Fecko, Martin, poslanec NR SR (2014-09-24):
Ďakujem pekne. Takže dovoľte aj mne nejaké záverečné slovo k tomuto. Tak ako tu bolo spomínané predkladateľom, že chúďatko-príroda u nás. No, žiaľ, je to tak. Keď sme po 90. roku by som povedal, že si mysleli, že ten náš vklad do prírody v demokracii bude ešte väčší a že ďalším generáciám ju necháme ešte zaujímavejšiu, ako ju nám nechali naši rodičia, tak, žiaľ, sa to míňa účinkom. A v súčasnosti, dneska, dneska nám miznú denne dva až tri druhy na svete, denne, vážení. Aj u nás, aj u nás, žiaľ, sú mnohé druhy na pokraji vyhynutia. Kvôli čomu? Kvôli tomu, že ekonomická pažravosť a zásahy do prírody sú tak negatívne, že naša krajina to už nevládze znášať. Samozrejme, samočistiaca schopnosť vody je veľká, že? Infiltračné vlastnosti pôdy sú tiež veľké, že to prečistí. Skládku niekde tá príroda predsa len zakryje s nejakým tým stromom, nejakým tým kríkom. To znamená radosť žiť, že?! Len poďme a drancujme! Takže myslím si, že, áno, sme v štádiu, že možno, že sa ti, pán kolega Kuffa, zdá, že je to, by som povedal, že prebyrokratizované, tie rôzne zákony, ktoré sa týkajú ochrany prírody. Samozrejme, ja tiež neglorifikujem, že by sme to dali nad, musí to byť vyvážené jednoznačne, ale nemôže to byť o drancovaní. A pokiaľ sme došli do štádia, že ani možnože tie úrady životného prostredia alebo Štátna ochrana prírody, ktorá je chvoste chvosta, čo sa týka financovania, to ti môžem povedať, že už nestíhajú tých ľudí umravniť, tak myslím si, že áno, má tu šancu aj tento zákon, ktorý by aspoň trošku povedal, že tak poďme s tým niečo robiť, a ďalšia nejaká autorita, ktorá sa tej prírody zastane. Už som tu povedal: rastliny nepotrebujú ľudí, ľudia potrebujú rastliny. A keď si to neuvedomujeme v tej našej malosti, tak keď to všetko zničíme, tak zničíme vlastne sami seba. To dúfam, že nikomu netreba vysvetľovať. To netreba nikomu vysvetľovať takého základné pravidlá hry, ktoré tuná na tejto Zemi fungujú. A, žiaľ, ja keď chodím tiež, viete, som ornitológ, tak tiež chodím po tej krajine slovenskej a hovorím, že je krásna, máme čo ukázať, ešte máme, chvalabohu, a aj u nás za posledné tri roky nám odišli niektoré druhy. Konkrétne krakľa belasá, dropa už tu skoro nemáme, strakoša červenohlavého už tu nemáme, pred štyrmi rokmi sme tu ešte mali. Vážení, a to je kvôli tomu, že sme zmenili ráz našej krajiny, hlavne čo sa týka osevných postupov, respektíve ako sme tu našu poľnohospodársku, lesnú krajinu momentálne využívali a určité druhy u nás už nemajú šancu. Viete, čo robia v Anglicku? Viete, čo robia v Anglicku? V Anglicku už týmto, by som povedal, boomom tých pozlátkových kadejakých vymožeností prešli a farmári robia biotopy za ťažké peniaze, aby sa určité druhy aj vtáctva k nim vrátili. Viete si to predstaviť? Farmár z vlastných peňazí robí biotop pre škovránka, pre jarabicu, aby mohla v Anglicku žiť. Oni už sú za tým, tou pyramídou, kde sa hovorí, že všetko rozkážeme vetru, dažďu. Takže, vážení, ja sa do takého štádia na Slovensku nechcem dostať. Buďme radi, že máme takú krajinu, akú máme. Mali sme tu z Blízkeho východu kolegov asi pred dvoma mesiacmi a povedali: vy tu máte raj na zemi, čo chcete, máte tu raj na zemi; voda, pôda, úroda, zeleno, krása! A my si to nevieme vážiť. Takže, vážení, budem veľmi rád, keď tento zákon, dáte mu šancu, aby prešiel do druhého čítania, a verím, že pristúpime zodpovedne aj k takému návrhu zákona, ktorý sa bude snažiť tú prírodu znovu trošku dať do popredia, že treba ju ochraňovať. A myslím si, že chceme našim deťom zanechať ešte krajšiu slovenskú zem, čo sa týka tej biodiverzity a rozmanitosti, ako nám ju nechali naši otcovia. Takže chcem vás ako spravodajca tiež požiadať o podporu tohto zákona. A v druhom čítaní, samozrejme, môžte aj pozmeňujúce návrhy. Budem veľmi rád, keď vaše svedomie sa prebudí a povie, že áno, je to správne. Ďakujem veľmi pekne.