Heger, Eduard, poslanec NR SR (2018-09-11):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Pán podpredseda vlády, vitajte! Kolegyne tu nemáme, takže kolegovia a hostia na balkóne, veľmi dôležitý zákon. O tomto zákone sme už rokovali. Nie som si istý, či to bolo na konci roka minulého alebo začiatkom tohto roku, ale verejné obstarávanie je veľmi dôležitá oblasť. Prečo? Pretože ňou pretečie ročne radovo niekoľko miliárd, 4 až 5 miliárd ročne a akákoľvek efektivita, ktorá môže v tomto objeme prísť, keby sme vyčíslili len desaťpercentné zvýšenie efektivity pri verejnom obstarávaní, tak máme do rozpočtu 400 miliónov eur. Asi všetci vieme rátať na sociálne balíčky, takže viem si predstaviť, že keď sme mali posledný minuloročný sociálny balíček 250 eur, tak toto sú necelé dva sociálne balíčky, čo už každý automaticky spozornie. Vieme, že máme nového predsedu Úradu pre verejné obstarávanie, ktorý teda dlhodobo hlása, že chce tam priniesť nový vietor, chce priniesť zmenu. A toto je to kľúčové. A myslím si, že to je aj taká veľmi pozitívna správa. Na druhej strane, aj tento zákon vlastne hovorí o tom, že chce priniesť zjednodušenie – ako ste aj na začiatku hovorili, a je to vlastne aj v dôvodovej správe – a zefektívnenie. Toto tiež si môžeme povedať, že je to veľmi pozitívne, lebo vieme, sťažujú sa starostovia, ľudia, ktorí naozaj robia na tých nižších úrovniach s verejným obstarávaním, že to dlho trvá, zväzuje im to ruky, obstaranie malých vecí trvá strašne dlho, čo by si normálne vybavili nákupom v obchode, alebo resp. firmy takýmto veciam vôbec čeliť nemusia a úrady sú zahltené množstvom papierov a množstvom, a dlhým časom. Takže taktiež počujem a vidím aj teda, že do toho návrhu zákona sa dostali určité pripomienky, ktoré sme prezentovali formou pozmeňujúcich návrhov práve pri tom poslednom, poslednom rokovaní, čo teda nechcem povedať, že by to bol nejaký náš výmysel, ale naozaj sú to veci z praxe, takže na jednej strane ma teší, že sa dostávajú do tohto zákona aj veci z praxe, na druhej strane vidím, že nie úplne všetky. Ale dnes sme v prvom čítaní a ja mám teda otázku na vás a výzvu, pán podpredseda, aby ste možno tak viacej predstavili myšlienku toho zákona a poviem, v akom duchu, pretože naozaj teda hovoríme tu o tom, že ideme zefektívniť a zjednodušiť, čo teda môže byť pozitívne. Na druhej strane tu hovoríme o tom, že, hovoríme o balíku peňazí 4 až 5 miliárd eur a zefektívnenie formou toho, že zvýšime limity tak, ako ste aj povedali, že tento zákon sa teda na zákazky nebude vzťahovať, človek vtedy musí automaticky spozornieť, lebo si povie: čo to znamená, že sa ten zákon nebude na tieto zákazky vzťahovať? Znamená to, že tie zákazky vlastne ako keby sa stratia z radaru a môže to dopadnúť, že obstaranie verejné, ktoré – hovorím, môže, nemusí, ale môže, záleží od toho, ako kto si tú efektivitu vysvetlí – zákazky, ktoré radovo boli v povedzme 4 – 5 miliárd, sa budúci rok alebo po platnosti tohto zákona, ten istý objem môže stáť 6 miliárd, napríklad, vymýšľam si. Ale chcem tým povedať, ako bude zabezpečené pri zjednodušení a zefektívnení to, že to verejné obstarávanie bude aj hospodárne. Pretože to je cieľom akéhokoľvek nakladania s verejnými zdrojmi, aby sme, preto sme zaviedli Hodnotu za peniaze, aby sme zabezpečili, že peniaze občanov, ktoré platia vo forme daní, sú míňané efektívne a zároveň hospodárne. Čiže nekupujeme perá, ktoré radovo stoja 30 centov za euro, nekupujeme autá, ktorá radovo stoja 10-tisíc a 15-tisíc atď., by som mohol pokračovať, ale myslím, že to nie je potrebné. Čiže by ma zaujímalo práve pri tej filozofii, lebo niektoré nástroje ste spomenuli, ale skôr ako filozoficky, keďže sme v prvom čítaní, že akým spôsobom bude zabezpečené, keď my teda ten radar ako keby vypneme na tie nižšie zákazky, ako zabezpečíme, že tí starostovia nakoniec budú nakupovať hospodárne, lebo opäť, chcem to povedať, lebo, a dať v tom za pravdu, že potrebujeme tým starostom a tým jednotlivým aktérom na tom verejnom obstarávaní rozviazať ruky na to, aby mohli byť flexibilnejší a rýchlejší, ale čo bude tá spätná väzba v tejto filozofii na to, aby sme mohli vidieť, že naozaj vynakladajú tie zdroje hospodárne a čo môžme urobiť, ak hospodárne nebudú s tými peniazmi nakladať? Takže toto je moja otázka a poprosil by som, ja by som aj zareagoval, ale keďže ste boli v úvodnom slove, sa nedalo, takže by som vás poprosil, keby ste na toto vedeli zodpovedať. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.