D. Muňko, poslanec: (2003-02-26):
Keď zoberieme z toho protokolu, že priame platby z Európskej únie pre roky 2004 až 2006 budú 35 %, 40 %, 45 %, táto podpora je podstatne nižšia v Slovenskej republike, ako je v Európskej únii. Ďalej, treba doplňovať zdroje zo štátneho rozpočtu Slovenskej republiky vo výške minimálne 20 % ročne, ako na to má zdroje štátny rozpočet, ročná potreba 3 mld. až 4 mld.; 20 % zdrojov presunutých cez EGAB na projekty na podporu vidieka. Potreba bilancovania zo zdrojov Slovenskej republiky cez štátny rozpočet samosprávy, ročná potreba, je to minimálne 1 mld. korún. Samosprávy reálne nebudú mať na to zdroje. Podiel Slovenskej republiky zhruba 30 % nákladov na projekty. Európska únia zvyšuje zálohové platby pre kandidátske krajiny na 16 %. Čiže je potrebná záloha na podmienku spolufinancovania. Ďalej to bude mať asymetrický dopad na jednotlivé produkty, podpory, obilniny, olejniny, ohrozí zemiaky väčšiny severného Slovenska, ďalej hydinu, hovädzie mäso, chov dobytka v podhorských oblastiach. Podstatne tvrdší dopad to bude mať na stredné a severné Slovensko, kde nezamestnanosť je dneska vysoká. Dotácie budú len ziskovým subjektom, asi 40 % z celkového počtu. Stratové subjekty na strednom, severnom Slovensku budú bez dotácií už v roku 2003. Výsledkom bude zánik 30 % až 40 % subjektov v horizonte v rokoch 2003 až 2006. Hlavná časť však zanikne už dnes v problémových regiónoch. Treba dodať ešte k tomu, keď pripočítame dnešné vstupy energií a zákon o zvýšení DPH, poľnohospodárske podniky sa dostanú do neriešiteľných situácií. Pri prekročení kvót v Európskej únii dovolí Brusel vyviezť prebytky len za ceny rovnajúce sa nákladom, čiže to značí nulový zisk. Ceny potravín by mali vzrásť o 10 % až 15 %, čo by mohlo zvýšiť vyrovnanie na ceny v Európskej únii, ale dokončenie deregulácií cien energie a ostatných služieb infraštruktúry zvýši ceny vstupov o 20 % až 25 %, čo pohltí zisk rastu cien potravín. Doterajšie dotácie zo štátneho rozpočtu Slovenskej republiky sú ročne vo výške 7 mld. až 9 mld. Priame platby plus dotácie zo štátneho rozpočtu od roku 2004 budú na úrovni 11 mld. až 12 mld. Dopad na jednotlivé subjekty vzhľadom na výrobnú štruktúru plodín, hlavne pokiaľ sa týka stredného a východného Slovenska, bude pomerne veľmi zlý, pozitívny ho bude mať západné a južné Slovensko. Od roku 2007 v rámci reformy Európskej únie dotácie budú podľa veľkosti podnikov z hľadiska výmery, limitu na jeden podnik (Fischerova reforma), bude do 100 ha plná pomoc, do 1 000 ha 35 % pomoci, nad 1 000 ha 25 % pomoci, priemerná veľkosť v Slovenskej republike tu je zhruba 1 100 ha. Limit na 1 podnik, to znamená 320 000 eur dnes bez limitu pomoci. Minimálne 40 % subjektov vzhľadom na klimatické zmeny bude musieť zväčšiť rozsah závlah, dneska máme závlahy u nás zhruba na  280 000 ha, budú sa musieť rozšíriť závlahy na 500 000 až 600 000 ha. To vyžaduje buď ďalšie vlastné alebo cudzie zdroje zhruba 20 mld. korún. Ďalej splnenie hygienických noriem z hľadiska Európskej únie, výroba mlieka, mäsa vyžiada ďalšie investície v období rokov 2004 až 2006. Pri hodnotení podnikov 4. skupiny, je to 6-ročný odklad, to bude mať za následok uzavretie podnikov. To sa týka i spracovateľského priemyslu hlavne pri menších prevádzkach, pokiaľ patria buď do samostatných subjektov, alebo do poľnohospodárskeho družstva. Takisto ďalší dopad to bude mať na cenu pôdy vo väzbe na pôdy v Európskej únii. Zvýšia sa nároky vlastníkov voči pôde a prenajímateľom, ako aj úroveň majetkových daní. To posunie blok fixných nákladov minimálne o 30 % až 40 % smerom hore bez ohľadu na cenové mapy. Ďalej absencia centier, služieb pre farmy zvyšuje priemerné náklady o 20 % až 30 %, čo pri nezamestnanosti a nízkej cenovej flexibilite pri vyrovnávaní cien s Európskou úniou a ekologických a iných normách výrazne limituje možnosť rastu zisku. Prechod na látky povolené v Európskej únii, ekológia a zavedenie nových ekologických noriem v rokoch 2004 až 2005 výrazne ovplyvní štruktúru látok používaných na ošetrovanie pôd. Bude pôsobiť i tlak Európskej únie na  celkovú ekologizáciu výroby potravín, menej produkcií, viac ekológie čistej. Nízke mzdy nebudú kompenzovať rast nákladov z uvedených príčin. Po ďalšie. Stále absentuje systém úverovania vo väzbe na budúcu úrodu. Systém nie je taký, ako je v Európskej únii, kde sú špecializované banky na získavanie normálnych konvenčných úverov. Vzhľadom na situáciu u nás naše podniky nemajú šancu získať úvery za reálnych úrokových sadzieb. Udržanie priebežného financovania po zvýšení cien potravín vo väzbe na uvedené skutočnosti bude mať minimálne dopad na zánik ďalších subjektov. Dôsledkom toho hlavne v horizonte rokov 2004 až 2006 hrozí zánik až 30 % až 40 % našich subjektov.