Sopko, Miroslav, poslanec NR SR (2017-05-12):
Vážený pán predsedajúci, ctené poslanecké kolegyne, vážení poslaneckí kolegovia, milí hostia, dovoľte mi v krátkosti len vystúpiť s niekoľkými mojimi poznámočkami k tomuto návrhu zákona, kde v prvom rade musím oceniť, že sa tu ide riešiť problematika žiackych školských rád. Hlavne čo chcem podčiarknuť, že myslí sa už aj na základné školy, kde je ten absolútny základ, aby sme mohli podchytiť deti, mládež k väčšiemu záujmu o veci školské a tak aj nepriamo o veci verejné. Tu bez debaty sme veľa vecí zanedbali v minulosti. Aplikačná prax ukazuje a potvrdzujú to aj moji kolegovia, že aj dnes, keď na základných školách sú rôzne žiacke parlamenty, fungujú rôznym spôsobom a naozaj práve legislatívna opora môže ich správnym smerom nakopnúť, aby tú aktivitu cez svojich učiteľov a tým pádom žiakov začali viac vyvíjať, začali viac spolu komunikovať, začali získavať kompetencie, zručnosti pre to, ako svoje zámery pri komunikácii s vedením školy postupne presadzovať. To je všetko v poriadku a jednoznačne to musím privítať. Na druhej strane chcem len upozorniť na taký menší fakt, keďže som bol aj v komunikácii s predstaviteľmi rôznych študentských organizácií, resp. zástupcov mladých ľudí, a zažili sme to aj pri predkladanom podobnom návrhu kolegu Ota Žarnaya, kde bol určitý ako keby spor. Naozaj musím v daných paragrafoch niektoré veci tak striktne nastavovať. Momentálne, keď som to odkomunikoval, zaznela požiadavka, či práve pri základných školách má tam byť stanovený presný počet tých členov, či by to nemalo byť po triedach, pretože žiaci na základnej škole sú ešte vo vývoji, učia sa tomu. V tomto prípade by som hovoril, že ani nie tak po triedach, skôr po ročníkoch, pretože naše školy sú rôzne veľké. Máme aj väčšie školy a máme, keď sa na to pozrieme štatisticky, podstatne viac tých menších škôl. A napadlo mi, a nepredpokladám, že by bol problém nejak s týmto zákonom, aby neprešiel do druhého čítania, v následnej diskusii sa zamyslieť aj nad faktom, pretože je to správne aj uvedené v jednotlivých paragrafoch, každá takáto žiacka rada má mať svoj štatút, ísť skôr smerom, že by v tomto štatúte bol stanovený počet jednotlivých členov. To je taká vec, ktorá mi tak vyskakuje ako, a hovorím ju tu aj priamo. A pokiaľ bude dobrá vôľa, nezáleží na tom, že či pripravím, alebo úprava navrhne z mojej strany, ide mi o to, aby sme sa, naozaj na to si sadli a pripravili čo najlepšie riešenie. A ešte jedna vec, čo chcem oceniť, tie názvy škôl. Moja osobná skúsenosť v rámci našej školy, keďže už niekoľkokrát sa menil spôsob, ako naše školy bývajú pomenované, koľko niekedy to bolo problémov, ako presne sa to do štatútu napísalo, si myslím, že je veľmi dôležité, aby naše školy sa, teraz je to taký módny termín, viac personalizovali, viac odlíšili práve tým svojím názvom a poukázaním, po akej významnej osobnosti a udalosti v ich okolí sa môže vytvárať tradícia a hrdosť daných žiakov a študentov na svoju školu. Ideálnym faktom by bolo, keby tak každá škola bola pomenovaná a zároveň sa tým vytváral aj pozitívny vzťah k vzdelávacej inštitúcii. Je to viac, ako keby na sebe nosili možno uniformu, pretože by boli hrdí na to, že chodia práve na túto školu, ktorá nesie meno konkrétneho dejateľa, konkrétnej udalosti, ktorá sa zapísala do našich dejín. Teším sa na diskusiu, ktorá bude potom ďalej prebiehať, a verím, že spoločne pripravíme čo najlepšie riešenie, ktoré nakopne našich mladých ľudí mať väčší vplyv a väčšiu chuť angažovať sa vo veciach verejných. Ďakujem.