Kadúc, Miroslav, poslanec NR SR (2014-03-25):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, kolegovia, diváci, začnem trošku netradične a to je, vyjadrím sa k stanovisku vlády. Stanovisko vlády by malo byť naozaj argumentačne silné a presvedčivé a v tomto prípade si dovolím povedať a myslím, že to videli všetci, ktorí tu sedeli, že bolo také nemastné, neslané. Také nijaké. Okrem toho, že vydáva, takto, vydáva to dva signály, dva veľmi zlé signály. Prvý signál je o tom, že to nemyslíte s reformou justície naozaj úprimne. Pre tých, ktorí, pre tých ľudí, ktorí vedia, že tá justícia bude v lepšom stave, vôbec. A ten druhý signál je pre pána ministra. Nie je moc pozitívny signál, keď vláda príde s takýmto stanoviskom. Veru trúfalé. K ďalším veciam, čo povedal pán podpredseda vlády pán Vážny. Údajne vstupujeme do živých vecí. No nevstupujeme, toto bola právoplatne skončená vec a dokonca bola by aj vykonateľná, ak by nebol odložený výkon trestu. Výkon trestu bol v tomto prípade odložený úplne výnimočne, celkom raz za dva roky, celkom raz. Čiže nie je to živá vec a ak chcete argumentovať, že je, okej, tou živou vecou ste ju spravili vy, pán minister. Pán podpredseda Vážny povedal, že je to nenáležitá kampaň. Ako prišlo mi to úplne neskutočne farizejské, keď my hovoríme teraz o kampani, keď bod 24 tejto schôdze, reforma justície a ochrana manželstva, nebolo nič iné, iba kampaň, nič iné iba kampaň a my teraz budeme hovoriť, že my sme, tiež kampaňujeme, ja neviem, za koho teraz kampaňujeme. Vtedy to bola kampaň o pánovi premiérovi a o pánovi predsedovi Hrušovskom. Smutné. Pán predseda Vážny povedal, že boli, objavili sa závažné chyby, ktoré nebolo možné ignorovať. To je to, čo sme sa my celý čas pýtali a ja osobitne. Prosím vás, dokonca som prosil, povedzte mi tie závažné pochybenia a keby aj neboli závažné, povedzte mi pochybenia, aké tam boli. Doteraz tú odpoveď nemáme. Škoda, že tu nie je pán predseda, pán podpredseda vlády, ktorý inak, dúfam, že vie o svojom práve kedykoľvek vystúpiť, čiže mohol by to vysvetliť. To by ma naozaj zaujímalo, tie závažné pochybenia. Pretože tie závažné pochybenia z toho, čo máme my k dispozícii, neexistujú. Ja neberiem pánovi ministrovi spravodlivosti to, že sú právne názory, že mal povinnosť konať v tejto veci. Absolútne mu to neberiem. Ak tá povinnosť tu je, treba si tú povinnosť splniť. Ale ako som citoval § 371 ods. 3 Trestného poriadku, ak niekde existuje nejaká povinnosť a sú tam stanovené nejaké podmienky, musia byť tieto podmienky splnené. Jediné, čo som sa ja pýtal, čo je pre mňa zásadné, aké boli tie podmienky? Či boli alebo neboli splnené. Ak áno, aké sú to? To, že je tam subjektívne posúdenie? V poriadku. My minimálne na výbore sme si zaslúžili počuť, keď už nie občania, aké sú dôvody na to, že človek, ktorý bol dvakrát, dvomi rozsudkami bol odsúdený, je stále na slobode. K skutkovému stavu. Naznačil som to. Tento pán docent spolu s ďalšími dvomi obvinenými a obžalovanými, čiže tam boli, v tej kauze boli traja, bol dvakrát odsúdený za korupciu, dvakrát. Dovolím si zacitovať z verejného rozsudku na internete a ja to dávam do pozornosti všetkým, ktorí majú záujem o úprimné preštudovanie veci. Je to vec 5/TO/11/2012, pardon, uznesenie, strana, začína to na strane osem, ja to budem citovať. Je to pomerme závažné a musí to tu zaznieť ešte raz a zrozumiteľne, o čom sa tu bavíme, o akých skutkových okolnostiach: „Obžalovaných aj podľa názoru Najvyššieho súdu jednoznačne usvedčujú najmä zvukové záznamy“, nejednoznačne usvedčujú. „Z odpočúvania ich telefonických rozhovorov, ktoré boli potrebné posudzovať aj v kontexte s obsahom ostatných dôkazov vykonaných v priebehu dokazovania na hlavnom pojednávaní. V podstate možno uviesť, že z vykonaného dokazovania vyplýva neodškriepiteľná skutočnosť, že k prevodu vlastníctva na obžalovaného J. M. a J. U. a to dvoch bytov, jedného nebytového priestoru nehnuteľností vo vlastníctve mesta Košice došlo na podklade hlasovania v mestskom zastupiteľstve, ktorého členom je aj poslanec a teda bol obžalovaný docent F. O. Zvukové záznamy telefonických rozhovorov medzi zúčastnenými, ktoré boli na hlavnom pojednávaní prehraté na technických zariadeniach, bez akýchkoľvek pochybností svedčia o tom, že v rámci hlasovania bola zistená korupcia.“ To je citácia z toho uznesenia, verejného, prosím nájdite si ho. „Pričom výsledok takto ovplyvneného hlasovania bol prevod vlastníctva k vyššie uvedeným nehnuteľnostiam. V tejto súvislosti aj odvolací súd dáva do pozornosti SMS, ktorú odoslal obžalovaný spoluobžalovanému po hlasovaní v mestskom zastupiteľstve 11. marca 2008. Prepis, ktorému oznamuje, že hlasovanie prešlo o jeden hlas, pričom zabezpečil 9 hlasov v prvom hlasovaní a v druhom hlasovaní 8. V následnom telefonickom rozhovore obžalovaný znovu oznamuje spoluobžalovanému, že zabezpečil pri hlasovaní celkovo 17 hlasov, pričom zdôrazňuje, že išlo o dve hlasovania s poznámkou: aj ty viacej zarobíš. V závere hovorí, pripomína, že on neprerobí na tom ani halier.“ Toto bola citácia z uznesenia, ktorým bol potvrdený rozsudok Špecializovaného trestného súdu, na ktorý by sme nemali zabúdať. Je to pomerne kľúčový argument práve tejto schôdze, práve tohto odvolávania. Pán minister doteraz, bolo povedané, že podal 31 dovolaní. Avšak na moju otázku, koľko bolo odkladov výkonu trestu, to znamená, koľkokrát ten človek nešiel do väzenia, neodpovedal. Pravda je taká, že ten odklad bol iba jeden jediný. Iba jeden jediný odklad výkonu trestu pri 31 dovolaniach. Zásadná otázka je to, prečo? Ja musím sa priznať, že ja som bol tiež zdržanlivý pri týchto, aj pri mimoriadnej schôdzi výboru aj pri tejto mimoriadnej schôdzi. Ale preto, že považujem to právo ministra, keď je niekde právo, je tam aj povinnosť, že povedzme, že mal to oprávnenie. Využil ho, použil svoj právny názor, tak ma zaujímalo, aké boli tie dôvody, prečo podal dovolanie? Preto som sa ho trikrát na našom ústavnoprávnom výbore pýtal, trikrát som položil jasnú otázku a pokladám ju opäť, kde boli pochybenia? Ak tam nejaké sú, treba ich pomenovať. Nemusíme tu byť dneska absolútne. Čo dokazuje nevinu, nie troch obžalovaných, iba jedného. To dovolanie bolo podané, nie voči všetkým trom, iba voči jednému. Odklad výkon trestu iba voči jednému. Ktorá výpoveď je spochybniteľná a ktorý dôkaz nebol vykonaný? Veľmi jednoduché otázky, na ktoré sú podľa mňa aj jednoduché odpovede. Ak človek, ktorý tvrdí, že mal tú povinnosť, lebo chcel zabrániť justičnému omylu, čo mu neberiem a čo sa teším, že ak sa naozaj chránime, niečo, čo je posvätné a to je spravodlivosť, mal by vedieť vysvetliť. To vysvetlenie neprišlo. A ja tu, pán minister a páni kolegovia, nestojím tu rád. Nemám z toho vôbec dobrý pocit, ale musím tu stáť. Ja, pán minister, naozaj by som si vás dovolil vyzvať, aby ste vystúpili a tie dôvody jasne pomenovali. Ja stále som zdržanlivý, aj keď som podpísal odvolávanie. Ak vidíte dôvody, vysvetlite, ja za to hlasovať nebudem. Ak ich vysvetlíte skutkovo, tak ako majú byť, pretože ak vy máte nejaké právo, na toto právo nadväzuje v zmysle § 371 ods. 3 aj nejaká hypotéza, nejaká podmienka. A to znamená, ako vy sám dôvodíte, že zo skutkového stavu, teraz citujem ten paragraf: „zo skutkového stavu, ktorý bol na základe vykonaných dôkazov v podstatných okolnostiach bol nesprávne zistený skutkový stav“. Stačí nám toto vysvetliť, teda minimálne mne. Ja viem, že vám to možno nepomôže, alebo nezaváži, ale ja som tu nie preto, aby som vás križoval, ale aby sme zistili, prečo ste urobili to, čo ste urobili. Viete, vy ako minister nesiete zodpovednosť. Nesiete zodpovednosť za celé ministerstvo a považujem vás za odborníka a nemyslím si, že ste pochybili úmyselne. Myslím si, že vám toto niekto podstrčil a niekto sa vás pokúša zneužiť. Naznačuje to aj stanovisko vlády. Tá obrana vlády je slabá. Viete, ak vy ako minister naozaj musíte uniesť zodpovednosť a minimálne v tom, že poukážete na to, kde sa stala chyba a ak vám to niekto podstrčil, čo sa naozaj zo všetkých informácií tak javí, lebo neverím, že by ste si dali takúto slučku na krk, tomu fakt neverím, že vyvodíte zodpovednosť, vyvodíte dôsledky. Viete, lebo čo sa môže stať? Ono to súvisí s tým úvodom, ktorý som povedal. Nariadenie pojednávania na Najvyššom súde bude čoskoro. Bude, ak sa nemýlim, o mesiac a pol alebo tak nejako, aspoň takou informáciou disponujem. Osobne si myslím z toho, čo poznám ten prípad, že bude rozhodnuté, že budú potvrdené tieto rozsudky alebo tieto rozhodnutia. V tom, ak pán premiér sa nestane prezidentom, dostane dôvod na vaše odvolanie, pán minister. Ja vám to hovorím s dobrým úmyslom. Treba vyvodiť dôsledky. Vám sa naozaj, podľa mňa, trasie stolička. A priznám sa, ja keď som videl vašu nomináciu vo vláde na úvod, bol som rád, lebo podľa mňa ste stále nespochybnili svoju odbornosť, len tu ste nedávali proste pozor. Nedávali ste pozor, čo vám kto necháva podpisovať. Lebo čo sa stane? Budete za to niesť dôsledky ešte horšie, ako sa, ako sa možno javí. Ak momentálne je odložený výkon trestu pána docenta Olejníka, to znamená, že v podstate si behá po slobode a pri týchto skutkových okolnostiach, ktoré sú tu, to sa, myslím, zhodneme, by okresný súd alebo súd, ktorý má právomoc rozhodovať, ak by ešte nebolo rozhodnuté, nariadil väzbu, zrejme kolúznu väzbu. To je taká väzba, aby táto osoba nepôsobila na znalcov, svedkov, prípadne spolu obvinených. Momentálne tento človek behá na slobode. Ja sa len tak obávam, že aj keď ten rozsudok bude, bude Najvyšším súdom potvrdený, že dôjde k obnove konania. K obnove konania, pretože sa objavia nejaké nové dôkazy, ktoré tu doteraz neboli a ktoré je možné zadovážiť. A myslím si, že toto nebude dobrý signál verejnosti, že človek, ktorý bol Špecializovaným trestným súdom odsúdený, Najvyšším súdom potvrdený, sa dostane, bude oslobodený len na základe našej nečinnosti. Je to podľa mňa neuveriteľne zlý signál, že s tou spravodlivosťou nechcete nielen vy, pán minister, ale aj vládna strana nič robiť. Je to podľa mňa obrovská škoda. Poukazuje to na vašu neúprimnosť. A tu si dovolím povedať to, čo som povedal minulý týždeň, a to je, keby ste to naozaj mysleli vážne, s tou justíciou robíte niečo už omnoho, omnoho skôr. Od 2006 je strana SMER v parlamente. Štyri roky bola vo vláde, potom dva roky v opozícii a dva roky je opäť vo vláde. Problém s justíciou nenastal teraz. Ten problém tu je viac ako desať rokov. Toto je špička ľadovca, ktorú tí, ktorí tu boli, dovolili. Ešte možno k tým stanoviskám, ktoré boli spomenuté. Ja som, ja poznám niektoré stanoviská tých odborníkov, ktorí boli, ktoré boli spomínané, a ak sa nemýlim, tie stanoviská sú v podobe takej, že ak, ktoré hovoria o právno-teoretickom výklade toho ustanovenia 371, ktoré hovorí: „Ak sú tu pochybnosti a sú dôvodné, vtedy je treba konať.“. Ja vám to neberiem, ešte raz, ak ste mali konať, v poriadku, ale myslím si, že my minimálne na výbore, ktorí sme kontrolným orgánom, by sme mali poznať tie dôvody. Tak vás naozaj žiadam, pán minister, aby ste to vysvetlili, aby ste vysvetlili tie skutkové okolnosti, ktoré považujete za také, ktoré spochybňujú tento rozsudok. Kľudne nech sú subjektívne, ale pomenujte ich, jeden, dva, tri. Pomenujte ich! Ďakujem veľmi pekne.