Čepček, Martin, poslanec NR SR (2022-05-20):
Ďakujem pekne. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, bavíme sa tu o zákone, ktorý má pomáhať rodinám, ale ja sa budem venovať iba tej jednej časti, a tá časť sa volá to krúžkovné. A teraz nemôžem nespomenúť, že som bol členom školského výboru, ktorého sa zúčastňoval aj pán minister Gröhling. Ako riaditeľ centra voľného času som mu dával niekoľkokrát za ten rok, čo som tam bol v tom výbore, podklady, podnety, aby riešil situáciu, čo sa týka krúžkov a záujmového vzdelávania. Ale ako vidíme dnes, túto situáciu nemôže riešiť pán minister Gröhling, ale pán minister financií musí riešiť, lebo doteraz sa nespravilo nič v tejto veci. A aby som neskončil len pri tomto, treba spomenúť aj pani ministerku Kolíkovú a pána ministra Gröhlinga, ktorí podporujú iné aktivity – sexistický kix, alebo ja neviem, naposledy keď som tu otvoril tému vyučovanie sexuálnej výchovy na stredných školách. Toto pán minister podporuje, ale čo sa týka podpory rodín alebo podpory voľnočasových aktivít, tak tam som nejakú tú snahu nevidel, a pritom môžem povedať, že mám s tým osobnú skúsenosť. Lebo osem rokov som učil na základných školách a ďalších 8,5 roka som bol riaditeľom CVČ. To znamená, viem presne, o čom toto je. Ono to voľnočasové aktivity za posledných 10 rokov veľmi poklesli. Je to spôsobené legislatívou, ktorá bola po roku 2013 nastavená tak, aby centrá voľného času postupne zanikali a aby bola čo najmenšia dostupnosť týchto centier voľného času. Týka sa to hlavne súkromných a cirkevných. Hoci treba povedať na druhej strane, že podielové dane platia všetky deti, respektíve všetci rodičia všetkých detí bez ohľadu na to, či chodia do súkromnej, do cirkevnej, alebo do štátnej školy, alebo školského zariadenia. Preto nevidím dôvod, aby sme nejakým spôsobom tieto deti oddeľovali, rozdeľovali, ten na to má, ten na to nemá. Ja vyčítam tomuto zákonu len jednu vec, že tu nebol pred dvoma rokmi. Lebo tá situácia na Slovensku sa veľmi zmenila. Deti sa nám prestali hýbať. Mladí prestali mať záujem o voľnočasové aktivity a tie voľnočasové aktivity nám nejako upadli. Chcel som zareagovať, a hlavne kvôli tomu som sa prihlásil do rozpravy, na pána poslanca Eduarda Kočiša, ktorý tu rozprával o krúžkovom 2,50 na mesiac na dieťa. Ak si pozriete základnú školu, učiteľ, ktorý učí 6 až 7 hodín denne, sa venovať deťom popoludní v záujmovom útvare venuje len nasilu, lebo ho do toho dotlačil riaditeľ školy. Táto voľnočasová aktivita je len ako doplnok jeho úväzku a nie je to voľnočasová aktivita, ktorá má nejaký hlbší zmysel. Voľnočasová aktivita, ktorú realizujú centrá voľného času alebo základné umelecké školy, alebo školské kluby niekedy, alebo športové kluby detí a mládeže, toto je tá aktivita, ktorú by sme mali my podporiť. Treba si povedať, že voľnočasová aktivita začína po pätnástej hodine popoludní, nie o pol druhej po vyučovaní na základnej škole. Toto nie je voľnočasová aktivita v tom pravom význame slova. Ak si pozrieme, čo sa deje na základných školách, tak na základných školách sa väčšinou robí doučovanie počas, po vyučovaní, teda slovenčina, matematika, prípadne predmet, ktorý majú deti na škole. Ale voľnočasové aktivity sú o niečom inom. Voľnočasové aktivity sú o tom, že tie deti musíte k niečomu priviesť. Dobre, nech sa robí voľnočasová aktivita na základnej škole, ale nech ju nerobí ten istý učiteľ, ktorý na tej škole aj učí. Ak máme voľnočasovú aktivitu a chceme viesť napríklad tanečný krúžok, tak by to mal viesť človek, ktorý má s tým osobnú skúsenosť a ktorý je na to patrične vybavený. Nie hocikto hocikedy. Ďalšia vec. Športové kluby. Športové kluby dlhodobo trpia nedostatkom mládeže a práve preto tých 50 euro, ten poukaz je vhodný na podporu športu, ale aj iných voľnočasových aktivít. 2,50 na mesiac je nič. Dnes kvalitný pedagóg, ktorý tie deti aj niečo naučí a niekam privedie, si vypýta na západnom Slovensku aj 10 euro na hodinu, povedzme si to na rovinu, a treba práve podporovať centrá voľného času, základné umelecké školy a športové kluby. Dôvod? Športové, teda centrá voľného času hľadajú talenty veľkej skupiny obyvateľstva aj tých menej solventných, aj tých viacej solventných. Tam sa ukáže, či to dieťa má k tomu vzťah, či to dieťa má talent. Ak má talent, má dieťa postupovať do ZUŠ-ky alebo do športového klubu, kde sa mu podrobnejšie venujú. Takže uznajte, ak máte voľnočasovú aktivitu dieťaťa finančne podporiť, 50 euro je tá suma, povedzme, že akurát. Ja by som dal viac, keby som mohol, ale je to suma, za ktorú sa už voľnočasová aktivita dá kvalitne prevádzkovať. Takže voľnočasová aktivita v tomto smere má moju podporu, aj celý tento zákon, ktorý pomáha rodinám. Vidím, že veľký záujem nie je o túto rozpravu, tak práve preto ju ukončím. Povedal som to, čo som chcel povedať. Môj pohľad, pán minister za dva roky nespravil s voľnočasovými aktivitami nič. Ja som na školskom výbore pána ministra niekoľkokrát vyzýval. Dával som mu podklady na to, aby riešil túto situáciu, keďže ako riaditeľ 8,5 roka som vedel, o čom to je, vedel som, že tie centrá padajú na ústa, nemajú z čoho žiť, pokiaľ ich mestá nepodporia. A čo sa týka ZMOS-ky a iných vecí. No, nehnevajte sa, tie prostriedky idú posledné roky v podobnom rozsahu, ale, ale centrá, respektíve školské zariadenia dostávajú čím ďalej, tým menej. Keď sa pozriete, koľko je plat učiteľa, respektíve pedagóga, tak v súčasnej dobe centrum voľného času, ktoré malo kedysi tisíc detí, má dnes štyroch zamestnancov, lebo si to nemôžu dovoliť. Nemôžu si to dovoliť z toho titulu, lebo my máme na Slovensku aj odvody okrem platu. Takže nehnevajte sa, ale podľa mňa tento zákon rodinám pomáha a práve preto ho podporím. Ďakujem.