R. Rafaj, poslanec: (2009-02-17):
Citujem: „Obec  nemôže z etnických, náboženských alebo politických dôvodov obmedziť využitie verejného priestranstva v obci na účely umiestňovania pamätníkov, pamätných tabúľ, sôch, súsoší, štátneho symbolu Slovenskej republiky alebo jeho častí, alebo iných umeleckých diel vyjadrujúcich pamiatku a úctu k historickým miestam, udalostiam alebo nekontroverzným osobnostiam viažucim sa k histórii Slovenska alebo k histórii obce budovaných alebo vytváraných vo verejnom záujme,“ koniec citácie. Ak dovolíte, v stručnosti odôvodním. Návrh spresňuje podmienky, ktoré musia plniť žiadatelia na osadenie sôch a podobných umeleckých artefaktov viažucich sa nielen k samotnej histórii obce, ale aj celoslovenským historickým významom a ďalej upresňuje, že by nemalo ísť o kontroverzné osobnosti, čím sa eliminujú výhrady tých, ktorí môžu mať problém s niektorou historickou osobnosťou alebo či jej náleží, alebo neprináleží takáto pocta. Návrh tiež spresňuje, že dôvodom zamietnutia obcou nemôžu byť politické, náboženské alebo etnické výhrady, čím sa sleduje ochrana základných ľudských práv a slobôd. Aj akýsi kompromisný alebo ústretový postoj Združenia miest a obcí Slovenska, pokiaľ som si ho pozorne vypočul v jednom z výborov v druhom čítaní, tak smeroval k návrhu riešiť túto problematiku cez antidiskriminačný zákon, čo by bolo ale, samozrejme, zasa nepriama novela. Ale tá podstata zostáva. Je to ochrana tých základných ľudských práv v tom, aby niekto nemohol byť poškodený či už z hľadiska svojej etnicity, náboženského vyznania, alebo politických dôvodov, a tým sa myslí aj skupina ľudí alebo osoba, ktorá podá takýto návrh na vzdanie úcty niektorej z historických osobností alebo k udalosti, pretože spoločenská prax, bohužiaľ, v časti Slovenska alebo ojedinele je taká, že sú výhrady buď z náboženských dôvodov, keď je obec inak v súčasnosti religiózne orientovaná, bol tu spor v minulosti katolíkov, evanjelikov alebo aj iných cirkví, alebo z etnických dôvodov v prípade, že ide o slovenského národného dejateľa alebo slovenskú historickú udalosť s významom pre štátotvorný národ. Tak zasa na jazykovo zmiešanom území Slovenskej republiky dochádzalo k zablokovaniu rozhodnutia v prospech umiestnenia takejto pamätnej tabule alebo pre dejateľov práve z etnických dôvodov. A potom tu máme ešte tretiu kategóriu, ktorá je rovnako citlivá a ktorú môžeme vidieť aj v istej bratislavskej časti, a to sú zase dôvody politické, pretože Slovensko má pomerne bohatú, rozporuplnú a turbulentnú históriu a zástancov takej alebo onakej názorovej línie. Ale sochy ako vyjadrenie úcty či už k danej udalosti, alebo k osobnosti za to často nemôžu a mali by sme byť podľa môjho názoru tolerantní a zároveň aj kultúrotvorní k tomu, aby sme vo svojom okolí takúto úctu našich spoluobčanov dokázali pozitívne motivovať práve stvárnením týchto osobností alebo pripomenutím si konkrétnej udalosti, pretože stále platí a bude platiť, kto nepozná svoju minulosť a neváži si ju, nebude si vážiť ani svoju prítomnosť. A ak si nebudeme vážiť svojich, nebudú si nás vážiť ani cudzí. Takže ja vás poprosím o pozorné preštudovanie si tohto pozmeňujúceho návrhu, ktorý okrem toho pôvodného, ktorý sme dávali, rozširuje tieto možnosti aj na stvárnenie štátneho symbolu alebo jeho časti, čo je myslím si v mnohých vyspelých štátoch sveta úplne prirodzené a ja verím, že v rozprave sa vyjadria zástancovania pre aj proti a potom by som, ak dovolíte, na konci ako predkladateľ ešte využil svoje právo. Takže zatiaľ vám ďakujem za pozornosť.