzionizmu môže stať nová vojnová zóna. Oficiálne hlásajú Jobbik a jeho viceprezident Szigeti, že len radikálne zmeny v Maďarsku i v Európe sú jediným a konečným riešením maďarskej otázky (Hlas z pléna.), Szegedi či Szigeti, ktorý patrí medzi 10 zakladateľov Maďarských gárd, ktorý bol na čele agresívnej demonštrácie v roku 2008 pred slovenským veľvyslanectvom v Budapešti, kde sa špinili a hanobili symboly Slovenskej republiky. Aby sme pochopili prečo, stačí sa pozrieť na jeho ďalšiu stránku s názvom turul, dýchajúcu oživovaním mŕtvolne páchnuceho ducha minulosti, velebiaceho okrem politiky prifarbenej hunskej mytológie kombinovanej, samozrejme, emblémami Jobbiku zakomponovanými, ako inak, do hraníc bývalého Veľkého Uhorska. Ako napísal na svojej internetovej stránke Szegedi, Slovensko si podpísalo vlastný ortieľ smrti, keď slovenský parlament odmietol meniť históriu glorifikáciou fašistických režimov a ich predstaviteľov len preto, že boli Maďari a chceli si takto liečiť svoje trianonské traumy. Európske stanoviská aj k Benešovým dekrétom sú jasné, známe aj európske. A to isté platí aj pre menšinovú politiku. Na záver. Pokiaľ Szegedi zásadne neverí Slovensku a Slovákom, pripomeniem mu aj vám názory tej našťastie ešte stále existujúcej časti maďarskej intelektuálnej elity, ktorá nevidí veci len cez bahno zloby, ale takto: „Nenávisť je základ, ktorý dnes určuje celý komplikovaný systém emócií maďarskej spoločnosti. V lepších časoch by to mohlo byť aj celkom niečo iné, „porozumenie, úcta, korektnosť, či dobromyseľnosť“, ale nie teraz, teraz je to nenávisť.“ Bolo to citované v časopise HVG v Maďarsku 6. 1. 2010. Szegedi Csanád je skvelým predstaviteľom takejto radikálnej nenávistnej a extrémistickej línie maďarských občanov, ktorá militarizuje maďarskú spoločnosť, organizuje demonštrácie, zastrašovacie pochody proti Rómom, Slovákom, bratríčkuje sa s neonacistami, trebárs v Anglicku, s teroristami, ako je Budaházy a Rózsa, a nepokryte sa pokúša vyvážať extrémizmus aj do Európy. Gábor Vona, predseda strany Jobbik, vyhlásil, že sa nikdy nevzdajú nároku, aby všetci Maďari žili v jednom štáte. Možno preto je súčasťou výcviku Maďarských gárd aj streľba. „V Maďarsku chýba minimálne morálna báza vystupovať voči iným krajinám ako ochranca menšinových práv,“ zhodnotil situáciu v Maďarsku ďalší historik a politológ Daniel Hegedűs, bolo to citované z 20. 11. 2008 a je to tiež Maďar, ale sebakriticky to priznal. Jobbik má iný názor. Ich plán je na stránke www.jobbik.hu. Sa dočítame, že Maďarsko plánuje významne zintenzívniť a posilniť svoj medzinárodný vplyv po tom, ako v roku 2011 začne predsedať Európskej únii. Jobbik očakáva, že v partnerstve s tradičnými, ako aj novými spojencami maďarská vláda významne podporí a bude obhajovať úsilia maďarských minorít mimo krajiny historicky deprimovaných v ich právach o štátnom sebaurčení. Dokedy bude neprestajne Slovensko nútené a slovenská politika nútená konfrontovať sa s prejavmi veľkomaďarského nacionalizmu na najrôznejšej úrovni? Aj budúci premiér pán Orbán má blízko k názoru Jobbiku a už sa vidí pánom Felvidéku. Neraz už verejne deklaroval, že mu ide o autonómiu. Maďarským politickým predstaviteľom na Slovenku ukladá trvalú úlohu ako autonómiu, minimálny cieľ je aspoň za každú cenu sa dostať do vlády. Viktor Orbán povedal: „Slovenský príklad poukazuje na to, že najdôležitejším cieľom menšinových organizácií zahraničných Maďarov je prevzatie vládnej zodpovednosti a vytváranie maďarských inštitúcií, lebo čo dnes dá jedna vláda, to neskôr druhá bez náhrady môže zobrať späť.“ Je to citované z 22. 7. 2006 z TV Duna. V mene tohto cieľa je dobrá aj zrada, aj promiskuita a konjunkturálne prispôsobenie sa okolnostiam. Napr. Demokratický zväz Maďarov v Rumunsku v posledných voľbách v decembri 2009 zradil svojich spojencov, s ktorými presadzoval inú vládnu koalíciu. A dokonca uzatvoril dohodu zakazujúcu separátne rokovania o inej koalícii. A vstúpil do vládnej koalície so stranou prezidenta Basesca, proti ktorému dovtedy viedol kampaň. Pýtam sa: Čo bude u nás pred voľbami a najmä po nich? Bude to slovenská vláda pod taktovkou Budapešti, prehadzujúca si ponad plece výroky pána Szegediho a spol. alebo ešte zostaneme suverénnym štátom? Vyzývam Szegediho Csanáda, aby sa ospravedlnil Slovensku, Slovákom za iredentu, za násilie na Slovákoch, za hanobenie našich symbolov, za čierne čižmy dupajúce po slovenskej zemi. Žiaľ, to sa asi s najväčšou pravdepodobnosťou nestane. Maďarsko je na rázcestí medzi nacionalistickou a demokratickou spoločnosťou. Zatiaľ, zdá sa, víťazí nacionalistická cesta. Preto rokujeme aj v našom parlamente o výrokoch pána Szegediho. Je to totiž reprezentatívnym a vôbec nie ojedinelým názorom, predstavujúcim hrubý akt agresie a hrozbu pre Slovensko. My však nechceme cestu späť, do minulého storočia ani pripravovať sa na vojnu, ale cestu vpred, k pokoju a mieru. A to je aj želanie celej demokratickej Európy. (Potlesk.)