K. Tóthová, poslankyňa: (2007-03-29):
Chcem uviesť, že pán ombudsman sa skutočne dôsledne zaoberal doručenými podnetmi a napísal pánovi predsedovi Národnej rady pánovi Mgr. Pavlovi Paškovi prípis, ktorý došiel do parlamentu 22. marca 2003. Informoval ho, že podávatelia namietajú nesúlad výnosu ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja z decembra 2003, t. j. ten výnos, ktorý som aj ja označila za nesúladný s ústavou, čiže pán ombudsman nehovorí o súčasnom legislatívnom návrhu, ale viac sa venuje výnosu, ktorý bol prijatý v minulosti, ktorý som tu poukázala do priestoru a uviedla som, že ten bol protiústavný, pretože nezabezpečoval primeranú náhradu. Pán ombudsman doslova hovorí nasledovné: „Podávatelia tiež namietajú nesúlad výnosu ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja č. V-1/2003 zo dňa 22. decembra 2003 o regulácii cien bytov. Opatrenia Ministerstva financií Slovenskej republiky z roku 2003, ktorými sa mení výmer ministerstva financií z roku 1996, teda konkrétne z 12. marca 1996, ktorým sa určuje rozsah regulovaných cien v znení neskorších predpisov, opatrenia ministerstva, ďalej opatrenia Ministerstva financií Slovenskej republiky č. 11/1999 zo dňa 21. decembra 1999, čo sa tiež netýka predloženého legislatívneho návrhu, ktorým sa mení a dopĺňa výmer ministerstva financií z roku 1997, ale zo dňa 12. marca, pardon 1996, a to zo dňa 12. marca 1996“, to znamená, kedy ešte sme neboli vo vláde, „sa určuje rozsah tovaru s regulovanými cenami v znení neskorších predpisov so zákonom č. 18/1996 Z. z. o cenách v znení neskorších predpisov a s vyhláškou Ministerstva financií Slovenskej republiky č. 87/1996, ktorou sa vykonáva zákon Národnej rady č. 18/1996 Z. z. o cenách, je nesúladný s Ústavou Slovenskej republiky a Listinou základných práv a slobôd.“ Vážení, o čom je toto, táto časť stanoviska ombudsmana? Táto časť stanoviska ombudsmana jasne uvádza, že predpisy prijaté v minulom volebnom období, t. j. tie, ktoré som tu zdvihla v ľavej ruke a ja som uviedla, že neboli v súlade s ústavou, pán ombudsman obdobne uvádza, že tieto predpisy boli v nesúlade s ústavou. Čiže, keď ste to predložili ako argument proti tomu, o čom som tu vystupovala, vlastne ste mi dali do rúk argument, ktorý potvrdil môj názor aj zo stanoviska ombudsmana a teda nemôžete uvádzať, že názor vyslovený predkladateľmi tohto legislatívneho návrhu, že doterajší stav bol neústavný, že je zavádzanie alebo je nepravda, pretože máme tu síce nie nález Ústavného súdu, ktorý jediný je možný, má kompetenciu toto konštatovať, ale máme tu stanovisko nezávislého subjektu ombudsmana. Čiže ďakujem, veľmi srdečne ďakujem pánovi poslancovi Miššíkovi, že tento prípis, ktorý mne nebol postúpený, keďže nebol daný všetkým poslancom, bol adresovaný pánovi predsedovi parlamentu a vy ho máte k dispozícii, ja ho nemám k dispozícii, že som ho teraz dostala do rúk a vlastne som sa mohla opätovne presvedčiť, že to, čo som tu uvádzala, nebola nejaká koaličná zlomyseľnosť alebo snaha o konfrontáciu, ale že bolo vyjadrenie právneho názoru, ktorý zrejme nebude ďaleko od pravdy. Ďalšia časť sa týka zahraničia. Pán poslanec, ak si dobre všimnete, pán ombudsman informuje o poľskom náleze, ktorý sme s pani poslankyňou Muškovou veľmi podrobne, ako aj české nálezy, preštudovali a vlastne sme pozerali, v čom tieto súdy konštatovali neústavnosť. Dospeli sme k názoru, že ani české, ani teda poľský prípad, ktorý bol na Európskom súde pre ľudské práva, nekonštatoval neústavnosť obmedzenia vlastníctva, ale konštatoval, že pri obmedzení vlastníctva nebola poskytnutá primeraná náhrada. A opätovne pán ombudsman sa zaoberá týmito prípadmi a znovu zhodne s tým názorom, ku ktorému sme my dospeli, aj on dospieva k záveru, že, ja som to nepodčiarkla, nedovolila som si, ale som si vypísala, že poľský súd, vlastne Európsky súd pre ľudské práva vo veci Hutten-Czapska kontra Poľsko č. 35014/1997 konštatoval, že poľský právny systém nezaisťoval pokryť straty spojené s údržbou. Čiže to, čo som tlmočila, a to, k čomu sme dospeli s pani poslankyňou Muškovou, vlastne aj nielen poľský súd, nielen český súd, ústavný súd a Európsky súd pre ľudské práva konštatoval, že neústavnosť nie je v obmedzení vlastníctva, ale neústavnosť je v neprimeranej náhrade. Ale to hovoril aj ombudsman. Vážený pán poslanec, čl. 20 ústavy ods. 4 hovorí: „Vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie vlastníckeho práva je možné, podmienka nevyhnutná miera, verejný záujem“, čo už Ústavný súd Slovenskej republiky konštatoval, že ide tu o dva protichodné verejné záujmy, teda aj záujem nájomcov je verejný záujem, a to na základe zákona za primeranú náhradu. Ak prijme príslušné ministerstvo nový výnos, na čom už pracuje, a ten určí primeranú náhradu, tak žiadna neústavnosť nie je. O neústavnosti budete môcť hovoriť až vtedy – pretože náhrada sa určuje výnosom –, ak tento výnos príslušného ministerstva neurčí primeranú náhradu. My hovoríme o oddialení deregulácie a predĺžení regulácie. Je to obmedzenie vlastníckeho práva. Ústava takéto obmedzenie vlastníckeho práva pripúšťa. Čiže nerobíme nič, čo je protiústavné. O protiústavnosti budeme môcť hovoriť vtedy, ak výnos nebude mať primeranú náhradu. Mňa zaráža, že ste taký citlivý a neveríte vyhláseniam, ktoré boli prijaté a záverom na zasadnutí vlády, že vám nestačí uznesenie finančného výboru Národnej rady Slovenskej republiky, kde vyzývajú, aby urýchlene táto otázka bola riešená, pritom za vašej vlády ste mihnutím oka vydali výnos, ktorý neposkytoval primeranú náhradu vlastníkom bytových domov, toto ste až do dnešného dňa nikdy ako protiústavnosť nenamietali. Dnes, keď súčasná vláda chce riešiť túto situáciu tak, aby vlastníci obytných domov, pokiaľ sa nevytvorí primeraný trh a pokiaľ sa nevytvoria páky, ktoré by nájomníkom, ktorí sú sociálne slabí, poskytli zo strany štátu určitú kompenzáciu, aby neboli diskriminovaní tými nájomníkmi bývalých štátnych bytov, ktorí si za malé financie mohli kúpiť štátne byty, tak toto sa vám nepáči. Vy ste nepodnikli žiadne účinné kroky. My musíme predĺžiť účinnosť regulácie, aby sme to mohli napraviť a vy to považujete za protiústavnosť. Vážené kolegyne, kolegovia, skutočne sa mi tento váš postoj zdá ako čisto opozičný postoj, postoj, ktorý je kontra. Prišiel pán poslanec Lipšic. Pán poslanec, vyjadrím sa aj k vášmu legislatívnemu návrhu, budeme rokovať do 12.00 hodiny, tak aspoň pán predsedajúci uviedol, ja rešpektujem jeho názor a nie som schopná za dve minúty vám dať odpoveď, pretože obdobný problém sme mali s pani poslankyňou Belányiovou, ktorá tiež dala, predtým prišla za nami a dala veľmi rozumný pozmeňujúci návrh, ale po diskusii s legislatívou sme dospeli k názoru, že ani pozmeňujúci návrh pani poslankyne Belányiovej, žiaľ, ktorý si žiadajú aj ministerstvá, nevieme zahrnúť, pretože sú tu proste legislatívnotechnické problémy. O nich budem hovoriť poobede, bude tam sedieť aj odborníčka z legislatívy, z úseku legislatívy Národnej rady Slovenskej republiky. Bola by som rada, pán poslanec, vidím, že už diskutujete, že by ste to prediskutovali, ja by som potom v záverečnom slove, ktoré budem dokončovať, mohla zaujať jednoduchšie stanovisko. Čiže by som chcela uviesť, že, žiaľ, nevieme nájsť legislatívny spôsob, ako to zvládnuť, pokiaľ by ste cez obed našli, ja osobne neviem nájsť, pretože, ak si povšimnete, nejdeme bežnou cestou,  nenovelizujeme základný zákon, čo je zásadou legislatívy. Ale na legislatívnej rade sme dospeli k záveru, keďže účinnosť, ktorá sa predlžuje, je len v novele, nemôžeme vstúpiť do zákona, ale musíme vstúpiť do novely. Čiže ideme novelizáciou novely, čo odobrila legislatívna rada, vzhľadom na to aj vláda, že proste nebol iný spôsob a toto je určitou prekážkou a robí problémy. Ja by som bola rada, pán poslanec, keby ste cez obed skúsili diskutovať a ďalej, keď budem uvádzať, budem reagovať už potom konkrétne na vás.