Horváthová, Eva, poslankyňa NR SR (2014-12-10):
Ďakujem veľmi pekne, pán predseda, za slovo. Ja by som sa chcela v záverečnom slove, nebudem vás dlho zdržovať, v krátkosti poďakovať veľmi pekne všetkým diskutujúcim. Osobitne si vážim podporu zo strany SaS, ktorí podľa môjho názoru vystupujú vo veľmi veľa veciach pragmaticky, racionálne a snažia sa riešiť tento problém. Takže o to viac si to cením. Chcem ešte ospravedlniť posledného rečníka pána Polláka, pretože mal neodkladné povinnosti, neodišiel preto, že by si nechcel vypočuť faktické poznámky. Budem sa snažiť zhrnúť tie reakcie. Aj na pána poslanca Fronca. Ja si myslím, že jednoducho jediná možnosť, ako donútiť deti, ich rodičov, aby deti chodili do školy, je, samozrejme, v prvom rade edukácia rodičov, edukácie detí od materskej školy. Ja sa takisto ako poslanci zo strany SaS zhodujem s ním v tom, že bez povinnej predškolskej výchovy sa nepohneme ďalej. A pýtali ste sa, ako to dosiahnuť. Ja si myslím, že je veľmi dôležitá práca na komunitnej úrovni, čo pán Pollák už do istej miery aj začal a snaží sa rozvíjať. Bez edukácie to nepôjde. A potom budú musieť byť určite dávky, ktoré umožnia týmto sociálne slabším skupinám to, aby deti do škôlky mohli chodiť a takisto aby si mohli dovoliť platiť stravu v škôlkach, poplatky, ktoré sú s tým spojené, takže možno týmto smerom. Ale nedovolím si tvrdiť za pána splnomocnenca konkrétne riešenia. Čo sa týka tej výčitky pani poslankyne Nicholsonovej, ono asi, aj teda určite vy to viete, nie je jednoduché takéto veci presadzovať. Ten návrh aj z vašej strany tu bol. Ja som ho, myslím, vtedy podporila. Ono cesta, to fungovanie je aj tým, že pán poslanec vedľa mňa sedí, tak sa často o tom rozprávame, je to veľmi náročné. Ja ho obdivujem, že doteraz zotrval v tejto pozícii a že napriek všetkým polenám, ktoré mu hádžu pod nohy, dokázal ďalej pracovať. A nestáva sa, že sa nenechá znechutiť. Takže verím, že nakopol tie správne veci, ktoré treba, a že bude takto pokračovať ďalej. A by som sa teda vrátila k nášmu návrhu. Dovolím si uviesť taký kratučký príklad zo svojej vlastnej osobnej skúsenosti. V Bratislave je v tomto katastrofálna situácia. Ja sama som tu mala v škôlke tri deti, boli sme v lokalite, ktorá nebola na tom až tak zle, ale sú lokality v Bratislave, kde sa medzi rodičmi povráva, že už pri narodení dieťaťa si zabeštelujú miesto v škôlke, čiže zapíšu to dieťa do škôlky, aby o tri roky mohlo do škôlky nastúpiť. Tá situácia je neúnosná, veľmi stresujúca pre rodičov, pretože často návrat do práce je podmienený buď po dvoch rokoch, po troch a tí rodičia skutočne do poslednej chvíle nevedia, či to miesto dostanú alebo nedostanú. Tým, že je veľká výstavba v okolí Bratislavy, ľudia sa sťahujú do týchto dedín alebo častí Bratislavy, kde nie sú vybudované škôlky. Potom sa snažia nájsť si škôlku v mieste svojej práce v Bratislave, škôlky sú úplne preplnené a funguje to katastrofálnym systémom. Čiže myslím si, že v jednoduchosti je krása. Veľmi oceňujem, že ste ocenili jednoduchosť nášho pripravovaného zákona, že veríte tomu, že to môže fungovať. Ja takisto som o tom presvedčená, že je to jeden zo spôsobov, ako motivovať ľudí, ktorí sú za toto zodpovední, aby sa miesta v škôlkach našli, aby sa táto neutešená situácia riešila. Druhým problémom, ktorý načrtol kolega Pollák, je problém sociálne slabších komunít, možno v iných častiach Slovenska, kde v podstate to, že deti nechodia do škôlky, je kombinácia možno nedostatku škôlok alebo neochotou rodičov dávať deti do škôlky a takisto možno niekedy neochotou prijímať rómske deti do škôlky, čo je z môjho pohľadu z hľadiska budúcnosti tejto komunity úplne absurdné. Takže ja sa uchádzam o vašu podporu návrhu, ešte raz chcem poďakovať v mene všetkých predkladateľov z klubu OĽaNO a dúfam, že tento zákon posuniete do druhého čítania. Ďakujem pekne.