E. Angyalová, poslankyňa: (2005-09-22):
Po prvé sa teda rozširuje počet potenciálnych významných investícií, ktoré budú označené ako významné cez doplnenie slov „logistické zabezpečenie, výskum a vývoj“. Pri výskume a vývoji to komentoval pán minister – v zásade s ním súhlasím. Čo sa týka logistického zabezpečenia, mne to okamžite implikuje také rôzne reťazce, ktoré budú mať svoje logistické centrá. Takže by som možno aj chcela počuť pána ministra, čo tým bolo myslené. A musím povedať, že nie som celkom nadšená, že takýto typ investície môže byť posúdený ako významná investícia. Druhú zmenu, ktorú vidím, je, že je tam zrušenie doteraz existujúcich a aj teda pomerne vágnych kritérií, na základe ktorých by bola tá konkrétna investícia považovaná za významnú. Týkalo sa to kritéria počtu zamestnaných a potom objemu výroby. Tak to je teraz v platnom zákone. To bol aspoň podľa môjho názoru istý limit, kde by sa dalo celkom konkrétne merať, či tá investícia je naozaj významná. Tieto kritériá sú touto novelou zrušené. A ja si myslím, že sa takýmto spôsobom dramaticky rozširuje možnosť vlády rozhodnúť o tom, ktorá investícia je významná a ktorá nie. O chvíľku sa dostanem k tomu, čo si o tom myslím. Tretiu zmenu, ktorú vidím, že spolu s tým, že je snaha zladiť ten problém okresov a krajov pri posudzovaní významnosti, tak sa tam prešlo na štatistiku Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny namiesto Štatistického úradu Slovenskej republiky. To tiež budem o chvíľočku komentovať. No a štvrtú zmenu, ktorú vidím, že sa teda zlaďujú kritériá nezamestnanosti so zákonom o priemyselných parkoch, to súvisí s tým predchádzajúcim bodom, ale zlaďujú sa kraje a okresy na kraje, myslím, ale nezlaďuje sa percento. Toto sú tie kľúčové zmeny, ktoré v podstate táto novela obsahuje. Tak si ich skúsme teda prejsť. Tá prvá je rozšírenie počtu potenciálnych významných investícií. V zásade teda posledná limitujúca podmienka, ktorá v zákone zostane po tejto novele, ak bude prijatá, bude miliarda korún, to je, myslím, limit významnej investície. Aj to sa za istých okolností v druhom odseku tohto zákona dá obísť, ak sa povie, že významnou investíciou je aj investícia, ktorá je nižšieho objemu, ak súvisí s významnou investíciou podľa prvého odseku. To znamená, že naozaj dramatickým spôsobom sa rozširuje počet rôznych podnikateľských aktivít, rôznych podnikateľských subjektov, ktoré môžu byť za významné investície považované. Čo sa týka druhého bodu, hovorila som, že bolo zrušené kritérium počtu zamestnaných aj objemu výroby. To je opäť len rozšírenie toho počtu subjektov a tých projektov, na ktoré môže padnúť to slovíčko, že je to významná investícia, čím sa veľmi dramatickým spôsobom rozširuje možnosť vlády rozhodovať – v konečnom dôsledku o peniazoch daňových poplatníkov, o tom, či to dajú konkrétnemu subjektu súkromného práva, alebo nie. Ako som hovorila, posledné zostávajúce obmedzenie je jednomiliardová výška investície, aj to sa dá obísť tým ďalším paragrafom. Čo sa týka štvrtého bodu, to znamená, že sa prešlo na dáta Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny namiesto Štatistického úradu, nikde som sa nedočítala o tom, prečo by to malo byť relevantné. Ale viem jednu vec. Viem to, že štatistické úrady v iných krajinách sú jedinými a najdôležitejšími relevantnými inštitútmi pre vládu, aby sa na ne odvolávala hlavne pri takýchto typoch zákonov. Že síce ministerstvá majú cez svoje rôzne orgány zriadené iné druhy štatistík a takto si to krížovo kontrolujú, ale mne, bohužiaľ, nevychádza z toho nič iné len, že dáta Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny sú také, na ktoré má priamy dosah pôsobenie pána ministra. A myslím, že ten spor je úplne očividný. Tie čísla sa začali v ostatných mesiacoch pomerne silne rozchádzať. Pán minister zvolil taktiku, že hovorí o tom, že to je v podstate prieskum, ktorý robí Štatistický úrad, čo ja proste považujem za hrubú manipuláciu toho faktu – to nie je prieskum, to je iná metodika, iný druh testovania. A ja si myslím, že je správnejšie z hľadiska toho, čo chce tento zákon. Totižto my nechceme merať tých, ktorí sú evidovanými nezamestnanými, my sa reálne chceme pozrieť na to, či ten región má toľko zamestnaných a toľko nezamestnaných. Preto si myslím, že je to len akási taká politická „hrátka“, kde jednoducho už prestávame veriť dátam zo Štatistického úradu a rozhodli sme sa rešpektovať iba tie z Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny. No a čo sa týka posledného bodu, kde sú zlaďované kritériá nezamestnanosti s tým zákonom o priemyselných parkoch, tak rozumiem tomu, veď napokon nemáme štatistiku za okresy – ale zaujímalo by ma, prečo potom nezladiť aj to percento? Prečo to v jednom prípade zostáva 10 % a v druhom 15 %. A keď to skombinujem s tým predchádzajúcim bodom, tak sa pokojne môže stať, že napr. v Košiciach-okolí, neviem momentálne, aké je číslo, ale nech je 20-percentná nezamestnanosť, ale v Košiciach nebude taká nízka a priemerná za kraj bude jednoducho 14 %, hej? Podľa jedného zákona by mala byť podporená takáto investícia, podľa druhého zákona nie. No neviem, či by sa nebolo treba zamyslieť nad tým, aby sa to zladilo. Ale toto sú všetko detaily a neprinášam pozmeňujúce návrhy, lebo v princípe nesúhlasím s touto novelou. Nesúhlasím s tým, aby vláda mala taký široký manévrovací priestor, v ktorom môže rozhodovať o tom, ktorá investícia je významná a ktorá nie, aby mala taký široký manévrovací priestor v tom, aby rozhodla vlastne komu ako súkromnému subjektu dá peniaze daňových poplatníkov. Spolu s tou typickou praxou, pri ktorej, bohužiaľ, jediný sa proti nej postavil azda pán minister spravodlivosti, že sa mnohé zmluvy utajujú. Viem si živo predstaviť situáciu, že bude množstvo takýchto investícií posúdených ako významné vládou za nejasných kritérií, aj schválené ako významné a následne budú poskytované prostriedky, minimálne vzniká väčší priestor na pochybnosti o korupcii alebo o dôvodoch, prečo sa vláda v tých konkrétnych situáciách tak rozhodla. A vravím spolu s tou praxou, že sa mnohé zmluvy nechcú zverejňovať, lebo sa vyhlási, že partner si to neželá, lebo to je obchodné tajomstvo, a ťahá sa to mesiace a mesiace, kým sa možno niektoré zverejnia, potom sa niektoré zverejnia a potom sa rýchlo aj odverejnia atď., jednoducho si myslím, že táto novela je zlá. A preto si dovolím využiť svoje právo poslanca a navrhnúť procedurálny návrh, aby sa ďalej nepokračovalo v rokovaní o tomto návrhu zákona. A aby som nehovorila len to, čo je zlé, tak chcem povedať, že si myslím, že existujú aj cesty, ako zľahčiť úlohu vláde. Lebo rozumiem tomu, že to je zásadný nástroj vlády a že asi o tom nemá rozhodovať parlament, aj keď si viem predstaviť situácie, kedy by asi parlament o takýchto vážnych veciach rozhodovať mal. Myslím si, že miesto toho, aby sa znižoval počet kritérií, by sa mali radšej spresniť a mohlo by sa povedať v istom ustanovení, že dá sa z týchto kritérií vybočiť, ale len za prípadu, že s tým bude súhlasiť parlament, že vláda príde s takouto žiadosťou za parlamentom, schváli to parlamentná väčšina. Myslím, že by to bolo legitímne, bolo by to otvorené a transparentné voči občanom a bolo by jasné, na čo sa používajú prostriedky daňových poplatníkov. Takto vznikajú pochybnosti o tom, či nedochádza ku korupcii alebo k iným dôvodom, pre ktoré členovia vlády sa rozhodnú hlasovať za to, že konkrétna investícia je významná. Ďakujem, že ste si ma vypočuli.