Zvolenská, Zuzana, ministerka zdravotníctva SR (2014-03-18):
Ďakujem, pán predsedajúci. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vzhľadom na pokročilú dobu a na to, že bude možné ešte o tom diskutovať aj v druhom čítaní, aj na výboroch, dovoľte mi veľmi stručne len k vybraným problémom, ktoré tu boli vypichnuté, zaujať nejaké len základné stanovisko. Najviac tu bolo pertraktovaný, pertraktované, nový prístup k 9 takzvaným, k 9 výkonom, ktoré by mali byť hradené z verejného zdravotného poistenia, ak budú poskytované v zariadeniach sociálnych služieb. Musím povedať, že s mnohými vystúpeniami, a práve pokiaľ ich počúvame všetky spolu, presne v ich kompilácii vzniká ten výsledok, ktorý sme predložili. A to, že základný systém súčasného poskytovania zdravotnej starostlivosti – ja si dovolím používať slovo pacient, pretože hovoríme síce o klientoch, ale hovoríme o poskytovaní zdravotnej starostlivosti, čiže hovoríme o tej časti ich života, kedy sa stávajú pacientmi – je založený pôvodne na základných princípoch skutočne spolupráce sociálnych služieb s domovmi ošetrovateľských služieb, ktoré sú ústavnými zdravotníckymi zariadeniami a sú hradené z verejného zdravotného poistenia, a takisto, áno, s agentúrami domácej ošetrovateľskej služby. Táto spolupráca chce byť nie suplovaná alebo duplicitná predloženým návrhom deviatich výkonov, ale práve naopak, doplnená. Práve preto sme vybrali len toto, úzke špecifikované výkony, ktoré sú indikované všeobecným lekárom, pretože robíme to nie, ako tu niekoľkokrát odznelo, pre sestry alebo nejakých iných zamestnancov. Robíme pre tých pacientov, kde jednou z vecí je aj priblíženie vlastne všeobecného lekára, ktorý ich má v starostlivosti, aj keď sú klientmi tohto zariadenia, priblíženia sa k nim, indikovania zdravotnej starostlivosti a tým aj zabezpečenie bezpečnosti vykonávania. Zdravotný personál okrem lekára nemôže rozhodnúť o tom, akú zdravotnú starostlivosť dostávajú, a práve preto tu musí byť táto úzka spolupráca vo vybranej skupine, kedy sa to javí efektívnym a vôbec to nevylučuje aj spoluprácu týchto zariadení, prípadne tak, ako bývajú, naozaj ako to pani poslankyňa aj pán poslanec spomenuli, že samotné tie zariadenia si budujú tie ADOS-y, pretože základným je rovnaký prístup všetkých pacientov. Títo pacienti, ktorí sú v zariadeniach sociálnych služieb, sú na tom úplne rovnako ako tí, ktorí ležia v domovoch ošetrovateľskej starostlivosti, i tí, ktorí sú doma, sú opatrovaní svojimi príbuznými a sú doplňované i tieto služby práve tzv. ADOS-ami. Sú porovnateľní aj v tej zúženej možnosti výberu, pretože všetci títo ľudia skutočne sú, sú väčšinou pripútaní k danému miestu a sú odkázaní na túto pomoc. Rovnako však musím povedať, že aj všetci títo poskytovatelia zdravotnej starostlivosti majú právo o rovnakú možnosť sa uchádzať o úhradu z verejného zdravotného poistenia. Ako by sme tu zabudli dnes, že celý náš systém, ako bol nastavený, môžeme s ním súhlasiť alebo nesúhlasiť, ale v tejto chvíli tak nastavený skutočne už dlhodobo je, je založený na dobrovoľnosti teda zmluvného vzťahu. Je založený na základnom zmluvnom vzťahu medzi poisťovňou a poskytovateľom všetkých, všetkých segmentov okrem absolútne toho základu, ktorý štát garantuje, čiže váš všeobecný lekár, všeobecný lekár pre deti, lekáreň, ktorá vám vydáva lieky, je teda v inom režime, pretože je, je špecifická, a záchranná zdravotná služba. Takže toto sú jediní, ktorí zo systému dostávajú povinne peniaze, pretože je to ten prvý najbližší styk, to, čo vám štát garantuje, že vždy nájdete svojho lekára. Je to lekár, ktorý vás nemôže odmietnuť, je to váš lekár. Všetci ostatní, ktorí poskytujú, sú na báze jednotnej aj rovnoprávnosti, a teda na zmluvnej voľnosti. Nebolo by správne, aby zariadenia sociálnych služieb mali iné podmienky, ako majú agentúry ošetrovateľskej starostlivosti a ako majú domy ošetrovateľskej služby, ktoré okrem toho, že takisto sa musia voľne uchádzať, navyše musia spĺňať veľmi prísne materiálno-technické a personálne náležitosti. A tu sme pri základnej veci: bezpečnosť pacienta. Jedna vec je možnosť poskytovania alebo subjektívneho pocitu, že viem poskytovať zdravotnú starostlivosť, druhá vec je, že my sme povinní garantovať, že všetci klienti, aj klienti z domov (povedané so smiechom), teda zariadení sociálnych služieb, prepáčte, dostanú naozaj bezpečnú a kvalitnú starostlivosť. Práve preto sme vybrali len výkony, ktoré indikuje lekár ako riadny poskytovateľ zdravotnej starostlivosti. A tu by znova bolo diskriminačné, keby dvaja zavedení poskytovatelia – domovy ošetrovateľských služieb a ADOS-ky – mali prísnejšie pravidlá, a pritom mali menej nároku na peniaze z verejného zdravotného poistenia. Takže takto, ako je to v súčasnej dobe nastavené, ako nastavujeme vlastne platby (reakcia ministra) pozitívne k sociálnym veciam, a nielen preto, že pán minister je fešák, tak skutočne je to doplnok. Tá spolupráca medzi ADOS-mi, medzi, medzi domovmi ošetrovateľskej služby a zariadeniami sociálnej starostlivosti musí spolupracovať a tá je pilierom a môžeme ju dopĺňať benefitmi, ale vždy garantovanými vecne a personálne. Základ je, že to, čo hradíme z verejného zdravotného poistenia na základe zákona, je aj bezpečné, že garantujeme, že to robí ten, kto to robiť vie, v prostredí, v ktorom mu to umožňuje. Takže tu máme dva aspekty, prečo môže a nemusí a prečo deväť výkonov a prečo skutočne som pokyvovala hlavou, keď som hovorila, že áno, budúcnosť je v tejto spolupráci. Bola tu otvorená ešte problematika, problematika, ktorou sa snažíme zabezpečiť, aby skutočne deti požívali ochranu štátu, pretože je správne, požívajú ju aj pred narodením a musia ju požívať počas celého svojho života až do dospelosti, kedy sa stanú teda občanmi a sú schopní si svoje práva a povinnosti zabezpečovať sami, a to je práve tá jedna vec, ktorá, ktorú sa snažíme zabezpečiť, aby dieťa takzvane nevypadlo zo systému po tom, ako sa z pôrodnice prenáša do domácnosti a do ošetrovania ambulantného lekára. Je tam tá jedna časť, a to oznamovanie vlastne odborom sociálnych služieb, kde jednoznačne my nemôžeme povedať, že pokiaľ príde k nejakej takejto kolíznej situácii, že z toho nutne musí byť negatívny dôsledok nejakej perzekúcie, ale je to podnet, aby sme to dieťa išli pozrieť a skutočne sa presvedčili ako štát, že je v poriadku, že je naozaj tam, kde má byť, vo vyhovujúcich podmienkach. Takisto aj naviazanie, ktoré tu otvoril pán poslanec a ktoré sme modifikovali, výplaty príspevku, reaguje aj práve aj na tú obavu, my sme mali hromadnú vlastne aj pripomienku matiek, ktorú sme síce neakceptovali, pretože si myslíme, že ten záujem dieťaťa je dôležitý a že sa tým neobmedzuje záujem matky, a to je kódex hlavne odkázaný na pominutie dôvodu. Čiže tam je podstatné, podstatná je náležitosť, že pri informácii na sociálku, tá matka naozaj nie je väzňom, zdravotnícke zariadenie je garantom zdravotnej starostlivosti, ale musíme reagovať aj na obavu, kedy ona môže prísť aj, nikto nemôžeme ručiť, pretože aj lekár je skutočne len subjektívny človek, že príde k nejakej nezrovnalosti. Pokiaľ matka preukáže, že pominuli dôvody a nebol dôvod, aby sa tam zdržiavala, a dieťa je riadne zdravé, absolvovalo preventívnu prehliadku a je v poriadku, čiže je tam tá možnosť sa možno tomuto aj brániť. Čiže základom toho odkazu je pominutie, pretože je to isté, zdravotnícke zariadenie nemá dôvod nedať súhlas na opustenie, pokiaľ pominuli dôvody, prečo tam boli vlastne, prečo teda bol ten pobyt nutný. Pevne verím, že, že takýmto spôsobom sa nám podarí vykryť vlastne túto jedinú medzeru, ktorú sme mali, pretože v prípade, že rodičia odchádzali, neprišlo k žiadnemu hláseniu o narodení dieťaťa do žiadnej inštitúcie, ktorá by vedela ďalej zabezpečiť, že dieťa pobýva v riadnych podmienkach. Takže možnože naozaj len veľmi stručne takto k tým základným bodom, ktoré boli otvorené. Ďakujem veľmi pekne.