Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-10-18):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, vážení občania, čujte, naozaj v tomto prípade musím povedať „čujte“, lebo vám poviem, čo na vás prichystali na piatok. Nie na piatok, ale na, do budúcna, to, čo si iní nedovolili a väčší páni a väčší machri boli, ani boľševik sa toho nechytal, ani, ani kléro, tak tu títo nepoznajú nikoho a ničoho, čoho by sa zľakli a mali pred niečím rešpekt. Celé zlé. Celé zlé. Pán minister, jak si muž vybuduje rešpekt? Svojimi činmi. A vy si chcete vybudovať čím rešpekt? No tak čujme! Prosím vás pekne, doniesť toto sem je znova v zmysle celého týždňa, to, čo tu vláčite, to, čo tu vláčite. To, čo ste tu doniesli, ochranu prírody, to, čo tu Počiatek doniesol, a celé to zaklincuje tuná pán minister pôdohospodárstva so zákonom o lesoch. Tých ustanovení, ktoré sa menia, je veľa. Ja sa nepasujem, ale zase si vyprosujem, ja ale, za odborníka na lesy, ale si vyprosujem zase, že tomu nerozumiem vôbec. My sme to v rodine mali lesníkov veľa, tak jak sme mali farárov, tak sme mali lesníkov a verte, že nerozumiem tomu možno odborne, ale rozumiem lesu a načo les je. Môj dedko mi ukazoval ešte za komunistov, že odkiaľ pokiaľ je tvoj les, a on ešte vtedy, neviem jak sa to ani volali, vyháňal ešte za komunistov, že toto je môj les, chudák, aj s tým zomrel, že, že mu to zobrali. Čiže vzťah k lesom a vôbec k tej hodnote u nás v rodine vždycky dlhodobo bol. Takže ma tu potom, keď budete na mňa reagovať, tak nereagujte tak, že tomu nerozumiem. Ale nebudem sa chytať týchto odborných vecí, prenechám, možno ma pán Mičovský, bude sa venovať tomu. Ja chcem povedať, to, to sa týka spoločenstva, spoločnosti, ľudí, čo sa týka, to chcem, na to chcem upozorniť. Bolo ustanovenie doteraz platné o, cesty. Ja si pomôžem, ja som bol pripravený na to, že pôjde retransmisia, všetko sa tu mení, tak budem teraz trošku improvizovať, lebo si to musím hľadať. A budem citovať, začnem, čo menia z pohľadov ciest. Hej, ako sa pristupuje k lesným cestám. Nájdem si to ustanovenie, ktoré to je, a čo zmenia a čo to bude pre nás obyčajných ľudí, bežných občanov znamenať, že ako si to tu niekto, niekto pripravuje a čo s tým plánuje robiť. To ustanovenie doteraz bolo, že, ale ja vám ho zacitujem, aby som bol presný, aby mi potom niekto nepovedal, že povedal niečo, čo, čo tak nebolo. (Hľadanie v podkladoch.) Kým to nájdem, potom, tu si spravím poznámku, je to § 30, kým to nájdem. Treba povedať jednu vec, ja verím, že sa možno k tomu tuná pán minister vyjadrí, že existuje, existovalo také niečo ako hromadná pripomienka, 13-tisíc ľudí ju podpísalo. Bola nejaká, niečo sa schválilo, niečo sa dohodlo v nejakom tvare, potom na vláde sa schválilo v inom tvare, ja som vtedy tie texty čítal. Údajne sa zamenil nejaký text, schválil sa druhý, možno to bude posledná šanca, že možno o tom ani premiér Fico nevie. Viete, toto už zostáva len posledná možnosť a uplatníme to machiavellistické, že posledného... (Poslanec Poliačik podal rečníkovi dokument.) Áno, tu to mám; že zlého ministra. Možno to bude záchrana pre túto, pre tento prípad a zistíme, že pán minister si to lajsol a išiel ako sólista. 	Prosím vás pekne, § 25 v existujúcom znení hovorí, že „lesné cesty je oprávnený využívať každý po dohode s ich vlastníkom, správcom, so združením“ v čase, po čase a spôsobe, teda pardon, beriem späť. Existujúci, tuto je existujúci paragraf v tejto dvadsaťpäťke o využívaní lesných ciest. Pokúsim sa byť teda čo najlapnejší. Lesné cesty je oprávnený využívať každý, kto ich potrebuje na hospodárenie v lesoch alebo na zabezpečenie starostlivosti o dotknuté územia a o stavby a zariadenia na tomto území a to po dohode s ich vlastníkom, správcom alebo združením o spôsobe úhrady za jej využívanie. Ak sa nedohodne, tak o tom rozhoduje súd. To platilo doteraz. Nové znenie, ktoré sem prišlo, hovorí: Lesné cesty je oprávnený využívať každý po dohode s ich vlastníkom, správcom alebo združením o čase a spôsobe využívania výšky úhrady po dohode, teda o výške a spôsobe úhrady za ich využívanie. Ak sa nedosiahne dohoda a osoba ich potrebuje na hospodárenie alebo na zabezpečenie starostlivosti o dotknuté územie, o čase a spôsobe rozhodne súd. Čo menia? Prosím vás, doteraz z tohto ustanovenia vyplývalo, že môže ich užívať, máme ustanovenie v tridsiatke, ktoré hovorí, že vstup do lesov je voľný, a dvadsaťpäťka hovorila, že lesné cesty môže používať každý, kto ich potrebuje preto, aby mohol užívať, ja neviem, susedný, alebo nejakú stavbu, a keď sa nedohodne o spôsobe úhrady, tak o tom rozhoduje súd. Páni z ministerstva to vycizelovali, a to takým spôsobom, že povedali, že lesné cesty môže využívať každý a je povinný, teda po dohode s vlastníkom, správcom alebo združením o dohode o cene. Tí, ktorí potrebujú využívať tie cesty kvôli tomu, že chcú spravovať iný lesný pozemok alebo nejakú nehnuteľnosť, v prípade, že sa nedohodnú, sa môžu súdiť. Viete, čo je aplikácia tohto? Na ceste budete mať mýto, na lesnej ceste budete mať mýto. Zákon o cenách hovorí, že ceny stanovujete buď dohodou, alebo úradne, alebo, hej, prosím vás, to máte to obligátne v reštauráciách, ceny sú stanovené dohodou. Oni, tá dohoda, viete, čo bude znamenať tá dohoda? Že tá lesná cesta niekde, k niečomu, ku Kriváňu, alebo ja neviem kde, tam bude stáť jeden pánko s rampou a keď tam pôjde Martin Poliačik alebo Mičovský, pán Mičovský pešo s batôžkom, tak v zmysle tohto zákona, ktorý ste sem dovliekli, tak môže si vypýtať od vás euro. Povie zmluvná cena dohodou, euro, keď nie, tak prepáčte, nemôžte sem ísť. Keby ste potrebovali cez tú cestu ísť, lebo za tou cestou máte nejaký iný pozemok, tak keď vám tá cesta, keď vám to nevyhovuje, sa môžte súdiť. Ja som neni právnik, ja som poľnohospodár, ja vám robím rozklad vášho ustanovenia. Prosím vás, s týmto, keď to tak nie je, prečo to meníte? Prosím vás, toto sem dovliekli, na tých lesných cestách ku Kriváňu alebo neviem kde, tí urbárnici, tí prevádzkovatelia lyžiarskych, lebo za určitých okolností, alebo vlastník môže stáť s tou ľadvinkou, mať nejaké bločky a pýtať od tých ľudí, ktorí nieže na aute, že pešo, na bicykli pôjdu a budú chcieť cez tú lesnú cestu a bude tam napísané „zmluvné ceny stanovené dohodou podľa zákona, § 25, o lesoch“, a bude to pravda a môžte si pískať. Keď nebudete súhlasiť s tou dohodou, že chcete dať euro za tú cestu, tak sa môžte otočiť a čakať na autobus naspäť do doliny, keď budete potrebovať, lebo tam budete mať hájenku, alebo nejaký iný, tak sa môžte súdiť. To je rozklad prvého ustanovenia, čo sem dovliekol minister poľnohospodárstva. Gradujeme, to, čo, sa opakujem, čo boľševik povedal, že, že nechytal sa, mali výnimky tam kvôli Babinskému na Orave, že tam to ináč vyriešili, že prečo tam niekoho nepustiť, tak tuná naši mocipáni sa neboja ani toho. Vstup do lesov precizujú, významnou mierou precizujú vstup do lesa, ja neviem, čo ste vy zač, to je sila. (Listovanie rečníka v podkladoch.) Existujúce znenie hovorí, že „každý má právo vstupovať na lesné pozemky“, to je odsek a), odsek 2 to je v zásade, „je povinný chrániť“; to je, to je v poriadku; odsek 3, ktorý bude kľúčový pre naše potreby, „využívanie lesov verejnosťou sa nevzťahuje na uzavreté a ohradené lesné pozemky vo vojenských lesoch“. Do tohto tretieho odstavca, pozrite, čo ste vrazili! Vrazili ste ustanovenie, ktoré hovorí: „organizovať alebo vykonávať aktivity za účelom dosiahnutia zisku na lesných pozemkoch možno len so súhlasom vlastníka alebo správcu“ a potom dopĺňate to, že verejnosti vo vojenských lesoch je vstup obmedzený. Čiže, vážení, ak chcete organizovať alebo vykonávať aktivity za účelom dosiahnutia zisku na lesných pozemkoch, potrebujete mať súhlas vlastníka alebo správcu. Martin, keď pôjdeš do lesa, zoberieš si foťák a uvidíš krásny západ slnka alebo pekného vtáčika, jak sedí na strome, odfotíš ho, pošleš do National Geographic, oni ti zaplatia, tak ten urbár alebo tam, kde si to odfotil, od teba môžu požadovať, lebo ty si vykonával, ak môžeš, porušenie zákona. Všetky lyžiarske školy, paraglajdisti na Donovaloch, organizované zájazdy, ktoré povedia, deťúrence moje, naskáčte do autobusu, dajte po 5 euro, vyvezieme vás hore, prídete na neviem, na nejakú hájenku, prejdete cez, tak sú to povinní nahlásiť. Toto tu doniesli, vážení, toto sem dovliekli, všetky aktivity za účelom dosiahnutia zisku! Pán minister, ja pokračujem, toto malo byť vypustené, malo to byť upravené po nejakom dohodovacom rokovaní v zmysle toho, ako vy máte prijímať zákony, na základe tej hromadnej pripomienky, mali ste tam doplniť to ustanovenie o tých telovýchovných akciách, malo sa to týkať údajne 500, ale to neplatí. Mala tam byť poznámka pod čiarou, že sa to týka len akcií nad 500 ľudí. Ja tu poznámku pod čiarou nevidím, to bolo, v šiestom mesiaci sa to odpálilo ten, ten nejaký povyk, čo spustili ešte, kto tu niekoho zaujíma, tak sa to odpálilo tak od vás z ministerstva, nič sa nedeje, proste tam dáme, upravíme to, že to je iba telovýchovné akcie nad 500 občanov, účastníkov. Ako, že, logicky, tak sa utíšila verejnosť, ale to, čo sem prišlo, to, čo sem dovliekli, nehovorí o ničom, nemá poznámku pod čiarou, nemá odvolávku na zákon o telovýchovných akciách, nemá. Len hovorí, že keď chcete vykonávať takéto aktivity, tak musíte mať súhlas. Niekto povie: No a čo? No jasne, nie, však v poriadku, nech sa páči. Ale prosím vás, buďte dôslední a dajte si pozor, občania, keď pôjdete s fotoaparátom, lebo niekde vám zakazujú vstupovať s fotoaparátom, zakazujú vám zhotovovať záznamy, nie, na nejakých verejných koncertoch alebo neviem čo, tak keď pôjdete s fotoaparátom do lesa, tak po novele SMER-u, ktorú sem dovliekol pán Jahnátek, vám môže stáť urbárnik alebo vlastník toho lesa, alebo správca toho lesa a povie: Vážení, pozor, ukážte mi, čo ste nafotili a či s tým plánujete obchodovať. Pokiaľ s tým plánujete obchodovať, tu máte číslo účtu, IČO, DIČO, pošlite nám peniaze. Znie absurdne? Jasné, že znie absurdne, ale nie v tejto krajine, nie v tejto krajine. A ja vám poviem, čím to celé posvätili, čím to celé, ako sa hovorí, zabili. Tak na jednej strane idú obťažovať deti, ktoré si zoberú batôžtek a do batôžteka si dajú rožtek, však nepôjdu do tých drahých chát, do tých drahých hotelov vašich kamarátov, však nemajú za čo, keď budú chcieť, tak ich urbárnik, vypýta im vstup na lesnú cestu, potom ešte budú musieť poslať, toto zavádzate, a by ste neverili, do čoho sa títo páni ešte pustili! Do ustanovení zákona, zjednoduším to, ono je to dosť zložité ustanovenie, že tí, čo stavajú vleky, tak doteraz museli čo robiť? Museli mať rozhodnutie o vyňatí dočasnom alebo trvalom lesného pôdneho fondu, museli platiť náhradu za to vyňatie, museli pripraviť projekt obnovy, museli pripraviť projekt realizácie. Bum, čo sa nestalo? Nie je to tam, vážení, paragraf hovorí o tom, že to majú presne definované, aby náhodou nevzniklo nejaká, nejaké nedorozumenie, že tí, čo vykonávajú, investor, stožiare nadzemné, podzemné vedenie, tak to nepotrebujú. Rozumiete tomu, čiže J&T už na svoje vleky, stožiare nebude potrebovať nič, ale keď budete chcieť fotiť, alebo budete chcieť spraviť organizovaný výstup na Kriváň, tak vás budú musieť, cez dvoch prejdete... (Obrátenie sa rečníka na ministra pôdohospodárstva.) Čo bože, bože, je to pravda, však ma tu vyvráťte, prosím vás pekne, jak sa mám s vami rozprávať, však je to tu, to prečítam, čo ste to zač! Ja sa čudujem ľuďom tejto krajiny, komu ste to dali moc, preboha, komu ste to dali moc, však to tu vláčia celý týždeň. Celý týždeň tu vláčia hlúposti, prosím vás pekne, to ustanovenie toho bodu o tom, že prečo za stožiare už nebudú chlapci platiť nič a nikomu a nikoho sa nebudú pýtať na to, neviem, či tam sedí niekto od vás z ministerstva, bez urážky, to je dosť ťažké ustanovenie, to vám poslali, možno už nespravili tú chybu, čo pre SPP, kuriérom možno vám to poslali, lebo to je dosť náročné, tam sa dopracujete cez všetky tie ustanovenia, že kto o tom, bez urážky, to robili už dobrí právnici, ale je to tam, to ustanovenie je tu. Občania Slovenskej republiky, prosím vás, počúvajte dobre, prišiel sem minister pôdohospodárstva v piatok, ktorý chce od vás, keď pôjdete do lesa, dáva moc, že vás nepustia na cestu, ak nezaplatíte, že ak by ste to zorganizovali a skladali sa na to a bolo by tam nejaký a niekto by to mohol ... (nezrozumiteľné slovo), tak ste povinný sa spýtať, či tam môžte ísť. Bežní, bežní ľudia, detičky, avšak chlapcom z J&T povolia teraz stavať stožiare nie na základe rozhodnutia, ktoré musí mať nejak, z jedného, jedného vydania, stanoviska orgánu, ktoré už ničoho, je potrebné, len spĺňa tie náležitosti, to znamená, že má správne vypísanú žiadosť o vyňatie. No to by ste neverili, ja viem, že tomu by málokto veril, ale je to tak. (Listovanie v podkladoch.) Nájdem to, pozrite sa, tie stožiare za to stoja, lebo tie stožiare tam niekto dal. Na tomto chcem, ktorých by to prípadne zaujímalo, však, na tom to chcem postaviť. Na jednej strane čo idete a na druhej strane čo urobiť, no malebné, naozaj malebné. Viete, to nieže žalúdok, to je trojka plech, to nemôžete mať žalúdok, že dovlečiete v jednom, keby ste to aspoň rozdelili, že po polroku sem dôjdete s tým, ale vy to v jednej šupe donesiete, v jednej šupe donesiete to, čoho sa boľševik bál, koho sa bál, všetko a čo Mária Terézia alebo kto kedy dovolil, to sem dovlečiete a ešte si tam pribalíte bonus pre J&T, aby nemuseli platiť za stožiare, no, no normálne sen, sen. (Listovanie v podkladoch.) Takže, vážení, hej, že tam bolo to ustanovenie a to bol § 8, už to mám, on mal štyri, štyri odseky, dopĺňajú piaty až ôsmy, kde v šiestom je napísané, že „ak ide o umiestnenie signálov“, to znamená signálov, „stabilizačných kameňov a iných značiek“ pre geotické a, a majú tam aj tie vodné stavby, stožiare alebo iné objekty nadzemného a podzemného vedenia, výmera ktorých nepresiahne 30 metrov, „rozhodnutie o vyňatí, alebo rozhodnutie o obmedzení využívania sa nevyžaduje. Orgán štátnej správy lesného hospodárstva na základe žiadosti investora“; investora, však to už mohli odrazu napísať J&T, na základe žiadosti J&T; „vydá len záväzné stanovisko“. Záväzné stanovisko sa primerane použijú ustanovenia § 7 ods., to je nič, to je, že aby ste tu žiadosť mali správne vypísanú, aby ste nezabudli napísať doručovaciu adresu, to je nič. Doteraz ste museli zaplatiť, to sa aj volá, že za obme..., teda že obmedzenie využívania museli ste zaplatiť, asi nie veľa, ale niečo predsa a dostali ste podmienky, ako, ako to máte robiť, ako to máte zabezpečiť, ako to máte, ale aj realizovať. Teraz ministerstvo pôdohospodárstva mimoriadne ústretovo teda vyjde poruke, aby teda nezdržiavali nikoho z ich tútorov, tak to takto doniesli. Čo má zmysel? Znova, zmysel má sa obrátiť na občanov a obraciam sa, občania, na vás, prosím vás pekne, nedajte sa takto už, to už je teror, nedajte sa už takto terorizovať, preboha, nedajte! (Rečník zmĺkol.) Teraz prerušujem, lebo tu sa bavia, mňa to vyrušuje, to je zase aj znakom mimoriadnej neúctivosti, samozrejme, však kto sa kedy nad tým zamýšľa. Vážení občania, naozaj nedajte sa už takto ďalej terorizovať, nedajte! Preukážte svoj občiansky vzdor, vzoprite sa tuná, tých 13-tisíc ľudí, ktorí podpísali tú hromadnú pripomienku, s ktorou si ministerstvo; nechcem povedať, aby som nebol expresívny; urobilo čo? Robte niečo, ja už viac nemôžem, iba na to upozorňujem. Naozaj sú toho schopní, čo by nikto neveril, oni toho schopní sú. Oni sú schopní toto sem vláčiť. Sú a poslanci za SMER sú im schopní za to zahlasovať. Rozum stojí, naozaj nad týmto rozum stojí, nad tou aroganciou, tou obludnou, obludnou, hnusnou, nechutnou aroganciou, ktorá je vo vás. Sa tu smeje, viete, jak sa tu smeje, vedomý si svojej sily, (Reakcia ministra.) prosím vás, vedomý si svojej sily sa tu smeje a vie, že to všetko ustojí, to je to. Vážení, ale dokedy? Ono to dlho trvať nebude, dlho to trvať nebude, raz tých ľudí tak fakt vytočíte, že to sa nedá už donekonečna, to sa nedá, naozaj sa sem nedá doniesť po jednej šupe zákon, ktorý zakáže ľuďom, obmedzí vstup do lesov, spoplatní vstup do lesov a v druhom ustanovení chlapcom z J&T pomôže stavať stožiare bez toho, aby s tým mali nejakú oštaru, to sa už naozaj, verím a vyzývam občanov, povedzte, že to sa už nedá, ja neviem, čo iné sa dá k tomu povedať. Jak sa dá čeliť tejto obludnej arogancii, tejto obludnej arogancii, tomu povýšeneckému, ironickému úsmevu od tej, to je, neboja nikoho, ničoho, ako sa dá tomu čeliť. Ďakujem pekne.