Vášáryová, Magdaléna, poslankyňa NR SR (2015-05-05):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Pán minister, dobrý deň. Osvetová činnosť. Niečo na..., čo bolo lajtmotívom mnohých našich veľkých dejateľov, v našich nielen kultúrnych, ale aj politických dejinách. Niektoré krajiny, ktoré pod vplyvom, samozrejme, komunistickej ideológie a ústavy Sovietskeho zväzu boli nútené urobiť tieto osvetové centrá, ktoré vlastne slúžili na kontrolu, absolútnu kontrolu, ideologickú kontrolu toho, čo sa robí v tej neprofesionálnej sfére, osvetu zrušili. Česká republika ju zrušila čiastočne, niekde ešte osvetové besedy existujú, ale v podstate všetky sa už transformujú na niečo iného. Pán poslanec Kvasnička tu už začal kratučko jednu vec, ktorá nemôže, pokiaľ necháme osvetu osvetou, nemôže z osvetových centier vypadnúť, a to je vzdelávanie. Nemôže. Aj keď ja chápem, že ste tam priložili „osvetovo-kultúrne“, ale pokiaľ je to osveta, osvietenie, to znamená vzdelávanie, to znamená šírenie informácií a podobne, nedá sa to. Ja som o tom, pán minister, hlboko presvedčená. Keby to boli kultúrne centrá, nepoviem ani slovo. Ale pokiaľ sú to osvetovo-kultúrne centrá, nemôžu sa vzdať svojej vzdelávacej funkcie. Samozrejme, dnes nepotrebujeme to, čo robili, ja neviem, Alica Masaryková pri vzniku Československa, že v rámci osvetovej činnosti prichádzali na Kysuce alebo Oravu anglické sestričky zdravotnícke a učili naše ženy, ako dodržovať hygienu, aby znížili detskú úmrtnosť alebo niečo podobného. Samozrejme, tým nemyslím ani to, že by osvetové centrá dnes mali učiť ľudí, ako bojovať s ohňom a podobne, podobné veci, ktoré v tejto osvetovej činnosti boli v tej dvestoročnej histórii dajme tomu, ktorú teda ako osvetu, ako to slovo osveta máme v našich dejinách. Ale osvetová činnosť znamená aj to, že by ľudia sa mali vzdelávať v tom, čo je to demokracia. To je jednou zo základných činností osvetových centier alebo takýchto centier v susedných štátoch, ktoré, samozrejme, to nevolajú osveta, ale inak. Vláda práva, platenie daní a podobne. To sú tie centrá, ktoré by mali vychovávať našich občanov k občianstvu aj pomocou kultúry, kultúrnych podujatí a tak ďalej, ale to je tá hlavná činnosť osvetových centier. Takže v tomto zmysle také účelové len pridanie kultúry k osvetám sa mi zdá trošku schizofrenické. A ako človek kultúry, a ktorý pracuje so slovom, viete veľmi dobre, že na začiatku je to slovo. A pokiaľ to slovo nemáme zadefinované a pokiaľ nevieme, čo všetko obsahuje, budeme, tá činnosť bude rozbredlá. Keď som zakladala prvú mimovládnu organizáciu a prišli ľudia z rôznych kútov západnej Európy alebo zo Spojených štátov a učili nás, ako založiť fungujúce mimovládne organizácie, bazírovali na jednom a my sme tomu nerozumeli v roku ’93. Bazírovali na jednej veci a to je, aby sme dokázali jednou vetou charakterizovať, čo táto organizácia má robiť, aby sme si vyjasnili naše myslenie. A toto mne tu chýba. Chýba jasná vaša veta, pán minister, a vašich spolupracovníkov, čo to kultúrne osvetové zariadenie je. Pretože inak sa stane to, čo mnohým aj mimovládnym organizáciám, ktoré neboli takýmto spôsobom vlastne inštruované a trénované, že potom sa tá činnosť proste venuje všetkému možnému a odchádza vlastne od hlavného cieľa, ktorý má. A osveta má v sebe toto vzdelávanie. Samozrejme, my sme už o tom hovorili na výbore, pán minister, ja som to trochu spomínala, že to, že sa ministerstvo kultúry úplne vzdalo, ale úplne vzdalo v snahe byť tým najmenším ministerstvom vo vláde, úplne vzdalo akejkoľvek vzdelávacej funkcie. Ja som vtedy u vás na výbore spomenula ZUŠ-ky, ale tu sú aj ďalšie. Tu som, spomínala som napríklad to, že archívy, spomínala som deväťstoročný bratislavský archív, ktorý pán minister vnútra si teraz zmyslel, že rozpustí v Štátnom archíve. Deväťsto rokov to vydržalo, ale teraz to treba rozpustiť. Práve preto, že neprešiel môj zákon v 2007. roku, ktorý som pripravovala, aby proste tá historická časť archívov prešla do kultúry, pretože tam patrí. Aj ako zdroj informácií. Takže mám s tým problém. Mám problém s tým nedostatočným vysvetlením, čo vlastne pod tou osvetovou činnosťou myslíte. Druhá vec, ktorú som chcela otvoriť, štatistiky. Ja veľmi kvitujem, pán minister, a dúfam, že je to aj kvôli tomu, že čítate Kultúrny kyslík, my keď sme pripravovali Rukoväť 1 a snažili sme sa nájsť všetky možné informácie o tom, koľko z deklarovaných peňazí na kultúru ide na súčasnú živú kultúru, aby sme vedeli vlastne, čo po nás zostane, narazili sme na neriešiteľný problém – chaos v štatistikách. Každá VÚC-ka, každá samospráva to, jedni to dávajú spolu so športom, jedni to dávajú so sociálnou politikou, jedni tak, druhí to tak inak volajú. Dnes vlastne nemôžeme jasne povedať, koľko peňazí ide na súčasnú živú kultúru. Samozrejme, tu ani nehovorím o tom, že, ja sa proste bránim tomu, aby som varenie halušiek a podobné spôsoby trávenia voľného času považovala za kultúrne podujatia. Ak ste čítali Kultúrny kyslík, je tam Rukoväť 1, to znamená, že viete, že zo všetkých peňazí deklarovaných na kultúru v takých  makročíslach, ktoré sa nám podarilo získať, ide na súčasnú kultúru niečo medzi 4 až 7 %. To je to, čo po nás zostane. Ja určite ako rodáčka zo Štiavnice nehodlám tu kritizovať, že dávame veľmi veľa peňazí na reštaurovanie dedičstva kultúrneho a tak ďalej, to rozhodne nie, prosím, takto ma nechápte, ale je to strašne málo. Lenže toto číslo je veľmi nepresné, pretože my nemáme vôbec definovaného mecenáša, my nemáme zachytené súkromné zdroje financií do kultúry, my nemáme zákon o sponzorstve. Nemáme nič z tohto, pán minister, takže aj tie štatistiky, ktoré pripravujete, a ja som si to veľmi podrobne preštudovala, čo pripravujete, aj pre NOC-ku, tie štatistiky zákonite budú veľmi nepresné. Nebudú dávať  skutočný, skutočný rozmer financií pre kultúru, z ktorého by sme potom mohli jasne deklarovať, že toľkoto a toľkoto percent ide na živú súčasnú kultúru. Takže to som chcela povedať k tým štatistikám. Je mi veľmi ľúto, a my sme o tom, pán minister, hovorili už aj vo výbore, že jednoducho otvoríte si európske štatistiky z kultúry a Slovensko sa tam viac... (reakcia z pléna), no tak Albánsko a Slovensko, asi v takomto poradí sa nachádzame. Alebo Slovensko, Albánsko. Takže veľmi kvitujem, že by teda mali to robiť štatistici, ale či v NOC-ke, ja neviem, pán minister. Nebudem, samozrejme, tu citovať niektoré stránky textu, ktoré pán poslanec Kvasnička citoval, ale myslím si, že o tomto bolo treba hovoriť. Samozrejme, že chápem, že tento zákon je urobený hlavne preto, aby bolo kam dať Národný register kultúrneho dedičstva ako centrálnu evidenciu údajov a informáciu o kultúrnom dedičstve. Chcem sa spýtať, NOC-ka ešte stále, aspoň mala som také informácie, má akože sídlo virtuálne v Piešťanoch? Alebo to už neplatí? Lebo nevieme sa k tomu dostať na stránke, na stránke www. Je tam len korešpondenčná adresa. Tak sa pýtam vlastne, kde je adresa NOC-ky skutočne. A potrebovali by sme, pán minister, v prvom čítaní vyjasnenie, čo to znamená ten centrálny register, a prečo NOC-ka, a akým spôsobom zabezpečíte, že to bude jednoducho aj medzinárodne prístupné centrum, pretože, upozorňujem a hovorila som to už v prvom, hovorila som o tom a je to aj v tom, ktorý pán poslanec citoval, že Centrum pre autorské práva s vyše 220-miliónovými akronymami na webových stránkach NOC-ky má stále len dve strany. Buď teda NOC-ka začne nejakým spôsobom fungovať, ale na to by ju bolo treba jasne definovať, čo v kultúrne, medzi tými kultúrnymi inštitúciami, v tej kultúrnej infraštruktúre Slovenska, čo NOC-ka bude v budúcnosti znamenať. Lebo to, že proste nejaký súbor niekde niečo bude si robiť alebo len tak si zaspievajú a majú vyplniť ten evidenčný lístok, na to je to málo. Aj na tie peniaze, ktoré pre nich chystáte, pán minister. Takže toto je to, čo som ja k tomu chcela povedať. Vrátim sa ešte poslednou vetou k tej osvete. Myslím si, pán minister, že týmto sme premeškali jednu dôležitú etapu. Ja viem, že je toho veľmi veľa, teraz sa z ministerstva valia na nás všetky tie stratégie a všetky tie implementácie z tých stratégií a tak ďalej, ale tu sme mohli definovať, čo vlastne, kde tá amatérska, Centrum pre autorské práva, to digitálne centrum, evidencia a tak ďalej, ako to všetko spolu súvisí v NOC-ke. A ja to tu nemám, pán minister, a je mi to skutočne veľmi ľúto. Ďakujem pekne.