Šebej, František, poslanec NR SR (2013-02-12):
Ďakujem, pani podpredsedníčka. Kolegovia, opätovne konštatujem, že mnohokrát diskusné príspevky sa netýkajú merita veci, čiže netýkajú sa faktu, že ide o skrátené konanie, a, mnohí kolegovia, ste hovorili priamo k tej predlohe. Ja sa pokúsim sa vrátiť teda k tomu, o čom by sme mali v tejto chvíli diskutovať, a síce o tom, že či je v poriadku, že sa bavíme o tejto zákonnej predlohe v skrátenom konaní, teda že či je opodstatnené, aby sme o tom rokovali v skrátenej podobe. Ja sa domnievam bez toho, aby som hodnotil tú zákonnú predlohu (počúvam, že v mnohom môže byť užitočná), ale bez toho, aby som hodnotil tú zákonnú predlohu, konštatujem, že tak, ako ja čítam náš rokovací poriadok, tak nie sú naplnené podmienky pre skrátené konanie, nie sú, jednoducho nie sú. Samozrejme, že všetko sa dá interpretovať rôzne, že sa dá vyčísliť, že vlastne sa jedná o vážnu hrozbu hospodárskych škôd a podobne, a to sa dá v každom prípade. Ja si ale myslím, že zákon, ktorým by sa malo naše rokovanie riadiť, a teda aj legislatívny proces, že by nemal byť takto gumene interpretovaný. To je prvá vec. Čiže, čiže ja sa domnievam, že nie sú naplnené podmienky. Druhá vec je, že opätovne zabúdame, že okrem nášho vlastného zákona, ktorým sa máme riadiť, teda rokovacieho poriadku sa skrátené konania vždy týkajú ešte ďalších vecí. To, že legislatívny proces je taký zdĺhavý, že trvá nejakú dobu, že je pripomienkové konanie, že je prvé čítanie, druhé čítanie, tretie čítanie, že to celé teda je časovo náročná záležitosť, má svoj zmysel, pretože ten čas je potrebný, aby do legislatívneho procesu vstupovali svojimi úvahami, svojimi námietkami, svojimi pochybnosťami aj iní aktéri, ako je priamo autor návrhu, či už sa jedná o poslancov, ktorí majú legislatívnu iniciatívu, alebo či už sa jedná o návrhy z dielne jednotlivých rezortov. To je užitočná vec v parlamentnej demokracii, že legislatívny proces je skracovaný len vtedy, ak je to naozaj nevyhnutné, aby neprišlo k tomu, že v unáhlenom chvate proste príde k nejakým chybám. Ale to je len tá, tá menej závažná vec. Tá závažnejšia vec je, že skrátené konanie má vždy nejakú cenu a tá cena sa volá: po prvé obmedzenie poslancov v ich právach. To trvanie toho legislatívneho procesu na pôde parlamentu má svoj význam jednoducho preto, že je dobrým právom, zákonným právom poslancov mať čas vstupovať do legislatívneho procesu, mať čas uvážiť, čo tá zákonná norma prináša a čo odnáša. A my sme, keď sa dohodneme na tom, že budeme o niečom rokovať skrátene, tak sa dobrovoľne o toto svoje právo oberáme. To po prvé. Po druhé, ale to súvisí s ďalším rozmerom legislatívneho procesu a to je právna istota občanov, nie nás poslancov. Občanov. Podotýkam, že súčasťou toho, čo sa pre občanov nazýva právna istota, je poriadny legislatívny proces, ktorý sa odohráva v súlade s pravidlami, ktoré si samotný parlament na seba uvalil v podobe svojho rokovacieho poriadku. Inak aj občania musia nutne nadobudnúť pocit, že sú prijímané zákonné normy bez toho, aby: 1. mali občania cez svoje iniciatívy možnosť do toho celého zasiahnuť a aby 2. mali do toho dostatok času zasiahnuť ich volení zástupcovia. Čiže skrátené legislatívne konanie nevyhnutne postihuje už samotnou svojou existenciou aj práva občanov. A preto si myslím, že k skrátenému legislatívnemu konaniu by malo prichádzať len vo výnimočných a naozaj kritických a závažných prípadoch. Kolegovia a kolegyne, domnievam sa, že toto nie je ten prípad. Preto ja za skrátené legislatívne konanie hlasovať nebudem. Opakujem znovu, že som hovoril čisto o skrátenom konaní a nie o tej zákonnej norme ako takej. Ďakujem za pozornosť.