Ľ. Vážny, poslanec: (2005-12-13):
Po prvé. V § 1 ods. 2 písmeno t) znie: „t) na zadávanie zákazky obstarávateľom podľa § 7, ktorej predpokladaná hodnota zákazky bez dane z pridanej hodnoty je nižšia ako finančný limit podľa § 4 ods. 2 písm. f) a g)“. Ide o úpravu bodu 6 spoločnej správy. Zároveň celý zákon narába s termínom „predpokladaná hodnota zákazky“. A tu sa zavádza nový pojem „cena“. Čiže myslíme si, že pre zjednotenie legislatívnych pojmov by mal byť takisto ten istý termín a to je „predpokladaná hodnota zákazky“, a nie „cena“, ako je v návrhu zákona uvedené. Po druhé. V § 6 sa vypúšťa odsek 3. Za § 6 sa vkladá nový § 7, ktorý znie: „Ak verejný obstarávateľ poskytne osobe, ktorá nie je verejný obstarávateľ, viac ako 50 % finančných prostriedkov na dodanie tovaru, na uskutočnenie stavebných prác a na poskytnutie služieb, táto osoba je povinná používať postupy zadávania a) nadlimitných zákaziek 1. na uskutočnenie stavebných prác, ak predpokladaná hodnota zákazky sa rovná alebo je vyššia ako 5,923 mil. eur, 2. na dodanie tovaru a na poskytnutie služby, ak predpokladaná hodnota zákazky sa rovná alebo je vyššia ako 154 000 eur, b) podlimitných zákaziek 1. na uskutočnenie stavebných prác, ak predpokladaná hodnota zákazky je rovná alebo vyššia ako 12 mil. Sk a súčasne je nižšia ako finančný limit uvedený v písm. a) 1. bode, 2. na dodanie tovaru a na poskytnutie služby, ak predpokladaná hodnota zákazky je rovnaká alebo vyššia ako 2 mil. Sk a súčasne je nižšia ako finančný limit uvedený v písm. a) 2. bode.“ Nasledujúce paragrafy sa prečíslujú. Ide o totožné znenie bodu 22 spoločnej správy. Oprava znenia sa týka len tej hrubo vyznačenej časti v tomto mojom návrhu s tým, že sa mení slovo „podprahových“ na slovo „podlimitných“. Touto zmenou slova dostávame do režimu povinností obstarávať podlimitne aj tieto stavby alebo tieto procesy, to znamená, napr. pri stavbách by sa nám vo vládou navrhnutej novele mohlo stať, že metódou podprahovou obstarávateľ, ktorý dostáva viac ako 50 % finančných prostriedkov na dodanie tovaru a prác, obstaráva napr. 200-miliónovú stavbu podprahovou metódou, čo je vážny problém, pretože podprahová metóda v praxi znamená oslovenie troch subjektov, s ktorými sa viem dopredu dohodnúť. To znamená, že ak to chceme ozaj stransparentniť, ak chceme zabrániť nejakému neefektívnemu vynakladaniu štátnych prostriedkov, je vhodné podporiť tento môj pozmeňujúci návrh, ktorý tam zavádza, že na všetky stavby nad 12 mil. Sk treba uplatniť metódu podlimitnú, to znamená uverejnenie vo Vestníku verejného obstarávania, a celé postupy, tak ako sa majú uverejniť, pretože myslím si, že na 200-miliónovú zákazku podprahovou metódou je veľmi veľké riziko ísť v súčasnom prostredí, aké na Slovensku existuje. Po tretie. V § 46 ods. 1 sa za slová „obstarávanie tovaru“ dopĺňa slovo „jednoduchých“. Myslí sa tým len to, aby sa jednoduché práce mohli obstarávať vždy, lebo v pôvodnom vládnom návrhu je súťažný dialóg na stavebné práce a vidím veľmi problematické, aby sme formou súťažného dialógu obstarávali stavbu za 150 mil., za 200 mil. Je to prakticky nemožné, preto je to len dopresnenie dikcie vládneho návrhu zákona. Po štvrté. V § 57 ods. 1 písm. j) 2. bod znie: „2. informácia o zadávaní zákazky rokovacím konaním bez zverejnenia a jej maximálnom rozsahu bola už súčasťou oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania pri zadávaní pôvodnej zákazky a“. V súčasnosti to prebieha tak, že keď chce zadávať nejaké doplňujúce práce obstarávateľ, môže ich ako doplňujúce zadávať tzv. priamym zadaním, resp. v terminológii zákona rokovacím konaním bez zverejnenia, ale musí mať splnenú podmienku tú, že do oznámenia o vyhlásení tejto súťaže uverejnil aj informáciu o zadávaní doplňujúcich prác rokovacím konaním bez zverejnenia. V praxi sa toto ustanovenie zneužívalo, pretože veľa obstarávateľov zadávalo potom tie doplňujúce práce vo veľkom rozsahu a prakticky veľakrát aj nesúvisiace s predmetom zákazky. Preto sa sem vsúva slovo, že sa musí nielen uverejniť informácia o zadávaní zákazky takýmto spôsobom, ale aj uverejniť maximálny rozsah tejto zákazky, aby rozsah tejto zákazky doplňujúcej nepresiahol vlastne tú pôvodnú zákazku. Po piate. V § 59 ods. 2 sa slová „obzvlášť zložitou zákazkou“ nahrádzajú slovami „obzvlášť zložitým projektom“. Je to zosúladenie terminológie s odsekom 1. Odsek 1 narába s obzvlášť zložitou zákazkou a odsek 2 narába s obzvlášť zložitým projektom, pričom obidva pojednávajú o tom istom. Čiže je to zosúladenie tej terminológie, aby jeden odsek hovoril o tom istom ako druhý. Po šieste. V § 106 ods. 2 písmeno a) znie: „a) identifikáciu vyhlasovateľa a spôsob zabezpečenia anonymity pri hodnotení návrhov členmi poroty“. Ide o upresnenie a rozšírenie pôvodného znenia, o určenie postupu na zabezpečenie anonymity súťažných návrhov. Členovia poroty musia mať zabezpečenú anonymitu tých súťažných ponúk, inak by nemalo význam vôbec robiť súťaž návrhov, pretože vtedy to má praktický význam, keď každý člen poroty hodnotí anonymný návrh a vtedy vie ho hodnotiť po jeho grafickej stránke a po stránke iných náležitostí. Čiže nie je vhodné, aby pri tejto metóde obstarávania bol súťažný návrh transparentný, lebo zmyslom súťaže je anonymita ponúk. Po siedme. V § 138 ods. 16 sa číslo 60 000 nahrádza číslom 30 000, číslo 250 000 sa nahrádza číslom 125 000, číslo 20 000 sa nahrádza číslom 10 000, číslo 120 000 sa nahrádza číslom 60 000 a slová „1 %“ sa nahrádzajú slovami „0,5 %“ a číslo 20 mil. sa nahrádza číslom 10 mil. Mám taký pocit z toho, že všetci sme kričali po tom, aby neboli neodôvodnené námietky v procese verejného obstarávania, aby sme zaviedli kauciu. Doteraz v súčasne platnom znení zákona nie je žiadna kaucia, to znamená, veľa procesov verejného obstarávania maria neopodstatnené námietky uchádzača, ktorý, keď si dovolím aj taký ľudový výraz, aj keď je vylúčený oprávnene, aspoň si kopne do toho obstarávateľa a dá námietku, aby mu znepríjemnil život. Je správne, že zavádzame kaucie, ale myslím si, že ideme od mantinelu k mantinelu. Dnes nemáme nič a teraz zavádzame také kaucie, ktoré sú obrovské podľa môjho názoru, lebo za jednu námietku, ktorá je opodstatnená, zložiť 60 000 alebo pri vylúčení zo súťaže pri miliardovej stavbe zložiť 20 mil., už sa mi to zdá dosť veľa. Preto snažím sa nájsť nejaký kompromis, aby sa námietky mohli dávať, ale aby aj tá kaucia pre tých namietajúcich bola primeraná. Preto ju znižujem v tomto návrhu o polovicu. Zároveň žiadam spravodajcu, aby dal osobitne hlasovať o každom bode tohto pozmeňujúceho návrhu. Druhá časť pozmeňujúcich návrhov poslanca Vážneho, ktorá je takisto hlavičkou označená, ako časť II. Tam žiadam spoločného spravodajcu, aby dal hlasovať spoločne, pretože celé tieto pozmeňujúce návrhy sa týkajú elektronického obstarávania. No prešiel som tento problém podrobne so všetkými subjektmi, ktoré sa v tomto procese zúčastňujú. Nasimuloval som si problém elektronického verejného obstarávania, čo, si myslím, neurobil ani úrad, lebo o to som ja žiadal, aby si nasimulovali to, čo do zákona píšu. Ja som to presne tak robil. A zmyslom tohto pozmeňujúceho návrhu je konečne zaviesť elektronické obstarávanie do praxe. Najprv poviem len pár slov do úvodu. A myslím si, že mali by sme nájsť odvahu, aby sme elektronické obstarávanie do praxe zaviedli. Nechcem to zaviesť hneď, pretože viem, že nie sme na to pripravení. Ale zmyslom tohto zákona je zadefinovať pre verejných obstarávateľov povinnosť obstarávať elektronicky všetky tovary nad limitom alebo pod prahom, to znamená od 1 mil. korún hore. Od 1. 1. 2007 nie je problémom, aby sa verejný obstarávateľ, čo je štát, obce a mestá, prispôsobil v priebehu roku. Vyriešili sme aj technické problémy súvisiace s týmto zákonom. Takže žiadam vás o to, aby ste našli v sebe kus odvahy, lebo žiadny zmätok do nášho procesu v tom nezavedieme. Ale poďme my v ústrety, lebo Estóncom závidíme, ako sú ďaleko v informatizácii spoločnosti. A my nebudeme ďaleko, pokiaľ si nezadefinujeme určité ciele. A toto je dnes cieľom, aby sme sa ozaj dostali ďalej, aby sme vžili do všetkých väčších miest, do všetkých VÚC-ok, do všetkých orgánov štátnej správy povinné elektronické obstarávanie tovarov, pričom tovary sa dajú zadefinovať pomerne jednoducho. Nedovolím si to uplatniť na práce, lebo tam si neviem predstaviť elektronicky, pretože súčasťou súťažných podkladov na práce sú zložité projekty, ale tovar viem pomerne jednoducho a jasne opísať, aj elektronicky, čiže viem ho aj elektronicky obstarávať. Prednesiem teraz vlastný pozmeňujúci návrh, ktorý hovorí o elektronickom obstarávaní, pretože tak mi káže rokovací poriadok. Po prvé. Za § 24 sa dopĺňa nový § 24a, ktorý vrátane nadpisu „Zadávanie zákazky na dodanie tovaru“ znie: „Pri zadávaní zákazky na dodanie tovaru podľa § 50 až § 53 je verejný obstarávateľ povinný postupovať výlučne formou elektronickej komunikácie pri dodržaní podmienok podľa § 17.“ Po druhé. V § 90 sa za odsek 2 dopĺňa nový odsek 3, ktorý znie: „Pri zadávaní zákazky na dodanie tovaru podľa § 50 až § 53 je verejný obstarávateľ povinný postupovať výlučne formou elektronickej komunikácie pri dodržaní podmienok podľa § 17.“ Po tretie. V § 99 sa za odsek 1 vkladá nový odsek 2, ktorý znie: „Pri zadávaní zákazky na dodanie tovaru podľa § 50 až § 53 je verejný obstarávateľ povinný postupovať výlučne formou elektronickej komunikácie pri dodržaní podmienok podľa § 17.“ Doterajšie odseky 2 až 5 sa označujú ako odseky 3 až 6. Po štvrté. V § 112 sa za písmeno l) vkladá nové písmeno m), ktoré znie: „m) vedie a verejnému obstarávateľovi a obstarávateľovi sprístupňuje na svojej internetovej stránke vzory elektronických dokumentov, špeciálne programové vybavenie spĺňajúce podmienky podľa § 17 ods. 4 a iné náležitosti potrebné na zabezpečenie elektronickej komunikácie pri obstarávaní tovarov podľa § 24a, § 90 ods. 3 a § 99 ods. 2“. Doterajšie písmeno m) sa označuje ako písmeno n). Ide o Úrad verejného obstarávania. Po piate. V § 149 ods. 2 sa za písmeno d) dopĺňa nové písmeno e), ktoré znie: „e) ak nesplnil povinnosť podľa § 24a, § 90 ods. 3 a § 99 ods. 2“. Ide, samozrejme, o sankcie. Po šieste. V § 158 sa na konci bodka nahrádza čiarkou a dopĺňajú sa slová „okrem ustanovení čl. I § 24a, § 90 ods. 3 a § 99 ods. 2, ktoré nadobúdajú účinnosť 1. januára 2007“. Odôvodnenie k bodom 1 až 6 som povedal v úvode, ale ešte doplním, že sa zavádza povinnosť obstarávať tovary podľa § 50 až § 53 výlučne elektronickou formou. Ide o verejnú súťaž a o užšiu súťaž v tom § 50 až § 53. Úrad zabezpečí vzorový postup aj softvér potrebný na elektronickú komunikáciu spĺňajúci požiadavky podľa § 17 ods. 4. Ten softvér rieši najmä to, že termín otvárania obálok tejto súťaže fiktívnej je v utorok o 9.00 hodine, a ten softvér zabezpečí, že nemožno obálku otvoriť ani skôr, ani neskôr, ale musí to byť elektronicky. Dá sa to jednoducho vyriešiť, máme to preskúmané. Elektronický podpis obstarávateľ a uchádzač si zabezpečujú sami na vlastné náklady. Povinnosť obstarávať tovary podľa uvedených paragrafov sa navrhuje s účinnosťou od 1. 1. 2007. Po siedme. V názve návrhu zákona sa na konci pripájajú slová „a o zmene a doplnení niektorých zákonov“. Po ôsme. Dopĺňa sa nový čl. II, ktorý znie: „Zákon č. 215/2002 Z. z. o elektronickom podpise a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov sa mení a dopĺňa takto: „1. V § 5 sa za odsek 1 vkladá nový odsek 2, ktorý znie: „Ustanovenie podľa odseku 1 sa nepoužije, ak ide o použitie elektronického podpisu pre účely verejného obstarávaniax).“.“.“ Poznámka pod čiarou k odkazu x znie: „x) § 17 zákona č. ...2005/Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“ Po deviate. § 158 sa označuje ako čl. III. Odôvodnenie k týmto bodom. Bezpečnosť tzv. obyčajného elektronického podpisu je pre účely verejného obstarávania postačujúca. Preto sa navrhuje zmena zákona o elektronickom podpise, na ktorý sa odvoláva aj zákon o verejnom obstarávaní, kde je pôvodne uvedená povinnosť používať v styku s verejnom mocou zaručený elektronický podpis. Zaručený elektronický podpis znamená vyššie náklady, ťažšiu aplikáciu. Obyčajný elektronický podpis znamená náklady asi 600 korún bez DPH ročne. A jednoducho tá komunikácia by sa pohla míľovými krokmi dopredu. Ako som už povedal, prosím vás o podporu tohto pozmeňujúceho návrhu, ktorý pojednáva o elektronickom obstarávaní, pretože inak do praxe nedostaneme elektronizáciu spoločnosti a informatizáciu spoločnosti vôbec, pokiaľ si nevytýčime ciele, ktoré sú splniteľné. A tu je zadefinovaný splniteľný cieľ. Predložím ešte tretí pozmeňujúci návrh. Ten už bude veľmi stručný. Je to pozmeňujúci návrh poslancov Vážneho a Mikolaja k predmetnému vládnemu návrhu zákona o verejnom obstarávaní. V § 33 sa za novo navrhovaný odsek 9 (v spoločnej správe ho máme ako bod 38) vkladá nový odsek 10, ktorý znie: „Súťažné podklady nesmú obsahovať požiadavky na určenie pevnej ceny, ak ide o zákazku na uskutočnenie prác s predpokladanou lehotou plnenia dlhšou ako 12 mesiacov.“ V odôvodnení mám za to, že aj štátna moc by mala zadefinovať korektné pravidlá pre podnikateľov. Ide tu najmä o stavebné práce, kde je veľmi ťažké zadefinovať pevnú cenu s lehotou dlhšou ako 12 mesiacov, pretože aj inflácia, aj pohyb na trhu sa vyvíja rôzne. Je to, ako keby sme zadefinovali, že predavač rohlíkov musí držať cenu štyri roky 40 halierov alebo už teraz korunu za jeden rohlík. Je to, ako keby sme zadefinovali povinnosť stanoviť pevnú cenu aj ja neviem výrobcovi dáždnikov, lebo jednoducho každý reaguje na ten trh tak, ako je ten trh nastavený. Myslím si a som presvedčený o tom, že to, že obstarávatelia sú neprofesionálni, chceme zakryť pevnou cenou. Ja úprimne viem, že investora, ktorým je v tomto prípade štát, hnevá, že vývoj cien sa vyvíja, stále sú tam navyšujúce náklady, a chce to odstrániť pevnou cenou, ale bolo povinnosťou zadefinovať pevnú cenu. Ale pri zákazkách dlhších ako 12 mesiacov je táto podmienka vysoko nekorektná a takisto sa nám bude vracať spätne zo strany podnikateľského prostredia. Preto ambíciou tohto návrhu je, pri stavbách dlhších ako 12 mesiacov, v lehote výstavby dlhších ako 12 mesiacov sa nesmie definovať pevná cena ako kritérium súťaže, ale naopak, a to by mala byť tá profesionalita obstarávateľov, pri takýchto stavbách musia veľmi vhodne a správne nadefinovať zmluvné podmienky, aby spôsob zmeny tej ceny bol na strane investora, na strane štátu, a nie v rukách toho dodávateľa, lebo teraz sa to deje tak, že investor je vystavený rukám dodávateľa, ktorý si diktuje podmienky, ako chce. To znamená neprofesionalitu obstarávateľa, ktorú stále tvrdí aj v Národnej diaľničnej spoločnosti, aj vo všetkých rezortoch na Slovensku, ktoré máme, chceme zakryť takýmto ustanovením o pevnej cene. A toto ustanovenie o pevnej cene je v danom prostredí slovenského trhu nekorektné. Ďakujem vám za pozornosť.