Šebová, Zuzana, poslankyňa NR SR (2021-06-23):
Ďakujem pekne. Vážené kolegyne, kolegovia. Poruchy autistického spektra sú samostatnou kapitolou duševných porúch uvedenou v medzinárodnej klasifikácii chorôb pod názvom Prenikavé poruchy vývinu. Keďže počet ľudí s autizmom v našej spoločnosti stúpa, problematike autizmu sa venuje v odbornej aj laickej verejnosti väčšia pozornosť ako v minulosti. Tomu zodpovedajú aj vytýčené ciele v rámci Národného programu duševného zdravia. Poruchy autistického spektra známe aj pod starším názvom Detský autizmus sú závažným celoživotným neurovývinovým ochorením, týkajú sa preto prirodzene nielen detí, ale aj dospelých ľudí s touto poruchou, ktorí sú ohrození vysokou mierou sociálneho vylúčenia. Zväčša pri každodennom fungovaní potrebujú pomoc druhej osoby a len zriedka sú schopní uplatniť sa na trhu práce. To sa týka aj tých jedincov s poruchou autistického spektra, u ktorých nie je významne znížený intelekt, tzv. vysokofunkčných autistov a ľudí s Aspergerovým syndrómom. Najväčší problém s invalidizáciou je u autistov, ktorí nemajú súbežne diagnózu mentálnej retardácie. Pritom aj u nich je narušenie sociálnych a komunikačných schopností výrazné a zamestnať sa, sa im v drvivej väčšine prípadov nepodarí. Zriedkavými výnimkami sú geniálni experti na izolované odvetvia, napríklad programátori a podobne, kde zamestnávateľ toleruje ich čudácke maniere a nevyspytateľný výkon v práci výmenou za ich výnimočný prínos. Priznajme si, každý z nás pracujúcich už aspoň párkrát sníval o tom, že by nemusel chodiť do práce a mohol by sa venovať tomu, čo ho baví. Nemusel by vstávať do práce, počúvať otravného šéfa alebo riešiť intrigy medzi kolegami. Ale je aj veľa vecí, ktoré by sme bez práce nemali. Nehovorím len o peniazoch, ale to, že chodíme do práce, znamená, že môžeme na sebe pracovať a neustále sa zdokonaľovať, učiť sa nové veci. Ak človek chodí pravidelne do práce, znamená to, že má denný režim, teda počas pracovného týždňa väčšinou chodí spať a vstáva v približne rovnakom čase. Okrem toho má práca aj sociálny aspekt. Na pracovisku sa stretávame s určitým okruhom ľudí, s ktorými vytvárame vzťahy, spolupracujeme, ale aj súťažíme. V práci môže človek zažívať pocit úspechu, dobre vykonanej práce, ale na druhej strane musí zniesť aj kritiku a negatívnu spätnú väzbu. Skúste si predstaviť, že nič z tohto by vám nebolo umožnené. Ako by asi vyzerali vaše dni? Bohužiaľ, život bez práce je realitou pre väčšinu ľudí, ktorí trpia autizmom. Medzi dospelými autistami je takmer stopercentná nezamestnanosť, pričom veľa z nich má dostatočné schopnosti a zručnosti na to, aby mohli vykonávať prácu. Po ukončení vzdelávania väčšinou ostávajú doma, ocitajú sa v sociálnej izolácii, pomaly strácajú zmysel života. Prečo je to tak? Pre autistov je ťažké vyjadrovať a popísať svoje emócie. Preto je pre nich ťažké identifikovať, čo by chceli robiť. Ak už aj vedia, v akej oblasti by chceli pôsobiť a hľadajú si v nej prácu, majú často problém uspieť na pracovnom pohovore, keďže jedným z deficitov, ktoré so sebou autizmus prináša, je narušená schopnosť komunikácie. Tieto neúspechy ešte viac narúšajú ich sebavedomie a vzbudzuje to v nich pocit bezmocnosti a menejcennosti. Vo svojom živote sú odkázaní na sociálne dávky a pomoc rodiny. Súčasné znenie zákona č. 461 o sociálnom poistení, žiaľ, túto problematiku vôbec nerieši. V prílohe č. 4 tohto zákona, ktorá uvádza zoznam duševných chorôb a porúch správania, pri ktorých je nárok na priznanie invalidného dôchodku, sa poruchy autistického spektra vôbec neuvádzajú. To mimoriadne sťažuje situáciu samotným osobám s autizmom, ich rodinám, ošetrujúcim lekárom a v neposlednom rade aj posudkovým lekárom. V snahe o nápravu tejto situácie predkladáme návrh novely o sociálnom poistení, v ktorej navrhujeme pridanie novej položky v prílohe č. 4. Jedná sa o novú položku 9 kapitoly V – Duševné choroby a poruchy správania, ktorá bude mať názov Prenikavé poruchy vývinu. Psychický vývoj týchto jedincov je narušený manifestáciou príznakov v rannom až školskom veku. Zložité mozgové funkcie, ktoré sú zodpovedné za fungovanie komunikácie, sociálne interakcie a predstavivosti, sú narušené v rôznej miere, od ktorej sa následne odvíja stupeň poruchy. Dôsledkom obmedzeného fungovania niektorých funkcií sú problémy v porozumení bežných zákonitostí a pravidlám okolitého sveta, čo spôsobuje zníženú schopnosť prispôsobiť sa a fungovať na úrovni rovesníkov. Pri posudzovaní sa treba zamerať na kvalitatívne narušenie sociálnych interakcií, kvalitatívne narušenie komunikácie, veľmi obmedzený rozsah záujmov a aktivít. Pri prenikavých poruchách vývinu aj pri miernom narušení sociability ide o výrazný odklon od zdravej populácie. U jedincov, ktorí nemajú narušený intelekt alebo majú mierne narušený intelekt, tzv. vysokofunkčný autizmus a Aspergerov syndróm a boli schopní sa vzdelávať, je dôležité zhodnotiť, či sú aj schopní naučené vedomosti aplikovať v bežnom živote. Vážení kolegovia, kolegyne, ďakujem vám za vašu pozornosť, a teda pevne dúfam, že uvedený návrh podporíte naprieč politickým spektrom. Ďakujem pekne.