J. Šimko, poslanec: (2007-09-14):
Od roku 2004 platí nový zákon o financovaní základných škôl, stredných škôl a školských zariadení, od ktorého sa všeobecne očakávalo zlepšenie finančnej situácie škôl, hlavne tých, ktoré majú záujem o žiaka. Dobre viete, že bol zavedený normatív na žiaka, vzdelávacie poukazy na financovanie záujmovej vzdelávacej činnosti, najviac bolo ocenené zavedenie normatívov na žiaka čiže uplatnenie princípu peniaze nasledujú žiaka. Adresnosť pri financovaní školstva uvádza ako pozitívny prvok nejedno vedenie školy. Zákon zaistil lepšie a prehľadnejšie využívanie prostriedkov a tlačil na zvýšenie efektívnosti regionálneho školstva. Prispel tiež k väčšej súťaži medzi prevádzkovateľmi škôl. Tretí rok od spustenia tejto reformy financovania regionálneho školstva sa dá povedať, že riaditelia škôl sú s normatívnym financovaním na žiaka spokojní. Aby som nebol len všeobecný, uvediem niekoľko príkladov, ktoré som získal pri priamom kontakte so zriaďovateľmi či vedením jednotlivých škôl. Tak napr. Základná škola v Spišskom Podhradí mohla vďaka normatívom na základnej škole zrealizovať výmenu okien, výmenu kotla, zrekonštruovať sociálne zariadenia, sprchy, triedy, konvertory, športové ihriská, nakúpiť projektory, to všetko v hodnote takmer 5 mil. korún. Alebo jedna malá obec, Záhradné, v okrese Prešov inštalovala zabezpečovacie zariadenie, realizovala zavedenie ozvučovacej súpravy, vybavenie tried, zborovne, riaditeľne, knižnice s nábytkom, inštalovala ponorné čerpadlo, počítačovú techniku, realizovala zakúpenie a montovanie žalúzií, spustenie rozhlasu, zakúpenie lavíc, to všetko v hodnote 0,5 mil. korún. Dámy a páni, uvedené skutočnosti mohli zriaďovatelia či vedenia škôl realizovať vďaka minulej vláde, ktorej na školstve záležalo. Predchádzajúci minister školstva za KDH Martin Fronc sa v roku 2004 nebál napriek mnohým odporcom spustiť regionálnu reformu. Ten istý človek teraz so svojimi kolegami, pretože im na kvalite slovenského školstva záleží, predkladá ďalší zákon, ktorý opäť môže pozdvihnúť úroveň nášho školstva. Predkladá zákon, ktorý znova dáva možnosť presunúť rozhodovacie právomoci na zriaďovateľov a vedenia škôl. Zákon o vzdelávaní v školách prispeje totiž ešte viac k terajšej súťaži medzi prevádzkovateľmi škôl a zefektívni ešte viac regionálne školstvo. Vážení kolegovia z opozície, ale najmä z koalície, mnohokrát sa oháňame slovami, že chceme zmazať rozdiely medzi regiónmi. Dnes tieto slová sa môžu premeniť na skutok, a to len vtedy, ak umožníme tomuto zákonu prejsť do druhého čítania, ak umožníme nielen žiakom v spomínanom Spišskom Podhradí alebo Záhradnom, ale aj ďalším učiť sa pre život, menej sa bifľovať a pracovať tvorivo. Preto sa prihováram o podporu moderného školského zákona, na ktorom opozícia pracovala viac ako rok. No v prvom rade ide o podporu zákona, ktorý, si myslím, nie je stranícky, pretože v ňom ide o to, aby sa skvalitnil vzdelávací proces na Slovensku. Ide o podporu pre zákon, ktorý ponúka slobodu školám, učiteľom, rodičom aj žiakom, o podporu pre zákon, ktorý umožní, aby školy, pedagógovia aj rodičia oveľa viac ovplyvňovali, čo a ako sa budú učiť, o podporu pre zákon, ktorý umožní revidovať základné komponenty vzdelávacích obsahov, efektívnejšie stanoviť výstupné požiadavky pre jednotlivé odbory a stupne vzdelávania, zohľadňovať konkrétne podmienky a lokálny kontext vzdelávania, špecifikovať zameranie školy aj v rámci škôl identického druhu, vytvárať vzdelávaciu ponuku vo vzťahu k záujmom a možnostiam konkrétnych žiakov. Ide o zákon, ktorý prináša rovnoprávnosť prístupu k vzdelávaniu a zohľadňuje vzdelávacie potreby jednotlivca. Som totiž hlboko presvedčený, že je povinnosťou štátu určiť minimum, ktoré pri dosiahnutí určitého stupňa vzdelania má žiak vedieť. Je však už naozaj najvyšší čas, aby všetko ostatné bolo na zodpovednosti školy. Ponúkaná reforma o. i. tiež lepšie pripraví absolventov škôl do praxe a školám sa otvorí trh s učebnicami. Okrem učebníc schválených ministerstvom by bol tu totiž aj zoznam iných, ktoré by boli rovnako prípustné, čo by pomohlo, myslím si, najmä učiteľom jazykov. Zákon, ktorý podporujem, by tiež zosúladil naše stupne vzdelávania s úrovňami v zahraničí, čoho dokladom by bola tzv. doložka o absolvovaní, ktorú by žiak po prvom, resp. druhom stupni dostal a mohol využiť pri ďalšom vzdelávaní v zahraničí. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, pretože som v úvode svojho príhovoru apeloval na to, že tento zákon, podobne ako zákon o financovaní školstva pomôže znížiť nerovnosť medzi regiónmi, chcel by som ešte pripomenúť aj to, že v tomto zákone o financovaní školstva boli zapracované tiež požiadavky asi 600 pedagógov, ktoré si pán exminister Fronc vypočul počas svojho ministrovania na jednej konferencii, ktorá sa nazývala Naučme sa učiť, učíme sa pre život, ktorá bola v Prešove. Hovorím to preto, že to porovnávam s pokusom, ktorý nám ponúka terajšie ministerstvo školstva. A musím s bôľom v srdci konštatovať, že terajší pokus o diskusiu nebol žiadny, pretože predložiť zákon o školstve počas letných školských prázdnin považujem totiž nie za diskusiu, ale za strčenie hlavy do piesku, len aby sme nikoho nemuseli vypočuť. Vážení kolegovia, hovorí sa, hlas ľudu, hlas boží. A tak verím, že hlas ľudu dnes v rozprave a v utorok pri hlasovaní vypočuje nielen opozícia, ale i koalícia, lebo, myslím si, ak si tento hlas nevypočujeme a predkladaný zákon neprejde do druhého čítania, môže to znamenať stop reforme školstva. Ďakujem.