J. Halecký, poslanec: (2007-02-08):
Úvodom by som chcel zdôrazniť, že otázka toho, či tripartita áno, či odbory dokonca áno, či nie, myslím, že je jasná a vyriešená, že bez odborov a bez odborárskych funkcionárov nie je možné, ako tu počujeme hlasy o zosmiešňovaní niekedy, aby v pracovnom procese boli dobré vzťahy medzi zamestnancami, zamestnávateľmi a medzi tretím činiteľom, teda o vláde, o ktorej hovoríme pri tých vyjednávaniach. Takže, predpokladám, že aj v Európe európske smernice hovoria o tom, že spochybňovať úlohu odborov nie je možné. Je možné jedine rokovať o tom, aký rozsah by sme jej mali umožniť zákonom, ktoré kompetencie by odborári mali brať, mali dostať a podobne. Vieme, že aj celý vývoj, ktorý bol od roku 1990 až doteraz, mal niektoré etapy, ktoré hovoria o tom, že nie je jednoduché zapájať odbory do činnosti v pracovnom procese a s cieľom, ako som už spomínal, aby bol sociálny zmier alebo sociálny mier, aby neboli štrajky a aby takisto aj obhajoba zamestnancov, pracovníkov bola na primeranej úrovni. Chcem spomenúť, že úloha tejto otázky a jej riešenie bola dosť poznačená v tzv. reformnom období, pokiaľ to tak môžeme nazvať, od roku 1998 až do roku 2005, 2006, a to z toho pohľadu, že ten vyrovnaný vzťah medzi zamestnancami a zamestnávateľmi, ale hlavne medzi tretím partnerom v tejto hre, teda medzi vládou bol narušený a bol narušený do tej miery, že to postavenie zamestnancov je trošku v disbalancii, v postavení, ktoré sa táto vládna koalícia snaží aj týmto zákonným opatrením narovnať. Hovorím o oprávnených nárokoch zamestnancov, to znamená, nehovorím o nárokoch, o ktorých by sme mohli diskutovať a ktoré by nemuseli zodpovedať tomuto procesu, takému pracovnému procesu, aby bol, ako som spomínal, sociálny zmier, aby nedochádzalo k takým disbalanciám, ktoré by mali sociálny, ale aj hospodársky dosah. Takže chcem poukázať, že v období rokoch napr. 1994 – 2002 bol nárast sociálne odkázaných o 200 000. Je to číslo, ktoré je vážne pre spoločnosť a hovorí o tom, aký dôležitý je význam, aby všetky tri zúčastnené strany boli nielen informované o tom, ale aby mohli k tomu zaujať ten správny postup. Napríklad ďalší faktor, sociálne dávky za uvedené obdobie narástli dvoj- až trojnásobne, takže táto vec sa musela riešiť a mala riešiť v období, keď vznikali. Keď sa oslabí úloha odborov, ako to bolo v predchádzajúcich piatich, šiestich rokoch, dochádza k tomu, že nespokojnosť je taká a takého rozsahu, že spôsobí napríklad zmenu v politickom pomere síl a odrazí sa to aj vo voľbách, čo nie je  zanedbateľná a malá záležitosť, a preto už teraz o tomto fenoméne odborárskeho hnutia sa rozmýšľa dosť seriózne aj vzhľadom na  nasledujúce obdobie. Zákon o tripartitných konzultáciách na celoštátnej úrovni, tak totiž znie oficiálny názov, hovorí skutočne o konzultáciách, nehovorí o žiadnych zákonných opatreniach smerom dole a hovorí o tom, že jedine konzultácie a dohadovanie je pracovnou metódou tohto zákonného opatrenia a vzťahu medzi týmito tromi partnermi v trojstrannom rokovaní a konzultáciách. Chcem zdôrazniť, že konzultácie a tak isto aj dohodovanie sú metódy, ktoré sú prijateľné, prijateľné pre každého, pretože nechávajú zodpovednosť na výsledky, vládu, rozhodovanie vo finančných otázkach na toho, kto za to zodpovedá, a to je vláda Slovenskej republiky. Hospodárska a sociálna rada Slovenskej republiky, ako znie oficiálny orgán, ktorý tieto otázky bude mať na starosti, jeho nový názov vyplýva aj zo zákona, je trošku pozmenený oproti predchádzajúcemu obdobiu. Má jednu slabinku, že totiž podobný alebo totožný názov má aj analogická organizácia v Organizácii Spojených národov. Samozrejme, že preto sa tam aj dodala tá skratka SR – Slovenskej republiky, aby bolo odlíšenie. Ale to iba tak úsmevne na okraj tohto názvu. Chcem pripomenúť jednu oblasť, o ktorej sa tu nehovorilo, a to je o politizácii odborov, pretože to nie je zanedbateľná vec. Vyplýva to z toho, že je záujem politikov o odbory a opačne, je záujem odborárov o politiku, o politických činiteľov. Je ťažké, ale je potrebné, aby sa našiel určitý modus vivendi medzi týmito dvomi zúčastnenými zložkami, a to z toho dôvodu, že čím menší politický charakter, politický náboj odborového hnutia alebo odborových funkcionárov, tým je to lepšie pre všetkých zúčastnených, ale aj výsledný efekt je taký, aký by mal byť. Chcem pripomenúť, že zrejme aj v nasledujúcom období nebude prípustné, aby odbory boli zneužívané alebo využívané na politický boj, ako to bolo v roku 1998, keď ten postoj bol taký, ktorý nepovažujeme za najlepší. Chceme zdôrazniť, že aj také formulácie, akože 200 alebo 600 tisíc voličov, odborárov pomôže tomu alebo onému politickému zoskupeniu, nebudú vhodné ani v nasledujúcom období, lebo sú nepotrebné a myslím si, že vyplynú už zo samotnej podstaty odborov a smerovania odborov. Čo je dôležité, je dôležité to, aký štatút, akú štruktúru bude mať Hospodárska a sociálna rada, teda aký bude charakter zákona o tripartitných konzultáciách. Myslím si, že je veľmi vyvážený, lebo 21 členov zastupuje všetky zúčastnené strany rovnakým pomerom po 7 členov. Čo je dôležité, v zákone je daný priestor aj na to, aby to boli reprezentatívni zástupcovia alebo zložky jednotlivých komponentov, troch, takže charakter, zloženie bude závisieť už iba na ďalšom výbere osôb tak, aby tie konzultácie a výsledky Hospodárskej a sociálnej rady Slovenskej republiky zodpovedali aj veľmi dobre nastavenému zákonu v tejto časti. Druhá oblasť, ktorá je veľmi dôležitá, je okruh otázok, ktoré Hospodárska a sociálna rada bude riešiť a ktorý vlastne aj obsahuje  zákon o tripartitných konzultáciách na celoštátnej úrovni. Tieto otázky sú vymedzené už v zákone a to je tiež veľmi dôležité a dobré, že nebude to dané na náhodu, o ktorých otázkach bude Hospodárska a sociálna rada rozhodovať. Chcel by som iba pripomenúť, lebo sa tu o tom nehovorilo, že Hospodárska a sociálna rada Slovenskej republiky bude dohadovať odporúčania, zdôrazňujem, odporúčania a stanoviská v oblasti hospodárskeho a sociálneho rozvoja a rozvoja zamestnanosti. Po b) bude uzatvárať dohody v oblasti hospodárskeho a sociálneho rozvoja a rozvoja zamestnanosti. Bude dohadovať stanoviská a odporúčania v oblasti štátneho rozpočtu, teda stanovisko, odporúčanie. Ďalej dohoduje stanoviská k návrhom všeobecne záväzných právnych predpisov, ktoré sa dotýkajú dôležitých záujmov zamestnancov a zamestnávateľov, najmä hospodárskych, sociálnych, pracovných a mzdových podmienok, podmienok zamestnanosti a podmienok podnikania. Po e) podporuje všetky formy kolektívneho vyjednávania. Po f) zriaďuje svoje poradné orgány, tak ako ste si to mohli prečítať aj v návrhu zákona a schvaľuje rokovací poriadok rady. Teda obsah, myslím si, že je náležitý, primeraný a bude mať pozitívny ohlas aj v ďalšom období. Viem, že tejto otázky sa budú dotýkať niektoré neuralgické body, ktoré budú prerokované aj v nasledujúcom období, jednak Zákonník práce, zákon o kolektívnom vyjednávaní, ale aj otázka minimálnej mzdy, ktorá je tiež kontroverzná a predpokladám, že sa úspešne vyriešia, aby tripartita dobre fungovala. Čo sa týka rozsahu, pôsobnosti odborov, myslím si, že tiež považujem trošku za kontroverznú účasť odborov v niektorých inštitúciách. Napríklad by ma zaujímalo, v Sociálnej poisťovni odborárov máme, otázka by stála, či budú aj v ďalších poisťovniach, verejnoprávnych, verejnoprospešných, zdravotných. Dajme tomu, na úradoch práce, ktoré majú právnu subjektivitu, z toho zákona ťažko bolo vyjsť, ale spomenuté tam nie je. Ďalším neuralgickým bodom bude napríklad aj spôsob vyjednávania v niektorých rezortoch. Rozvíja sa nám určitá aktivita v zdravotníctve. Bude na Hospodárskej a sociálnej rade, koho bude považovať za partnera, pretože vieme, že máme tam rozdielne odborové združenia, ktoré majú rôzne ciele, rôzne personálne obsadenie týchto organizácií a každý sa hlási k tomu, že zastupuje záujmy zdravotníckych pracovníkov, zastupuje záujmy lekárov, takže bude zaujímavé, kto bude kompetentný v tom reprezentatívnom výbere, kto by mal zdravotníkov zastupovať. Na záver sa dotknem aj otázky, ktorá bola už spomínaná na tomto fóre, a to je extenzia vyšších kolektívnych zmlúv na nižšie organizácie, hlavne na organizácie, kde, dajme tomu, nie sú odbory, alebo nie sú, nepodpíšu tieto tripartitné dojednania na tej nižšej úrovni. Ešte k tomu môjmu vyjadreniu v médiách toľko, že hovoril som, že kolektívna zmluva na vyššej úrovni áno, ale na tej nižšej úrovni mali by dojednávať konkrétne odborové organizácie, konkrétne firmy, „eseročky“ spolu s odborovými funkcionármi na tejto úrovni, pretože je dosť ťažko predstaviteľné alebo možno, že aj nevhodné, aby detailné veci sa určovali z centrály. Takže toto je všetko. K tomu chcel by som pripomenúť, že skutočne je to neuralgický bod, rozsah a dosah vyšších kolektívnych zmlúv na nižšie zložky zamestnanecko-odborovo-zamestnávateľského vzťahu, pretože je to citlivá téma, o ktorej už sme tu počuli dosť veľa názorov. Myslím si, že je to zložitá téma, o ktorej taká celospoločenská diskusia nebola až taká široká a dokonca aj toto, čo pani poslankyňa Sárközy pripomínala, že vo výbore pre sociálne veci sme tiež tú otázku neprebrali tak podrobne a tak analyticky, aby sme sa mohli k tomu vyjadriť s pochopením veci a so zaujatím správneho stanoviska. Výsledkom toho je tu aj dnešné naše rokovanie a výsledky, ku ktorým smerujeme. Chcem povedať, že aj v našej Ľudovej strane Hnutie za demokratické Slovensko tiež sme mali búrlivé rokovania ráno, poobede k tomuto bodu a pozmeňujúci návrh pani poslankyne Vaľovej nevedeli sme rozanalyzovať tak, aby sme zaujali jednoznačné stanovisko. Preto aj navrhujem, aby bod 1, 4 zo spoločnej správy bol daný na osobitné hlasovanie o tomto zákone. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)