V. Mečiar, poslanec: (2006-10-24):
Pokiaľ ide o diskusiu, ktorá je tu, ja si myslím, že sa tu zamieňajú viaceré veci. Operuje sa pojmami národ, zvrchovanosť, operuje sa pojmami štátny záujem, vyvolávania pocitu ohrozenia. A ja za tým tuším čertovo kopýtko. A to čertovo kopýtko je vyvolanie pocitu ohrozenia u ľudí z európskej integrácie, pocitu hlbokého odporu voči európskej integrácii a pocitu odporu voči už uzatvoreným záväzkom, ktoré tento parlament prijal. Pokiaľ ide o otázky, ktoré sa používajú pri argumentácii, chápem ich tak, že v tomto parlamente prebieha normálny politický zápas, ale ako prostriedok tohto zápasu sa používajú aj nepríslušné  slová, aj nepríslušné témy. A ak sme spolu hlasovali za integráciu do Európskej únie, tak dneska nemôžeme hovoriť, že je to orgán, ktorý nám niečo vnucuje, ktorý nás ohrozuje a ktorý musíme počúvať. Ak budeme prijímať tento text a tento obsah diskusie, tak sa staviame na pozíciu hlbokej antieurópskej a antiintegračnej politiky. Prosím vás, keď sme hovorili, že tá politika Slovenska prointegračná je pronárodná, proštátna, nechcite po nás, aby sme dnes hlasovali za niečo iné. Ľudová strana – HZDS a jej poslanecký klub nezrádzajú princípy, z ktorých vzišli, preto vaše návrhy na takúto deklaráciu nepodporia. Poďme ďalej vo vecnej rovine, z politickej úvahy prejdeme do roviny vecnej. Postavil si niekto tu v tomto parlamente a vôbec všeobecne otázku, čo to je vlastne tá zvrchovanosť? Zvrchovanosť a deklarácia zvrchovanosti a suverenity znamená, že štátna moc, celá štátna moc je nezávislá od inej štátnej moci alebo moci za hranicami aj vo vnútri štátu. Vy hovoríte, aby sme deklarovali zvrchovanosť v oblasti daní. Nechceme tým nepriamo navodiť výklad, že v ostatnom nebudeme zvrchovaní? Prečo to má byť iba v oblasti daní? Veď zvrchovanosť je nedeliteľný atribút štátu. Kým ten štát existuje, je zvrchovaný. Ak zvrchovaný tratí, prestane byť štátom. To nemôžeme dneska takto hovoriť, že ak nepodporí niekto túto deklaráciu, je proti štátu a proti národu. Ja som za to, a vychádzam zo základnej premisy, že Slovenská republika demokratickým ústavným spôsobom, uznaným celým svetom, zvrchovanosť získala, tejto zvrchovanosti sa nemôže zbaviť bez toho, aby zničila sama seba, a nemôže deklarovať, že je z nej zvrchované len niečo. Ak mám ako celok právo na život, tak má naň právo celý môj organizmus, a nie iba malíček z neho. Toto je atribút človeka, toto je atribút štátu. Preto z toho hľadiska, čo tvrdíte, vážení, nemusíte so mnou súhlasiť, to je nezmysel. Nebudem si môcť vypočuť vaše duchaplné poznámky vo faktických, lebo budem musieť odísť preč. (Smiech v sále.) Je to jednoduché, mám debatu s pánom Bugárom o 22.00 hodine v televízii, on je už preč. Je tu otázka postavená aj inak. Ak teda chápeme otázku zvrchovanosti takto, ako otázku štátneho a národného záujmu, ako budete môcť tieto veci postaviť do pozície, že celý doterajší postup parlamentu je proti tomuto národnému a štátnemu záujmu? Pozrite, aké hlúposti ste tu potrieskali, že boja sa konkurencie Slovenskej republiky. Čoho sa boja? Boja sa toho, že produktivita práce na občana na Slovensku dosahuje niečo na hranici 50 % výkonu občana Európskej únie v západnej časti? Boja sa toho, že rozpočet Slovenskej republiky je taký veľký ako rozpočet niektorých miest v Európskej únii? Boja sa našej chudoby na úrovni 20 %? Boja sa toho, že polovica územia Slovenskej republiky patrí k najzaostalejším oblastiam Slovenska? O čom to hovoríte? O akom strašení pre Európu hovoríte? Sme skôr na to, aby sme sa snažili získaním politickej zvrchovanosti ísť i cestou ekonomickej a sociálnej, ale nie proti nej, takže sa budeme izolovať od vonkajšieho sveta, keď sme prijali zásady, že sa tomuto svetu otvárame. Ďalej. Táto Národná rada prijala dokument, ktorým sme súhlasili s európskou zmluvou o integrácii. Táto Národná rada prijala dokument, ktorým sme deklarovali, že prijímame aj európsku ústavnú zmluvu. Aj keď tento proces ratifikácie tejto zmluvy, bohužiaľ, nie je na Slovensku ukončený, pretože niektorí si myslia, že cez Ústavný súd a ruky ľudí urobia to, k čomu nemajú odvahu otvorene vystúpiť pred verejnosťou v parlamente, tak teraz si povedzme, či je v týchto dokumentoch zakotvená strata zvrchovanosti Slovenska alebo či je v týchto dokumentoch zdôraznená zásada, že Slovensko je a zostáva suverénnym štátom tak ako všetci ostatní, ale prenáša výkon niektorých kompetencií na Európsku úniu. A teraz je tu ďalšia otázka. Ak sme túto zásadu prijali, rešpektujeme a uznávame, že Slovensko sa zvrchovanosti nezrieklo a nikto to od nás nevyžaduje, a ak máme zvrchovanosť sami, tak, prosím, rešpektujme, že Francúzi a Angličania sú zvrchovaní vo svojich daňových úpravách takisto ako my vo svojej, a nechcime vnucovať im svoju, a oni nám nevnucujú svoju, tak potom poďme o tom diskutovať trošku z iných hľadísk. Ak teda kompetencie Slovenska podľa týchto zmluvných dokumentov vychádzajú z princípu zvrchovanosti a v tejto zvrchovanosti kľúčové postavenie má slovenský parlament a ak dneska rozhodnutím iným ako rozhodnutím všetkých parlamentov nemožno rozšíriť kompetencie, prosím vás, z čoho to vyvolávate strach? Vyvolávate ho z toho, že sa bude o nejakej téme rozprávať? Ale veď ju nikto nedáva ako rozhodnutie, ako záväzný dokument. Vy ste tu nahodili tému, ktorú ste umele vyrobili, teraz s ňou bojujete. A potom, keď sa nič nestane, poviete, vyhrali sme. Ale veď túto tému nikto nedáva do obsahu rozhodnutí. Pokiaľ ide o diskusiu v Európskej únii o daňových sústavách, je legitímna vo viacerých bodoch. Prvá otázka, o ktorej sa diskutuje, je otázka, či ten štátny príspevok, ktorý platíme vo výške 10 mld., sa má platiť aj vo všetkých štátoch priamo cez štátny rozpočet alebo či sa má platiť istým podielom z už uznaných daní. To je legitímna otázka, tak, tak, niektorí hovoria, že by to povedomie občianske upevnilo, takisto ako regionálne orgány žiadajú od nás regionálnu daň, nie navýšenie daní občanov, spôsob, akým sa to prerozdeľuje, či od občana k EÚ alebo od štátu k EÚ. Prečo by sme sa o tom nerozprávali? Druhá téma, o ktorej sa diskutuje, je téma mnohých firiem, ktoré pôsobia na území viacerých štátov. Ako je to s daňovými sústavami? Samozrejme, u nás je daňová výhoda istá v tom, že tá daň je nižšia, ale tá daňová výhoda je vyvážená aj niektorými nevýhodami a investície sú ovplyvnené mnohými inými faktormi. Tie faktory sú predsa geopolitická poloha, to je cena pracovnej sily, to je dobudovanie infraštruktúry. A vytvárať pocit, že investori sa k nám hrnú preto, aby odišli preč, a päťmiliónové Slovensko ide ohroziť ekonomiku Nemeckej spolkovej republiky, prosím vás, rozpočet Stuttgartu je väčší ako rozpočet Slovenskej republiky. Pokiaľ ide o otázky, o ktorých sa tu diskutuje ďalej, je aj názor tých, ktorí si myslia, že my prispievame na vývoj týchto štátov a tie znižovaním daní môžu vyvolať efekt opačný. A z čoho vyplýva táto obava? Aby sa nestalo to, čo v mnohých iných štátoch, že do pásma lacnejšieho zaregistrujú svoju firmu a uniká z daňového zaťaženia v štáte, v ktorom podniká. To je všetko. Prečo by sa o tom nerozprávalo? Veď to môže postihnúť aj nás. Za chvíľu budú iné štáty, ktoré budú mať nižšie dane ako my. A pracujú na tom, aby ich také mali. A snaha naša bude v súťaži, v konkurencii aj v tomto smere obstáť. Ale daň nie je jediná geopolitická výhoda. Ďalej. Pokiaľ ide o otázky zvrchovanosti, v tomto smere musíme povedať aj ďalšiu, veľmi už týmto parlamentom schválenú otázku. Národná rada Slovenskej republiky povedala pre všetky európske orgány, že si vytvára svoj parlamentný výbor, ktorý môže mať v týchto veciach slovo zaväzujúce členov vlády. Ak dneska je téma na všeobecnej politickej rozprave, vyžaduje to už dneska záväzok celej vlády? Ak ešte len táto rozprava prebieha, vyžaduje to tak silný dokument, aký navrhujete ústavnou silou, na zastavenie tejto rozpravy zo slovenskej strany alebo jej plnoprávnu účasť na nej? Ak ja upozorňujem od doby predintegračnej a pointegračnej, že problémy, ktoré majú štáty strednej Európy, nevyplývajú z toho, že máme tu nejaké politické problémy, ale z toho, že nezvládajú prepojenie politických a geopolitických rozmerov národnej, štátnej a európskej politiky a skôr je tu nedostatok tejto previazanosti, ako vonkajšieho tlaku na nás, a z toho majú problémy všetky štáty, a ak  budete trošku počúvať svetových politológov, hovoria už to isté, tak potom zvažujme, že ten problém je posunutý niekde inde, že my máme nie tlak Európskej únie vo forme nariadení, my máme vlastný nedostatok mechanizmu vstupu do rozhodovacích procesov Európskej únie, vlastný nedostatok znalostí a osvojenia si týchto mechanizmov na to, aby sme kultivovane, demokraticky v diskusii obhájili záujem Slovenskej republiky. A tam ju budeme obhajovať. Keď sa bude prijímať niečo proti Slovensku, budem proti každému, čo to bude robiť. Ale nevidím dôvod, aby som sa mal dneska brániť diskusii aj o týchto otázkach v tých častiach, ktoré pre Slovensko sú výhodné, a prečo by som sa dneska mal tváriť, že idem podporiť zvrchovanosť v daniach a vysloviť tým priamo aj nepriamo nedostatok zvrchovanosti v ostatných oblastiach. Štát je zvrchovaný ako celok vo všetkom, zahraničnej, bezpečnostnej, hospodárskej, finančnej politike. Štát môže povedať, či chce, aby Európska únia v jeho zastúpení niektoré kompetencie vykonávala. A aby toto štát mohol povedať, to nemôže povedať vláda, to musí povedať táto Národná rada Slovenskej republiky, tu treba jasne povedať, že bráni v tom doterajšie neakceptovanie a doterajšia deratifikácia európskej ústavnej zmluvy, ktorá jasne dáva možnosti politické i právne, ako sa brániť Európskej komisii, keby prekročila svoje právomoci, alebo európskym orgánom, keby prekročili svoje právomoci. Každý má záväzky obojstranné a tiež nemôže robiť hocičo, akokoľvek, ale len v rámci týchto rozhodovacích procesov. Chcete hovoriť, že idete brániť zvrchovanosť Slovenska tam, kde vytvárame pocit nedôvery voči tým, s ktorými v Európskej únii žijeme. Ide predsa o niečo, čo sme už riešili a čo sa stále pod nejakým kohosi argumentom podsúva parlamentu a verejnosti v inej podobe. Buď prijímame integráciu ako fakt, z ktorého chceme získavať výhody, alebo budeme spochybňovať integráciu a európske orgány. Tu nie sú možné iné alternatívy. Ak ľudia vo väčšine v referende potvrdili proeurópsku, tak to je pre nás záväzné, ak tento parlament prijal európsku ústavnú zmluvu, to je pre nás záväzné, aj keď ešte prezident neukončil ratifikačný proces. Takže, dámy a páni, nevnucujem vám svoje názory, máte právo na názor aj na omyl v tomto názore, cesta, ktorou ste sa vybrali, je zlá, treba, aby vnútropolitický zápas prebiehal takisto v rámci toho, čo nám pomôže. Toto neupevní dôveru v Slovenskú republiku ani v jej zvrchovanosť. Útok na pocity hrdosti, na národnosť a príslušnosť a národ sú postavené vo falošnom svetle, protinárodne, protiintegračne, protislovensky. Za toto chcete, aby sme hlasovali? Odpustite, máte právo na omyl, ale prečo máme vaše omyly a chyby nasledovať? (Potlesk.)