Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2017-02-10):
Viete, ja som sa na to pripravil. Ja mám čas. Ak tu chcete sedieť, môžme tu sedieť aj dlhšie. Tých argumentov je dosť. Mám tu desiatky článkov, ktoré môžem začať o tom čítať, takže, no. Takže, ukľudnime sa, priatelia, dokončime túto rozpravu v dôstojnom duchu, v ktorom sa zatiaľ odohrávala. Takže už sme vyvrátili argument, že je neskoro. Ďalší argument, ktorý bol, bolo, že prečo to podávame z opozície. No, podávame to z opozície preto, že v opozícii sme a je našou povinnosťou podávať správne návrhy. Samozrejme, že nikto si nerobí ilúzie, že opoziční poslanci niečo sami osebe presadia. Ale ako sme videli na pánovi poslancovi Rašim, tento týždeň ani koaliční poslanci by si nemali robiť až také ilúzie o tejto veci. Takže dôležité ani nie je, či ste z opozície, alebo z koalície, ale či je šanca, aby to prešlo. Nám sa zdalo, a poviem to úprimne, tá šanca, že je malá. My sme odhadli, keď sme to pripravovali, niekde medzi dvadsať a tridsať percent. Teda jeden prípad zo štyroch. A preto, a tie dôvody, prečo sme si mysleli, že ale tá šanca je, sú dva. Jeden je ten, že naozaj je tu viacero strán, v tomto parlamente dokonca tvoria naozaj takmer ústavnú väčšinu, ktorých predstavitelia sa vyjadrili v jednom bode za toto. To znamená, že vedeli sme, že tam nie je nejaký zásadný filozofický rozpor. Zároveň vieme, že sú tu aj poslanci, napríklad moji kolegovia z OĽANO, ktorí tu aj teraz sedia, ktorí viacerí sú tomu tiež otvorení, hoci OĽANO to v programe neriešilo, ak si správne pamätám. To znamená, že šanca na to, že by sme tu tú ústavnú väčšinu získali, nebola malá, pokiaľ by sa hlasovalo podľa názoru, teda naozaj podľa toho, čo si človek myslí. A zároveň sme odhadovali to, čo som tu už spomínal, že keďže je to agenda, ktorá má podporu občanov a že tým pádom aj koalícia môže sa v určitej chvíli rozhodnúť, že to spraví. Zároveň, ak si všimnete, hovorím v tejto chvíli hodinu a deväť minút, ale ešte som nespomenul jednu vec, naschvál, a to je VÚC a extrémizmus. Pretože chcem povedať veľmi dôrazne, že ja to nepovažujem za dôvod na zrušenie VÚC, a preto to ani v našich zákonoch nenájdete, ani som to doteraz v tomto prejave nepomenoval. Ale je pravda, že ak by sme sa rozhodli zrušiť VÚC z týchto dôvodov, ktoré sa tu uvádzajú, tak jeden malý a príjemný bonus je, že by sme výrazne obmedzili schopnosť extrémistov šíriť sa slovenským politickým systémom. Pretože VÚC sú dneska také inkubátory, také skleníky, ktoré tento vírus zásadným spôsobom akcelerujú, a to z toho dôvodu, že nízka účasť a nízky záujem občanov o tieto celky znamená, že relatívne malá skupina odhodlaných voličov a motivovaná môže vyhrať. A zároveň mnohí aj ľudia, ktorí nie sú sami extrémistickými voličmi, vnímajú tieto voľby do veľkej miery ako nepodstatné a protestné, a preto sú ochotní to riskovať. Veľakrát som sa pýtal ľudí v Banskej Bystrici, že či si myslia, že by pán Kotleta mohol niekedy vyhrať primátorské voľby v Banskej Bystrici. Nenašiel som človeka v Banskej Bystrici, ktorý by si myslel, že áno. Napriek tomu, ak sa nemýlim, určite ma pani Grausová opraví, pán Kotleba vyhral aj v meste Banská Bystrica župné voľby, myslím, že nielen na území kraja, ale aj v hlavnom meste. Čo znamená, že tam pri tej nízkej účasti a pri tom pocite, že ide o nič a dám Ficovi facku a nič to nebude stáť, sa zrazu pán Kotleba stál úspešným. Inými slovami, VÚC sú dnes najsilnejší a najlepší inkubátor extrémizmu a drobným, dôležitým, príjemným bonusom ich zrušenia by bolo, že by sme tento inkubátor rozbili. Ale to nie je dôvod. A to tu chcem zdôrazniť. Nie je to dôvod. Rušiť VÚC-ky len kvôli tomu alebo dominantne kvôli tomu by nebolo správne, a preto to ani my nepoužívame ako argument, ale chcel som sa k tomu len teraz vyjadriť. Taká posledná námietka, keď už všetky, žiadne iné nezostali, bolo, že sme to mali vopred konzultovať. Prvý to povedal premiér Fico, tak som si tak pozrel titulky novín, keď premiér Fico bol v opozícii, pardon, nie v opozícii, keď bol ešte v koalícii, ale už jednou nohou v opozícii, to bolo v roku ´99, keď začala prvá Dzurindova vláda a jej súčasťou bola Strana demokratickej ľavice, v ktorej bol Robert Fico podpredseda. Dokonca neviem, či nie náhodou prvý podpredseda, ale to už si nepamätám naisto. Robert Fico sa začal voči tejto vláde ale pomerne rýchlo vymedzovať kriticky, ale zároveň zostával v SDĽ. A to trvalo asi trištvrte roka, kým neodišiel a nezaložil SMER. Takže bol tak jednou nohou v koalícii, jednou v opozícii. No a Robert Fico vtedy predložil novelu ústavy, novelu ústavy, tak ako my pri VÚC-kach, o ktorej nielenže neinformoval žiadneho koaličného partnera, hoci bol koaličný poslanec viazaný koaličnou dohodou, on neinformoval ani svojich kolegov v klube SDĽ. On proste došiel do podateľne a podal novelu ústavy. Nikomu to nepovedal. To len k tomu, že keď Robert Fico začne riešiť aj u vás niekedy nabudúce, že ste niečo málo konzultovali, pripomeňte mu rok 1999. Tých príkladov je viac, ale tento je najkrajší. A napriek tomu celý klub SDĽ a dokonca viacerí iní vtedajší vládni poslanci za tú jeho novelu hlasovali, hoci on ako koaličný poslanec si neurobil že žiadnu domácu úlohu. A oni dnes idú vyčítať nám ako opozícii, ktorá je v opozícii, že sme sa nedošli na Úrad vlády doprosovať, pričom bolo dopredu jasné, že tento zákon má možnosť byť schválený nie na základe prosby z našej strany, len ak verejná mienka by prinútila Roberta Fica ho schváliť. Preto nemôžem akceptovať ani túto námietku k našim návrhom. Pozriem na pána Hrnka. Je v kľude, a neni v kľude, no sorry, no, už som chcel. Ale keď je v kľude, tak naozaj skončím tým, že vám poďakujem za vašu pozornosť. Videl som, že viacerí z vás naozaj počúvali, rozmýšľali, čo neznamená, že musíte s nami súhlasiť. Chcem aj zdôrazniť na záver, že ja nikoho neodsudzujem, ak s týmto návrhom nesúhlasí. Myslím si, že v demokracii je legitímne, ak na takéto veci sú rôzne názory. Nie je legitímne byť pokrytec, nie je legitímne vždy, keď som na kamere, pred voľbami sa tváriť, že to zruším, a potom povedať, že nie, keď na to naozaj dôjde. To je pokrytectvo. Ale je legitímne, ako pán kolega Dostál je toho, myslím si, najlepším príkladom, mať stále ten istý názor, možno aj názor, ktorý je s mojím v rozpore. Môžme sa o tom aj polemizovať, ale je to názor úprimný a názor opretý o jeho hlboké presvedčenie. Chcem poďakovať aj tým, čo zatiaľ vystúpili v rozprave, aj pánovi Klusovi, aj pánovi poslancovi Dostálovi, za ich vecné poznatky. Budem, samozrejme, odpovedať na faktické poznámky aj prípadne, ak niekto ďalší ešte vystúpi v niektorom inom bode. Ale toto bol taký hlavný pokus naozaj venovať náležitú pozornosť tejto zásadnej veci a naozaj vysvetliť, že sme sa na ňu poctivo pripravili, máme ju poctivo vyargumentovanú, poctivo sme si ju odpracovali, a poprosiť vás o jej podporu. Ďakujem veľmi pekne.