Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2014-05-14):
Ďakujem veľmi pekne, tá niekoľkohodinová diskusia si, samozrejme, zaslúžila, ten charakter toho dokumentu si zaslúži takúto diskusiu aj z hľadiska jej rozsahu, aj ľudí, ktorí proste k tomuto dokumentu vystúpili. S tým ja nemám žiadny problém. V zásade korektnosť prístupu všetkých, ktorí sa vyjadrili, je tiež, tiež na mieste. Ale musím povedať, že som šokovaný niektorými proste poznámkami, ktoré možno nemajú ani súvis, ako to býva zvykom v tejto snemovni, nemajú priamy súvis s týmto dokumentom a chcem úplne jasne upozorniť pánov Mihála a Mikloša, aby si nikdy nemýlili moju slušnosť so slabosťou. Veľmi ich na to priateľsky upozorňujem. Ak sa vyjadrím k jednotlivým oponentom, ak to môžem takto nazvať. Pán Štefanec napríklad sa jasne vyjadril v tom, že vláda podľa neho v prvých dvoch rokoch premrhala čas na štrukturálne zmeny z pohľadu verejných financií, to znamená, to znamená nedosahuje zmeny v deficitoch vo verejných financiách udržateľných spôsobom. No musím povedať, že to je, to je v podstate taká zlatá niť, ktorej, ktorá sa vinie cez všetky vaše prejavy, len musím povedať, že opakujete svoje vystúpenia, ktoré, ktoré tu tak zazneli emotívne pri schvaľovaní rozpočtu na tento rok. A ja by som bol aj veľmi rád, keby ste si naozaj nechali otázky udržateľnosti k vyhodnocovaniu k roku ’14, bude na to ešte, samozrejme, priestor a možno presne takto o rok pri programe stability, ktorý bude sa týkať aj roku ’14, pretože čísla, ktoré sú v programe stability, jasne hovoria o tom – a dokonca boli potvrdené aj, aj Ivanom Miklošom – o tom, že došlo k udržateľnému zníženiu deficitu o 1,9 %, to znamená o jednu celú polovicu z úrovne 3,8 na 1,9 %. To je, to je ten zázrak, ktorým ste ma bičovali v novembri a decembri minulého roku. Nie som si istý, koľko ľudí v tejto sále skutočne odborne rozumie problematike štrukturálneho deficitu, lebo to je veľmi ťažká téma, aj ja mám sám bez svojich kolegov, na ktorých, tiež by som ich zrátal na jednej, na jednej ruke, koľko ľudí na rezorte financií, koľko ľudí v tejto krajine sa vie úplne jasne vyjadriť k podobe štrukturálneho deficitu, k jeho metodike, jeho výpočtu, k jednorazovým vplyvom, k cyklickým vplyvom, k output gap-u, to znamená k medzere samotného, samotného rastu ekonomického. Takže ak raz je na papieri a je to na papieri z hodnotenia Európskej komisie, je to na papieri z hľadiska našej rozpočtovej rady, je povedané, že sa v roku 2013 znížil štrukturálny deficit z 3,8 na 1,9, tak je to úplne jasná odpoveď na to, že nie je pravdou, že sme to neurobili udržateľným spôsobom, to sa totiž inak nedá urobiť ako udržateľným spôsobom, lebo na tom je podstata výpočtu štrukturálneho deficitu ako takého a za ňou sú štrukturálne zmeny. To je z podstaty slovného spojenia štrukturálny deficit. Takže nesúhlasím s pánom Štefancom a žije v novembri a v decembri roku 2013. Pán Štefanec ešte hovoril o tom, že sme znížením veľkosti druhého pilieru, jednak tvrdí – veľmi emotívna politická veta o tom –, že sme obrali občanov o peniaze. Chcem len poznamenať, že sme nepoužili ani model poľskej pravice, ktorá sa tak priatelí so slovenskou pravicou, ktorá naozaj zobrala, ktorá zobrala ľuďom peniaze, pretože im zobrala ich aktíva, ktoré mali uložené v dôchodcovských spoločnostiach, že my sme pro futuro, do budúcnosti, zmenšili veľkosť druhého piliera, pretože dnes na to nemáme peniaze, pretože dnes je druhý pilier niečím iným, len zmenou implicitného dlhu na explicitný, to znamená dlh budúcnosti sa prenáša do, do prítomnosti a prejavuje sa, samozrejme, každý rok, každý mesiac, každý deň aj na výške hrubého dlhu. A už vôbec nie je pravda – a vy viete veľmi dobre, že ste na to dostali list s pečiatkou rozpočtovej rady –, že sme týmto spôsobom, to znamená zmenšením veľkosti druhého piliera, zhoršili dlhodobú udržateľnosť. To nie je pravda. Tie čísla hovoria úplne jasne. V roku 2013 sme, sme štrukturálnymi zmenami, reformou dôchodkového systému, zmenami v prvom aj v druhom pilieri dohromady, pretože na dôchodkový systém sa musíte vždy pozerať ako na celok, sme zlepšili dlhodobú udržateľnosť. A zlepšili sme ju o niekoľko percentuálnych bodov a zlepšili sme ju po tom, čo ste mali možnosť dva roky svojimi modrými šraubovákmi do verejných financií sa montovať. Takže, takže toto toľko asi k výrokom pána Štefanca. Pán Štefanec ešte si všimol, že vlastne komunikujeme číslo 2,85 deficitu na rok 2014. Len pre poučenie, pán Štefanec, 2,85 je momentálna očakávaná skutočnosť, ktorá vychádza proste z reality, to je proste priznanie dnešnej, dnešného pohľadu. Vychádza to, samozrejme, z prognóz z ešte nerevidovaného makroekonomického rastu, to znamená, máme starú makroprognózu. Počkáme si na jún, prídu nové čísla, dúfam, že ich nebudete spochybňovať. A to, samozrejme, hovoríme to zavčasu preto, aby sme mohli prijímať opatrenia pre to, aby sme mohli dosiahnuť lepšie výsledky ako 2,85. Stále platí plán, ktorý bol schválený v tejto Národnej rade, to znamená číslo okolo 2,6 % hrubého domáceho produktu. A tu vám musím všetkým pripomenúť, že ono sa vám to asi ťažko ako hovorí, ale tak, ako ste ma šticovali na jeseň minulého roku, tak ste ma tu šticovali v roku 2012, to bolo nárekov o tom, ako to nedokážeme, nemôžeme mať deficit pod 3 %, niektorý z vás mi dokonca sľúbil, že ak to dokážeme, tak mi zagratulujete, nestalo sa. Mali by ste si plniť aspoň takúto, základné sľuby, sú to bežné ľudské sľuby. Ako svet by sa nezrútil, keby ste povedali, že áno, podarilo sa. No, lebo na konci dňa to totiž nie je len dobrá správa o tejto vláde. Je to dobrá správa o tejto krajine. A ja vám, ja vám niečo prečítam, čo sa vám bude zdať, že to je taká nejaká červená fikcia. Prečítam vám to. Citát: „Jednako silné prepojenie na eurozónu zvýšilo náchylnosť na šírenia finančnej nákazy počas európskej dlhovej krízy v čase, keď sa finančné trhy stávali rizikovo averzné voči rastúcej volatilite. Aj napriek tomu, že možnosť rastúcej nákazy zostávala vysoká a ekonomika sa začala spomaľovať, úverový kredit Slovenska utrpel len marginálne zhoršenie. Politici sa zaviazali urobiť rázne opatrenia na odlíšenie Slovenska od periférie eurozóny, a tak sa podarilo udržať politickú dôveryhodnosť. Navyše v rámci fiškálnej konsolidácie bola predstavená aj dlhová brzda, hlavným cieľom dlhovej brzdy je limitovať verejný dlh pod 60 % HDP,“ viete veľmi dobre. „Tieto prípravné opatrenia boli zamerané na posilnenie politiky predvídateľnosti s presnými a transparentnými fiškálnymi pravidlami, s jasným sankčným a konkurenčným mechanizmom. Úloha dlhového pravidla je zakotviť politickú dôveryhodnosť v súlade s maastrichtským dlhovým sporom. Obozretné limity stanovené zákonom začnú pri 53 % HDP spúšťať rôzne sankcie až po dosiahnutie stropu 60 %.“ Podčiarkujem: „Rýchla reakcia autorít udržať dôveru domáceho a zahraničného trhu bola dôležitým prvkom na zastavenie šírenia akejkoľvek možnej nákazy.“ Na záver: „Slovensko bolo medzi prvými členmi eurozóny, ktorým bol rating zmenený na stabilný z negatívneho.“ Posledné slová vás zrejme navedú na to, že toto nie je z prejavu predsedu vlády, toto nie je z prejavu predsedu politickej strany, ale toto je správa, ktorú včera vydal Moody’s. Nájdete si to na stránkach Moody’s Investors a datované je to 13. májom roku 2014. (Potlesk.) Toto je, toto je ten váš pohľad na vec a toto je pohľad jednej agentúry. Agentúry, ktorá, mimochodom, za posledných 6 – 7 rokov iba raz zhoršila rating Slovensku, a to začiatkom roku 2012, kedy to tak bolo pár mesiacov pred voľbami. Vtedy, keď sa vaša voľba, vaša vláda rozpadla ako hračka. Vtedy, v tých mesiacoch, keď sa táto krajina nevedela financovať na zahraničných trhoch a musela vyžrať štátnu pokladnicu a znížiť hotovostnú rezervu na pár sto mil. eur, o čom sme dodnes ani nechceli hovoriť, pretože to bola, bola hanba, ale je to vonku. Je to vonku, pretože sme sa museli brániť voči iným atakom. Toto je proste správa o krajine, ktorá má byť doručená občanom, pretože je to pohľad, objektívny pohľad zvonku o tom, ako, ako sa správame k verejným financiám, o tom, že je to prejav nejakej zodpovednosti. To je proste odpoveď na niektoré nálady, pohľady, na to, že čím horšie, tým lepšie. Ja som bol tiež v opozícii a vôbec ma to ako netešilo, lebo deštruktívny prístup každého opozičného politika, ktorý je, bohužiaľ, zasadený do kultúry, politickej kultúry tejto krajiny, mne teda osobne nevyhovuje, ale mnohým z vás vyhovuje, proste ste sa naučili behať v týchto koľajach. Veľmi dobre ste sa v tomto naučili behať. To, že je to ťažké. Jasné, že je to ťažké. Jasné, že to je ťažké, pretože, pretože všetci ekonómovia, vážené dámy a páni, sa nezhodnú na tom, ako, ako reagovať v časoch krízy. Ako my tu môžeme spomínať na zašlé slávne časy. Môžeme. Možno to tu budete mať na pomníkoch niektoré akože vytesané tie slávne časy, ale oni sú preč, a keď tu proste spomínate druhú Dzurindovu vládu, pán predseda Dzurinda tu momentálne nie je, tak bolo to v čase najväčšej konjunktúry svetovej ekonomiky. Áno, aj my sme mali šancu byť pri riaditkách tohto bicykla dva roky v čase svetovej konjunktúry a tiež vám musím pripomenúť, že v čase našej prvej Ficovej vlády táto krajina dosiahla najnižší deficit verejných financií a najnižšiu úroveň maastrichtského hrubého dlhu, a nielen vďaka vašej zázračnej zotrvačnosti, vďaka, vďaka, vážené dámy a páni, vďaka vonkajšiemu a všeobecnému prostrediu. Veď to tak, to tak, priatelia, je. Pretože parametre tejto ekonomiky sú úplne jasné, jasne dané. Lebo to nie je tak, že ono to tak asi je, z hľadiska, z tohto ja vám z úst nemôžem zobrať, ale dôležitý je aj môj osobný pocit, hej. Na rozdiel, na rozdiel od toho, čo si myslíte o sebe vy, pretože opäť, slušnosť si nemýľte so slabosťou. Nemýľte si staré, staré naftalínom napáchnuté prístupy, ktoré sú dnes nerealizovateľné. Hovoríte o neefektívnych výdavkoch. Tak veď bola by asi taká, také čestné by to bolo, proste za tie dva roky, za tri roky proste prísť so zoznamom neefektívnych výdavkov. Prísť s návrhmi pri príprave štátneho rozpočtu a pomenovať tie stovky miliónov, tie polmiliardy, miliardy eur, ktoré sa majú dať von, ale nie vy, samozrejme, navrhnete, navrhnete zvýšiť platy učiteľov. Veď si to všetci zaslúžia. Navrhnite. Budete proti valorizácii platov v štátnej verejnej správe? Nebudete voči tejto valorizácii. Budete proti sociálnym dávkam, budete proti bezplatnému školstvu, budete proti bezplatnému zdravotníctvu, ktoré dávno nie je bezplatné? To všetci vieme. Takže trochu pravdy. A pravda hovorí to, že v roku 2013 sa nám podarilo znížiť deficit pod 3 %, že štrukturálne úsilie bolo najvyššie alebo druhé najvyššie za, počas, počas celej procedúry nadmerného deficitu. Pravda hovorí o tom, že v najbližších týždňoch vystúpime z procedúry nadmerného deficitu, z takej trestnej lavice krajín, ktoré nemajú úplný poriadok vo verejných financiách, a že začíname druhú, ďalšiu etapu, ďalšiu etapu konsolidácie alebo ozdravovania verejných financií, ktorá má, pán Mikloško, a teraz by som poprosil pozornosť pána Mikloška, sa ukončí v roku 2017 podľa pohľadu Európskej komisie. Podľa nás by to bolo lepšie v roku 2018, ale znamená to, že štrukturálny deficit by mal byť niekde na úrovni okolo 0,5 – 0,6 – 0,7 % HDP. Ten cieľ je ešte, ešte pohyblivý, ale je jasne realizovateľný. A tu si dovolím takisto také isté narážky na úroveň roku 2014. Ako to je, to je taká mantra, teraz expanzia. Dobre, minulý rok ste konsolidovali, teraz máte expanziu. Tak z pohľadu života každého človeka, každého normálneho človeka, ak urobím v ’13. roku úsilie za skoro 2 % a v tomto roku to možno bude nejaká expanzia, to stále nevieme, či to bude určite expanzia, tak je to to isté, ako keby som urobil v jednom roku 1 % úsilie a v tom druhom roku tiež 1 % úsilie. Na čo sa hráme? My sme proste v roku 2013 urobili väčšie úsilie, ako sa od nás očakávalo. Celkové štrukturálne úsilie za celé obdobie vrátane toho vášho je 1,4 % HDP. Je to o 40 % viac, ako sa od nás očakávalo, preto podľa pravidiel paktu sme mali konsolidovať priemerne o 1 %, že aj v tomto sme lepší. Ale čo je kľúčové, na rozdiel od vás Európska komisia vidí aj rok ’14 pod 3 %, aj rok ’15 pod 3 %. To znamená, dáva glejt, dáva potvrdenie na to, že Slovensko je udržateľne pod 3 %, a pevne verím, teraz hovorím dopredu, ale v polovici júna by ECOFIN, rada ministrov financií, mala potvrdiť to, ktoré krajiny vstúpia z tejto procedúry. Mali by sme byť v skupine s Belgičanmi, s Čechmi a Rakúšanmi, čo teda nie je zlá partia. To, dúfam, dúfam, uznáte. Výpadky na daniach za 100 mil. eur podľa pána Štefanca. Ja si myslím, že vám budeme môcť v najbližšej prognóze možno oznámiť, že výpadky žiadne na daniach neboli, pretože nemáme. Viete veľmi dobre, že stále nie sú zverejnené výsledky akruálneho, toho podvojného účtovníctva vo firemnom pohľade, dopadu, výberu daní z príjmov právnických osôb. Tie čísla sa dozvieme z veľkej časti v júnovej prognóze a úplne definitívne pred jesennou notifikáciou v októbri a ja sa, dovolím si domnievať, že to dopadne oveľa lepšie, ako by ste si to, ako by ste si to priali. Ja viem, o čom hovorím. Môžete ma potom s touto témou konfrontovať. Ak pán Hlina sa tu zase nejak rozčuľoval nad Poštovou bankou. To je taká odbočka, ale zabudol som vám to vlastne povedať v predchádzajúcom bode. To je taká jedna zápletka. Spolupráca Poštovej banky, pošty a košiar, zaujímavý košiar s 1,5 mil. dôchodcami, tak sa musíte opýtať kolegov z Kresťanskodemokratického hnutia, že prečo, prečo je tá spolupráca taká. Lebo kedysi v roku ’11 tuším sa tam podpísala nejaká zmluva o spolupráci medzi poštou, urobil sa nejaký joint venture či nejaký spoločný podnik na platobné služby, výborný biznis. Ja neviem ináč, ja si už veľa, nie som už najmladší, čiže aj ja si veľa pamätám a mne sa to zdá dosť divné, že keď je ministrom dopravy niekto z prešovského okresu, tak vtedy sa Poštovej banke darí, lebo za posledných 10 rokov to tak bolo vždycky. Pán Macejko bol taký ešte jeden kandidát, ktorý pomáhal tejto partii. Takže ešte pán Mikloško hovoril o ostrove, že z dokumentu cíti to, že sa tvárime, že sme na nejakom ostrove a nevnímame rozbúrený oceán. Pán Mikloško, ja s vami absolútne súhlasím. Neviem, kde ste to tam prečítali, ale my vnímame a cítime, že sme v rozbúrenom oceáne a snažíme sa tú našu loď nielen udržať na hladine, ale dostať ju aj do správneho prístavu, ale ak hovoríte o tom, že Európska únia prestala so zdôrazňovaním regulácie v bankovom sektore, tak nehovoríte pravdu a momentálne nesledujete posledný vývoj, pretože Európa sa jasne dohodla na jednotnom dohľade riadenom z Frankfurtu z Európskej centrálnej banky. Nedávno sme dohodli rezolučný mechanizmus. Budeme hovoriť o ďalšom pilieri, ale až po voľbách do Európskeho parlamentu, o pilieri, ktorý hovorí o spoločných garanciách pre depozitárov, takže to je obrovský integračný krok, ktorý sa udial v posledných mesiacoch v Európskej únii a, samozrejme, s ratifikáciou dokumentov prídeme aj do tejto Národnej rady a budeme o nej jasne hovoriť. No a pánovi Miklošovi. Ja už som sa vlastne vyjadril, ale niektoré veci sú kúzelné. Takže napr. spochybňovanie reformy ESO. Pán Mikloš rád hovorí o efektívnosti verejného sektora, rád hovorí, jeho slovíčko je verejný záujem obľúbené, no len pán Mikloš, ale vy ste boli, ešte ja keď som káčera ťahal proste za sebou, vy už ste boli ministrom. Však vy ste boli asi štyrikrát členom slovenskej vlády. Takže ako nás šticovať za kvalitu, neefektívnosť verejných inštitúcii, však vy ste spolutvorcom. Ako celý život váš je pretkaný verejnými inštitúciami. Neviem, či poznáte nejaké iné okrem verejných inštitúcii. Takže teraz tu klopať prstami a hovoriť o tom, že tu táto vláda za rok a pol, za dva roky neurobila, málo a bude to len centralizovať. No tak ste mali urobiť vy viac. Už sme tu mohli mať nebo na zemi a vy ste to neurobili. Vy ste to len neurobili a ja som, stále som slušný a pokorný. Ja len tvrdím, že ste to neurobili, takže nemáte právo, nemáte právo nás tu šticovať a poučovať v tejto oblasti, pretože my sa snažíme. Možno sa nám nedarí. Možno sa nám to nedarí, možno sa nám nedarí predať, nie sme takí dobrí marketéri ako vy, to si osobne, to si dovolím priznať. Možno sa nám to nepodarí ako predať, ale, ale snažíme sa a tie zmeny sú, sú jasné. A tiež z hľadiska kvality života, kvality školstva, ja súhlasím. Ako najväčším problémom tejto krajiny je kvalita školstva z toho strednodobého a dlhodobého hľadiska. To je dokonca kľúčová príčina aj nezamestnanosti, štrukturálnej a dlhodobej nezamestnanosti. Je to, je to pravda. Ale ak, ak vesmír Slovenska začal v roku 1998, to si ja myslím, že začal, všetka česť, tak odvtedy prešlo 16 rokov a z tých 16 rokov, dámy a páni sprava, ste boli 10 rokov pri tom. Takže školstvo, to je aj vaša vizitka, zdravotníctvo je takisto aj vaša vizitka. Nedá sa z toho proste uniknúť. Treba len férovo povedať, áno, domrvili sme to a vy to neviete urobiť lepšie – toto by som bral. Ale neberiem, neberiem to, že vy za to všetko môžete. To proste neberiem, lebo som tu takisto, takisto som bol občanom a budem občanom tejto krajiny, ak opustím túto skvelú prácu, a ja ju raz opustím na rozdiel od mnohých vás. A rád ju opustím, takže... (povedané so smiechom), takže úplne, úplne jasné, a tak ako ma asi poznáte, záver sa nehodí. Nehodí sa, aby ja som sa tu vracal k tomu, čo bolo ixkrát povedané. V RTVS v jednom priamom prenose môj spolurečník Jozef Kollár povedal úplne jasne, zodpovednosť za zlyhanie informačného systému, za to všetko, čo je s tým spojené, za ten bordel, za tú hanbu, má človek, ktorý sa volá Ivan Mikloš. To, že vy nemáte kožu na tvári a vy sa teraz proste tvárite, že to nie je pravda, že to bolo také pochybenie a prevzali ste za to politickú zodpovednosť. To je vaše riziko, že idete na tento ľad. Ja som vás na ten ľad nikdy nevyťahoval, lebo je veľmi, veľmi tenký. Trestné podania sú stále dané a nepodali sme ich my, podal ich Najvyšší kontrolný úrad, podala ich napríklad pani Machová, vaša nominantka vo finančnej správe. Veľmi zložitá agenda. Chcem len povedať, že to nie je tak, ako to hovoríte, mali by ste o tom „mlčiti zlato, mlčiti zlato“. A chcem len povedať, že v afrických necivilizovaných krajinách by za to, čo sa udialo s finančnou správou, by boli niektorí ľudia súdení za vlastizradu, pretože vypnúť hlavnú pokladničku štátu, tento štát nemá inú pokladničku, má len daňovú správu. Nič iné nemá. Niekedy je šmatlavá, niekedy je, je, je zlá, je pretkaná všelijakými červami, taká je, takú, ako sme sme ju proste prevzali, ale snažíme sa. Ja sa nikdy nebudem na to vyhovárať, ja len hovorím, že to, čo sme prevzali v roku 2012 na jar, to bolo jedna zem, ktorá ľahla popolom. Bol to úrad, kde sa distribuovali dokumenty tak, že sa prevážali autami. Možno to neviete, ale vy to aj viete. A vy to aj viete, lebo ste boli jasne usvedčení ľuďmi priamo z tej správy, ktorí vám jasne povedali, ak vám to niekto aj zamlčal, v akom stave to bolo. Nebol za tým len dobrý úmysel. Bol za tým aj hnusný kšeft. A aj tak to aj dopadlo ako kšeft. Ďakujem pekne. (Potlesk.)