Kalavská, Andrea, ministerka zdravotníctva SR (2018-06-13):
Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predsedajúci, vážení prítomní, neviem, niekoľko hodín sme sa tu zaoberali zákonom 578, s ktorým som prišla sem do parlamentu, a základným takým posolstvom tohto zákona bola transpozícia smernice o používaní amalgámu a druhým základným bodom tohoto zákona rezidentský program. My sme sa však za niekoľko hodín dostali naprieč celým zdravotníctvom a všetkými neduhmi zdravotníctva. Každý z vás, niektorí opakovane, hovorili to isté, niektorí aj 6-krát to isté, ale každý máme inú potrebu vo svojom živote. Ja som zvyknutá pracovať dosť efektívne, takže ja by som sa veľmi v krátkosti možno k mnohým bodom, čo tu boli spomenuté, vyjadrila. Viete, mne sa veľmi páčilo to, že ako ste vy, pani kolegyňa, povedali, že teda ja si myslím, že ja som otvorená diskusii, aj na poslednom zdravotníckom výbore, mne to je jedno, či to je poslanecký opozičný, koaličný návrh, keď je dobrý, ja som ochotná o tom rokovať a inkorporovať do tvorby našich zákonov. V súčasnosti napríklad aj s opozíciou sa bavíme o dlhodobej starostlivosti, s tým nemám najmenší problém, ale mne sa veľmi páčilo, vaša poznámka, že vystúpenia pána poslanca Krajčího bolo super, že super to fungovalo, keby fungovalo takto, ako vystúpenie pána Krajčího, aj ministerstvo zdravotníctva. Len, viete, rozprávať, kritizovať a hovoriť, ako by to malo fungovať, je diametrálne odlišné od tvorenia a implementovania do praxe. Ale to asi vieme všetci. Každý teda sa zhodneme na tom, že v súčasnosti, alebo teda zdravotníctvo nefunguje tak, ako si to my všetci predstavujeme, ale už len z toho, čo som tu ja niekoľko hodín sedela, ani my, čo sme tu, nemáme jednotnú predstavu o tom, ako by to malo fungovať. A ideálny liek na nič neexistuje, a keď my tu všetci, čo tu sedíme, budeme čakať, že niektorý zákon, ktorý prinesieme, alebo niektoré riešenie, ktoré prinesiem, bude ideálne, teraz sa môžeme odtiaľto zdvihnúť a môžeme ísť preč. Pretože sme dospelí ľudia, máme určitý vek a vieme, že máločo v živote je ideálne, ale podstatné je pracovať, tvrdo pracovať, robiť najlepšie, ako viem, priniesť niečo, sledovať to, akú to bude mať odozvu v praxi, a nehrať sa na najmúdrejšieho v tomto štáte, na tomto svete, priznať si chybu, keď niečo nefunguje, a na základe chyby a priznania si chyby aj reagovať adekvátne. V rámci rezidentského programu, všetci ste hovorili, že potrebujeme primárnu sféru, asi je to spojené. Aj čo sme tu rozprávali o pohotovostiach, o LSPP, všeobecných lekároch, pediatroch, o špecialistoch, potom rezidentský program, zlé oceňovanie nemocníc, potom už nemáme sestričky, ktoré sú kľúčové. Všetci sú kľúčoví. Od sanitárov, asistentov, sestry, lekárov, všetci sú kľúčoví v systéme poskytovania zdravotnej starostlivosti a všetci sme sa zhodli na tom, že potrebujeme nejakú reformu. Ale už dva roky, ja si dovolím tvrdiť, že my prichádzame s nejakými zákonmi, ktoré majú za účel reformovať alebo zlepšovať, čo nie je dobré. Všetci, čo sme tu, vieme, že keď chceme niečo reformovať a keď niečo nechceme len tak, že nalepiť tomu krásny punc, že to je všetko v poriadku, tak to trvá. Na základe toho, keď ja sem prídem alebo keď sem prišiel môj predchodca, musel mať analýzy. Tie analýzy trvajú. Musíte napísať zákon na základe analýz, na základe miliardu všelijakých stretnutí a už keď len vás som tu počúvala, nájsť konsenzus na niečo je totálne nemožné v rámci zdravotníctva. Takže potom musíte zobrať odvahu a to všetko na vlastné plecia a ísť s tým do pléna a potom to implementovať. Netrvá to mesiac, netrvá to rok, trvá to niekoľko rokov. Len vám skúsim vymenovať, na čom všetkom pracujeme, aby ste teda, ste členovia väčšinou tu zdravotníckeho výboru a resp. ľudia, ktorí sa rozumiete problematike zdravotníctva, vedeli, že riešime to komplexne. Ako správne ste povedali, aj pán poslanec, aj pani poslankyňa, nemôžeme riešiť LSPP, aby som nevyriešila primárnu sféru. Nemôžeme riešiť nedostatok sestier, aby som nevyriešila iné veci. V kontexte tohoto všetkého, prečo sme začali tvoriť, alebo teda novelizovať zákon. Mnohí to tu povedali, nefungovalo to. Niekto má hrôzu z toho, že nebudú naplnené niektoré body, nie sú naplnené ani teraz. De facto tí lekári nechodia slúžiť, lebo všetci ste mi hovorili, že sú prestarnutí, že sa im nechce slúžiť, pretože sú v ambulanciách. Niektorí ste povedali, že majú denne 70 pacientov, sú prestarnutí a sú unavení. Niektorí ste povedali, že o dvanástej tam nie sú. Takže čo si mám z toho vybrať? Lebo asi máme aj takých lekárov, aj takých lekárov máme. V súčasnom znení zákona musia títo lekári prvého kontaktu, či pediatri, alebo všeobecní lekári, ísť a musia odslúžiť 24 hodín, po 22.00 hodine tam nikto nepríde. Ja som slúžila záchranku, slúžila som centrálny príjem, slúžila som LSPP, bola som ambulantným lekárom aj JISK-ovým lekárom. Toto som si prešla. Čiže ten starý lekár tam musel nabehnúť, možno teda poskytoval zdravotnú starostlivosť, väčšinou nie život ohrozujúcu zdravotnú starostlivosť. Od desiatej bolo tam pár pacientov a ráno musel ísť do ambulancie. V súčasnosti to je na dobrovoľnosti, šanca byť na dobrovoľnosti do 22.00, od 22.00 máte šancu zregenerovať sa a ísť do ambulancie. Povedzte mi, kedy je schopný v prvom alebo druhom prípade poskytnúť kvalitnejšiu zdravotnú starostlivosť daný lekár? Asi v druhom, keď má šancu na regeneráciu a dávame možnosť, aby tam išiel dobrovoľne, resp. pridali sme ešte aj iných lekárov, ktorí si môžu ísť privyrobiť alebo môžu ísť slúžiť LSPP. Sú to lekári, skončení lekári s trojročnou praxou v odbore interná medicína alebo ... (pozn. red.: rýchlo vyslovené) odboroch a tí roky poskytujú zdravotnú starostlivosť v ústavnej zdravotnej starostlivosti. Ja si myslím, že sme tu urobili dosť veľký ústupok voči lekárom bez toho, aby sme obmedzili dostupnosť a poskytovanie zdravotnej starostlivosti. Taktiež odmietam to, že by sa niečo katastrofálne stalo, keď sa niektoré body nenaplnia, pretože bavme sa o tom stále, je to predĺžená ruka ambulancie všeobecného lekára, nejde tu o život ohrozujúci stav, a pokiaľ sa pacient cíti tak, že sa náhle rapídne zhoršil jeho zdravotný stav, v súčasnosti na Slovensku máme nadmernú sieť RZP-čiek, RLP-čiek, nadmernú sieť, ako povedal pán poslanec, nemocníc, urgentných príjmov alebo ÚPS-iek, takže je tu možnosť dosiahnuť adekvátnu zdravotnú starostlivosť v adekvátnom čase. To, že nemáme lekárov, samozrejme, nás ovplyvnilo pri tvorbe tohto zákona, ale preto som ja sem prišla do parlamentu s rezidentským programom, ktorý má napĺňať všeobecných lekárov, dosaturovať všeobecných lekárov a pediatrov. To sa asi nedá v priebehu pol dňa alebo v priebehu pol roka. Trvá to minimálne tri roky. Súvisí to s tým, že na začiatku sme prišli alebo s pozmeňovákom do parlamentu s oveľa striktnejšími pravidlami pre rezidentov, pretože sme ich chceli mať veľmi rýchlo v systéme, preto všetci tu rozprávate, že nemáme všeobecných lekárov a pediatrov. Preboha, robte s tým niečo! Tak sme s tým išli niečo robiť. Keďže štát týchto ľudí platí, tak si myslím, že štát môže požadovať, aby títo ľudia čím skôr boli v systéme, poskytovali zdravotnú starostlivosť adekvátnu, pretože ich platí štát. Tak sme dali nejaké také prísnejšie sankcie. Boli sme veľmi za to kritizovaní, takže sme úplne zmenili rezidentský program, čiže rezident, to je jedno, teraz už to je kvázi jedno, teda akú dlhú dobu príde do praxe, sme teda, sme veľmi ústretoví voči matkám, ženám aj všetkým, ktorí sa prihlásia do rezidentského programu. Na tomto mieste by som chcela povedať, rezidentský program nie je jediný nástroj, ako môžeme dostať všeobecných lekárov alebo ako lekár si môže urobiť atestáciu zo všeobecného lekárstva. Je to jeden z mnohých nástrojov, môže sa tá žena, alebo teda ten dotyčný lekár prihlásiť aj na štandardné špecializačné štúdium. Nemusí byť rezident, keď mu to nevyhovuje, nikto nikoho do ničoho netlačí, sme dospelí ľudia, sú tu dospelí ľudia a sú tu lekári, ktorí dobrovoľne podpisujú nejaké dohody o daných štandardných podmienkach. My sme taktiež, to sa o tom tu vôbec nerozprávalo, sme upravili kvázi doplnkovú atestáciu. Lekár internista alebo iný hocijaký lekár, ktorý má nejakú špecializačnú skúšku, sa urobí porovnávacia tabuľka, čo mu chýba k tomu, aby bol všeobecný lekár, doplní si cirkulácie a môže sa prihlásiť na skúšku zo všeobecného lekárstva. V súčasnom znení rezidentského programu sme rozšírili rezidentský program aj o iné nedostatkové špecializácie. Čiže berieme to tak, že snažíme sa dopĺňať lekárov nedostatkových špecializácií, všeobecných lekárov a pediatrov do daných regiónov. Tiež to trvá nejakú dlhú dobu. Pán poslanec hovoril, že teda treba úplne prekopať kompetencie alebo to, aký, čo má vykonávať ten všeobecný lekár. S tým plne súhlasím, ale nestihne sa to tým, že ja teraz poviem, buď všeobecný lekár, rodinný lekár. Musíte na to ísť nejako systémovo. My pracujeme na štandardných terapeutických a diagnostických postupoch, kde bude jasne zadefinované, že všeobecný lekár má mať tento rozsah kompetencií, o čom sme sa bavili. Takisto internista má tento rozsah kompetencií, napr. máme pacienta s hypertenziou, takže základný hypertonik môže byť liečený u všeobecného lekára, hypertonik s nejakou komorbiditou u internistu a hypertonik s troma bajpasmi u kardiológa. Tým pádom sa nám odľahčí, samozrejme, aj špecializovaný ambulantný sektor, skrátia sa čakacie doby. Takisto keď sme pri sestričkách alebo pri zdravotných sestrách, čo v tomto robíme. Všetko vyžaduje systémové zmeny. Ja vám teda ich tu len chcem vymenovať, pretože všetci teda ste vznášali kritiku, že treba, už je ten čas, ale ten čas beží, tie zmeny sú v procese a čakáme na ich implementáciu a mnohé sú implementované, ale takisto asi každá zmena mierne trošku bolí a musíme sa na tú zmenu my mentálne, psychicky pripraviť, pretože očakávať zmenu a nechcieť, aby sa nič zmenilo, t. j. asi si ideme trošičku proti sebe. V rámci sestier, čo robíme v rámci sestier. Niekto tu povedal, že tam potrebujeme zvýšené, aby to bolo motivačné, zvýšiť plat pre sestry, iní hovorili teda, že by bolo fajn, aby pracovali v lepších podmienkach. Myslím si, že my sme na to išli alebo ideme na to komplexne. Snažíme sa rekonštruovať nemocnice, ide tam veľké množstvo kapitálových výdavkov do nemocní, do prístrojového vybavenia. Taktiež sme zadefinovali určité kompetencie zdravotných pracovníkov. Rokujeme o zvýšení platov. A to tu asi neodznelo, že my tiež dosť výrazne rokujeme s ministerstvom školstva o tom, aby sa zvýšili koeficienty prijímania študentov v ošetrovateľstve na vysoké školy a na stredné školy. V súčasnosti, myslím, že jedným dosť zásadným problémom, alebo teda zásadným riešením problému je, že už zdravotnícky asistent, resp. praktická sestra ako prvýkrát v histórii bude môcť študovať na vysokej škole diaľkovo, čiže si už vy do nemocníc ako riaditelia nemocníc prijmete alebo prijmú zdravotníckeho asistenta, de facto teda praktickú sestru, ktorá môže poskytovať zdravotnú starostlivosť v rozsahu daných kompetencií, a pritom môže diaľkovo študovať ošetrovateľstvo. Rokujeme a zaviedli sme motivačné štipendiá pre študentky v ošetrovateľstve, je to 1 000 euro za rok a na stredných zdravotníckych školách 580 eur za rok. Ja si myslím, že toho sa robí veľmi veľa, ale zase tiež nemôžeme očakávať efekt za pol roka. A odmietam tie tvrdenia, že kolabuje nám primárny ambulantný sektor, kolabuje nám LSPP, kolabujú nám sestry. Ja len teraz pre porovnanie, my sme si nikoho nezobudili, tieto problémy sú tu dlhodobo. Nie sú to v roku 2018 problémy, len NCZI, štatistické zisťovanie, napr. sestry v ústavných zdravotníckych zariadeniach, v roku 2010 chýbalo 1 277, v roku 2016 1 032, čiže pokles chýbajúcich o 19 %. Lekár, v roku 2010 1 038 lekárov chýbalo a 2016 820 lekárov chýbalo. Pokles chýbania o 21 %. Čiže nedostatkové profesie sú stále, chýbajú nám aj murári, chýbajú nám vodiči MHD, čiže musíme sa zobudiť, že to je komplexný problém celej Európy, že určité profesie chýbajú a nie všetci môžeme byť manažérmi a nie všetci máme na to, aby sme manažérmi boli. V rámci toho, že keď to chceme komplexne riešiť, my sa musíme pozrieť, niekto to tu aj spomenul, na sieť nemocníc, na sieť ambulancií. Asi bude to vyžadovať stratifikáciu a pozrieť sa na reprofilizáciu niektorých nemocníc, či máme dostatočné množstvo alebo nadbytok, alebo nedostatok akútnych lôžok. Či máme dostatočné množstvo lôžok dlhodobej starostlivosti, či máme dostatočne posilnenú ADOS, alebo teda vlastne domácu ošetrovateľskú starostlivosť. My na ministerstve si myslíme, že v rámci štatistík, nie myslíme si, v rámci štatistík na Slovensku máme veľmi dlhé dĺžky hospitalizácie, tie musíme skrátiť. Pacienti na akútnych lôžkach musia ležať čím kratší čas. Musíme ich dokázať presunúť na oddelenia dlhodobo chorých. Musíme podporovať dlhodobú starostlivosť. Vidíme tu, aká je demografia, pacienti nám starnú, a to zase sa nezobúdzajme z krásneho sna. Tým, že sa nám rodí oveľa menej detí, je to už niekoľko rokov, tak my nemôžeme očakávať, že sa nám viac ľudí bude hlásiť na lekárske fakulty, na fakulty ošetrovateľstva alebo na fakulty ekonómie. Tých ľudí sa asi bude hlásiť menej oproti minulým rokom, pretože tých ľudí sa menej rodí, ale ľudia starnú, ľudia prežívajú a vďaka dobrej zdravotnej starostlivosti sa dožívajú dlhšieho veku. Čiže to sú jasné veci, ktorými sa my musíme, vlastne voči nim postaviť a voči nim bojovať. Čiže my v súčasnosti pracujeme aj na zákone o dlhodobej starostlivosti, ktorá by tiež tak tieto veci mala riešiť. Ja som len teraz možno vypichla pár takých, ja vás tu nikoho nebudem zdržovať, pretože ja nemám rada, keď sa veľmi dlho rozpráva, základné premisy, na ktorých na ministerstve zdravotníctva robíme a v súčasnosti prebieha de facto tá reforma, pozeráme sa na to, čo zle fungovalo, a myslím, že máme odvahu prichádzať s riešením nejakých zákonov, či si niekto myslí, že sú dobré, že sú zlé. Keď si myslíte, že sú zlé, ja som rada alebo nie, že budem rada, môžete teda povedať, čo je zlé a môžeme o tom diskutovať. A ohľadne toho, že či sa niečo šije horúcou ihlou alebo nehorúcou ihlou, ja som priniesla jeden pozmeňujúci návrh na zdravotnícky výbor, nie viac. Bol v piatok v mailoch, takže ja si myslím, že to nie je, ako bolo povedané, kvantum alebo, jeden nie je kvantum a nie je to zásadný pozmeňujúci návrh. Bol to pozmeňujúci návrh, ktorý mal zatraktívniť, aby poskytovateľ alebo organizátor prijal poverenie, to je de facto, to je zmysel celého pozmeňujúceho návrhu, ktorý bol prijatý pred dvoma dňami v rámci zdravotníckeho výboru. Potom tu padlo veľmi veľa takých právd, poloprávd, ale to asi súvisí len s tým, že nie každý pochopil novelu zákona a ten pozmeňujúci návrh. Som ochotná to potom dovysvetľovať, vysvetľovať. A chcela som len ešte raz teda pripomenúť, že keby LSPP fungovali výborne, keby tá starostlivosť bola adekvátna, bola taká, ako má byť, nikto by si nekomplikoval život tým, že vám prinesie novelu zákona ohľadom APS-iek. Ale keďže to nefungovalo, de facto teraz už na mnohých bodoch nebola poskytovaná služba LSPP, tak preto sme sa rozhodli, že to musíme ísť riešiť. A na záver by som ešte povedala, že my nieto bez diskusie alebo bez nejakej širšej otvorenej, nejakého širšieho otvoreného konsenzu, my rokujeme aj s hlavnými odborníčkami pre všeobecné lekárstvo s pani Dr. Bendovou, s pani Dr. Prokopovou za pediatriu, s pánom Šóthom s Asociáciou súkromných ambulancií, alebo teda poskytovateľov, s pánom Kollárom s komorou a oni sú za tento zákon a spolu hľadáme riešenia alebo motivujeme lekárov, aby na báze dobrovoľnosti hlásili sa, a teda poskytovali tento druh zdravotnej starostlivosti. A stále si myslíme, že je to oveľa lepšie, to, čo prinášame, ako to, čo už bolo. Ale tiež deklarujem, treba to vidieť v súvislostiach, komplexne, v nadväznosti na mnohé zmeny, ktoré sa v súčasnosti dejú na ministerstve zdravotníctva. A keď budeme čakať, že bude jeden deň, keď bude dosť všeobecných lekárov, keď bude dosť sestier, keď bude výborná politická atmosféra, tak v živote k žiadnej zmene nedospejeme. Ale ja si myslím, že my musíme ako ľudia, ktorí majú tendenciu niečo zmeniť, byť pripravení na zmenu a popasovať sa s každou zmenou a problémami, ktoré táto zmena prináša. A to, že iba 40 % bodov od 1. 7. bude zabezpečených, prosím vás, to nie je pravda, to je asi zle pochopené. Po prvom kole sme vybrali 40 % poskytovateľov. Od 1. 7. my môžme poveriť ďalších organizátorov, nemocnice alebo poskytovateľov všeobecnej ambulantnej starostlivosti. V súčasnosti s nimi jednáme, negociujeme a majú o to záujem. A taktiež v súčasnosti prebieha druhé kolo výberového konania. A tie byrokratické veci, čo pani poslankyňa hovorila, že im to vracali, no nevracala som im to ja, vracala to výberová komisia. A keby bola prijala žiadosti, ktoré nemajú náležité vybavenie, alebo teda nespĺňajú náležité opodstatnenia, zase by ste nás obviňovali za to, že sme niekoho uprednostnili, niekoho nie, aj keď nemal teda všetky náležitosti, ktoré k tomu paria. Takže my v súčasnosti rokujeme s organizátormi, s nemocnicami, so všeobecnými lekármi, aby sme dokázali od 1. 7. pokryť čo najväčšie spádové územia alebo čo najviac pevných bodov ambulantnej siete pohotovostnej starostlivosti. A taktiež k zákonu 578 ja si myslím stále, že to je účinný nástroj na dopĺňanie lekárov, všeobecných lekárov, pediatrov alebo iných špecializácií. A odmietam aj to, že o tento zákon nebol alebo o tento program nebol záujem. Aj po tých zmenách v roku 2017 sa nám prihlásilo do rezidentského programu 86 ľudí, čiže to si myslím, že to nie je prejav nezáujmu. A taktiež by som chcela možno pani poslankyňu potešiť, že plánujeme od októbra 2018 do rezidentského programu dať aj sestry, na základe teda ktorého sa budú môcť v rámci určitých špecializácii sestry vyvzdelávať. Veľmi pekne vám ďakujem. (Potlesk.)