Valášek, Tomáš, poslanec NR SR (2022-09-30):
Vďaka, pán predsedajúci. Dámy a páni, cieľom navrhovanej právnej úpravy je dať všetkým párom na Slovensku, ktoré nechcú alebo nemôžu uzavrieť manželstvo, možnosť iného právneho uznania ich zväzku. Návrh zákona, náš návrh zákona tento inštitút nazýva životným partnerstvom, ale pod rôznymi inými menami existuje vo väčšine štátov Európskej únie. Prečo ho teda iné európske krajiny majú a aký je jeho význam? Nuž bez právneho uznania sú páry, a teraz je jedno či rovnakého pohlavia, či rozdielnych pohlaví, ukrátené o desiatky práv. Len na ilustráciu, partner či partnerka nemajú nárok na voľno v práci pri sprevádzaní chorého partnera, nemajú nárok na úrazové dávky po smrti partnera či partnerky, nemajú nárok na ošetrovné v prípade starostlivosti o chorého partnera či partnerky, nemajú právo na voľno po úmrtí svojho milovaného partnera či partnerky, nedostanú žiadne vdovské, žiadne vdovecké, žiadne jednorazové odškodnenie v prípade smrti v dôsledku pracovného úrazu partnera. Toto boli len práva uprené a zďaleka nie všetky práva, ktoré sa týkali samotných partnerov. Ešte ťažšie vysvetliteľné a úprimne tak ľudsky pochopiteľné sú práva uprené ich deťom. Ono totiž bez inštitútu ako životné partnerstvo alebo ekvivalentu neexistuje možnosť vynútiť si vyživovaciu povinnosť pre dieťa alebo deti, o ktoré sa spoločne starali, a následne sa rozišli. Bez životného partnerstva alebo nejakého ekvivalentu druhý rodič nemá právo na ošetrovné v prípade, ak sa chce starať o dieťa, ktoré spoločne s partnerom či partnerkou vychovávajú. Dieťa nemá nárok na sirotský dôchodok v prípade smrti jedného rodiča a nemá ani postavenie neopomenuteľného dediča vo vzťahu k druhému rodičovi. Čiže po smrti zákonného rodiča, aby som to vysvetlil polopatisticky, neexistuje žiaden zmluvný spôsob, ako zabezpečiť, aby dieťa nestratilo svoj domov, hoci jeho druhý rodič žije a chce sa ďalej o neho starať a dieťa chce ostať s týmto rodičom. Dodávam, že zďaleka nejde len o páry rovnakého pohlavia. Ten inštitút, ktorý navrhujeme zaviesť, inštitút životného partnerstva, existuje v iných krajinách, napríklad vo Francúzsku, tam sa to volá trochu inak, je tam obdobný zákon a 95 % tých, ktorí ho využívajú, sú páry odlišného pohlavia, napríklad ľudia, ktorí chcú žiť spolu vo zväzku, ale bez podielového vlastníctva, ktoré je, samozrejme, automatickou súčasťou manželstva, alebo ľudia, ktorí už majú za sebou manželstvo, nechcú vstúpiť do ďalšieho alebo nechcú nechať svojho partnera či partnerku, ale nechcú nechať svojho partnera či partnerku bez práv, ktoré by inak z ich dlhodobého milujúceho zväzku logicky vyplývali. Možno si poviete, to je ich voľba, páry odlišného pohlavia mali možnosť uzavrieť partnerstvo, na to ja odpoviem, fajn, ale prečo im uprieť aj cestu životného partnerstva, keď o ňu majú záujem? Len z trucu? Čo sa týka párov rovnakého pohlavia, tie už žiadnu inú možnosť na výber ako ekvivalent životného partnerstva nemajú. Právne uznanie ich zväzku v súčasne platných zákonoch jednoducho neexistuje. A to napriek tomu, že sú to Slováci a Slovenky ako my všetci, chodia do práce či vychovávajú spolu deti. Preto ďakujem vopred za vašu podporu pri náprave tejto skrivodlivosti.