Číž, Miroslav, podpredseda NR SR (2015-06-23):
Ďakujem pekne, vážená pani podpredsedníčka. Kolegyne, kolegovia, ja sa trošku ospravedlňujem, musel som sa riadne prihlásiť do rozpravy, ale som v poradí, od šiestej mi pravdepodobne pripadá úloha riadiť schôdzu, takže mi dovoľte iba niekoľko poznámok. Možno by bolo treba pristúpiť k tomu, čo chcem povedať, skôr v prvom čítaní, ale ak pozerám, prvé čítanie pokračuje ďalej vo vystúpeniach pánov poslancov, že vecne k jednotlivým ustanoveniam sa neozýva nič a skôr teda sú rôzne predpoklady, čo všetko sa môže a nemôže stať. A vyprovokovalo ma trošku k tomu vystúpeniu nielen teda vystúpenie pána Hlinu, s ktorým sme mali taký trošku malý dialóg, tak len som si veľmi pozorne: „neschopnosť“, „naivita“, „zákerné teľce“ a podobne, tým sme potvrdzovali silu argumentov. Skúsme teda ale vecne. Ja som absolútne presvedčený, že my potrebujeme zásadnú hodnotovú diskusiu na tému, aký je vlastne vzťah súkromného vlastníctva napríklad a verejného záujmu. Čo je to vlastne verejný záujem? Ako vyzerá súkromné vlastníctvo? Ako táto hodnota vyzerá v západnej Európe? Ako sa prípadne fixuje v ústavách? Už... (Reakcia poslanca Hlinu.) Reagujem zhodou okolností čiastočne na vás, pán poslanec, čo ste rozprávali, takže som rád, že vydržíte. Ste známy trpezlivosťou a na konci usúdite, či hovorím k veci. Takže vzťahy, dokonca v západných krajinách, určuje ústava. Veľmi typická v tomto smere je napríklad nemecká ústava, onen článok 14, ktorý explicitne hovorí, odsek 2, „vlastníctvo musí slúžiť verejnému záujmu“. Teraz z toho, čo tu narozprával aj pán Zajac a niektorí iní, kto vlastne má teda určovať, čo je verejný záujem? Kto to je? On? Je to, pán Hlina, pán Zajac, sú to vlastníci, ktorí budú jedine hodnotiť? Kto je teda tým verejným reprezentantom spoločnosti, ktorý má povedať, že ten verejný záujem je potrebné nejakým spôsobom sanovať? Používate tu veľmi nehorázne všelijaké zábavné parky a niečo a tak ďalej. Spoločnosť je zásadne tehotná diskusiou. Ako vyzerajú naše sídliská? Ako vyzerajú naše mestá? Ako vyzerá urbanistika našich miest? Ako vyzerá potreba dobudovania občianskej infraštruktúry a podobne? Jak to urobíme v súčasných vlastníckych vzťahoch? Kde vlastník pri škole, ktokoľvek iný napríklad, pokiaľ by sme chceli doriešiť takéto veci, vlastník povie, že nie. On to chce užívať sám. Naopak, potrebuje počkať, aby bolo možné využiť tie pozemky také, že môže predávať za nebotyčné ceny, ale v opačnom prípade jednoducho verejný záujem skončil. Verejný záujem skončil. Samozrejme, o tom rozsahu sa môžme baviť, ale zásadným spôsobom vstupujú dokonca regionálne orgány do týchto vecí v mestách, napríklad v Nemecku. Dokonca, vážené kolegyne, kolegovia, ani nie že nejaká trhová cena a podobne, čo sa podarilo pravici presadiť do našeho právneho poriadku, za primeranú cenu a tú cenu určuje obecné zastupiteľstvo, to, ktoré si zvolili občania v mestách a tak ďalej. Vie o tom tu niekto? Ja poznám, profesor Huba, pri veľkom rešpekte k nemu, mu chcem len povedať, že dosť som prekvapený, lebo ja, naopak, som pre tento typ úvah vždycky u zelených. Ľavica získava porozumenie osobitne k tým veľkým korporáciám a k tým snaženiam a zneužívanie vlastníctva, ktoré je obvykle dosť zásadne akceptovaná hodnota u zelených, aspoň teda v západných krajinách, nie možno u nás. V Čechách určite nie. Kde zrazu je, zelení sú najpravicovejší ako ktokoľvek iný. Takže, vážené kolegyne, kolegovia, v danom prípade predsa musí platiť územná dokumentácia, aby mohol ktokoľvek niečo niekde stavať, musí tam byť územný plán zóny, neviem čo a tak ďalej. Jakým spôsobom možno pristupovať k týmto veciam a takto interpretovať skutočnosť, ktorá naznačuje ale hlbokú a zrejmú neznalosť elementárneho právneho prostredia? A ak povieme, že v danom prípade vláda reprezentuje verejný záujem, kto iný to má byť? To aj pod absolútnym dozorom obrancovia absolútneho súkromného vlastníctva budú v každom parlamente presne s týmito úsmevami vykrikovať a brániť čomukoľvek, čo slúži verejnému záujmu. Môj politický pohľad, naozaj je pre mňa verejný záujem dominujúci. U nás v našej ústave, aby sme teda povedali, napísali iba to, že vlastníctvo nesmie byť využívané v rozpore s verejným záujmom, čo je dramatický nižší typ, ale v skutočných západných krajinách, kto si pozrie, ako vyzerá ústavne fixovanie týchto problémov, je tam dramaticky iný problém. A obávam sa, že páni, ktorí tu diskutovali tak vehementne s tými všetkými slovami a s tou absolútnou kategoričnosťou, vôbec nie nejak, že predsa len, že by to mohlo byť aj nejako inak, sami sú presvedčení nositelia 100-percentnej pravdy, pričom mne vychádza, že absolútne nepoznajú stav diskusie na túto tému. A že, naopak, my ako krajina, ak chceme dobudovať zvlášť veľké mestá Košice, Bratislavu, ale aj zásadné veci, že nemáme žiadne parky, že nemáme športoviská a tak ďalej, ktoré bude treba budovať a bude ich možno budovať iba na základe toho, že niekde územný plán zóny a vôbec istý typ územnoplánovacej dokumentácie vytvorí stav, kde bude verejný záujem, kde nebudete vykrikovať vy, páni poslanci, ale prídu rodičia s deťmi, so všetkými, ktorým budú patriť, ktorí chcú tie stavby, ktoré sú vo verejnom záujme, a bude treba hľadať mechanizmus, aby právny poriadok umožňoval, aby sa takéto veci postavili. Pri školách, ak to neurobíte pri školách, kde to urobíte? Na opačnom konci mesta, kde je ten tzv. nezastavaný pozemok? Čiže tak obludný odpor k verejnému záujmu, k potrebám spoločnosti tých ľudí, ktorí nie sú majetní a nemajú peniaze a, bohužiaľ, ani mestá nemajú a nebudú mať. Nebudú mať vyššie územné celky. Ale ak sa chceme rozvíjať ako krajina zmysluplne, tak v danom prípade tú kolíziu súkromného vlastníctva a verejného záujmu musíme poňať dramaticky v inej podobe. Nepochybne netreba v žiadnom prípade zľahčovať možnosti, aby sa zneužívalo, akýmkoľvek spôsobom verejný záujem na to, aby sa riešili nejaké iné partikulárne záujmy. Avšak to je predsa nezmysel. Veď všetky tieto veci sa absolútne musia diať pred dohľadom verejnosti a podobne. Akákoľvek regulácia, ktorú uskutočníte, má svoje riziká zneužitia. Všetko, všetko sa dá zneužiť! Ale v danom prípade, kde tá vláda naozaj urobila minimálny predpoklad pre to, aby naozaj tam, kde sú preukázateľné prínosy pre vytvorenie stovák pracovných miest, kde už inde ten verejný záujem pre tých ľudí napríklad, ktorí tú prácu nemajú, môže existovať? To územie musí byť veľmi špecifické, musí spĺňať isté vlastnosti a tak ďalej a tak ďalej. A jeho užitočnosť sa bude posudzovať zo všetkého možného vrátane zelených kritérií, EIA a neviem čoho všetkého možného. Takže v danom prípade, vážené kolegyne, kolegovia, trošku inak asi formulovať tú vec a aspoň zodpovednejšie. A naozaj pevne verím, že tieto podľa môjho názoru nie korektné príspevky do diskusie možno otvoria diskusiu, o ktorej hovorím, lebo podľa môjho názoru naša krajina ju potrebuje. Veľmi pekne vám ďakujem za pozornosť.