Lajčák, Miroslav, minister zahraničných vecí a európskych záležitostí SR (2019-05-14):
Ďakujem pekne, vážený pán predseda. V prvom rade chcem poďakovať všetkým poslancom Národnej rady Slovenskej republiky za živú diskusiu a za všetky prezentované názory, ktoré, samozrejme, sú legitímne v parlamentnej demokracii. Ja sa nemôžem a nemám ani kapacitu, ani ambíciu sa podrobne pristaviť pri všetkom, čo bolo povedané. Ak dovolíte, len veľmi rýchlo. K pani poslankyni Zemanovej. Ten materiál veľmi explicitne hovorí, že materiál bol vypracovaný na základe podkladov dodaných rezortami, ostatnými ústrednými orgánmi štátnej správy. Ja nemám ani kapacitu, ani kompetenciu, aby som ich kontroloval. Tie tri veci, ktoré ste spomenuli, tak nespadajú do kompetencie ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí. A tým viac, že Agenda 2030 je vnútorná agenda, ktorú koordinuje podpredseda vlády Raši. Samozrejme, splnomocnenec pre Gabčíkovo je pod ministerstvom dopravy a tie biotopy a výruby, viete dobre, že ministerstvo životného prostredia a ministerstvo pôdohospodárstva. S dôverou sa na nich môžte obrátiť. Ja naozaj musím dôverovať mojim kolegom, že tam dali to, čo tam dali, a nemám inú možnosť. Pán poslanec Paška, tie veci, ktoré ste hovorili o vývoze zisku a platovej diskriminácii, sú samozrejme dôležité a závažné, ale zase my nemôžme vstúpiť do rokovania bez toho, aby sme nemali odkomunikovanú pozíciu vlády, kde kľúčovými rezortmi sú ministerstvo hospodárstva, financií, práce, sociálnych vecí, zamestnávatelia, odbory. Práve to má veľké dopady. Pokiaľ takáto pozícia bude, my sme pripravení do toho vstúpiť. Ale vravím, také rozhodnutie je politické rozhodnutie. Nehovoriac aj o tom, že pokiaľ prinútime Volkswagen, aby platil na Slovensku toľko, koľko platí v Nemecku, otázka je, či bude chcieť mať fabriku na Slovensku, lebo povedzme si na rovinu, že naša konkurencieschopnosť vyplýva aj z toho, že sme lacnejší. Tri pani poslankyne, pani Verešová, Remišová aj Gaborčáková sa vyjadrovali k téme náboženskej slobody. Chcel by som povedať, že jej venujeme pozornosť aj v rámci nášho členstva v Rade pre ľudské práva. V marci sme zhodou okolností, tohto roka, zorganizovali špeciálnu diskusiu k otázkam náboženskej slobody v Ženeve aj za účasti splnomocnenca Európskej únie Jána Figeľa. Snažíme sa využívať aj našu rozvojovú pomoc, napríklad v krajinách Stredného východu, ako je Irak alebo Libanon, Sýria, sme podporili viacero projektov, ktoré si podali Vysoká školy zdravotníctva a sociálnej práce svätej Alžbety alebo Caritas Slovakia, ale sme pripravení hovoriť aj komplexnejšie o tejto téme. Samozrejme, na rozvojovú pomoc potrebujeme projekty, ktoré spĺňajú nejaké definície a charakteristiky, ale veľmi rád sa s vami stretneme na pôde ministerstva a porozprávame sa detailnejšie. Pán poslanec Klus ako tradične ma zasypal množstvom otázok. Čiastočne sme ich zodpovedali počas obeda a čiastočne už nám dôverujete, že dostanete odpoveď tak, aby sme nemuseli zdržiavať celé plénum. V každom prípade chcem oceniť alebo vyjadriť moje potešenie nad tým, že viacerí z vás ocenili prácu rezortu diplomacie, prácu, ktorú vykonávame pri plnení programového vyhlásenia vlády v oblasti európskej zahraničnej politiky. Zároveň sa mi však žiada povedať, že parlamentná diskusia o týchto otázkach nebola nikdy tak názorovo polarizovaná, ako je v súčasnosti. Cítime, že zahraničná politika sa stáva výraznou súčasťou vnútroštátnej politiky, čo by bolo pozitívne, nebyť čoraz častejšieho spochybňovania našej orientácie, ku ktorej sme sa prihlásili a o ktorú sme sa snažili prakticky od vzniku Slovenskej republiky. Prieskumy ukazujú, že väčšina občanov podporuje naše členstvo v Európskej únii a v Severoatlantickej aliancii. Našou úlohou teda je, aby sme túto podporu nespochybňovali my sami a neohrozovali tak naše strategické štátne záujmy. Výhody poznáme všetci a sú objektívne nespochybniteľné. Asi najdôležitejšie sú bezpečnosť a prosperita, a to nám práve tieto dve zoskupenia poskytujú. Neexistuje alternatíva, ktorá by garantovala Slovensku a jeho občanom väčšiu bezpečnosť a prosperitu, než je naše členstvo v Európskej únii a v Severoatlantickej aliancii. Ak máme rôzne názory na jednotlivé európske politiky alebo čiastkové medzinárodné dohody, je len vecou vzájomného dialógu a argumentácie, aby sme našli prijateľný konsenzus. Aj keď vieme, ako ťažko sa niekedy dosahuje, musíme sa o to usilovať práve v záujme Slovenskej republiky. A aj to je cieľ týchto dvoch dokumentov, ktoré prinášajú reálny obraz o tom, kde sa Slovenská republika v týchto zásadných otázkach nachádza, akým výzvam sme museli čeliť v ostatnom roku a čo nás ešte čaká. Veľkým testom, ktorý nás v Únii čaká už o dva týždne, sú voľby do Európskeho parlamentu, ktoré nám ukážu reálny obraz o náladách našej, aj európskej verejnosti. Ako sa ukazuje, najväčšou výzvou tento rok pre Slovensko už nie je len dostatočná účasť našich občanov, ale aj to, aby nás v Európskom parlamente zastupovali poslanci, ktorí majú záujem o rozvíjanie európskeho projektu a nie o jeho deštrukciu. Kontext je však širší, európsky aj globálny. Musíme sa vysporiadať s brexitom, výsledkami volieb do Európskeho parlamentu, definovaním priorít Európskej únie na ďalších päť rokov, ale aj meniacim sa a často turbulentným globálnym prostredím. Medzi ne bude nesporne patriť, aké nástroje nájdeme na riešenie klimatických zmien, migračných tokov, kybernetických útokov, zvyšovania konkurencieschopnosti Európskej únie, rastúceho extrémizmu, technologickej revolúcie a bezpečnosti. Na tieto výzvy nenájdeme odpoveď sami v našom päťmiliónovom Slovensku. Nájdeme ich predovšetkým v spolupráci s našimi prirodzenými partnermi v Európskej únii a Severoatlantickej aliancii. V týchto zoskupeniach sa náš hlas znásobuje. Sme spolutvorcami všetkých rozhodnutí, a preto prinášajme, prosím, konštruktívne a nie deštruktívne pozície na rokovací stôl. Pozície, ktoré budú mať potenciál získať si partnerov a zlepšiť inštitucionálne fungovanie a vzájomnú súdržnosť. Predpokladom nášho úspechu je však dôveryhodnosť, čitateľnosť a kredibilita našich pozícií. Tie musia vychádzať z dohody na domácej pôde. Venujme sa preto skutočným problémom a v nich hľadajme kompromis a obhajujme strategický národný záujem. Nevytvárajme si problémy imaginárne. Potrebujeme spoľahlivé spojenectvá a ich predpokladom je aj naša dôveryhodnosť. V súčasnom turbulentnom svete nám totiž nikto nič nedaruje. Ďakujem za pozornosť, skončil som.