Cmorej, Peter, poslanec NR SR (2021-09-28):
Ďakujem pekne za slovo. Pani navrhovateľka, ja som vás chcel najprv za niečo pochváliť a ja som niekde počul a dúfam, že mi to potvrdíte alebo vyvrátite, že vraj v tom zákone by malo byť aj premenovanie materskej dovolenky na rodičovskú starostlivosť. Za to som vás chcel pochváliť, lebo to sme navrhovali aj my a teda dúfal som, že to tam naozaj nájdem a ja som si to včera večer a dneska pozeral a som to nenašiel. Tak mi, aspoň tu potom mi povedzte, či to tu ste tiež mali v úmysle alebo nie a aspoň teda niečo, čo aj liberálne kruhy by privítali alebo teda by privítali aj otcovia tých detí, či sa tam nachádza, alebo nie, no. Tak ak tam toto neni, tak moc vás chváliť teda nemám za čo a ja sa budem venovať len tej finančnej veci, keďže nie je tajomstvo, že toto neni moja nejaká srdcová téma. Ja sa teda skôr tým finančným veciam a dávkam, s tými sa zaoberám, tak ja potom nechám prehovoriť odborníkov a teda prečítam aj niečo odborné. Tak ja len k tej finančnej a teda konkrétne k tomu osobitnému príspevku pri narodení ťažko postihnutého dieťaťa. Je to pekné dávať peniaze deťom, je pekné dávať peniaze rodinám, aj veľmi pekné dávať peniaze ťažko postihnutým deťom alebo teda rodinám, ktoré majú ťažko postihnuté deti, ale musím zopakovať tú otázku. Čo im pomôže jednorazová suma? To je jedno, či je to 100, 200, či je to 3 000, či je to 4 000. Nepamätám si presne, ale mám taký dojem, že až tri štvrtiny matiek, ktorým sa narodí postihnuté dieťa, nakoniec skončia s tým dieťaťom samé ako osamelé matky. Asi polovica osamelých matiek, a tých osamelých rodín je asi 150, je asi 200-tisíc, z toho matky sú 
150-tisíc, asi 50 % z nich žije v chudobe. Nedostávajú častokrát od toho partnera svojho bývalého ani len výživné a náhradné výživné je okolo 32 euro. Povedzte, prečo tam napríklad neni riešenie osamelých rodín celkovo? To by skutočne pomohlo tým ženám. My sme a inak by ma veľmi zaujímalo, lebo som to nenašiel, žiaľ, v tej doložke, že koľko má toto stáť. No a teraz ste hovorili, že máte súhlas ministerstva financií a ministerstva práce, mňa by to naozaj skutočne zaujímalo, koľko má toto stáť, čo ste vy navrhli, lebo keby ste chceli systematicky pomôcť všetkým osamelým rodinám a zvýšili by ste to náhradné výživné na štvornásobok, čo by ich nespasilo, ale teda bolo by to pre nich že významná pomoc, tak by to stálo ročne 18 miliónov eur. Blbých 18 miliónov eur. My tu míňame peniaze na veci, ako je očkovacia, ako je očkovacia lotéria, ale pre osamelé rodiny sa nenájde blbých 18 miliónov eur ročne. No a teraz by som teda rád prečítal nejaké odborné veci. Začnem vyjadrením Ženských kruhov, čo je mimovládna organizácia. To vyjadrenie ste si mohli nájsť na Facebooku, nútiť ženy chodiť štyri dni s mŕtvym plodom nie je ľudské. Zavádzanie povinnosti časových lehôt WHO označuje za jeden zo spôsobov, ako sťažiť ženám dostupnosť bezpečnej interrupcie. Okrem iného takéto lehoty podceňujú a spochybňujú schopnosť žien robiť autonómne rozhodnutia. Vytvárajú ďalšiu prekážku a zbytočnú psychickú záťaž napríklad pre týrané ženy alebo ženy, ktorých tehotenstvo vzniklo v dôsledku násilia. Predlžovanie alebo vytváranie nových časových lehôt je navyše retrogresívnym (povedané so smiechom) opatrením – pardon, to je slovo, ktoré mi doteraz nebolo známe – v oblasti ľudských práv, ktoré sú v medzinárodnom práve zakázané. Na Slovensku by sme mali preto viesť diskusie nie o predlžovaní čakacích lehôt, ale o ich úplnom odstránení. Anna Záborská v navrhovanej novele, ktorú nazvala o pomoci tehotným ženám, navrhuje zvýšiť čakaciu lehotu zo súčasných 48 na 96 hodín. To však nie je všetko. V súčasnosti sa 48-hodinová čakacia lehota vzťahuje iba na umelé prerušenie tehotenstva do 12. týždňa a na žiadosť ženy. Nevzťahuje sa teda na zákroky zo zdravotných dôvodov, zamĺknuté potraty, úmrtia plodu v maternici bez ohľadu na štádium tehotenstva. Táto navrhovaná novela zákona ruší a čakaciu lehotu 96 hodín bude vyžadovať vo všetkých prípadoch umelého ukončenia tehotenstva s výnimkou, ak nejde o bezprostredné ohrozenie zdravia alebo života ženy. Čo to znamená v praxi? Všetky ženy v akomkoľvek štádiu tehotenstva, teda aj po 12. týždni, ktoré budú podstupovať ukončenie tehotenstva, napríklad z dôvodu úmrtia plodu v maternici, zamĺknutého potratu alebo vážneho poškodenia plodu, bude musieť na vykonanie zákroku povinne čakať štyri dni po odoslaní hlásenia lekárom. Výnimku budú mať podľa zákona iba tie tehotné ženy, ktorých zdravie alebo život budú v bezprostrednom ohrození. Je teda možné, že niektorým ženám vykonajú zákrok skôr ako po uplynutí 96 hodín, ale iba v prípade, že sa im rozvinie napríklad silná infekcia, ktorá bude ohrozovať ich zdravie či život, alebo budú masívne krvácať. Až vtedy bude môcť zdravotnícky personál poskytnúť žene zdravotnú starostlivosť v súlade so zákonom. To, že niektoré ženy v dôsledku toho prídu o maternicu, že pre iné to bude traumatizujúci zážitok a niektoré môžu aj zomrieť ako Savita, ako Savita Halappanavar v Írsku, prepáčte, už zákon nerieši. Takýto prístup je krutý a neľudský a je iróniou, že sa dostal do návrhu zákona, ktorý ide na prejednávanie do parlamentu pod názvom o pomoci tehotným ženám. Môj dôvetok. Pani navrhovateľka, je tu cítiť, že medzi vami a Jankou nie je nejaký vrúcny vzťah, ale ak by ste chceli naozaj riešiť pomoc tehotným ženám, ja by som napríklad privítal, keby sme spoločne priniesli do tohto pléna zákon o partnerskom spolužití a pomoci tehotným ženám. Ja som si istý, že ak obe strany prejavia aspoň trošku snahu, tak dokážeme pomôcť všetkým a dokážeme presadiť aj niečo z toho, čo chceme my a aj niečo z toho, čo chcete vy, keď to bude mať ratio. Nevidel som takúto snahu a možno by ste si tu nemuseli pinkať, keby ste to, čo predkladáte, aj mali vôbec nejakú snahu odkonzultovať s nami alebo teda konkrétne s Jankou. Prečítam ešte niekoľko bodov z jej blogu. Konkrétne opäť k predĺženiu lehoty na rozmyslenie pred podstúpením interrupcie. No, ako tu už bolo povedané, keby ženy, keby nebolo poslancov v parlamente, ženy by zrejme nepremýšľali. Neviem, prečo si myslíte, že vy musíte premýšľať za tie ženy, či ony sa nevedia rozhodovať samé o vlastnom tele. Prínos predkladateľov je v tom, že tým zvyšujú šancu, že žena prešvihne termín, kedy ešte môže interrupciu podstúpiť. To znamená, že chcú, aby zúfalá žena radšej ostala tehotná a mala ešte väčšiu traumu z tehotenstva. Zákaz reklamy. S týmto bodom sme mali problém aj pred tým a stále ho máme, pretože nevieme poriadne povedať, čo to je reklama na interrupcie. Nevieme ani poriadne povedať, kedy robí ústavný činiteľ reklamu a kedy nie. Ja som osobne nevidel reklamu na interrupcie, ani Janka, ako píše v blogu, a bojím sa, že vy si, pod týmto zákazom reklamy si vlastne predstavujete, že chcete úplne zakázať ženy informovať o legálnych možnostiach. No a ten zvyšok, to už tu aj bolo povedané alebo zrejme to povie ešte Janka. Možno ešte vystúpim aj neskôr. Ďakujem.