J. Liška, minister obrany SR: (2004-06-24):
Na základe rozhodnutia vlády Slovenskej republiky zo 14. júna 2004 si vám dovoľujem predložiť informáciu o mimoriadnych udalostiach, ku ktorým došlo 8. júna v operácii Iracká sloboda a mierovej misii UNFICYP na Cypre, v ktorých pôsobia príslušníci ozbrojených síl Slovenskej republiky. K prvej mimoriadnej udalosti došlo v operácií Iracká sloboda, kde pôsobia naši príslušníci na základe rozhodnutia Národnej rady Slovenskej republiky z 19. 6. 2003, ako aj na základe rezolúcií Bezpečnostnej rady OSN 1483, 1511 a najnovšie aj 1546. Pri tejto udalosti zahynuli traja príslušníci našej ženijnej jednotky. Spolu s nimi zahynuli dvaja poľskí a jeden lotyšský vojak. V inkriminovaný deň, t. j. 8. júna 2004 práce začali podľa plánu o 7.30 hodine. Dve slovenské ženijné čaty pracovali v dvoch sektoroch. Čata, v ktorej sa stala mimoriadna udalosť, bola rozdelená do dvoch skupín. Jedna skupina preverovala prístupové cesty a priestor, kde sa nachádzala munícia. Túto muníciu zhromažďovala v určenom priestore a dovážala výbušné a nebezpečné predmety. Druhá skupina ich ukladala a pripravovala na likvidáciu. Okolo 8. hodiny 50 minúty až 8. hodiny 55 minúty v priestore, kde pracovala skupina na likvidáciu munície, nastala silná detonácia, po ktorej nasledovala séria výbuchov trvajúca okolo 15 minút. Okamžite po tomto nešťastí veliteľ mnohonárodnej divízie stred - juh určil komisiu, ktorá na základe zistených faktov stanovila pravdepodobnú príčinu nešťastia a tou je skutočnosť, že jeden z mínometných granátov trafil do munície pripravenej na likvidáciu, kde pracovali vojaci. Dva ďalšie výbuchy boli príčinou čiastočného poškodenia transportéra OTh 64 automobilom honker z opačnej strany, ako došlo k hlavnému výbuchu. Po prijatí prvotného hlásenia o tejto mimoriadnej udalosti náčelník Generálneho štábu ozbrojených síl Slovenskej republiky ustanovil komisiu na prešetrenie vzniknutej mimoriadnej udalosti. Komisia pôsobila 13. júna 2004 priamo v priestore udalosti a po nezávislom šetrení potvrdila záver vyšetrovania udalosti stanovený komisiou veliteľa mnohonárodnej divízie a spresnila okolnosti mimoriadnej udalosti. Komisia vykonala obhliadku miesta výbuchu a spresnila smer vedenia mínometného útoku na severo-severovýchod a diaľku streľby na 3 300 až 3 500 m z miesta, ktoré bolo kryté terénnymi nerovnosťami a rozsiahlym porastom nízkych drevín. Streľba spôsobila poškodenie vozidla aj výbuchom zo strany odvrátenej od hlavného výbuchu. Nakoľko bolo komisiou zistené, že priestor palebného útoky je skrytý za prírodnými nerovnosťami, strážne jednotky za týchto klimatických a terénnych podmienok nemohli útočníkov odhaliť. Tu si dovolím pripomenúť, že berúc do úvahy bezpečnosť našich vojakov Národná rada Slovenskej republiky dňa 22. 1. 2004 na návrh vlády Slovenskej republiky vyslal do Iraku špeciálnu čatu obrany a ochrany, ktorej primárnou úlohou je chrániť ženistov počas práce. Je len paradox, že časť poslancov, ktorá podporila vyslanie našich ženistov, už nezdvihla ruku za ich väčšiu bezpečnosť. Vážené dámy, vážení páni, závery komisie potvrdili, že činnosť jednotky bola v súlade s uznesením Národnej rady Slovenskej republiky č. 332 zo dňa 19. júla 2003. Jednotka vykonávala činnosť v súlade s operačným rozkazom náčelníka Generálneho štábu ozbrojených síl Slovenskej republiky a smernicou na činnosť ženijnej roty pôsobiacej v operácii Iracká sloboda. Podľa zistení komisie dôvod na použitie takzvanej červenej karty zo strany veliteľa slovenského kontingentu nebol, nakoľko úlohy stanovené čiastkovým rozkazom veliteľa mnohonárodnej divízie pre ženijnú rotu boli v súlade s jej poslaním a udeleným mandátom. Veliteľ jednotky vybavený takzvanou červenou kartou disponuje právomocou nepripustiť, zakázať použitie jednotky na plnenie iných úloh či už zo stránky obsahovej, alebo teritoriálnej. Pri šetrení neboli zistené žiadne pochybenia v oblasti velenia a riadenia v súvislosti  so vznikom mimoriadnej situácie. Rovnako pri objasňovaní okolností a vykonávaní odborných prác v súvislosti s mimoriadnou udalosťou boli dodržané štandardné postupy v súlade s odbornými predpismi pri dodržaní všetkých bezpečnostných opatrení. K smrti príslušníkov jednotky poručíka in memoriam Petra Dingu, poručíka in memoriam Vladimíra Simonidesa a poručíka in memoriam Miroslava Frkáňa došlo pri plnení pracovných úloh nezávisle od ich vôle krátkodobým, náhlym a násilným pôsobením vonkajších vplyvov. Pozitívne bolo hodnotené správanie sa ostatných príslušníkov jednotky, ktorí boli v čase incidentu v ohrozenom priestore. Vzhľadom na vzniknutú situáciu postupovali rozhodne, rozvážne, s maximálnym nasadením pri záchrane spolubojovníkov. Ich snahou bolo pomôcť zranenému a vyslobodiť telá usmrtených napriek nebezpečnosti a zložitosti situácie, keď ešte v priestore vybuchovala munícia, aj s nasadením vlastných životov. Obzvlášť statočne a pohotovo sa v tejto ťažkej situácii zachoval príslušník čaty vojak Miroslav Staník, ktorý v dobe nešťastia plnil úlohy neďaleko s odmínovacím komplexom Božena. Svojou bezprostrednou činnosťou a pomocou zásadným spôsobom prispel k záchrane ťažko zraneného poľského vojaka tým, že ho skryl v chránenom priestore, kde mu bola okamžite poskytnutá odborná prvá pomoc. V súčasnosti je situácia v jednotke stabilizovaná, o čom svedčí aj skutočnosť, že žiadny príslušník jednotky nepožiadal o repatriáciu. Napokon osem príslušníkov doterajšieho kontingentu požiadalo o predĺženie pôsobenia v misii. Jednotka je pripravená plniť ďalšie úlohy vyplývajúce z mandátu Národnej rady Slovenskej republiky a Bezpečnostnej rady OSN. Podľa zistených informácií k 5. máju 2004 slovenské ženijné jednotky preverili v Iraku na mínovú bezpečnosť ručným spôsobom 72 796 štvorcových metrov, pomocou  komplexu Božena odmínovali 50 725 štvorcových metrov a pomocou tanku T-55C so zariadením KMT7 225 200 štvorcových metrov. Za toto obdobie zničili 291 kusov protitankových mín M 62M, 110 kusov protilietadlových nábojov, 3 kusy mínometných granátov, 2 kusy RPG75 a 4 kusy mín neznámej konštrukcie. Druhá mimoriadna udalosť sa stala v ten istý deň v mierovej misii UNFICYP na Cypre, kde zahynul príslušník našej jednotky. 8. júna 2004 bol v súlade s plánom plnenia úloh vykonaný pravidelný patrolovací let vrtuľníkom UNFICYP, ktorý sa uskutočnil v dobe od 10.30 do 11.30 hodiny. Posádku tvoril argentínsky pilot a traja príslušníci Slovkonu. Po ukončení letu a pristátí vrtuľníka na pristávacej ploche pre vrtuľník účastníci letu vystupovali z kokpitu vrtuľníka. Rotmajster in memoriam Miroslav Huška sa z doposiaľ neznámych dôvodov po vystúpení z kokpitu priblížil k točiacej sa vyrovnávacej vrtuli, ktorá ho zasiahla, utrpel ťažké tržné poranenia zadnej časti hrudníka s následným ťažkým šokom spôsobeným veľkou stratou krvi a stratou vedomia. Ihneď po udalosti mu bola poskytnutá prvá pomoc službukonajúcim lekárom. Sanitkou bol okamžite po poskytnutej prvej pomoci a stabilizácii prevezený do hlavnej nemocnice vo Famaguste, kde sa pokračovalo v resustitácii. Približne o 12.10 hodine miestneho času zomrel na následky zranení. Tento prípad je odlišný od prvého, pretože tu došlo pre nás z nepochopiteľných dôvodov k ojedinelému porušeniu bezpečnostných opatrení a nevieme si vysvetliť konanie postihnutého. Všetci príslušníci sú riadne poučení o bezpečnostných pravidlách, o čom jestvujú aj písomné záznamy. Vyšetrovanie tejto mimoriadnej udalosti zatiaľ nie je uzavreté z dôvodu, že medzinárodná vyšetrovacia komisia ešte vyšetrovanie mimoriadnej udalosti neukončila. Vážené dámy, vážení páni, v súvislosti s touto správou by som vás rád upozornil na skutočnosť, že v záujme poskytnúť vám a verejnosti čo najskôr informácie o týchto udalostiach a z dôvodu zaradenia tohto materiálu na rokovanie dnešnej schôdze Národnej rady musel byť materiál pripravený v čase, keď sme vychádzali iba z prvotných hlásení. Z toto dôvodu v informácii, ktorú máte k dispozícii, sú uvedené výrazy ako pravdepodobne, komisia sa domnieva a pravdepodobný mínometný útok. Aj preto som toto svoje vystúpenie doplnil o údaje, ktoré mi predložila komisia náčelníka Generálneho štábu ozbrojených síl Slovenskej republiky, aby ste boli informovaní v plnom rozsahu. Vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi zrekapitulovať informácie, ktoré tu odzneli, do nasledovných záverov. Po prvé. Slovenskí vojaci zahynuli pri plnení humanitárnej činnosti , na ktorú boli vyslaní Národnou radou Slovenskej republiky a ktorú vykonávali na základe mandátu Bezpečnostnej rady OSN. Po druhé. Každý profesionálny vojak musí počítať s rizikom ohrozenia zdravia, ako aj nasadením života pri výkone úloh v službách svojej vlasti. Po tretie. Vláda a ministerstvo obrany robili, robia a vždy budú robiť všetky opatrenia, aby takéto riziká minimalizovali, pozri vyslanie čaty obrany a ochrany. Po štvrté. Boli dodržané všetky bezpečnostné predpisy a bola zabezpečená adekvátna ochrana našich vojakov pri vykonávaní ich práce. Po piate. Neexistoval racionálny dôvod na použitie takzvanej červenej karty, ktorá umožňuje nepripustiť jednotku na plnenie úloh. Po šieste. Účasť slovenských vojakov, ktorých práca je vysoko hodnotená nielen koaličnými jednotkami, ale aj miestnym obyvateľstvom, je v najbližšej budúcnosti v Iraku viac ako nevyhnutná a ich odchod by zhoršil bezpečnostnú situáciu pre samotných občanov Iraku. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte mi na záver vysloviť uznanie príslušníkom mierových misií ozbrojených síl Slovenskej republiky za ich výborné a ich vysoko profesionálne plnenie zložitých úloh v mierových misiách po celom svete. V týchto podmienkach naši vyslanci mieru reprezentujú nielen ozbrojené sily Slovenskej republiky, ale predovšetkým Slovenskú republiku a sú odhodlaní pre úplné nastolenie mieru nasadiť aj svoj život. Vážený pán predseda, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, žiadam vás, aby ste vzali predloženú informáciu na vedomie. Ďakujem.