Fronc, Martin, poslanec NR SR (2011-10-11):
Ďakujem pekne. Čiže áno, to všetko, čo tu zaznievalo, je pravdou. Dokonca si pamätám v období, keď som bol vo vláde, že veľké krajiny Európskej únie – Francúzsko a Nemecko nedodržali maastrichtské kritériá a neboli na nich sankcie. A predsa si myslím, že Slovensko musí sa zúčastniť a malo by sa zúčastniť záchrany. Viete, vnímam to tak, ako keď niekto nezodpovedne sa hrá s ohňom, podpáli, je to váš sused a podpáli svoj dom, tak ho pôjdete hasiť. Keď nie zo solidarity, tak preto, že o chvíľu zhorí aj váš. Jednoducho tu nie sme na opustenom ostrove, že sa nám nič nestane. To je prvá poznámka. Ja som tu počúval, že euroval nič nevyrieši a že to je oddiaľovanie času. Alebo hra so získaním času a podobne. Neviem, nechcem s tým polemizovať. A uvedomujem si aj veľkosť tých záruk, som to rátal, vychádza to asi 45 000 na každého obyvateľa Slovenska, na dieťa či na dôchodcu, to je jedno. Štyridsaťpäť tisíc, no nie je to malá suma. A ja sa domnievam, že zadarmo to nebude, že možno každý z nás zaplatí 10 % zo svojich úspor, 15, viac. No len si uvedomujem jedno, že ak by padlo euro, tak to neprídeme o desať percent, ale päťdesiat. Možno o všetky vaše úspory mnohí z vás prídu, a že nastanú sociálne nepokoje a že nezamestnanosť nebude trinásť percent. Tridsať, štyridsať percent? Ako to je tiež reálna šanca, treba si uvedomiť. A keď tu takto hovoríme za seba, že my to nechceme dávať druhým, len by som povedal, ako sa zachová Nemecko, keď vzrastie u nich nezamestnanosť tak výrazne. Ponechá fungovať Volkswagen v Bratislave? Alebo ponechá Volkswagen doma a zavrie na Slovensku Volkswagen? No nikto im to nemôže vyčítať, že sa takto zachovajú, veď my by sme to takisto urobili. Ale to bude znamenať v podstate ekonomickú situáciu oveľa horšiu pre Slovensko. A to nehovorím o PSA, rovnako. To je druhá poznámka. A tretia poznámka, viete, bol som účastný osem rokov v tom období zápasu, usilovného zápasu, aby sme sa dostali do Európskej únie. A ja si myslím, že to chceli všetci viac-menej, až na pár výnimiek. Ale som dostatočne starý, aby som si pamätal aj komunizmus. A aj slobodu za komunizmu, ktorú sme mali. A aj pravdu. A suverenitu. O tom, ako sa tu klamalo a všetci sme kývali, minimálne prakticky skoro všetci sme kývali a boli súčasťou toho veľkého klamstva. A vykladali sme, ako žijeme v raji, napriek biede, ktorá tu bola. Jednoducho, historicky je pravdou, že pokiaľ sme boli súčasťou západnej Európy, či to bolo za prvej Československej republiky, alebo teraz, keď sme v Európskej únii, Slovensko malo oveľa väčšiu prosperitu, a nehovorím, že sa malo dobre, ale oveľa väčšiu prosperitu a lepšie ako v dobách, keď sme boli vo sfére vplyvu Východu, aby som to veľmi jemne povedal. A ja som presvedčený, a nechcem kresliť zlé scenáre, ale ak Slovensko neodsúhlasí euroval, tak sa ocitne v istom zmysle na periférii Európskej únie. Ja nehovorím, že sa nám to zráta zajtra alebo o týždeň, ale bez následkov to iste nebude. A nebol by som rád, keby sa Slovensko opäť ocitlo v šedej zóne. A silové pomery medzi veľmocami sa menia. Viete, dnes sú také aké sú, ale keď sa zmenia a Slovensko bude v šedej zóne, tak znova môže padnúť do sféry vplyvu Východu. A to by som nebol rád, pretože si myslím, že pre nás je naozaj dôležitejšie spojiť svoj osud s tou demokratickejšou, lepšou a prosperujúcejšou časťou Európy. A to je tam, kde sme. A tento hazard nechcem, aby sme podstúpili. Ja jednoducho nechcem, aby sme sa dostali do situácie, alebo moje deti sa dostali, že budeme zase v sfére vplyvu nejakého marxizmu-komunizmu a podobne. Ďakujem.