Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2014-11-26):
Ďakujem veľmi pekne. V podstate ja by som mal zaujať k pozmeňovaciemu návrhu pána Mojša a aj k trochu pre mňa nepochopiteľne emotívnej pozícii pána poslanca, ktorý sa zbalil a odišiel odtiaľto urazený. Ale ja chcem len povedať, že teraz neviem, či si pán poslanec, má pocit, že sa stal obeťou politického kanibalizmu alebo podobne. Ale na stole je naozaj novela zákona o rozpočtových pravidlách, ktorá vznikla tam, kde vzniknúť takýto zákon mal, alebo jeho novela, na rezorte financií. A ak hovorí, že sa rieši problém, ktorý je už vyriešený, tak asi sa odvoláva na uznesenie vlády niekedy naozaj zo začiatku tohto storočia, a ktorý bol len uznesením vlády. Aj na základe jeho iniciatívy a výzvy a hromadnej pripomienky sa dostáva tento mechanizmus do zákona, čo si dovolím, že aj snáď aj poslanec Národnej rady a bývalý predstaviteľ exekutívy vládnej chápe, že uznesenie vlády je menej ako zákon, a ten zákon bude potom doplnený, samozrejme, podzákonnou normou, nariadením vlády, čo je zase viac ako uznesenie vlády. Takže nechápem tú urazenú pozíciu. Okrem toho to nariadenie ešte nebolo zverejnené, takže poprosím, keby bolo hodnotené to ako celok, to znamená zákon a nariadenie. A chcem tu povedať, že my sa v podstate a teraz veľmi, veľmi úprimne z pohľadu politického pretláčania, my sme neakceptovali z minulej schôdze jeho návrh, z dielne tuším jeho a pani poslankyne Žitňanskej alebo určite minimálne spolu na tom robili, pretože zvolili si nástroj a asi sami pochopili, že je to ťažké, zasiahnuť celý verejný sektor, pretože naozaj z hľadiska fungovania verejného sektoru a verejných financií vláda nemá priamy dosah na verejné inštitúcie, pokiaľ nevstúpite priamo do zákonov týchto verejných inštitúcií, čo sme akosi nechceli robiť, to znamená vstupovať do zákona o RTVS, zákona o Exim..., do zákona o Sociálnej poisťovni a všade riešiť, s prepáčením, výšku hodnoty, ceny auta. No ja to vnímam tak a v tomto to podčiarkujem, že toto je otázka politického signálu, je mi ľúto, že s ním nemôžem komunikovať aspoň očne, že je to v rovine významnosti politického signálu. A opakujem, uznesenie, ktoré sa na úrovni štátnych orgánov dodržiavalo, sa mení na zákon o rozpočtových pravidlách a podzákonnú normu, nariadenie vlády. Obsah nariadenia vlády bude, samozrejme, ešte, ešte prijatý a uvažuje sa o tom, že súčasťou nariadenia vlády môže byť aj odporúčanie tým ostatným subjektom verejnej správy, na ktoré nemáme priamy dosah, to, že to máme vykonať, ale môžeme silne odporúčať. A potom okrem toho tu je verejná kontrola. Proste je to úplne prirodzené, hej. Je to úplne prirodzené, že sa táto téma aj týmito postojmi vzájomnými stáva predmetom proste verejnej kontroly a môže aj tým pádom aj predmetom verejnej kritiky. A v jednej veci mám odlišný názor ako pán poslanec a to sa týka firiem v štátnom vlastníctve, a teraz či 100 %, 50 %, 30 %, kde je nejaký proste podiel, tam si myslím, že z pohľadu vo vzťahu k zákonu o dani z príjmu to treba nechať v takej istej rovine ako zákon o dani z príjmu. To znamená, štátna alebo pološtátna firma proste pracuje v tom istom prostredí z hľadiska, z hľadiska konkurencie a z hľadiska aj hospodárskych výsledkov a ich porovnávania, to znamená, ak sa vrátim k novele zákona o dani z príjmu, tá firma, ktorá platí dane a má daňový základ, tak si môže, samozrejme, kúpiť také auto, také osobné vozidlo, ktoré zodpovedá pravidlám daňovým. No a keď ho negeneruje a je stratová, no tak si ho nesmie z tohto pohľadu. Na rozdiel od súkromnej si to už naozaj nesmie dovoliť. Ak si to dovolí, tak následne tí manažéri tej firmy musia za to niesť následky. V súkromnej firme si môže aj stratová firma, môže aj podľa nových pravidiel zákona kúpiť akékoľvek auto si len chce, len si ho nebude môcť daňovo odpisovať. Ak štátna firma generuje zisk, a máme aj také, predstavte si, že máme aj také, a sú to proste s desiatkami miliónov eur zisky, no tak v zmysle zákona o dani z príjmov si podľa nás môže v zmysle, ale aj verejnej mienky primerane kúpiť aj primerane drahé auto. A tu ja budem mať odlišný názor ako pán poslanec Beblavý, tu nie som pripravený robiť zákonné limity, lebo naozaj sa proste pohybujeme niekde v prostredí, kde nie všetko musí byť stanovené zákonmi. Ako v tomto mám ja odlišný názor. Je tu princíp verejnej mienky, toho, čo sa má a čo sa nemá, a nie všetko musí byť napísané v zákone, hej. To je o tom, ako to vníma verejná mienka a ako politickí nominanti alebo predstavitelia reagujú na túto verejnú mienku. Tak nechcite po nás, možno je to ľúbivé, všetko dostať do zákonov. V oblasti naozaj štátnych podnikov si myslím, že to má byť dané tak, že sú taká istá firma ako všetky ostatné právnické osoby a podliehajú pod zákon o dani z príjmov. A, samozrejme, ak budú v stratách, tak nemôžu prekračovať limit 48-tisíc eur bez DPH, lebo by šli na úkor vlastne výsledkov hospodárenia. Tam si to dovoliť naozaj nemôžu. A ak prekročia túto nepísanú hranicu, tak na to treba upozorniť, ak si to nikto všimne, a nasleduje sankcia. Z pohľadu ostatných subjektov verejnej správy, tam bude prísne doporučenie a verejná kontrola. A nemusím už ani proste dohovoriť, čo tá verejná kontrola z hľadiska politických nominácií a politických dôsledkov, čo mám na mysli. Takže zrejme to nezodpovedá požiadavke toho, kto vzniesol hromadnú pripomienku, akože dokonalé z tohto pohľadu. Pán poslanec, ak uspeje a bude mať možnosť proste presadzovať z pozície vládnej koalície alebo exekutívy, tak to zrejme urobí lepšie. Ja mu držím palce. Nateraz sme prijali takéto riešenie. Naozaj nateraz. Snaha, budeme sa ho snažiť, samozrejme, dodržiavať. Ďakujem.