I. Šulaj, poslanec: (2003-12-02):
Dovoľte mi, aby som povedal zopár pripomienok súvisiacich s novelou zákona č. 511 o správe daní a poplatkov, ktorá by podľa môjho názoru mala riešiť výber daní, správu daní, exekúciu daní, daňové kontroly, rozhodnutia, konkurzy atď. Teda mala by riešiť súbor správy daní, ktorý je nevyhnutný na to, aby sme mali dostatok finančných prostriedkov na riadenie tohto štátu. Dovoľte mi, aby som sa vyjadril k niektorým pragmatickým veciam. V prvom rade by som sa chcel vyjadriť k problematike správnych deliktov a sankčných úrokov. Je to § 35 správne delikty a § 35b sankčné úroky. V zmysle § 35 správca dane môže uložiť a uloží daňovému subjektu pokutu v sume rovnajúcej sa súčinu trojnásobku základnej úrokovej sadzby Národnej banky Slovenska, ak dôjde ku kladnému rozdielu medzi daňou uvedenou v daňovom priznaní a daňou zistenou správcom dane. Ide teda asi o daňovú kontrolu, kde daňová kontrola vykonávaná správcom dane môže konštatovať porušenie zákona o určitých daňových zákonoch a môže na základe tohto správca dane vyrubiť správny delikt. V súvislosti s týmto paragrafom by som chcel upozorniť na § 35b sankčný úrok. Správca dane vyrubí sankčný úrok z dlžnej sumy vo výške štvornásobku základnej úrokovej sadzby Národnej banky v deň vzniku daňového nedoplatku alebo v deň nasledujúci po dni, v ktorom mal byť preddavok na daň zaplatený alebo odvedený, bodka. Čiže na jednej strane máme sankciu, kde správca dane konštatuje porušenie daňového zákona vo výške trojnásobku úrokovej sadzby Národnej banky, kde daňový subjekt môže porušiť zákon aj z dôvodu nedbanlivosti alebo zo zámerného dôvodu určitým spôsobom ním ukrátiť štát. Na druhej strane máme preddavky, kde nevieme ešte konečnú daňovú povinnosť a preddavok sa mi nemusí rovnať s daňovou povinnosťou, a tieto preddavky, vlastne pri ich včasnom neplnení priznávame tam sankčný úrok vo výške štvornásobku úrokovej sadzby Národnej banky. Zdá sa mi to neseriózne z hľadiska určitých priestupkov, ktoré môže robiť daňovník, a nespravodlivé z hľadiska sankcií, tak ako je uvedený tento sankčný systém. Ak hovoríme o celkovom sankčnom systéme, ja sám osobne by som odporučil, aby sankčný systém mal aj určitú hornú hranicu. Z akého dôvodu? Ak príde daňová kontrola na kontrolu daňovníkovi 1. apríla na daňové priznanie, ktoré bolo podávané 31. marca, čo sa teda môže teoreticky stať, tak tento daňovník nedostáva takú vysokú sankciu, pretože v zmysle, predpokladám, platnej novely zákona správny delikt je vypočítaný z daňového nedoplatku a úroku, ktorý v sebe zahrňuje aj časový priestor. Ak príde daňová kontrola v zmysle zákona o správe daní a poplatkov, myslím, že je to do 5 rokov preklúzia, v posledný piaty rok, tak tento sankčný delikt je za obdobie od daňového nedoplatku do piatich rokov. Osobne si myslím, že tu je znevýhodňovaný ten daňovník, ku ktorému príde daňová kontrola neskoršie. A teda môj názor rešpektovať radšej zvýšenia dane je podľa môjho názoru spravodlivý, pretože zvýšenie dane bralo do úvahy dajme tomu 20-percentnú sankciu u každého daňovníka. Hovorím o tom v podobe určitých svojich vlastných poznatkov alebo možných návrhov, ktoré by mohli spresniť zákon o správe daní a poplatkov možnože v ďalšom budúcom období. Nemám k tomu pozmeňujúci návrh. Ďalej by som sa chcel dotknúť § 46 ods. 7. V zmysle tohto paragrafu odvolávajúci môže odvolanie doplniť alebo pozmeniť najskôr do 15 dní odo dňa jeho podania. Myslím si, že § 46 ods. 7 je vôbec v rozpore s právami daňovníka. Ak totiž daňovník podá odvolanie a toto odvolanie má určité nejasnosti, môže ho správca dane aj po 15 dňoch vyzvať, aby toto svoje odvolanie doplnil alebo zistil určité ďalšie skutočnosti, ktoré sú v prospech alebo v neprospech daňovníka. My na jednej strane daňovníkovi dávame možnosť a šancu, aby sa obhajoval, na druhej strane po 15 dňoch mu zanikne lehota vôbec na to, aby sa bránil normálnym legislatívnym spôsobom v zmysle zákona o správe daní a poplatkov. Myslím si, že tento § 46 ods. 7 bude veľmi problematický a spôsobí legislatívne problémy pri daňových kontrolách a pri odvolaniach. Ďalej by som chcel upozorniť na § 59 odklad platenia a povolenia splátok. Nebudem sa k tomuto paragrafu vyjadrovať obšírne, predpokladám, že ho všetci poznáte, pretože bol predovšetkým predmetom odbornej diskusie v predchádzajúcom období. Ide v podstate v stručnosti o to, že v zmysle novely zákona môže správca dane povoliť odklad pri nepriamych daniach 1 mesiac, kde sme zvyšovali túto lehotu vo výbore, myslím, že to bolo na 6 a 12 mesiacov. Pri priamych daniach je tam v zákone lehota 6 mesiacov. Myslím si, že Národná rada Slovenskej republiky by mala vytvárať podmienky na to, aby sa dane platili, aby sa plnili, aby správa daní rozhodovala o tom, akým spôsobom budú tieto dane vymáhané. To znamená, prosím vás, nerobme administratívne zásahy do zákona o správe daní a poplatkov. Väčšina inteligentných štátov má možnosti povolenia odkladov dane na možnosť preklúzie, v našom prípade je to 5 rokov. Národná rada má vytvoriť priestor, ale daňová správa a daňové riaditeľstvo a daňové úrady majú robiť výkon výberu a správy daní. To znamená, že ak daňová správa vidí, že je nedostatočný výkon platenia daní, nech zvolí svoju vlastnú lehotu, ktorá bude dajme tomu do 5 rokov, a nech sama rozhoduje o tom, akým spôsobom sa majú dane vyberať. My im v tomto prípade zväzujeme ruky. Nech daňová správa rozhodne o tom, či tie dane sa majú vyberať dajme tomu regionálnym spôsobom, kde možnože Bratislava je silne postavená a má lepší výber dane alebo kde podporíme regióny, kde sa nachádzajú podnikateľské skupiny alebo podnikateľské aktivity, ktoré podnikajú v regiónoch, kde je nižší výber daní aj z toho dôvodu, že tie regióny sú ekonomicky slabšie. Alebo nech daňová správa podporí určité rezorty. Ak vieme napríklad, že v súčasnosti má poľnohospodárstvo ešte nedoplatky za sucho 1,6 mld. Sk, tak vytvorme možnosť a priestor v zmysle zákona o správe daní a poplatkov, aby daňová správa konštatovala, že v zmysle rezortu poľnohospodárstva povolíme odklady platenia daní, pretože je tam nedostatok finančných prostriedkov aj na dlhšie časové obdobie. Vytvorme podmienky na to, aby daňová správa mala takýto výkon, neberme jej možnosti, aby sme ohraničili odklady platenia 1, 3, 6, 12 mesiacov. Ja to považujem za nesystémové hľadisko a za príliš tvrdé hľadisko z hľadiska správy daní a poplatkov. Veď daňová správa sa nachádza pod ministerstvom financií a je riadená ministerstvom financií. Nevidím teda dôvod, aby tieto nejasnosti ministerstvo financií alebo spoločnú politiku v oblasti odkladov daní neriešilo s daňovou správou. Na záver mi dovoľte, aby som sa ešte vyjadril k § 65c. Je to veľmi problematický paragraf, ktorý môže spôsobiť problémy vôbec pri existencii prežitia niektorých daňových subjektov. V tomto paragrafe sa konštatuje, „ak je daňový subjekt v omeškaní s platením dane viac ako 6 mesiacov odo dňa splatnosti dane, dlžná suma presiahne 100-tis. Sk a sú splnené podmienky podľa osobitného predpisu, je daňový úrad a colný úrad povinný podať návrh na vyhlásenie konkurzu na tento daňový subjekt“. Možnože nie som až taký silný v práve a môj názor berte ako názor len odborníka z oblasti daní, ale chcem upozorniť na jednu skutočnosť, ktorá môže nastať. Predstavte si, že máme niektoré daňové subjekty, ktoré nemusia byť ani podnikateľskými subjektami, ktoré môžu mať záporné vlastné imanie. Veď napr. Národná banka Slovenska v tomto roku, predpokladám, bude mať záporné vlastné imanie. Je to teda prvá podmienka a požiadavka v zmysle zákona o konkurze, ak mám dlhy, ktoré sú vyššie ako moje obchodné imanie, aby som išiel do konkurzu. Ak by teoreticky Národná banka alebo mestá, ktoré nemôžu ísť do konkurzu, alebo iné inštitúcie, na ktorých má štát záujem, aby fungovali a existovali, alebo podnikateľské subjekty v niektorých problematických regiónoch Slovenska mali takýto daňový nedoplatok, daňový úrad ich musí dať do konkurzu. Myslím si, že tento paragraf je v rozpore s ostatným právom, je to môj osobný názor, a preto odporúčam, aby sme ho vybrali zo zákona o správe daní a poplatkov. Zase nemám k tomu pozmeňujúci návrh, predpokladám, že diskusia bude aj k ďalšej novele zákona o správe daní a poplatkov. Ja osobne odporúčam, tak ako to dal môj predrečník pán kolega poslanec Maxon, aby sme sa k tomuto zákonu ešte raz vrátili, doprecizovali ho a aby sme brali do úvahy aj regionálne a ekonomické hľadiská v rámci Slovenska. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Šulaj bol posledným prihláseným do rozpravy. Vyhlasujem rozpravu za skončenú. Pán minister, chcete sa vyjadriť k rozprave? Nech sa páči.