Paška, Pavol, predseda NR SR (2014-03-20):
Ďakujem pekne. Ja by som chcel poprosiť kolegyne, kolegov, aby sme sa naozaj vrátili k vecnosti a k obsahu. A v tejto súvislosti už som chcel reagovať najmä teda po vystúpení pani nezaradenej, ako hovorí pani poslankyňa, nie nezávislej, ale nezaradenej poslankyni pani Lucii Žitňanskej. Ale to by chcelo viac času. A myslím si, že využijem svoje právo ako navrhovateľa. Chcem sa napriek všetkým tým nuansám, emóciám a napájaniam sa na kampaň vrátiť k podstate spôsobu návrhu a vyjednávania. A ten skutočne mal jediný cieľ, pokúsiť sa o novelu ústavy nie spôsobom, ktorý sa začal v Národnej rade stávať národným športom. A to je individuálne, vopred nekonzultované množstvo návrhov zmien ústavy alebo ústavných zákonov bez akéhokoľvek vedomia toho, že to má akúkoľvek šancu na úspech, len a len v parciálnych prezentáciách sa v téme a v žiari reflektorov podľa toho, ako komu to vyhovovalo alebo koho pani poslankyňa alebo pán poslanec, ktorý s takouto iniciatívou prišiel, reprezentuje. Slovenská ústava si to nezaslúži, a preto zo všetkých návrhov a z tém, ktoré naozaj dlhodobo rezonovali, sme sa pokúsili urobiť hutnejší kompakt a pokúsiť sa s vedomím, že na to nikto nemá ústavnú väčšinu, získať ústavnú väčšinu a urobiť jednu zmenu, ktorá, samozrejme, bude východiskom pre ďalšie následné zmeny v danej oblasti v slovenskom právnom poriadku. Preto je dnes na stole návrh, pri ktorom v rámci politických jednaní, čo sú úplne štandardné prístupy, sme hľadali spôsob, ako vôbec k ústavnej väčšine dospieť s vedomím, že sa dá dosiahnuť návrhom, ktorý je nosič. To znamená povedať témy, ktoré, sme o tom presvedčení ako navrhovatelia, určite otvoriť chceme, a zmeny urobiť, lebo je tu dlhodobý dopyt a požiadavky ľudí na Slovensku, že sú to témy, kde existujú elementárne prieniky obsahové, napriek rozličným ideovým a niekedy aj programovým cieľom jednotlivých subjektov, čo je úplne prirodzené a legitímne, a že tento nosič je základom pre to, aby sa našla čo najširšia zhoda práve s vedomím a interpretáciou toho, že slovenská ústava nie je trhací kalendár a že nie je cieľom dosiahnuť tu 90 hlasov a lámať cez koleno niečo, ale dôjsť v odbornej komunikácii s predstaviteľmi súdnej moci, s predstaviteľmi politických strán, jednotlivými odbornými pozadiami týchto strán, nuž aj s nezaradenými, nezávislými poslancami k takým zneniam a k takým riešeniam, kde opäť bude, po prvé, naplnený cieľ dosiahnuteľnosti širokej ústavnej podpory, veľmi širokého prieniku a zhody aj na praktických riešeniach v následných aktoch a najmä uvedenia tejto novely ústavy do života tak, aby priniesla tie efekty, o ktoré nám išlo. A sa mi zdá, že toto v tejto rozprave sa trošku rozplynulo, aj keď, prirodzene, a súhlasím s názormi, bohužiaľ, žijeme v kampani, ale slovenský politický systém je nastavený tak, že máme v princípe skoro každú chvíľu nejakú kampaň, či európsku, či parlamentnú, či prezidentskú, či regionálnu, či komunálnu. A ak by sme prijali, že nebudeme riešiť vážne problémy ľudí a vážne témy, ktoré dlhodobo rezonujú, a o tom nikto nepochybuje, lebo to môže niekto považovať za súčasť kampane, tak v tomto parlamente neprijmeme žiadne zásadné riešenie, nehovoriac o tom, že, a v tom je to, čo nazývam štandardnosť, najmä predstavitelia toho spektra politiky, ktorých štandardom je aj skúsenostná báza, vedia, že nielen na Slovensku, ale aj v iných demokratických parlamentných systémoch, ktoré sú vo vážnych ústavných aktoch založené na výraznej ústavnej väčšine, sa dokonca hľadá taký esprit ducha doby, keď dochádza k takýmto prienikom a vôbec k možnosti prieniku, aby sa niečo konečne zmenilo. To, nakoniec, slovenská história parlamentarizmu pozná, tá najväčšia novela ústavy sa rodila len a len v konsenze vysporadúvania sa s dobou predtým. A, prepáčte, ak tu niekto nazýva politickými kšeftami a obchodmi štandardne politické dohody, no tak potom povedzme, že najväčšia a najrozsiahlejšia novela Ústavy Slovenskej republiky, ktorá umožnila našu európsku integráciu, ktorá proste umožnila našu transatlantickú integráciu, ktorá naštartovala úplne novú éru Slovensku, na ktorej sa podieľali páni z pravice aj ľavicové subjekty vtedajšej veľkej koalície, či to bola slovenská sociálna demokracia vtedajšia, či to bola Strana demokratickej ľavice alebo Strana občianskeho porozumenia, tak sa mám vás všetkých pýtať, ktorí ste vtedy v tej dobe boli a založili našu, dúfam, dnešnú pozitívnu existenciu, to ste robili akože čo, politické kšefty, aby ste vôbec boli schopní dosiahnuť ústavnú väčšinu a urobiť tento elementárny krok? Preto chcem len zdôrazniť, vráťme sa k vecnosti, príde druhé čítanie. Myslím si a dúfam, že práve téma manželstva ako elementárneho vnímaného tradičného inštitútu rodiny a následnej ochrany rodiny a následných vytváraní predpokladov na ďalší sociálny demografický rozvoj a všetko to, čo s tým súvisí, bude najmenej kontroverzné, pretože už počas rokovaní som to tak vnímal a vnímam to napriek niektorým, nazvem to, zvláštnym liberálnym postojom ako tému absolútne väčšinovo podporenú. A preto dúfam, že tam nebudeme zvádzať žiadne zásadné polemiky. A poďme do tej druhej závažnej oblasti, a to je súdna moc, aj s tým zvláštnym espritom, ktorý má. A to je vysoká miera autonómie, nevyhnutnosť komunikácie s predstaviteľmi súdneho stavu, hľadania optimálnych riešení na úrovni ústavnej zmeny, ale aj so zámerom, aby v zákone, ktorý, mimochodom, sprevádza tento návrh, a to je zákon o sudcoch a prísediacich, sa premietlo to, po čom tu volá každý, najmä pani Žitňanská. A pýtam sa a neverím, ona už asi vie všetko dopredu, ona už dokonca, ako som ju počúval, vie, kto vraj bude šéfom Súdnej rady. Pritom návrh, ktorý vypracovala vláda v spolupráci s legislatívou aj s poslancami klubu SMER, bol diametrálne odlišný. A to znenie, ktoré tam je dnes, je práve kompromisom a prevzatím opozičnej vízie. A preto sme vlastne navrhli takéto riešenia. Ale ona už vie, kto bude predsedom Súdnej rady, ona už vie, kto bude likvidovať sudcov, ona už vie všetko. A pýta sa a pýta sa a pýta sa. Nuž ja ako navrhovateľ odpovedám. A dúfam, že bude so mnou súhlasiť aj pán predseda poslaneckého klubu KDH pán Hrušovský, že nič nemienime zľaviť na tom, čo sme povedali. Po odsúhlasení tohto návrhu a jeho postúpení do druhého čítania sa musí začať jeden široký, odborný dialóg a politický dialóg. A budeme sa všetci tí, ktorí sa chceme počúvať, počúvať, všade tam, kde nájdeme širokú zhodu, a znovu opakujem, nie deväťdesiat hlasov, čo by sa relatívne možno dalo dosiahnuť. Nakoniec, kolegovia niektorí z OĽaNO už predtým avizovali, že sú ochotní podporiť takýto návrh. Ale široká odborná zhoda bude tým zlomovým riešením v Ústave Slovenskej republiky, na základe ktorej sa potom bude ďalej stavať. A bude to dôkazom toho, že sa dá naozaj aj v Národnej rade Slovenskej republiky napriek normálnemu, špecifickému, programovému, ideovému inému videniu sveta a rozhraniu všade tam, kde ide o národný záujem alebo o štátny záujem alebo o témy, ktoré sú skutočne väčšinovo súčasťou bežného života ľudí, nájsť veľmi široký ústavný konsenzus. A preto vás chcem požiadať, aby sme viedli túto rozpravu vo vecnom tóne a nechali stranou interpretácie o kšeftoch, o kampani a o neviem čom všetkom možnom. Ja som presvedčený, že to podporu do druhého čítania nájde a potom v druhom a treťom čítaní budeme ďalej pracovať. A znovu sa vrátim k tej pani poslankyne Žitňanskej, škoda, že tu nie je, ja to, keď tu bude zajtra, ešte zopakujem, pretože bola súčasťou a bol som súčasťou, bol som politickým garantom na týchto vyjednávaniach a jej dezinterpretácia, prepáčte, je pre mňa šokom. A, samozrejme, mnohokrát sme vysvetľovali, o čo ide, a hovorili, že, dobre, tak urobme tie prieniky v tých návrhoch, lebo tu opakovala, ako ona nemôže a tu môžeme my s kresťanskými demokratmi to podporiť. Nie je to pravda, pokiaľ ide o tie jej dezinterpretácie o likvidácii sudcov. Nuž tu len jeden argument poviem. Samotná vláda pani premiérky Radičovej, kde bola pani poslankyňa ministerkou spravodlivosti, mala v programovom vyhlásení, a každý si to nájde na internete, explicitne napísaný inštitút bezpečnostnej previerky ako základ reformy súdnictva. Takže to je azda najlepší dôkaz, ako manipuluje s faktmi. Ale to je asi u ľudí, ktorí prevracajú kabáty, tak ako je ona raz štátna tajomníčka KDH a potom ministerka SDKÚ. Potom zase tam asi nič neobvyklé nie je. Ja som presvedčený, že všetci tí, ktorí racionálne pristúpia k týmto návrhom a budú ochotní sa podieľať na ďalšom dopracovaní s cieľom dosiahnuť efektívne a dôveryhodné súdnictvo, budú spolupracovať a že v konečnom dôsledku nájdeme také riešenia, ktoré budú prínosom pre ľudí na Slovensku. Ďakujem.