Danko, Andrej, predseda NR SR (2017-03-29):
A veľmi rád vysvetlím, prečo som vstúpil do tejto debaty. Pani podpredsedníčka Národnej rady, a chcel by som vyzvať, ste podpredsedníčka Národnej rady, nie ste hovorkyňa, ani tlmočníčka požiadaviek prezidentskej kancelárie a požiadali ste o slovo a vstúpili do rozpravy spôsobom, kedy tlmočíte požiadavku prezidentskej kancelárie. Ja si myslím, že je veľmi dôležité, že v tejto sále zazneli veľmi vážne údaje a fakty, o ktoré sme si my, plénum Národnej rady, požiadali Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky. (Hluk v sále.) Som... Som, poprosím vás, aby sme, poprosím vás, aby ste rešpektovali (výkriky v sále) rokovací poriadok. V prvom rade došlo k zneužitiu svojej kompetencie a právomoci z pozície pani podpredsedníčky Národnej rady, ktorá tu rozprávala veci, ktoré by tu mala rozprávať prezidentská kancelária sama osobitne. (Reakcie v z pléna.) Musím, musím verejne teraz povedať, že po vypočutí pána ministra vnútra Slovenskej republiky som ostal v šoku. Ostal som v šoku, keď počúvam, a to hovorím teraz ako druhý ústavný činiteľ v tejto republike, že niekto nevie rozoznať niečo súkromné a štátne, že niekto nevie, že použiť lietadlo má svoje pravidlá, že na tom malom Slovensku lieta tristokrát za tak krátke obdobie a že si objednať lietadlo pre svojich blízkych z Popradu do Košíc, aby lietadlo prišlo z Bratislavy do Popradu, že na to majú byť nejaké poučky. Na toto netreba žiadne poučky. Na to treba elementárnu slušnosť a výchovu. Pretože ja som v pozícii predsedu Národnej rady, pracujem od pondelka nie do štvrtka, ale celý týždeň. V živote som nezobral svojho syna a blízkeho príbuzného na palubu lietadla a v živote by som si nedovolil pristaviť lietadlo. A napriek tomu, nech hovorí v tej sále kto chce, čo chce, som predseda Národnej rady, ktorý by takú pozíciu (reakcie z pléna) mohol takisto využiť a zneužiť. Preto by som chcel, aby v tejto sále Národnej rady sme sa bavili o veciach a rovnakom metri ku každému, pretože keď počúvam tie čísla a náklady voči štátnej kase, ktoré sa dosahujú celkovo k miliónu euro, to považujem za papalášske a nehospodárne nakladanie s majetkom štátu (potlesk), na ktoré netreba žiadne iné inštrukcie. Ak sa niekto rozhodol byť prezidentom Slovenskej republiky, má tomu prispôsobiť aj svoj osobný život. Má k dispozícii trvalý pobyt, má k dispozícii vilu, na rozdiel odo mňa, má tu vykonávať svoju prácu a neexistuje žiadne obhájenie toho, že si niekto lieta každý štvrtok, aby bol k dispozícii svojej rodine, vymýšľa si služobné cesty a takto nehospodárne nakladá s majetkom štátu. To vystupujem práve preto k tomu, lebo neexistuje rovnaká mierka na ústavných činiteľov ani z hľadiska médií, ani prístupu. Tristokrát letieť do Popradu a ešte letieť z Popradu do Košíc, na to treba veľkú odvahu a žalúdok. Ak tu zaznievajú otázky o tom, aké lietadlá by mali sme nakúpiť, ako by sme teda ich mali využívať, tak ja hovorím o elementárnej slušnosti a potrebe citu k štátnemu majetku. Toto je jasný príklad toho, že niekto sa správa papalášsky, že niekto si myslí, že tieto lietadlá za ťažké milióny boli nakúpené na to, aby plnili jeho privátne potreby. Vystupujem preto tak ostro, pretože som v šoku z tých čísel, ktoré som zaregistroval. Ja som v šoku, že si dovolí ústavný činiteľ v Slovenskej republike, a nie je prvým prezidentom v tejto republike, porovnajme množstvá letov ďalších prezidentov, nie je jediným prezidentom, ale neviem sa zbaviť dojmu, že je tým najsvätejším aj najvyvolenejším prezidentom. Toto nie je osobné. Toto je profesionálny prístup k tomu, že jednoducho... A môžte sa smiať, pán Matovič. Čo by ste robili so mnou vy osobne, keby som si len raz zobral svojho syna do lietadla do Popradu? Čo by ste robili na svojom Facebooku aj vy, pán Viskupič, keby Danko previezol svojho syna z Popradu do Košíc? Keby som si nezaplatil svoje letenky na fotbal a išiel privátom a platil ochranku? Pán prezident sa pýta, čo má robiť s ochrankou? Má ju platiť tak, ako to robím ja, keď si ich niekde beriem, lebo mi to zákon ustanovuje. Pán prezident sa pýta, že čo s umiestnením, že teda on vlastne šetrí peniaze štátu, pretože je to v poriadku. Áno, bude dostatočný priestor na diskusiu aj s ním, ale ja vystupujem teraz v sále v Národnej rade, ktorá je inštitúciou, kde sa má každý zodpovedať občanom, lebo všetci sme volení od, občanmi. A musím povedať, že som v šoku, že to nemôže ostať bez povšimnutia, keď sa niekto takto papalášsky správa. Keď sa niekto správa tak, že pracuje od pondelka do štvrtku a vymýšľa si služobné cesty na východe, aby mohol špeciálom na východ letieť. Toto musí skončiť. Toto musí skončiť, pretože tie lietadlá majú svoju životnosť. Tomu nepomôže symbolické rozdávanie 5-tisíc euro mesačne rodinám, keď tu niekto v prepočte rozlieta 360-tisíc a ďalšie sumy. A ja si už nebudem dávať servítky, pretože v politike vidím, že človek dostáva úder zľava a sprava a spravodlivosť neexistuje. Smejte sa mi do očí, pán Matovič a pán Viskupič, ale ešte raz sa pýtam: keby Danko previezol svojho syna do Varšavy s firmou, v ktorej by pracoval jeho syn a poklepkal stavbu, čo by ste so mnou robili? Čo by robil váš tento arogantný pohľad so mnou?! Čo?! Zosmiešňovali by ste to, urážali, žiadali by ste moje odvolanie. Keby som tristokrát to urobil, ukameňujete ma. Takže sa smejte ďalej, ale majte rovnaký meter na ústavných činiteľov. Ja to považujem za škodu, ktorá vznikla Slovenskej republike. Považujem to za bezdôvodné obohatenie, ktoré by mal mať prezident v majetkovom priznaní, lebo bol zvýhodnený používaním štátneho majetku, za ktorý neplatil. Nedovolí si to premiér (potlesk), nedovolí si to ani jeden ústavný činiteľ. (Doznievanie potlesku.) Pýtať sa dnes ministra vnútra, že čo má teda robiť, myslím si, že je dosť dlho vo funkcii na to, že má vedieť, čo má robiť. A v prvom rade by mal slúžiť ľuďom. Nehrať divadlo, nerozdávať symbolicky plat, ale konečne robiť to, aby naozaj spravodlivo a citlivo hájil záujmy nielen tých, ktorí ho volili, ale aj tých, ktorí ho nevolili, ale hlavne každého občana Slovenska. Je aj mojím prezidentom Slovenskej republiky. Nakladá aj s mojím majetkom. A myslím si, a teraz to poviem opakovane, že teda, ak by som bol ako on, tak od zajtra lietam do Šamorína vrtuľníkom. A povedzte mi, prečo by som nemohol? Pýtam sa, keď chcem ísť na Javorinu alebo chcem ísť na víkend do Tatier, môžem teda, pán minister, objednať si airbus alebo malé lietadlo a spokojne ísť do Popradu? A budete spokojní? Ľudia budú v kľude, lebo to sa môže. Teda ak áno, tak pravidlá pre všetkých rovnaké. Ak nie, tak potom sa všetci správajme zodpovedne k majetku štátu. Neviem, či pán prezident kúpil záclony do svojej kancelárie ako ja. Aj to bolo zosmiešňované. Môžem uviesť milión iných príkladov správania sa k ochranke, z ktorých sa môžte usmievať. Ja nelietam špeciálom na fotbal. Mňa môžte vidieť na obyčajnom letisku a ja sa starám o tých ochrankárov. Pretože som nešiel do tejto funkcie zneužívať svoje výhody, nešiel som tento štát okrádať v týchto veciach, ani v iných. A vyprosím si, aby ste takto zosmiešňovali argument, ktorý tu používam. A ešte raz hovorím, všetci hovoríte o hospodárnom nakladaní s majetkom štátu. Aký iný príklad, ako keď si v pondelok dá pristaviť lietadlo, štvrtok si odletí do Popradu, je príklad nehospodárneho nakladania s majetkom štátu?! A môže hovoriť, čo chce, ako chce. Tie pravidlá používania lietadiel sú jasné. To hovorím ako človek, ktorý má tak isto oprávnenie na používanie takýchto výhod. Letel som dvakrát vrtuľníkom, oslava SNP, raz pracovne na sever. Nevyužil som v rámci vnútroštátnej prepravy ani raz lietadlo na to, ani by ma to nenapadlo, aby som do Popradu papalášsky letel štátnym lietadlom. Bojím sa aj na tie sumy pozrieť. Ak sa to naozaj blíži k miliónu euro, tak ho vyzývam, pána prezidenta, aby to preplatil tomuto štátu. Vyzývam ho, aby toto buď uviedol v svojom majetkovom priznaní ako majetkovú výhodu, opakujem, alebo aby prestal s rozdávaním mzdy a začal šetriť na to, že raz to tomuto štátu zaplatí. A ja ako politik pre to urobím všetko. Ďakujem vám a verím, že budete spravodliví pre nás všetkých, nielen pre pána prezidenta. Ďakujem. (Potlesk.)