Ľ. Mušková, poslankyňa: (2006-02-01):
V zahraničí tiež prebieha polemika o nutnosti očkovať trojkombináciou proti mumpsu, osýpkam a ružienke. Vedecky je totiž dokázané, že je ideálne v detskom veku sa s týmito chorobami stretnúť, pretože ich prekonanie posilňuje imunitný systém, znižuje riziko vzniku vážnejších ochorení, ako sú rakovina či astma. Mnohé zahraničné štúdie poukazujú na zbytočnosť v ranom veku zaťažovať deti očkovaním proti chorobám, ktoré sa na malé dieťa nemôžu preniesť, lebo sú vo svetovom meradle takmer sa nevyskytujúce. Alarmujúcim príkladom je pre bábätká úplne zbytočné očkovanie vakcínou proti hepatitíde B. Túto chorobu prenášajúcu sa len krvou a intímnym stykom dieťa do 14. až 15. roku života nemá šancu dostať. Pritom, samozrejme, nehovorím o matkách, ktoré sú touto chorobou postihnuté, tam každý súdny človek musí uznať, že je to potrebné. Túto chorobu prenášajúcu sa, na Novom Zélande po zavedení tohoto očkovania v roku 1996 stúpol výskyt detskej cukrovky o 60 %. Rovnaký nárast zaznamenali aj vo Fínsku a USA. U nás, žiaľ, štatistiky v tomto smere chýbajú. Nárast detskej cukrovky však v poslednom čase zaznamenávame aj u nás. Vo viacerých štátoch v dôsledku pozorovaného počtu poškodení a úmrtí spôsobených očkovaním zriadili inštitúcie, ktoré negatívne účinky vakcinácie zaznamenávajú. U nás, sa pýtam, či sú takéto inštitúcie. Tieto opatrenia a štatistické sledovania odhaľujú nárasty najmä autoimunitných ochorení spôsobených očkovaním. Tvrdia vo Veľkej Británii, poviem spoločnosť, Medical Research Council, je podozrenie, že vakcíny sú aj za autizmom, že dnes je už výskyt autizmu v pomere 1:166 a Národná autistická spoločnosť hovorí o hodnote 1:110. Vo svetovom meradle teda prebieha diskusia a prijímajú sa aj opatrenia. U nás nie. U nás rodič často nevie o možnosti výberu vakcíny a často aj lekár očkuje dieťa, ktoré má poškodenú imunitu. U nás neexistuje ani fond, respektíve inštitúcia, ktorá by poskytla odškodnenie v prípade negatívneho následku očkovania, tak ako je to v USA, v Nemecku, v Taliansku a tak ďalej. Zodpovednosť teda nenesie štát, ale sa ponecháva na pleciach rodičov. Myslím si, že takýto zákon by mal obsahovať takúto inštitúciu. Vážení kolegovia, moje vystúpenie má smerovať k vyvolaniu diskusie na túto tému najmä v odborných kruhoch, ale aj vo verejnosti. V iných krajinách je bežné, že sa na túto tému diskutuje, u nás je tabu. Preto je veľmi dôležité, aby kompetentní vedeli o najnovších výskumoch, trendoch, ku ktorým pristúpili vyspelé krajiny, či už v posunutí očkovania na neskorší vek, či vylúčenia vakcín s obsahom jedovatých látok nebezpečných pre detský organizmus, alebo neočkovania niektorých chorôb, ktoré je zbytočné. Dovoľte však, aby som na záver v súvislosti, to, čo som v úvode povedala, nevhodnosti spájania očkovania so školskou dochádzkou, predložila pozmeňujúci návrh. 1. V čl. 1 v § 33 ods. 8 sa vypúšťa písm. d). 2. V čl. 1 v § 33 ods. 9 sa vypúšťajú slová: „a o povinnom očkovaní podľa ods. 8, písm. d)“. 3. V čl. 1 v § 33 sa vypúšťa odsek 10. Doterajšie odseky 11 a 12 sa označujú ako odseky 10 a 11. Navrhujem bod zo spoločnej správy pod číslom 67 vyňať na osobitné hlasovanie. Môj pozmeňujúci návrh zdôvodňujem tým, že viaceré choroby ako astma, alergie, autizmus, atopický exém a tak ďalej sú kontraindikované voči vakcínam, ktoré obsahujú látky, ktoré môžu u citlivého dieťaťa vyvolať autoimunitné reakcie. Toto dieťa napriek spomínaných chorobám môže navštevovať predškolské zariadenie a školu. Pozmeňujúci návrh v spoločnej správe v bode 67 umožňuje návštevu školy aj bez absolvovania povinného očkovania, ak na to existujú objektívne prekážky, ale tento pojem nedefinujú dobre. Na druhej strane si tiež myslím, že dieťa, ktoré teda má astmu alebo nemôže byť očkované, neohrozuje druhé deti, skôr naopak, teda deti, ktoré sú očkované, by mali byť bezpečné. Takže poprosím vás veľmi pekne o prijatie môjho návrhu, ale aj o diskusie, následné k tejto téme. Ďakujem veľmi pekne.