K. Tóthová, poslankyňa: (2002-02-14):
Vážený pán minister, pýtam sa, keď nešlo o pracovnú cestu, o zahraničnú muselo ísť, lebo dopravná nehoda bola mimo územia Slovenska – aká cesta to bola? Bola to jednoznačne zahraničná, vaša súkromná cesta, keďže nebola pracovná, nemáte na ňu uznesenie, a vôbec nie je pravda, že z citovaného právneho predpisu vám vyplýva právo bezplatne používať služobné motorové vozidlo v zahraničí. Vy môžete služobné motorové vozidlo používať bezplatne jedine na území Slovenska. Preto nesúhlasím s touto odpoveďou, považujem to za porušenie právnych predpisov. Že nesúhlasím, som pánovi ministrovi odpísala, on už vie môj nesúhlas. Čakám na jeho odpoveď. Ak nedostanem uspokojujúcu, upozorním pána predsedu vlády, že jeho člen vlády sa dopustil porušenia platného práva a nech urobí, resp. nech postupuje tak, ako má predseda vlády v prípade porušenia právnych predpisov postupovať. Toto urobím, ale mám veľké obavy, pretože druhá moja interpelácia na pána predsedu vlády práve upozorňuje na porušenie platného práva vedúcim Úradu vlády, a pán predseda vlády, ktorý všade hovorí, ako sa všetko transparentne koná, ako on je za vyvodzovanie zodpovednosti, len čo sa dozvie, že niekto porušil právo, on je ten, ktorý vyvodí tú zodpovednosť, tak v nasledujúcej veci mi dal nasledujúcu odpoveď. Ide o upozornenie z mojej strany, že vedúci Úradu vlády pán Tóth vyplácal pánovi Rolandovi Tóthovi financie za pracovné cesty, z ktorých neodovzdával správy z pracovných ciest. Poukazujem na to, že odovzdanie správy z pracovnej cesty je podmienkou vyplatenia diéty a cestovných nákladov. A keďže neboli odovzdané správy z pracovných ciest, nemohli byť ani vyplatené financie, pretože je to jedna z podmienok vyplatenia. Nuž, čujme, čo mi pán predseda vlády odpovedal: „Vážená pani poslankyňa, v zmysle smernice číslo“ to a to „zahraničné pracovné cesty zamestnancov Úradu vlády Slovenskej republiky sú po uskutočňovaní tak, že povinný v lehote do 10 dní po skončení zahraničnej pracovnej cesty má predložiť správu o uskutočnenej pracovnej ceste.“ To je zatiaľ v poriadku, lebo skutočne takto to v smerniciach je. Ale teraz výplod logiky predsedu vlády nasleduje takýto: „Vážená pani poslankyňa, ako zaiste viete, vyplácanie cestovných náhrad sa uskutočňuje pred nástupom zahraničnej pracovnej cesty, takže nemôže byť podkladom na vyplácanie diét správa z pracovnej cesty.“ No ja gratulujem pánu predsedovi vlády! Pred nastúpením pracovnej cesty sa dáva len záloha, a to neviem ja, ktorá som bola členkou vlády, ale to vie každý najnižší úradník, ktorý berie kufor a cestuje do Malaciek alebo do Majcichova, že dostane prv zálohu a potom, keď odovzdá príslušné materiály, dôjde k výplate pracovnej cesty. Takže ja s takouto odpoveďou, ktorá je skôr do Roháča ako odpoveď pre poslanca Národnej rady, nemôžem súhlasiť, som nespokojná a trvám na tom, že boli porušené predpisy a pán predseda vlády mi má oznámiť, aké urobí opatrenia za porušenie platných právnych predpisov. A tretie. Ministra práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky som interpelovala, kde som ho požiadala, aby mi uviedol, prečo pri negociáciách nenadväzujú na už dojednané závery, a to bol záver pri odchode žien do dôchodku, čo sme ešte za našej vlády dojednali, že túto otázku budeme otvárať tesne pred vstupom do Európskej únie, a to z toho dôvodu, že Slovensko je asociovaná krajina s veľkým počtom nezamestnaných, teda predlžovanie odchodu žien do dôchodku znamená blokáciu pracovných príležitostí najmä pre mladých ľudí, a že situácia žien na Slovensku, kde vlastne dlhé roky robili dve pracovné zmeny, je iná ako žien v Európskej únii. No a pán minister si dal prácu, dostala som krásnu odpoveď, mnohostránkovú, v ktorej som sa dozvedela, že ministerstvo práce a sociálnych vecí sa zaoberá problémami žien veľmi intenzívne, aké projekty robí, že sa zaoberá zákazom zverejňovania diskriminačných inzerátov, že otázka žien je riešená v novom Zákonníku práce, v zákone o štátnej službe, v zákone o verejnej službe, že súčasná právna úprava v oblasti štátnej rodinnej politiky je v pozornosti rezortu, že na rezorte majú koordinačný výbor pre problematiku žien, pre mňa ako dvakrát členku vlády to boli úplne nové informácie. Ďalej že prevencia páchania násilia na ženách v rodinách je pre ministerstvo veľmi aktuálna. Ďalej že v roku 2001 vláda schválila koncepciu rovnosti príležitosti žien a mužov. Ďalej že v roku 2000 prebehol nultý ročník súťaže „Zamestnávateľ ústretový k rodine“, ďalej že došlo k zosúladeniu rodinných a pracovných, teda že sa ministerstvo venuje otázke zosúlaďovania rodinných a pracovných povinností. A všetky tieto informácie končia týmto krátkym odsekom: „V súvislosti so zlepšením postavenia žien na trhu práce ministerstvo v rámci Národného plánu zamestnanosti, ktorý bol schválený uznesením vlády dňa“ toho a toho, číslo to a to „navrhlo rad opatrení. Tieto opatrenia sú zahrnuté predovšetkým v treťom pilieri Národného plánu zamestnanosti pod názvom „Podpora prispôsobivosti podnikov a ich zamestnancov“ a v štvrtom pilieri Národného plánu zamestnanosti pod názvom „Posilnenia politík rovnakých príležitostí“.“ Vážený pán minister, pri tejto príležitosti vám ďakujem, že ste ma zasypali množstvom pre mňa mimoriadne zaujímavých informácií, ale dôrazne vás žiadam, odpovedzte na moju otázku, ktorú som vám položila, pretože na tú som nedostala ani najmenšiu odpoveď. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ja vám ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)