S. Janiš, poslanec: (2003-11-11):
Úvodom myslím, že je potrebné povedať, čo je predmetom rokovania o novele tohto zákona. Nie je to otázka rozhodovania o samotnej privatizácii jednotlivých podnikov, v ktorých si štát podľa dnes platného zákona musí ponechať majetkovú účasť v rozsahu minimálne 50 %, dnes rokujeme o vytvorení právneho rámca na realizácie procesu privatizácie. Je nepopierateľným faktom, že podnikateľské subjekty sú lepšími vlastníkmi ako štát. Myslím, že túto tézu nie je potrebné dokazovať, realita nás naučila brať si ju ako fakt. Spomeniem len niektoré fakty. Podnikateľské subjekty sú schopné priniesť svoje skúsenosti, svoje know-how, novú podnikovú kultúru, technológie, nové trhy, ale najmä dôraz na efektívne hospodárenie a hľadanie vnútorných rezerv a nových možností. Výsledok sa prejavil i po privatizácii 49 %  akcií SPP, štát získal na dividendách a daniach viac ako pred privatizáciou. Áno, iste, v privatizácii ide zväčša o zahraničné subjekty, ktoré sa uchádzajú o kúpu akcií, ale naše subjekty po desaťročia nemuseli sa správať trhovo, žili sme v inom prostredí. Nemáme veľa subjektov, ktoré by boli schopné ponúknuť zodpovedajúce prostriedky a skúsenosti. Ale ani v tom nie je nič nezdravé, nič z toho, čo by sa dialo iba na Slovensku. Okrem samotného pozitívneho vplyvu privatizácie na chod jednotlivých podnikov, ako i dynamiky celkového hospodárstva je tu aj iný dôvod, prečo umožniť dokončenie privatizačného procesu. Všetci veľmi dobre vieme a uvedomujeme si, že je tu nevyhnutnosť realizácie dôchodkovej reformy. Dramatická zmena v pomere osôb v aktívnom veku k osobám s nárokom na dôchodok je nezvratná a jej dôsledky sa naplno prejavia už čoskoro a nielen na Slovensku. Vidíme, aké je dianie v Európe. Spomeniem nedávnu návštevu nemeckého kancelára Schrödera. Na Slovensku našťastie toto nebezpečenstvo sme skoro rozpoznali a rozhodli sme sa razantne riešiť reformu dôchodkového systému . Treba si uvedomiť aj to, že presun časti odvodov na osobné účty bude vytvárať deficity v hospodárení Sociálnej poisťovne, ubudne miliárd korún. Uvedené deficity bude potrebné vykryť z dodatočných a z iných zdrojov. A takýmito zdrojmi sú aj príjmy z privatizácie. Zo zdrojov vyčlenených z privatizácie 49-percentného podielu SPP podľa ekonómov budeme schopní splácať a rozbiehať dôchodkovú reformu a vyrovnávať deficity zhruba 3 roky. Časť zdrojov z dokončenia privatizácie bude preto na pokračovanie dôchodkovej reformy nevyhnutná. Všetci potrebujeme dôchodkovú reformu, aj opoziční, aj koaliční. A potrebujeme aj zdroje na jej financovanie. Nemalo by nás miasť ani mýliť to, že dnes hovoríme o tzv. strategických podnikoch či prirodzených monopoloch. Aký je ich skutočný význam, aká je potreba nevyhnutnosti zachovať si minimálne 51-percentný podiel v nich? Nepreceňujeme trocha vplyv štátu v týchto spoločnostiach? V prvom rade si treba možno povedať, že pojem „strategický podnik“ je umelým alebo politickým pojmom, ktorý nevychádza z ekonomickej teórie. Ekonomická teória pozná pojem „prirodzený monopol“ a chápe ho ako podnik, ktorého náklady trvalo klesajú s rastom produkcie. Teda dokáže uspokojovať dopyt lepšie a lacnejšie, ako keby v odvetví pôsobilo viac subjektov. Otázne je, koľko podnikov, ktoré sú monopolmi, napr. podľa vyhlášky ministerstva financií č. 87/1996 Z. z. je skutočnými monopolmi aj v zmysle ekonomickej teórie. Je namieste otázka, či Slovenské elektrárne alebo Slovenské telekomunikácie a ďalšie podniky sú monopolmi, navyše keď chápanie samotného pojmu „prirodzený monopol“ prechádza zásadnými zmenami až po tvrdenie, že rastom trhov a technológií koncern prirodzeného monopolu stratil význam, ak ho vôbec niekedy mal. Chceme teda v záujme ochrany legislatívneho, politického pojmu, ktorý sám je predmetom diskusií, zabrániť, aby tieto tzv. strategické podniky získali prístup k efektívnejším metódam riadenia, najnovším technológiám, k trhom a mohli tak zvyšovať zisk, z ktorého profitujeme prostredníctvom daní a dividend všetci? Zákon, tak ako je navrhovaný, nehovorí o nutnosti predávať jednotlivé podniky ani o spôsobe a čase ich predaja. Bude na vláde, aby z prípadu na prípad zhodnotila všetky otázky predaja jednotlivých podnikov, teda najmä to, či predajom v konkrétnom čase štát získa viac ako uplatňovaním vlastníckych práv. Navyše ak je predpoklad rastu dividend reálny, nič nebráni jeho zohľadneniu v predajnej cene. Toto a iné sú skutočne otázky, ktoré bude nutné veľmi zodpovedne zohľadňovať pri každom konkrétnom podniku, pri každom konkrétnom predaji akéhokoľvek balíka akcií za podmienok daných v konkrétnom čase. Rozhodovať sa bude na základe analýz zohľadňujúcich aktuálne potreby štátu a podmienky a možnosti predaja. Zákon o. i. zaručuje Národnej rade možnosť zámer a postup vlády prerokovať a vyjadriť sa k nemu. Verejná kontrola procesu privatizácie prostredníctvom parlamentu a nepochybne i prostredníctvom médií bude zachovaná. Ďakujem.