Martvoň, Anton, poslanec NR SR (2013-03-25):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážené kolegyne poslankyne, vážení kolegovia poslanci, dovoľte, aby som v mene predkladateľov predložil a odôvodnil teda návrh poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Antona Martvoňa, Otta Brixiho, Daniela Duchoňa a Anny Vittekovej na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 36/2005 o rodine a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení zákon SNR 71/92 Zb. o súdnych poplatkoch a poplatku za výpis z registra trestov v znení neskorších predpisov. Na úvod dovoľte, aby som poukázal na určitý fakt. V podstate my, predkladatelia, ako poslanci reagujeme na podnety od občanov, ktoré v podstate sa objavujú vo verejnosti už od roku 2010. Tieto podnety súvisia s vyživovacími povinnosťami, ktorých v súčasnosti v Slovenskej republike máme šesť, konkrétne ide o vyživovacie povinnosti rodičov k deťom, deti k rodičom, medzi ostatné vyživovacie povinnosti medzi ostatnými príbuznými, medzi manželmi, príspevok na výživu rozvedeného manžela a príspevok na výživu a úhradu niektorých nákladov nevydatej matke. V podstate je to dlhoročný fakt a sú tam už aj viaceré judikáty, že pokiaľ niekto z týchto šiestich druhov vyživovacích povinností je povinný platiť výživné a ho neplatí alebo nezaplatí, tak v podstate nie je povinný zaplatiť úroky z omeškaného výživného. Mnohé vyživované osoby alebo mnohé na výživné čakajúce osoby potom mnohokrát riešia neskoro zaplatené alebo zameškané alebo vôbec nezaplatené výživné tým spôsobom, že si peniaze na živobytie seba, ako aj povedzme tých vyživovaných osôb alebo na zabezpečenie základných potrieb vyživovaného dieťaťa musia požičať z banky alebo od inej finančnej inštitúcie, od známych, alebo proste prečerpajú limity na platobnej karte s nádejou, že im potom povinná osoba s vyživovacou povinnosťou raz zaplatí to zameškané výživné, a tak, že potom budú môcť vrátiť to, čo si požičali, aby teda seba alebo to dieťa uživili. No málokto si potom uvedomuje, že i keď síce tá príslušná osoba s vyživovanou povinnosťou alebo s vyživovacou povinnosťou to výživné oneskorene zaplatí, tak nakoniec tie oprávnené osoby odkázané na výživné alebo vyživované osoby potom musia tým príslušným finančným inštitúciám zaplatiť za spomínané pôžičky aj rôzne úroky, ktoré im však tie osoby s vyživovacou povinnosťou nikdy nenahradia. A práve to je aj dôvodom, prečo sú potom mnohokrát vyživované osoby vydierané osobami s vyživovacou povinnosťou, že pokiaľ neurobia alebo nesplnia určité požiadavky, tak im len sčasti zaplatia to výživné, alebo im to výživné nezaplatia vôbec. V podstate preto sme my toho názoru, ako predkladatelia, v tom zmysle, že osoby, ktoré majú vyživovaciu povinnosť, a teda to výživné neplatia načas, v riadnej výške alebo ho vôbec neplatia, tak by mali potom za to znášať určitú sankciu, a tou je úrok z omeškaného výživného. V podstate tú úrokovú sadzbu nastavujeme takým spôsobom, že bude o päť percentuálnych bodov vyššia, ako je základná úroková sadzba Európskej centrálnej banky platná k prvému dňu omeškania, splnením peňažného dlhu a v podstate zároveň zakotvujeme konkrétnu lehotu, odkedy sa ten úrok z toho omeškaného výživného bude platiť. Samozrejme, aj v súčasnosti máme inštitúty ako, ktoré sú v Trestnom zákone alebo súvisia s exekučným poriadkom na to, aby sa docielilo, aby tá osoba nejakým spôsobom zaplatila to výživné. Mnohokrát ale tieto inštitúty nie sú úplne efektívne a nerieši práve alebo neriešia práve ten problém, že mnohokrát tie vyživované osoby si musia na to prechodné obdobie požičať financie, aby mohli prežiť. V dôvodovej správe uvádzam aj štatistiku alebo teda spomínam aj to, že len v roku 2011 napríklad za trestný čin podľa § 207 zanedbania povinnej výživy bolo súdených cez štyri a pol tisíc ľudí a odsúdených bolo okolo 3 700. Týmto naším návrhom chceme pomôcť tisíckam ľudí, ktorí sú odkázaní na tú vyživovaciu povinnosť, z tých, teda na tú jednu z tých šiestich, ktorú som uvádzal. Zároveň tým chceme docieliť lepšiu disciplínu platenia výživného ako takého. A poukazujeme na to zároveň, že je bežné, keď občan má povinnosť povedzme zaplatiť nejakú faktúru za mobilný telefón alebo za internet alebo leasing za motorové auto a berie normálne, že keď to nezaplatí načas, že musí potom zaplatiť tej inštitúcii nejaký úrok, ale keď ide o jeho vlastné dieťa alebo vlastného rodiča, tak v tomto prípade na to vôbec neberie ohľad a mnohokrát to výživné neplatí načas. Čo chcem uviesť, týmto naším návrhom nevzniká žiaden negatívny dopad na štátny rozpočet. A k tomuto nášmu návrhu poslaneckému, ktorý sme konzultovali aj s ministerstvom vnútra, aj s ministerstvom spravodlivosti, v podstate ktorým chceme poďakovať za, týmto spôsobom, aj za ich korektné a dobré pripomienky, chceme práve docieliť to, aby sa tejto skupine ľudí, ktorá fakt je mnohokrát odkázaná aj na zopár desiatok eur, aby sa pomohlo. Toľko z mojej strany. Ďakujem pekne.