A. Slafkovský, poslanec: (2007-03-21):
Táto analýza je plná čísiel, miestami možno aj nepresných, lebo niekedy sa nezhodujú s číslami, ktoré uvádzajú odborníci z ministerstva financií. Ale poskytuje určitý základ pre úvahy, ako ďalej. A táto úvaha je potom koncentrovaná do grafu a do textu opatrení, ktoré sú súčasťou tohto materiálu. Hľadal som pri analyzovaní tohto návrhu nejaké ratio. A to ratio som tak čiastočne našiel v tom, že je potrebné dať úrady prvého stupňa štátnej správy pokiaľ možno pod jednu strechu. Ale bude otázka, kde ju vziať, pretože štát nemá dostatok budov, predovšetkým v mestách a obciach, kde by ich mohol umiestniť. Bude otázka, kto bude spoločnému domu štátnej správy potom veliť. Bude to ministerstvo vnútra alebo budú jednotlivé ministerstvá mať svoje prierezové úrady naprieč celou krajinou? Aká bude stabilita takéhoto spoločného domu štátnej správy, keď sme to za ostatných desať rokov už raz rozložili na časti, teraz to skladáme znova? Koľko štátnych úradníkov a úradníkov vo verejnej správe bude prepustených? A prečo? Bude to len tých 151, o ktorých sa hovorí, alebo to bude úplne iné číslo a nakoniec bude ešte nárast namiesto poklesu? Číslo 742 bodov verejnej správy na prvé počutie znie ako naozaj veľmi veľké číslo. Ale je to v 79 okresoch a tých agend štátnych nie len desať na jeden okres. Takže aj tých bodov musí byť potom pomerne veľa. A keď sa to takto povie, tak nám vychádza, ako keby sme mali 742 samostatných úradovní na každú agendu samostatne. Pritom máme 79 okresov a 8 krajov. Pritom si treba uvedomiť, že niektorý z tých bodov predstavuje len niekoľko málo pracovníkov. Takže ak by sme hľadali priestor, kde ich dať dohromady, kam ich pre občana akosi priblížiť, tak nájdeme budovy a priestory, ktoré sú v správe samospráv. Tam by sa mohlo umiestniť eventuálnych 50 nových obvodných úradov, ak ich naozaj potrebujeme. Ak sa úspory a zmeny majú udiať pre občana a túto krajinu, tak je potrebné predovšetkým pokračovať nie v takomto presúvaní úradov pod jednu strechu, ale v dekoncentrácii štátnej moci a v decentralizácii smerom ku samosprávam, pretože tam sa dostáva verejná správa čo najbližšie k občanovi. Pokiaľ ste si mohli všimnúť, za ostatné štyri roky vzniklo v mnohých mestách veľké množstvo tzv. občianskych centier, klientských centier alebo centier prvého kontaktu pre občana, kde mestá skoncentrovali do jednej miestnosti pre občana agendu správy vecí verejných tak, že občan sa veľmi ľahko dostane k informácii a rýchlo mu je predložená aj odpoveď a je to pre neho prehľadné, pretože sa nachádzajú prakticky všetci úradníci na jednom poschodí a spolu. To znamená, že prenos štátnej správy v oblasti prenesených kompetencií a originálnej kompetencie je vykonávaný na obciach. Sú pre občana jednoznačne bližšie. A takto je to pre občana výhodnejšie. Ale z výsledku analýzy vyplýva, že bude potrebné zrušiť krajské úrady a viaceré úrady popresúvať. Je to tu na tomto grafe, v ktorom ma zarazili dve také svojím spôsobom nekoncepčnosti, keď školské úrady ministerstva školstva na úrovni kraja sa rušia a presúvajú sa na samosprávu na úrovni kraja, na VÚC, ale na úrovni obcí sa presúva kompetencia štátu, teda zostane na obvodnom úrade. To znamená, že odrazu druhý stupeň, to bude ten, čo zriaďuje školy, bude sám sebe aj druhostupňovým orgánom v jednom prípade, a nie v druhom prípade. To, si myslím, nie je dobré a tam má ministerstvo školstva pravdu, že netreba rušiť školské úrady v tomto smere. Viaceré ministerstvá, samozrejme, namietajú rušenie svojich agend. A tam bude ešte veľký boj vo vláde a, predpokladám, aj v zákulisí parlamentu o tom, že ktoré tie úrady krajské zrušené budú alebo nebudú. A v pozadí celého tohto posunu vlastne vnímam akúsi tendenciu vytvoriť nové právne subjekty, ktorých by mohlo vzniknúť podľa návrhu 50. A, samozrejme, s novou právnou subjektivitou to prinesie všetko to, čo to prináša. A to je prepúšťanie, nové prijímanie a nové politické trafiky pre svojich priaznivcov v území. Nebude výsledkom toho zlepšenie štátnej správy. Už je to dnes pomaly 16 rokov, čo robím vo verejnej službe, tak viem, že každá generálna výmena priniesla oslabenie výkonu v odbornosti. A zasa tu neprinesie takáto zmena posilnenie výkonu štátnej správy, resp. skvalitnenie výkonu štátnej správy. Predovšetkým politická vôľa získať nové miesta pre svojich priaznivcov sa takto zhmotní a prejaví. V našej krajine už dlhodobo delíme kompetencie, delíme si správu vecí verejných na tzv. prenesené kompetencie a originálne kompetencie. Občanovi je to ale jedno, či on potrebuje vyriešiť problém, ktorý je prenesenou alebo originálnou kompetenciou. On potrebuje povolenie na výrub stromu, on potrebuje stavebné povolenie, potrebuje, aby dieťa chodilo do škôlky, aby bola zabezpečená družina a tak ďalej. Takže takýmto presúvaním v tomto smere sme v Európe unikátni, že si kompetencie takto delíme a podľa toho potom aj obviňujeme za nedostatky pri výkone verejnej správy chvíľu štát, chvíľu samosprávy. O tom analýza nehovorí, ako z tohto močiara vybŕdnuť. Analýza ani nehovorí o tom, ako vybŕdnuť z problému, ktorým je svojím spôsobom nízka kvalita niektorých prenesených kompetencií vykonávaných predovšetkým malými obcami. Skúsenosť hovorí to, že tam, kde sa obce spojili dohromady, vytvorili spoločné obecné úrady, tak tam je námietok, resp. odvolaní niekoľkonásobne, myslím, až dvadsaťnásobne menej ako tam, kde sa nespojili dohromady. A tým sa dostaneme k tomu, že je potrebné realizovať ten spôsob atestácie a vzdelávania pracovníkov, ktorí prichádzajú s občanom do styku pri riešení otázok verejnej správy, tak aby to boli ľudia, ktorí majú príslušné vzdelanie, príslušnú zodpovednosť. A toto je vec, ktorou sa bude musieť, samozrejme, parlament zaoberať. Ja si myslím, že pri súčasnom stave správy vecí verejných, keď sú vybudované prierezové inštitúcie v rámci krajiny, tak by bolo vcelku vhodné dosiahnuť to, že na obvodných úradoch by vznikli akési informačné body, ktoré by občanovi poskytli informáciu, že čo kde sa dá presne vybaviť, pretože skutočnosť je taká, že naozaj tie úrady, ktoré v praxi máme, sú rozmiestnené tak, že nie sú pod jednou strechou. A je jednoduchšie povedať, že ak sú viaceré inštitúcie pod jednou strechou, že to je na druhom alebo na treťom poschodí, alebo na prízemí a kvôli tomu nie je potrebné ich rušiť, len treba nájsť priestor, kde ich dať dohromady. Otázka celého toho rušenia, ktoré by sa malo dotýkať predovšetkým druhého stupňa štátnej správy, ešte narazí na jeden veľký problém, ktorým je, že druhý stupeň štátnej správy má pracovníkov, ktorí sú pomerne veľmi dobre ohodnotení finančne. Priemerný príjem jedného pracovníka na druhom stupni štátnej správy je vyše 32 000 korún. Čiže sú to ľudia, ktorí sa budú vehementne brániť tomu, aby tieto úrady boli rozpustené, a vznikne tu veľký tlak od pracovníkov proti tomuto pohybu, ktorý, myslím, bude a je úplne legitímny. V našej krajine v podstate my sme sa nedostali ešte do bodu, keď by sme vedeli druhý stupeň štátnej správy nahradiť správnym súdnictvom. Je to aj následkom toho, že stále niečo sa snažíme prehadzovať a vždycky sa len o tom rozprávalo, že sa vytvorí správne súdnictvo, ktoré by vlastne nahradilo odvolací stupeň štátnej správy. O tomto analýza takisto nič nehovorí, ako riešiť správne súdnictvo a vyriešiť problém odvolacieho konania. Takže mne to celé vychádza tak, je tu predovšetkým politická objednávka nájsť spôsob, ako vytvoriť trafiky pre pracovníkov, pre svojich priaznivcov, a nie riešiť verejnú správu. Ďakujem.