Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2014-05-14):
Vážený pán predseda, pán minister, vážené dámy, vážení páni, sme v prvom čítaní, budem preto stručný, nepôjdem ani do hĺbky, ale len popíšem problém, ktorý ja tu dnes vidím. A ten problém, problém je neskonalý talent tejto vlády urobiť, vytvoriť priestor pre nový druh príjmov, biznisu a podnikania aj tam, kde by to naozaj človek najmenej čakal. Samozrejme, že vždy je to, vždy je to zabalené krásnymi vzletnými zámermi a pozitívnymi úmyslami. A na toto dokonale platí tá okrídlená veta, že cesta do pekla dláždená dobrými úmyslami. Hej, tento zákon hovorí o veľmi vznešenej činnosti, akou je sociálna práca, venuje sa tomu, rozvíja a buduje celú tú konštrukciu, ako to má byť. Ale podstatou je čo? Podstatou je, že na to, aby niekto robil sociálnu prácu, bude musieť mať konkrétne vzdelanie. Bude musieť vyštudovať úplne konkrétny odbor, ktorý sa študuje na úplne konkrétnych vysokých školách. Už dnes chrlia nespočetné množstvá vysokých škôl absolventov sociálnej práce a je ich nadbytok. Je to odbor, ktorý dnes sa asi najľahšie vyštuduje, dúfam, že som nikoho neurazil, a keď sa niekto veľmi nevie, že kde, no tak skúsim tú sociálnu prácu. No a teraz aj tí, ktorí sociálnu prácu dnes robia, nevyštudovali tento odbor, ale robia ju dobre túto prácu, kvalifikovane, sú to buď psychológovia, alebo majú iné typy vzdelaní, ktoré im umožňujú túto prácu robiť, budú vlastne postavení pred povinnosť zosúladiť svoje vzdelanie počas prechodného obdobia s požiadavkami tohto zákona a tí noví musia vyštudovať sociálnu prácu. Ergo, to znamená 100 % a zaručený príliv absolventov, resp. najprv študentov na konkrétne školy a pre tieto školy je to, samozrejme, istý príliv príspevkov zo štátneho rozpočtu na týchto študentov. Takže to je výsledok lobingu, samozrejme, kde sa rôzne záujmové skupiny stretávajú, ale začína to od škôl, majú po prijatí tohto zákona zaistených študentov, majú zaistenú existenciu, majú zaistené naplnené študijné odbory, majú zaistené peniaze zo štátneho rozpočtu, prvá vec. Druhá vec, vznik komory. Zatiaľ dobrovoľná, ale vieme, ako to chodí. Dnes je dobrovoľná, za rok-dva už bude povinná, a aj keď bude dobrovoľná, veď ona nebude žiť zo vzduchu. Sú to poplatky pre novú byrokraciu, ktorá bude fungovať na báze tejto komory, resp. ktorá bude zabezpečovať jej činnosť. Už takýchto komôr máme viac, na mnohé sa preniesli aj kompetencie, ktorých sa štát určite nemal vzdávať, a veľmi dobre z toho žijú v rôznych oboroch činnosti a je to biznis pre konkrétne záujmové skupiny. Takže ďalší druh lobizmu, ďalší druh biznisu, ktorý sa týmto vytvára. Školenia, povinné školenia, ktorými budú musieť sociálni pracovníci prechádzať. Ďalší točiaci sa biznis cez rôzne zdroje, eurofondy a tak ďalej. Ale tie školenia sa nerobia zadarmo. Ďalší druh štátom garantovaného biznisu pre konkrétne záujmové skupiny. Pomôže to sociálnej práci? Pomôže to skvalitniť túto sociálnu prácu? No ja si myslím, že nie. A ona sa bude vykonávať a vykonáva sa – tí, ktorí ju vykonávajú kvalitne – aj dnes. Aj bez titulu sociálny pracovník. To, že niekto získa titul sociálny pracovník, viac peňazí mu to nedá ani viac chleba a ani šťastnejší nebude kvôli tomu. Akurát tie všetky sprievodné náklady, ktoré vznikom tohto nového systému budú, budú odčerpávať prostriedky zo zdrojov, ktoré dnes sa vynakladajú na zabezpečenie sociálnej práce. Pretože na to, aby niekto sociálnu prácu vykonával, okrem toho, že má znalosti, musí mať objednávateľa, toho, kto zaplatí tú sociálnu prácu, a to sú obce a mestá zväčša, prípadne ďalšie zdroje. No ale tie sprievodné náklady sa premietnu do nákladov objednávateľov a odčerpajú z toho tieto zdroje, ktoré dnes môžu ísť čisto na výkon sociálnej práce. Takže zhrnuté, podčiarknuté, tento zákon, tak ako je koncipovaný, nám vôbec nechýba. Chýba jedine tým, ktorí si cez neho potrebujú zabezpečiť prísun štátnych prostriedkov a vytvoriť si nový biznis. Takých naozaj príkladov máme veľa v rôznych typov zákonov, ako je kontrola originality, ako sú, teraz si ani nespomeniem, čo všetko iné. Ale skoro v každom zákone táto vláda prináša zvyšovanie nárokov na kvalifikáciu jednotlivých pracovníkov v rôznych odvetviach. To, čo dakedy stačilo, aby robil stredoškolák, už musí robiť vysokoškolák. A takto nám rastú byrokratické nároky, byrokratické bariéry, nové povinnosti pre ľudí, ktorí vykonávajú túto prácu, nová šikana a teraz som už rozšíril to, že to sa už netýka len sociálnej práce, ale to je úplne univerzálne, pri každej novele nejakého zákona tam spravidla toto nájdeme. Takže nepovažujem tento zákon za dobrý a dávam procedurálny návrh, aby sa tento zákon vrátil na dopracovanie, pretože keď niekto chce pomenovať sociálnu prácu nejakými vzletnými frázami a chce to spraviť zákonom, nech sa páči. Ale nech nevyťahuje peniaze prostredníctvom tohto vzletného zámeru z vrecák daňových poplatníkov alebo zo štátneho rozpočtu, čo je jediným zatiaľ výsledkom hmatateľným tohto zákona, tak ako je napísaný. Ďakujem za pozornosť.