Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-07-01):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, to by som si vyčítal, keby som niečo k tomu nepovedal, a oceňujem, že sa búchania, búchaniu venuje aj niekto iný a operatívne vyhodnocuje podnety, lebo ja som sa na ulici stretol s jednými paniami, ale som im sľúbil, že to nepoviem, boli z ministerstva práce a sociálnych vecí a upozornili ma na tento fenomén. A dohodli sme sa, že sa stretneme; ale tu sa všetci bojíme, všetci sa bojíme len sa vôbec stretnúť, ja neviem, čoho sa bojíme; no ale naznačili mi presne to, že sa stalo módou zneužívanie náhradnej rodičovskej starostlivosti a že to začína byť vážnym problémom, že naozaj prídu zo sociálky do rodiny, kde v náhradnej starostlivosti majú, zverené deti boli starým rodičom, ale rodičia sú v tom istom dome, v tom istom, žiaľ, niekedy aj v chatrči, ale formálne sú zverené do náhradnej. Samozrejme, za všetkým sú peniaze, len ja rozmýšľam, že kto im to poradil, že kto im robí konzultanta? Pán Mihál, vy robíte konzultanta? Verím, že; lebo to je úplne obludné, to sú úplné absurdity. Ja som tu predkladal na tejto schôdzi iný návrh, že dneska sa rodičom, otcom stáva človek, ktorý sa ani teoreticky nemôže stať otcom, má problém ísť na záchod, nieto ešte sa stať otcom, ale stáva sa otcom kvôli tomu, že jeho úmrtím sa deti stávajú siroty a poberajú sirotské dôchodky až do plnoletosti. To by tiež jeden nepovedal, že to je vôbec možné. To by jeden nepovedal, že to vôbec sa dá, to by nás ani nenapadlo. A žiaľ, aj toto, toto, ja som bol na to upozornený, že sa to stáva módou, a viete, to keď sa zistí, že to funguje, ja predpokladám, že existujú vybavovači. Hej, to sú nejakí takí na tých postarších bavorákoch, takí, čo to chodia vybavovať a za tieto konzultačné služby oni berú nejaké poplatky. Hej, že predpokladám, že berú nejaké poplatky. Áno, to je vlastne tá s tým najväčším domom v tej osade, s tým najviac na ružovo namaľovaným a s tým najväčším plazmovým televízorom v obývačke. Ale hovorím, toto sa stane módou, keď sa zistí, že to je funkčné, tak to bude, to nemajte pocit, že to skončí, to len začne. Rozumiete, to nie že skončí, to len začne. Tak jak sa sfunkční ten model, že proste umrel, no umrel, chudáčisko, ale zostalo po ňom tridsať sirôt a všetci, tridsať sirôt, berú sirotské a zistí sa, že to funguje. Poplatky sú, odvody sú pozaplacované, tak sa zistí aj náhradná. Ja som si to, ja som, sa priznám, sa tomu nevenoval, som to zbežne len pozrel. Ja ináč žasnem, že čo všetko platí tento štát, ale nevylejme s vaničkou dieťa, ale tam sú, ak to dobre čítam, tam je jednorazový poplatok 500 eur, že keď sa zveria. Tam je poplatok, príspevok pre to dieťa 130 eur opakovane, mesačne, pre to dieťa. Príplatok pre rodiča či toho náhradného teda rodiča 170. Dokonca tam je ešte 900 euro, že keď dovŕši plnoletosť. No však my hovoríme o slušných peniazoch, vážení! To je pokušenie, to je obrovské pokušenie! To je, ale ja sa nechcem teda nikoho dotknúť, ale všetci vieme, o čom hovoríme. Tí ľudia v tých osadách to v zásade nemajú šancu ako zistiť. To im niekto s tým prišiel a povedal, že našiel spôsob, ale v tom momente nastupujeme my zákonodarci, ktorí akonáhle máme dieru, tak ju látame, alebo na čo sa ideme teraz hrať? Apel kolegu Poliačika bol v zásade zbytočný a zbytočne aj k tým ľuďom, ku ktorým sa špeciálne obracal, lebo to sú Joachim a Boas, to sú piliere. Viete, v slobodomurárskom chráme máte dva stĺpy, ktoré, na čom chrám stojí, Joachim a Boas, a presne tie dva, ktoré on identifikoval, sú presne tie dva piliere SMER-u, na ktorých to bude furt fungovať, pokiaľ sa to inde nezmení. On bol úplne zbytočný, ten apel, možno u niekoho iného by som vyskúšal. Naozaj toto neskončí, to len začína a už to, zdá sa, že je vo veľkom rozsahu. Len viete, pokiaľ si niekto myslí, že to skončí tým, že teda zopár peňazí sa minie navyše, avšak koniec koncov možno dačo z toho tie deti dostanú, najväčšou tragédiou je, že nedostanú. Ale ja chcem upozorniť, a tým skončím, ja chcem upozorniť na obrovské sociologické škody vo vedomí tejto spoločnosti. Lebo to sa hovorí, to sa šušká a prehlbuje to tú ohromnú frustráciu v tých ľuďoch, zlosť, u niekoho zlosť. Ja neviem, ja nie som sociológ, však možno pani Radičová alebo niekto sa tomu venuje, by vám to vedel možno aj v určitých intervaloch odhadnúť, že kedy asi dôjde k niečomu, čo sa bude ťažko snažiť uchopiť a štandardizovať. To takto naozaj, že to musí niekde buchnúť, puchnúť, však to sa hovorí. Viete, ak súdy teraz začínajú rozhodovať, že zverujú do náhradnej starostlivosti, nejaký sudca, zdá sa, možno sa zaľúbil, je veľký ľudomil, altruista a neviem čo, teraz zveruje lárom-fárom, hore-dole. Tak ako máme posudkových lekárov. Prosím vás, všetci na tých starých bavorákoch v Lučenci, čo sedia po námestiach, údajne nie všetci, ale väčšina z nich, sú všetko invalidi na hlavu. Sú lekári, ktorí sa, posudkoví lekári, ktorí sa živia tým, že vám dajú invalida na hlavu. To nič nebolí, len ste za ťukesa, ale to nevadí, lebo koho by to trápilo, ale však invalidný dôchodok vám ide. A to sú mená, ja poznám z Levíc, mne to chodí, že kto v Leviciach je to. Okresy Lučenec, Rožňava, to sú všetko, to ohromným spôsobom narastá. Ohromným spôsobom narastá. Kto to uživí, preboha, kto to uživí? To sa nedá uživiť. To musíme zastaviť a hovorím, upozorňujem na tú, na tie škody vo vedomí spoločnosti a vystúp z toho ste mali v Bystrici. Ak vám nestačí Bystrica, nech sa páči, pokúšajte ďalej. To sú výstupy, to sú úplne logické výstupy tej našej neschopnosti, toho, že sa tvárite, že to neexistuje. Ďakujem pekne.