I. Šulaj, poslanec: (2004-05-12):
Pred niekoľkými minútami vystupoval v pléne kolega Abelovský, ktorý upozorňoval na to, že si môžeme dať triediace hľadisko dôležitosti zákonov a Trestný zákon od jednotky do päť by dal asi na piate miesto poradia dôležitosti zákona v rámci tohto celého volebného obdobia. Ja sa osobne domnievam, že zákon o rozpočtových pravidlách verejnej správy by som dal na prvé miesto z hľadiska financovania a z hľadiska rozpočtovania, z hľadiska finančného riadenia štátu. Teda mali by tu sedieť naozaj všetci odborníci, ale aj všetci ľudia, ktorí chcú pri štátnom rozpočte prerozdeľovať finančné prostriedky spravodlivým alebo programovo výhodným spôsobom, pretože keď rozhodujeme v pléne o zákone o štátnom rozpočte, o zákone zákonov každý rok, tak je tu 150 poslancov minimálne plus jeden vrátnik, ktorí sa snažia svojimi rozhodnutiami ovplyvňovať ďalšie finančné obdobie chodu tohto štátu. V prvom rade by som chcel upozorniť na niektoré skutočnosti, ktoré sú veľmi dôležité z hľadiska existencie tohto zákona a z hľadiska jeho ponímania. Doteraz v tomto roku platil zákon o rozpočtových pravidlách č. 303. Od novely zákona, predpokladám, že táto novela zákona asi prejde i napriek tomu, že mám niektoré výhrady k tomuto zákonu, bude platiť nový princíp rozdeľovania  finančných prostriedkov vo verejnej správe. Zavádza sa takzvaný akruálny princíp, to je princíp podvojného účtovníctva, ktorý už platí v štátoch Európskej únie. To znamená, že nebudeme len jednoducho rozhodovať o kešových príjmoch a výdavkoch štátneho rozpočtu, ak to tak veľmi jednoducho zúžene poviem,  ale budeme rozhodovať o pohľadávkach, záväzkoch, budeme rozhodovať o majetku, finančných aktívach a finančných pasívach tohto štátu, pretože zákon o rozpočtových pravidlách nám dáva nové kritériá pre rozpočtový proces celej verejnej správy, ale aj na rozhodovanie o štátnych finančných aktívach a pasívach tohto štátu. Pýtam sa, či tento zákon neprichádza neskoro, keďže už sme niekoľko dní členmi Európskej únie? Vstup Slovenska do Európskej únie si vyžaduje teda nový prístup k riešeniu nových rozpočtových pravidiel a osobne sa domnievam, že uvedený zákon mal platiť už pre podmienky zostavovania štátneho rozpočtu na rok 2004. Myslím si, že je najvyšší čas na to, aby sme jasne definovali a zaviedli do praxe globálny rozpočet sektora verejnej správy, zaviedli viacročné rozpočtovanie verejnej správy, zaviedli akruálny princíp pri čerpaní výdavkov a napĺňaní príjmov rozpočtu na viaceré časové obdobia, ktoré nie sú zhodné s kalendárnym rokom; urobili poriadok vo financovaní návratných finančných zdrojov, ktoré môžu byť poskytnuté len z finančných aktív štátu, a nie z výdavkov štátneho rozpočtu; zaviedli nové európske kritériá na posudzovanie príspevkových organizácií s pravidlom 50-percentných trhových a netrhových výrobných nákladov. Uvedeným zákonom sa vytvára i legislatívny rámec pri riešení problematiky fiškálnej decentralizácie. Predpokladám, že na budúcej schôdzi dostaneme ďalšie zákony, ktoré budú súvisieť s fiškálnou decentralizáciou, a toto je len prvý odpich do riešenia veľkého problému. Nie som proti fiškálnej decentralizácii, nie som proti princípu fiškálnej decentralizácie či už vo vyšších územných celkoch, v mestách a obciach, mám však iný názor na predkladané vládne návrhy, ktoré zatiaľ ešte neboli predstavené v Národnej rade Slovenskej republiky, a teda aj z tohto pragmatického hľadiska sa budeme na predkladané návrhy pozerať veľmi kriticky a budeme ich chcieť vylepšiť tak, aby sa dali použiť v praxi. Domnievam sa však, a to je môj kritický postoj k navrhovanému zákonu, že vláda Slovenskej republiky do návrhu zákona dostala aj niektoré podstatné zmeny, ktoré môžu spôsobiť problémy pri riadení verejnej správy. Ide predovšetkým o § 9, v zmysle ktorého nie sú priamo definované také kapitoly štátneho rozpočtu, ako napríklad Slovenská akadémia vied, Generálna prokuratúra, Najvyšší súd, Kancelária verejného ochrancu práv. Uvedené inštitúcie nerieši ani zákon č. 575/2001 Z. z. o organizácii a činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy, ktorý sme v podstate pred niekoľkými minútami mali tu v pléne. A je teda namieste otázka, akým spôsobom budú uvedené inštitúcie financované a či nový spôsob financovania nemôže vniesť do ich činnosti a rozhodovacích procesov podstatný vplyv štátnej a politickej moci. Nebudem sa vracať k tým názorom, ktoré tu odzneli od kolegu z SMK, ja sa plne s nimi stotožňujem a myslím si, že povedal skutočnosti, ktoré sú pravdivé a na ktoré budeme musieť reagovať. Druhá výhrada, ktorá je k navrhovanému zákonu, je otázka štátnych aktív. Jedným z ďalších  priorít zákona je definovanie problematiky štátnych aktív a štátnych finančných pasív v § 13 navrhovaného zákona. Domnievam sa, že v zmysle citovaného paragrafu odseku 6 by mala o znížení majetkových účastí štátu rozhodovať za niektorých podmienok, ešte raz to podčiarkujem, za niektorých podmienok Národná rada, a nie vláda. Mali by byť jasne stanovené kritériá, za akých možností môže vláda Slovenskej republiky znižovať štátne finančné aktíva vo forme majetkových účastí. Ide v podstate o to, že v súčasnosti  Fond národného majetku má v držaní určité majetkové  účasti a vy viete, že už tu boli určité politické návrhy na to, ako tieto majetkové účasti riadiť a spravovať. Nechcem konkrétne pri prvom prerokúvaní zákona zasahovať do ďalších pragmatických vecí. Myslím si, že v druhom čítaní zákona bude priestor aj na takúto diskusia. Vzhľadom na to, že si uvedomujem, že tento zákon je naozaj veľmi dôležitý, odporúčam, aby ak teoreticky bude postúpený do druhého čítania, aby ho prerokúvali všetky výbory s tým, že gestorským výborom by mal byť finančný a rozpočtový výbor. Ďakujem za pozornosť.