P. Hrušovský, predseda NR SR: (2004-11-02):
Pán predseda, chcete sa vyjadriť k rozprave? Nech sa páči. F. Halmeš, predseda Rady riaditeľov Sociálnej poisťovne: Vážené panie poslankyne a páni poslanci, musím hneď úvodom povedať, že vystúpenia kolegov poslancov, vašich kolegov poslancov, a pani poslankyne boli kvalifikované a reagovali naozaj, povedal by som, objektívne na vývoj situácie v Sociálnej poisťovni vrátane východísk, ktoré sa dajú kvantifikovať, teda vrátane východísk, ktoré boli buď k dispozícii v správe o hospodárení za I. polrok, alebo v zachytávaní trendov, ktoré možno už teraz pozorovať. Chcem povedať, že nebudem sa vyjadrovať k otázkam, ktoré súvisia s východiskami rozpočtu, ktorý bol schválený v Národnej rade, nielen preto, že som sa toho nezúčastnil, ale aj preto, že sú predmetom neustálych analýz a že niektoré naozaj optimistické očakávania sa nepotvrdili. Ako na ilustráciu uvediem jeden, dva príklady, jeden pozitívny, jeden negatívny a potom sa vyjadrím k niektorým podnetom, ktoré zazneli vo vystúpeniach poslancov. Počet poistencov štátu, ktorý predpokladal rozpočet, je nižší o zhruba 17-tisíc poistencov, to sa premieta niekoľko sto miliónmi nižšími príjmami na strane príjmu Sociálnej poisťovne. Vo verejných financiách je to neutrálny ukazovateľ a povedal by som, že je to pozitívna skutočnosť. Druhá vec je, ako páni poslanci konštatovali, že štatistické znižovanie miery nezamestnanosti sa automaticky nepremieta do znižovania počtu poberateľov dávok v nezamestnanosti, a to už nehovorím o vytváraní nových pracovných miest alebo stabilizácii predpokladaného počtu pracovných miest. V Sociálnej poisťovni sa negatívne premietla aj tá skutočnosť, že sa zvyšuje počet osôb samostatne zárobkovo činných, ktorí pracujú na živnosť, ale pritom nie sú ešte zaevidovaní v Sociálnej poisťovni, to znamená, že nám ubudol počet poistencov a ich prechod do inštitútu samostatne zárobkovo činných osôb sa zatiaľ neprejavil pozitívne a prejaví sa až k 30. 6. budúceho roka. To len na ilustráciu toho vývoja. Čo sa týka zásadných pripomienok k aktuálnemu stavu Sociálnej poisťovne. Dva problémy považujem za kľúčové, ktoré boli predmetom kritiky: stav informačných technológií a možnosti robiť objektívne analýzy a potom otázka generálneho pardonu, ktorá sa stala aktuálnou a dnešný deň bola o 11.00 hod. vyhlásená na tlačovej konferencii so všetkými podmienkami, ktoré sú veľmi dôležité, pretože nie je to generálny pardon taký, ako by zodpovedal svojmu názvu, ale je to všeobecné odpustenie penále pre tých, ktorí spĺňajú určité podmienky pri rešpektovaní nielen zákona o sociálnom poistení, ale aj zákona o štátnej pomoci v súlade s normami Európskej únie. Takže generálny pardon, pani poslankyňa, vychádza z predpokladu, že naozaj budete mať návrh na definitívne ukončenie možnosti odpúšťať penále v legislatíve. To znamená, že v budúcnosti by nebolo možné zo strany Sociálnej poisťovne odpúšťať penále vôbec. Je to zdôvodnené aj tým, že kým kedysi sa penále tvorilo vo výške 0,2 % za každý jeden deň, v súčasnosti je to už len 0,05 %, čo predstavuje ročne len 18 % penále, ale v minulých rokoch to bolo zhruba 75 % a nebola tam ani hranica, ktorá by bránila presiahnuť výšku dlžného poistného, ale mohla ju samostatne presiahnuť, to je prvá poznámka. Druhá poznámka. Podmienky na všeobecné odpustenie penále sú veľmi limitované tzv. nepriamou štátnou pomocou a môžu byť zo strany Sociálnej poisťovne v každom konkrétnom prípade posudzované len do výšky 100-tisíc EUR. Všetko ostatné musíme robiť len so súhlasom Európskej komisie, to znamená, že tá výška odpustenia je veľmi limitovaná, a preto aj naše očakávanie je nižšie, ako by sme pri optimistickom variante mohli dosiahnuť. Sľúbil som 5 minút, neviem, či môžem, ešte 3 minúty by som potreboval.