Pavelka, Radoslav, poslanec NR SR (2018-05-24):
Môžem? (Reakcia predsedajúcej: „Nech sa páči.“ ) Ďakujem pekne za slovo, pani predsedajúca. Pani ministerka tu nie je, kolegyne, kolegovia, počas dnešnej rozpravy počúvame rôzne úvahy, počúvame rôzne príbehy ľudí a počúvame vysvetlenia, ale počúvame aj to, že v podstate celý tento problém v agrorezorte si v podstate umelo vytvára opozícia, ktorá navyše tomuto problému vlastne ani nerozumie. Konkrétne bolo povedané, že neznalosť je väčší problém ako korupcia. Pozrime sa teda, kto všetko voči situácii v agrorezorte vzniesol svoje námietky. Poďme sa pozrieť, kto všetko okrem opozície vyčíta, resp. si pýta od ministerstva hospodárstva, pôdohospodárstva, pardon, vysvetlenie vzniknutej situácie. Europoslankyňa Monika Smolková za SMER – SD po včerajšom stretnutí slovenských farmárov v Europarlamente povedala, citujem: „Nemôže platiť princíp mať pôdu a poberať dotácie, ale byť na tej pôde efektívny a dopĺňať ju prípadne živočíšnou výrobou.“ Zaujímavejšia je však ďalšia časť jej vyhlásenia, keď vraví: „Z hľadiska záujmov farmárov sa treba venovať trom spiacim krásaviciam, teda ministerstvu pôdohospodárstva, Pôdohospodárskej platobnej agentúre a Ústrednému kontrolnému a skúšobnému ústavu poľnohospodárstva, poľnohospodárskemu. Nekonala štátna inštitúcia, ktorá zo zákona konať mala. Je čo naprávať a ja sa hlásim k tejto spolupráci.“ Poďme ale ďalej. K problémom agrorezortu sa vyjadril aj generálny prokurátor pán Čižnár, keď sa ohľadne Pôdohospodárskej platobnej agentúry vyjadril tak, aby si v nej spravili poriadok. Konkrétne a doslovne povedal: „lebo to je prehnité. Nech mi nikto nevraví, že nevedel o týchto praktikách. To sa nedeje týždeň ani dva, to sa deje niekoľko rokov. A o tomto nevedeli na PPA? Tak tomu neverím. Systém, ktorý je tam nastavený, je chorý, a to som ešte použil prijateľné slovo.“ Po stretnutí s farmármi, kedy si vypočul ich príbehy, tvrdí, že nemá dôvod poľnohospodárov a ich skúsenosti akokoľvek spochybňovať. „Namiesto toho, aby štát drobných farmárov chránil, robil opak a likvidoval ich,“ zhrnul generálny prokurátor pán Čižnár. A po odpovedi agrorezortu, kedy ponúkli generálnemu prokurátorovi plnú súčinnosť v riešení týchto problémov, bola odpoveď nasledovná: „Keby si plnili povinnosti na PPA, SPF, tak nám nemuseli poskytovať žiadnu pomoc. Keby išlo všetko tak, ako malo ísť.“ O výpočte tých, ktorí vzniesli námietky voči konaniu či skôr nekonaniu ministerstva pôdohospodárstva, je aj verejná ochrankyňa práv pani Mária Patakyová, ktorá v marci 2018 vystúpila v Národnej rade so správou s názvom Mimoriadna správa verejného ochrancu práv o skutočnostiach nasvedčujúcich závažnému porušeniu základných práv a slobôd. Pre tých, ktorí túto správu nezachytili, pripomeniem, že celá sa týkala reštitučných nárokov, ktoré sú dlhodobo neriešené. Aby som bol konkrétny, budem opäť citovať z tejto správy: „Reštitučné konanie, ktoré trvá toľko rokov od uplatnenia reštitučného nároku bez právoplatného rozhodnutia vo veci samej, možno už len na základe jeho celkovej dĺžky považovať za nezlučiteľné s imperatívom ustanoveným v čl. 48 ods. 2 ústavy, teda s právom na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov. Ako vyplýva z judikatúry Ústavného súdu, takáto zdĺhavosť konania totiž v princípe predlžuje stav právnej neistoty dotknutej osoby do takej miery, že sa jej právo na súdnu ochranu stáva iluzórnym, a teda ho ohrozuje vo svojej podstate. Je nespochybniteľné, že k tejto neprimeranej dobe trvania reštitučných nárokov prispel aj štát tým, že dlhodobo nezabezpečil dostatočné personálne obsadenie niektorých úradov.“ Koniec citátu. Dalo by sa tu citovať aj zo správy SIS a hlavne zo správy NKÚ, ale to pred chvíľkou urobil kolega Rajtár, takže k tomu sa už vracať nebudem. Skôr si ešte niečo povedzme konkrétne k reštitúciám. Tento proces začal v roku 1991 a pokračoval v druhom kole v roku 2003. Len pre informáciu, dodnes na Slovensku evidujeme vyše 9-tisíc nevybavených žiadostí. Odhadovaná doba ich ukončenia je v niektorých okresoch stanovená na ďalších vyše 10 rokov. V Košiciach je to napríklad až 41 rokov a v Nitre 19 rokov. Od prvých žiadostí o navrátenie protiprávne zobratého majetku komunistickým režimom už uplynulo 17 rokov. Nakoľko väčšina žiadateľov o reštitúcie bola v staršom veku, mnohí sa už vyriešenia svojich žiadostí, žiaľ, už nedožili. A hrozí, že vo viacerých prípadoch sa vrátenia majetku nedočkajú ani ich deti. Ombudsmanka Patakyová problém vidí taktiež v súčinnosti Slovenského pozemkového fondu v reštitučných konaniach, keď za jeden z najväčších problémov pri riešení reštitúcií uviedli v prieskume samotné pozemkové a lesné odbory okresných úradov. Pani ombudsmanka vyzvala ministerstvo pôdohospodárstva k riešeniu týchto problémov. Odpoveď bola v podstate taká, že jedným z významných riešení by bolo zvýšenie počtu pracovníkov na jednotlivých okresných úradoch, čomu však bráni reforma ESO, vďaka ktorej tieto úrady spadajú pod ministerstvo vnútra, ktoré zvyšovanie počtu pracovníkov neumožní. Takže kruh sa uzavrel. Nikto za nič nemôže. Ministerstvo pôdohospodárstva s tým nič nenarobí, lebo úrady spadajú pod ministerstvo vnútra a to zase zvyšovanie neumožní. Problém je však v tom, že pri tomto vyviňovaní sa akosi zabúda na človeka. Bežný človek nemá čo riešiť poddimenzovanie úradov, jeho nezaujíma, prečo nemôžu tieto úrady prijať viac zamestnancov. Bežný človek, ktorý má nárok na reštitúciu, má právo na včasné a správne vyriešenie jeho problému. Preto si myslím, že postoj ministerstva v podobe, že s tým nemôže nič robiť, nemôže nikoho uspokojiť. Zastavím sa ešte pri jednom špecifickom prípade, a tým sú reštitúcie v bývalom Vojenskom priestore Javorina, o ktorom pred chvíľkou rozprával aj kolega Galek. Tu je doba ich vyriešenia podľa pani ombudsmanky taká, že radšej si ju ani netrúfla odhadnúť. Je to až neuveriteľné. V utorok sa na pôde Národnej rady uskutočnila konferencia, kde boli prítomní občania, ktorí sa nevedia svojich nárokov na pôdu v tomto obvode dočkať. Tejto konferencie sa zúčastnilo zo 150 poslancov len 5. Len pripomínam, že títo ľudia sem prišli stovky kilometrov, aby sa domohli svojich práv. Aby sme boli korektní, treba povedať, že na tomto stretnutí sa zúčastnili aj pracovníci ministerstva, ktorí sa snažili týmto ľuďom vysvetliť v podstate nevysvetliteľné, a to, že jednoducho štát, v tomto prípade zastúpený ministerstvom pôdohospodárstva, zlyhal a nedokáže bežným občanom zabezpečiť naplnenie jeho práva, a tým je právo na vlastnenie vlastnej pôdy. Ďakujem pekne.