A. Belousovová, podpredsedníčka NR SR: (2008-12-02):
V rozprave k novele sme si vypočuli mnohé argumenty, argumenty, ktoré by sme mohli označiť ako odborné, politické. Rečníci sa mnoho razy odvolávali na zákony Slovenskej republiky, na medzinárodné dohovory, nariadenia alebo iné dokumenty Európskej únie či stanoviská odborných autorít, jazykovedcov, právnikov a tak ďalej. Ak dovolíte, odzneli tu výzvy na to, aby sme sa pokúsili o nejaký ľudský prístup k riešeniu tohto problému. Ja teda sa pokúsim o trošku iný prístup pri posudzovaní tohto problému. A nadpísala by som ho slovami: Viac zdravého rozumu a menej politiky v školstve. Začnem tým, že by sme si mali možno spoločne zrekapitulovať, kedy celý „problém“ vznikol. Z vystúpení tu v parlamente, ale i v médiách sa už pomaly vytvoril dojem, ako keby celý problém spôsobil minister Mikolaj, nominant Slovenskej národnej strany, keď vydal nariadenie, ktorého výsledkom boli nové učebnice, ktoré podľa SMK a ďalších znalcov  demokracie potierajú ľudskú práva menšín = hlavne maďarskej menšiny. Doma i spoza Dunaja, ako je to v týchto prípadoch nezriedka súzvučne, ozvali sa hlasy o tom, že minister školstva ako predstaviteľ Slovenskej národnej strany presadzuje nacionalizmus, ide proti  právam menšín, hlavne proti právam maďarskej menšiny a tak ďalej. Doslova sa začalo akési bubnovanie na poplach v štýle, že našich bijú, ratuj Budapešť, ratuj ju Európa a pomaly celý svet. Ale to nie je tak. Ani to nebude tak. Pozrime sa na začiatok celej kauzy. Začiatok tejto kauzy predsa nevyvolal minister Mikolaj ani Slovenská národná strana, však rozmýšľajme, všetci máme pamäť, začiatok kauzy siaha dozadu. Ja, pán Bugár, vám nebudem, vyčítať, ako nás na dereši bili stovky rokov dozadu, nebudem vám vyčítať všetky krivdy, nevrátim sa ani po Gabčíkovo, ale vrátim sa predsa len o viac dozadu, možno tak o 10 a pol roka, pretože do tohto obdobia dozadu siaha celá príčina tejto kauzy, ktorú teraz máme pred sebou, alebo problému, ak chcete, teda do obdobia, keď na Slovensku vládla koalícia v zložení SMK, KDH, SDKÚ. Zámerne som SMK uviedla na prvom mieste, lebo naozaj postavenie  SMK v nej bolo kľúčové a SMK to aj patrične  využívala. Jedným z výsledkov jej vládneho pôsobenia boli aj učebnice nielen vlastivedy, o nich sa najčastejšie hovorilo, aj ďalšie učebnice, ktoré, zdôrazňujem a podčiarkujem, sa používali na školách Slovenskej republiky. Ja keďže mám rada konkrétne reči a logiku, som si zobrala jednu takú učebnicu. Mali veľmi podobné hlavne ten obsah, ale aj obálky. Napr. aj tá učebnica, o ktorej vy hovoríte, má takúto obálku. Pre tých, ktorí majú slabší zrak, budem popisovať obrázky. Zvnútra je vidno, že najväčší obrázok, toto je Dóm svätého Martina,  dominanta Bratislavy, je tu. Kto to spoznal, povie „maďarský budapeštiansky parlament“. A otočíme to dovnútra, pán bývalý štátny tajomník. Takéto učebnice sa používali. A tuná vám už budem musieť hovoriť, lebo taký dobrý zrak asi málo kto z vás má. Takže toto je obrázok Miklósa Horthyho, ktorý stál na čele  fašistického maďarského štátu. Mal zaujímavé citáty o tom, aké listy vypisoval svojmu priateľovi Adolfovi Hitlerovi a tak ďalej. Považujem za vrchol cynizmu, aby na tej istej strane, kde je uvedený portrét Miklósa Horthyho, bol uvedený obrázok, fotografia dobová starej babičky so židovskou hviezdou na hrudi, ktorá bola asi na ceste do koncentračného tábora. A ďalšie zaujímavosti. Tu vidíme logo Strany maďarskej koalície. Zdá sa vám normálne, aby v učebniciach či v učebných textoch, ktoré sú používané v školách, sa používali logá vôbec nejakej politickej strany? A viete, kto je tento fešáčisko tu? Váš kolega, ktorý nie je prítomný v sále, asi má dôležitejšiu robotu, Miklós Duray. (Hlas z pléna.) To je v tej učebnici, áno, toto je učebný text, pán Szigeti. Áno, ja sa nehanbím na to ukázať. (Reakcia z pléna.) História maďarského národa? Potom budete reagovať, počkajte, nezavádzam. Ale ja som vám povedala v úvode, pán Szigeti, keď zatínam do živého, že tieto isté stránky sú uvedené aj v učebnici napr. vlastivedy, kde sa nehovorí len o histórii maďarského národa. Ja vôbec som proti tomu. Keď hovoríte o histórii, čo tu robí SMK, čo ste vy nejaký štátotvorný subjekt politický alebo čo? Čiže ja sa chcem opýtať, akých občanov chceli pomocou takýchto učebníc... (Hlasy z pléna.) Lenže toto vám hovorím ešte raz pomaličky, aby ste ma stačili registrovať, že túto vnútornú stranu, preto som vám povedala o tej vnútornej strane, je aj v učebniciach iných, toto ste dali všade. Tam ste sa prezentovali. Donesiem to. V týchto knihách nenájdete žiadne dvojjazyčné názvy, žeby tam náhodou bol aj štátny jazyk slovenský, tam je všade len maďarčina, ale žiadny prekladový slovník vzadu, aby, keď to chytí do ruky  slovenské decko alebo nejaký občan, veď sme v Slovenskej republike, sa mohlo v tom vyznať, tam nie je. Čiže ani taká veľkorysosť nebola, akú ste teraz dostali od ministra Mikolaja. A ja sa teraz pýtam: Mohol hocijaký minister vlády Slovenskej republiky, ktorý si ctí zákony štátu, lojálnosť voči tomuto štátu a elementárne zásady, ak chcete, etiky a slušnosti, nechať v obehu takúto učebnicu? (Reakcia z pléna.) Ale veď vám hovorím ešte raz, že to máte aj v učebniciach. Čiže mohol to nechať len pán Fronc, ktorý tam bol za KDH. Samozrejme, normálny minister normálnej slovenskej vlády to nemohol tak urobiť. Ale ja teraz nehovorím len o tej obálke, to už bola čerešnička na torte, ja hovorím aj o tom, ako vyzeral text a čo ste si tam mohli prečítať. Minister Mikolaj vydaným nariadením urobil len to, čo musel, t. j. postavil veci z hlavy na nohy a dal do poriadku to, čo sa udialo v období rokov 1998 až 2006, za čo nesie politickú zodpovednosť nielen Strana maďarskej koalície, ale hlavne KDH, pretože malo ministra školstva, a jemu sa prizerajúca SDKÚ – DS. Prezentovali sa tu rozličné stanoviská, hlavne v úvode, potreby, záujmy. Ja sa však pýtam: Kde ostali záujmy  a potreby detí maďarskej národnosti, ale občanov Slovenskej republiky? Veď o nich tu hádam ide v prvom rade, nie o politikoch a o ich politické, resp. naše politické „hrátky“. To hovorím, vážený pán Bugár, aj ako učiteľka, ak chcete, dedinská učiteľka, ako ste ma nazvali, ktorá učí matematiku a skončila s červeným diplomom prírodovedeckú fakultu  tu v Bratislave. Takže určite mi nebudete odopierať, že zásady logiky aké také mám. Teda pýtam sa logicky: Čo je na tom zlé a ako to bude škodiť deťom maďarskej národnosti, budúcim občanom Slovenskej republiky, keď sa budú učiť geografické názvy v slovenčine?  Nejako im to uškodí? Práve naopak, ja si myslím, že keď vyrastú, keď budú dospelými, lepšie sa uplatnia na Slovensku, vo svojej vlasti a môžu rozvíjať svoje práva menšín vo všetkých možných organizáciách, môžu napĺňať svoje menšinové práva vo svojom každodennom živote, nikto na Slovensku totiž menšinám neubližuje. Sú tí, ktorí presadzujú, naopak, vzdelávanie od materských škôl až po vysoké len v maďarčine, ale zaujímavé je, že iné národnosti to nechcú a ešte chcú zabrániť tomu, aby sa deti mohli orientovať na Slovensku,  pretože prerokúvaná novela sleduje len vlastné politické ciele, tak aj celým týmto postupom sledujete len vlastné politické ciele. A tie spočívajú v tom, že chcete určitú časť slovenských občanov getizovať, z občanov slovenských. ale maďarskej národnosti, a tak si ich ako  voličov stále držať pokope. To je ale zlá politika, pretože rada by som vám povedala, že deti nie sú zbraňou, narážam na vyjadrenie, tuším to povedal váš predseda Csáky, v poslednej dobe známy ako búrlivý radikál, že povediete do ulíc deti aj rodičov. Deti nikdy nesmú byť zbraňou pre politikov a Slovensko nemôže  byť Babylon, v ktorom budú žiť ľudia, ktorí sa nebudú rozumieť, pretože sa nebudú chcieť dorozumieť. Vážení páni poslanci, panie poslankyne, veľmi pozorne som aj ja počúvala vystúpenia poslancov Strany maďarskej koalície, ich argumentáciu aj obsah toho, čo hovorili. Musím však  konštatovať, že obsah ich vystúpení k problematike učebníc je spolitizovaný a vyslovene účelový, zameraný na zvýšenie popularity SMK medzi občanmi maďarskej národnosti. A čo je horšie, je, že je z toho evidentne cítiť tendenciu zasiať aj napätie medzi občanov slovenskej a maďarskej národnosti na zmiešaných územiach. Problém učebníc je totiž pseudoproblémom, ktorý vecne z hľadiska vyučovacieho procesu nič nerieši. Nezlepšuje  spôsob výučby detí maďarskej národnosti. Naopak, používanie úradných geografických názvov a za nimi názvov maďarských, ak sú „historicky opodstatnené“, môže zlepšiť ich poznanie štátu, v ktorom žijú a ktorý je ich materskou vlasťou. A nie je toto práve podstatou príčiny odporu SMK k školskému zákonu? Ja som si prečítala niektoré tie texty, ktoré sa  používali v uplynulom období: Veď ako sa bude cítiť  to dieťa maďarskej národnosti, keď mu vtĺkate do hlavy, že nežije na Slovensku, ale vo Felvidéku? Čiže stále v podvedomí bude mať, že žije na nejakej Hornej zemi, a bude sa pýtať, kde je tá celá zem. Tá celá zem je potom Maďarsko. A vy nás tu budete pomaly biť za to, že hovoríme o tom kriesení Veľkého Uhorska. Ale prečo potom voláte Slovensko Felvidék? Slovensko je Slovensko. (Hlas z pléna.) Aká  Horná zem, pani poslankyňa, aká Horná zem? Slovensko je Slovensko. (Vystúpenie prerušené predsedajúcim.)