J. Jasovský, poslanec: (2002-02-06):
Chápem postavenie tohto mosta naozaj len ako populistický krok, aj keď, verte mi, sa teším zo všetkého, čo sa podarí urobiť v rámci dobra na Slovensku, aj keď tých príležitostí na tešenie v rámci Slovenska a súčasnej vlády je naozaj veľmi málo. Chcem konštatovať, že použitie tohto mosta vzhľadom na jeho nosnosť je naozaj len pre pešiu turistiku alebo pre osobné autá. A chcem povedať, že vláda nebola schopná riešiť ani problém obidvoch miest, ani Ostrihomu, ani Štúrova, kde nával kúpychtivých turistov v Štúrove, resp. turistov z maďarskej strany, pre ktorých sú ceny na Slovensku výhodné, zaplavuje toto mesto. To znamená, že sa nedokázala riešiť ani len otázka vôbec využitia tohto mosta z hľadiska nejakej serióznej turistickej návštevnosti. A takisto by som chcel povedať, že tak, ako na Slovensku býva vždy spackané niečo, samozrejme, že aj výberové konania, ktoré sa týkali výstavby tohto mosta, museli podliehať určitým tlakom a museli byť medializované na Slovensku, pretože znovu výstavbu tohto mosta vyhrali, samozrejme, maďarské firmy, a čo je zaujímavé, s firmami, ktoré sú blízke vládnej koalícii z východného Slovenska. Nevyhrali výstavbu tohto mosta firmy, ktoré sú naozaj blízko Štúrova. Takže chcem povedať, že to bol naozaj len populistický tlak maďarskej vlády na slovenskú vládu. J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Mesiarik. M. Mesiarik, poslanec: Ďakujem za slovo. Ak pán poslanec Bohunický hovoril aj za klub, alebo zo širšieho hľadiska, myslím si, že vec je jasná, že týmto vystúpením pána Bohunického je stanovisko jasné. Jednoducho odmieta uplatňovanie zákona na Slovensku, dokonca navrhuje sprísnenie textu, s čím ja vrelo súhlasím, pretože skutočne text nášho vyhlásenia musí byť jasný, jednoznačný a nedávajúci možnosť špekulovať ani vláde, ani nikomu. Na druhej strane si myslím, že to, že tu dnes rokujeme o tomto probléme, to by nemal byť koniec. Neviem si však predstaviť, aby sa parlament zaoberal každý druhý týždeň týmto problémom. Preto ja vítam taký návrh, ktorý tu padol, aby sme dali dokopy ľudí z každého klubu, ktorý bude sledovať problém, bude sledovať to, na čom sa dnes dohodneme, ako sa plní zo strany vlády, bude sledovať, a na to máme právo, ako bežia medzinárodné rozhovory. Samozrejme, čo sa dá von, pôjde, čo nie, táto skupina vie, čo môže publikovať. A hlavne nám bude dávať informácie, prípadne dá pokyn alebo podnet, aby parlament opätovne začal problém prerokúvať, keby bolo nie tak, ako rozhodneme dnes. Takže ja vítam tento návrh a budem ho podporovať. J. Migaš, predseda NR SR: Pani poslankyňa Podhradská. M. Podhradská, poslankyňa: Ďakujem za slovo, pán predseda. Pán poslanec Bohunický, vy ste spomínali ako jeden z dobrých príkladov vývoja slovensko-maďarských vzťahov Most MárieValérie, ktorý bol v minulom roku dokončený. Tento most bol naozaj počas minulého roku, keď ho slávnostne otvárali, predstavovaný našej verejnosti ako symbol porozumenia a spolupráce medzi Slovenskom a Maďarskom. Ako si predstavuje túto spoluprácu a porozumenie maďarská strana, to nám jasne dokumentuje Zákon o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách. A ešte jednu poznámku. Vy ste spomenuli, že v zahraničnom výbore počas diskusie o tom, či sa bude v pléne hovoriť o tomto probléme, alebo nie, boli jednoznačne proti pán Šebej a pán Duka-Zólyomi, a zároveň ste povedali, že chápete postoj pána Zólyomiho, ale nechápete pána Šebeja. Nuž, ja sa čudujem, lebo ja nechápem ani postoj pána Duku-Zólyomiho. Ak ho len to, že je maďarskej národnosti, oprávňuje na to, aby bol proti tejto diskusii, tak mu chcem pripomenúť, že je poslancom Národnej rady Slovenskej republiky, a nie Maďarskej republiky. J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Cuper. J. Cuper, poslanec: Pán predseda, dúfam, že sa cítite aspoň vy suverénnym predsedom tohto parlamentu a že si stojíte za tým, čo odhlasoval parlament a ten odhlasoval, že tu má sedieť aj Dzurinda. Takže neviem, kde zmizol. To je po prvé. Takže uznesenia parlamentu sa dodržujú. To po druhé. Nemyslím si, že je pravdou to, čo píše Magyar Hírlap, žeby vláda Slovenskej republiky riadila tento parlament a dávala zelenú diskusiu v tomto parlamente. Áno, táto diskusia sa, pán Bohunický, odkladala a úplne zbytočne. Pretože ste boli ústretoví voči maďarskej koalícii, ktorá by vám nebola odhlasovala zákon o štátnom rozpočte, v ktorom si dala dobre za to zaplatiť ďalšou pol miliardou korún. Takže okrem 1 750 mil. na Most Márie Valérie, ktoré sa mohli využiť na to, aby sa priblížilo východné Slovensko západnému postavením lepších ciest, ste stavali cesty do Budapešti. V tom je tá nezmyselnosť vášho konania. V tom je tá nezmyselnosť, že namiesto toho, aby ste sa starali o integráciu Slovenska, snažíte sa ho dezintegrovať „rozvŕtavaním“ novými hraničnými priechodmi do Maďarska, aby, nebodaj, naši spoluobčania maďarskej národnosti nemali ďaleko do Budapešti, kde chodia intrigovať a pôsobia ako piata kolóna. Vydierajú túto vládu, ktorá nebola schopná správať sa ako suverén a zastaviť realizáciu tohto zákona na slovenskom území. Chodí sa doprosovať Budapešti nejakými nezmyselnosťami, ako to robí pán Chlebo aj s ministrom zahraničných vecí Kukanom. My sa nemáme komu čo doprosovať, sme zvrchovaný a suverénny štát. A jeho vláda sa má aj tak správať. Pán Bohunický, tieto postkomunistické spôsoby zriaďovať komisie na komisie, s tým máme skúsenosti v medzinárodných vzťahoch, keď sa kedysi ustupovalo Hitlerovi... (Zaznel zvuk časomiery.) J. Migaš, predseda NR SR: Reakcia na faktické poznámky – pán poslanec Bohunický. P. Bohunický, poslanec: Pekne ďakujem, pán predseda. Ja chcem poďakovať všetkým vystupujúcim s faktickými poznámkami, najmä pánovi Mesiarikovi, ktorý vlastne ozrejmil, na čo je dobré vytvoriť komisiu Národnej rady. No ak je komisia pozostatok nejakých postkomunistických tradícií, tak potom sa dostala do rokovacieho poriadku terajšej Národnej rady Slovenskej republiky a ako jeden významný mechanizmus slúži na posudzovanie veci. A ja si myslím, že by sme sa nemali vzdávať takejto možnosti priebežne sledovať vyvíjajúcu sa vec aj na pôde parlamentu. Ja som povedal a ten návrh som legitímne predložil, takže si nemyslím, že ak Národná rada naozaj zváži, že chce a má záujem o to, aj v užšom grémiu sledovať vývoj, na komisiu si môže prizývať odborníkov a... (Hlasy z pléna.) Takže môže tieto veci veľmi kvalifikovane a dobre posúdiť a vlastné závery potom môže dať v podobe správ, či už písomných, alebo ústnych vyjadrení, aj na Národnú radu. Chcem poďakovať za to aj pánovi poslancovi Jasovskému, ktorý hovoril, že my sa skutočne sústreďujeme na výpočet pozitív, ktoré sme urobili v problematike maďarsko-slovenských vzťahov. A medzi tie pozitíva naozaj patria aj most, ktorý spája tieto národy, aj keď je možný určitý politický podtext. Takže pekne ďakujem za stanoviská a pripomienky a myslím si, že len vyjadrili presnejšie to, čo som ja povedal. J. Migaš, predseda NR SR: Panie poslankyne, páni poslanci, pre vašu informáciu, predseda vlády sa ospravedlnil z rokovania, lebo začína (reakcie z pléna) rokovanie vlády Slovenskej republiky, ktoré bolo odsunuté z 9.00 hodiny na neskorší termín v súvislosti s tým, že predseda vlády dokončil svoje vystúpenie a reagoval na faktické poznámky. Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Duka-Zólyomi. Nech sa páči, pán poslanec, máte slovo. Po ňom pani poslankyňa Slavkovská. Á. Duka-Zólyomi, poslanec: Pán predseda, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážení páni ministri, vystupujem v mene všetkých poslancov, v mene celého poslaneckého klubu Národnej rady Slovenskej republiky za SMK. Národná rada Slovenskej republiky prerokúva návrh vyhlásenia skoncipovaný Zahraničným výborom Národnej rady v súvislosti so Zákonom o Maďaroch žijúcich v susedných štátoch, ktorý bol prijatý 19. júna 2001 zákonodarným zborom Maďarskej republiky. Návrh zahraničného výboru vo vzťahu so spomínaným zákonom je negačný. Konštatuje, že predmetný zákon má exteritoriálny zámer, zasahuje do personálnej a územnej jurisdikcie Slovenskej republiky, porušuje medzinárodné právo, zasahuje do integrity vnútroštátneho právneho poriadku Slovenska, nevychádza zo základnej zmluvy podpísanej medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou v roku 1995 a pri realizácii zákona v praxi sa nevychádza zo stanoviska tzv. Benátskej komisie. Výhrady uvedené v návrhu vyhlásenia sú však sčasti odborne nerelevantné, sčasti vychádzajú z názorovej inkompatibility so skutočnosťou, sčasti sú motivované etnokratickým chápaním ideí štátu a sčasti sú vyslovené z určitej politickej pozície koreniacej v tradíciách istých politických kruhov na Slovensku naladených proti Maďarom. Výhrady celkovo možno charakterizovať tak, že majú silný politický náboj zafarbený politickou ziskuchtivosťou. Tento pohľad na vec považujem za krajne nesprávny, preto nám dovoľte umožniť vám všetkým odpútať sa od tejto citovej a politickej motivácie objasnením niektorých nedorozumení v predloženom návrhu uznesenia. Predovšetkým treba poukázať na omyly pri používaní niektorých odborných výrazov, ako napríklad exteritorialita a jurisdikcia. Oba odborné termíny majú v skutočnosti iný obsah, ako sa im prisudzuje v kontexte návrhu vyhlásenia. Exteritorialita je pojem medzinárodného práva a znamená privilégium imunity, t. j. vyňatie osoby spod účinnosti zákonov platných na území štátu, na ktorom sa osoba nachádza. Takýto štatút sa priznáva napríklad akreditovaným diplomatom a zastupiteľským úradom štátov na území iných štátov. O exteritorialite je možné hovoriť aj vtedy, ak jeden štát prijme zákon na sankcionovanie osôb alebo... (Reakcia z pléna.) Čušte, prosím vás pekne! Ja hovorím teraz! (Reakcia z pléna.) J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Cuper! Á. Duka-Zólyomi, poslanec: O exteritorialite... J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Cuper! Á. Duka-Zólyomi, poslanec: ... možno hovoriť aj vtedy, ak jeden štát... (Reakcia z pléna) Pán predsedajúci... J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Cuper, žiadam vás, aby ste sa upokojili. Môžete sa prihlásiť s faktickou poznámkou a reagovať na vystúpenie pána poslanca Duku-Zólyomiho. Á. Duka-Zólyomi, poslanec: O exteritorialite... J. Migaš, predseda NR SR: Nech  sa  páči, pán  poslanec Duka-Zólyomi. Á. Duka-Zólyomi, poslanec: ... môžeme hovoriť aj vtedy, ak jeden štát prijme zákon na sankcionovanie osôb alebo právnych subjektov na území iných štátov alebo v súvislosti s inými štátmi alebo ak sa prijmú opatrenia na uvalenie embarga voči druhému štátu. V prípade Zákona o Maďaroch žijúcich v susedných štátoch však o nič také nejde. Keďže medzi oprávnenou osobou, podľa zákona, a Maďarskou republikou nevznikne právny vzťah mimo územia Maďarskej republiky a ustanovenia zákona nie je možné ani na území Maďarskej republiky vynútiť na oprávnených osobách. Z toho istého dôvodu ani o osobnej a teritoriálnej jurisdikcii zákona na území Slovenskej republiky nie je možné hovoriť, lebo pod jurisdikciou stricto sensu sa rozumie súdna právomoc vo vzťahu s konkrétnou právnou normou, t. j. vynútiteľnosť práva a sankcionovanie prostredníctvom orgánov na to oprávnených. To znamená, že používať argumentáciu v súvislosti so Zákonom o Maďaroch žijúcich v susedných štátoch vo vzťahu s exteritorialitou a zásahom zákona do jurisdikcie Slovenskej republiky je scestné a z odborného hľadiska absolútne nesprávne. To isté platí aj o tvrdení, že zákon porušuje medzinárodné právo. O porušovaní medzinárodného práva by sme mohli hovoriť len vtedy, ak by došlo k neoprávnenému výkonu štátnej moci jedného štátu na území druhého štátu alebo k neoprávnenému výkonu štátnej moci na území jedného štátu na základe skutočností, ktoré sa odohrali na území druhého štátu. Keďže užívanie výhod a podpor, ktoré poskytuje tento zákon, nie je možné sankcionovať ani vynucovať ich užívanie na území druhého štátu, preto nie je možné hovoriť ani o porušovaní medzinárodného práva, ale ani o zásahu zákona do integrity vnútroštátneho právneho poriadku Slovenskej republiky. Samozrejme, iná by bola situácia, keby štátna moc Slovenskej republiky sankcionovala občanov krajiny pre využívanie výhod poskytovaných zákonom Maďarskej republiky, taký počin by už patril do oblasti porušovania noriem prijatých medzinárodným spoločenstvom štátov. Ani preto nemôžeme hovoriť o zásahu tohto zákona do integrity právneho systému Slovenskej republiky, lebo oprávnené osoby podľa zákona nemôžu získať na území Slovenskej republiky oprávnenie na využívanie výhod a podpor. Oprávnenie môžu získať na základe vlastného rozhodnutia na výsostnom území Maďarskej republiky, podobne ako oprávnenie na reštitúciu za utrpenia počas druhej svetovej vojny, poskytovanej druhými štátmi. Odvolanie sa na základnú zmluvu medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou, samozrejme, nie je správne, ale nedovoľuje nám široké možnosti výkladu, pretože zmluva bola schválená Národnou radou Slovenskej republiky, potom ratifikovaná prezidentom republiky a nakoniec – pre naše zákony obvyklým spôsobom – publikovaná v Zbierke zákonov. Preto zmluva spolu s inkorporovanými medzinárodnými dokumentmi má charakter právnej normy. Toľko však môžeme konštatovať, že tak z textu zmluvy, ako aj z iných medzinárodných dokumentov je zrejmé, že výhody, ktoré zmluvami nie sú vyslovene zakázané, každá zmluvná strana ich môže poskytovať – len obmedzenia nemôžu byť obchádzané bez porušovania zmluvy. Ako výsledok minuloročnej aktivity proti Zákonu o Maďaroch žijúcich v susedných štátoch na pôde Parlamentného zhromaždenia Rady Európy vzišlo stanovisko Európskej komisie pre demokraciu prostredníctvom práva tzv. Benátskej komisie. V rozsiahlom stanovisku komisie sú rôzne konštatácie, ktoré si môže každý záujemca preštudovať. Ale čo sa týka výhrad proti Zákonu o Maďaroch žijúcich v susedných štátoch, treba si všimnúť najmä dve veci: 1. Potvrdenie o oprávnení oprávnenej osobe môže vydávať len úrad štátu, ktorý poskytuje úľavy a podpory vyplývajúce zo zákona. V súčasnosti presne tak sa to deje, a to v zmysle vykonávacích predpisov. 2. Podpory poskytované jedným štátom na území druhého štátu, ak nie sú riešené dvojstrannými dohodami alebo ak ich poskytovanie neobmedzujú dvojstranné zmluvy, nemôžu byť v rozpore s právnymi predpismi druhého štátu, resp. sa majú realizovať doteraz zaužívaným spôsobom. V súvislosti s týmto konštatovaním treba poznamenať, že bilaterálne dohody medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou v tomto zmysle neobsahujú žiadne obmedzenia. Pritom doteraz už niekoľko 10 000 občanov Slovenskej republiky dostalo reštitučné dávky vo forme podpory, príplatku k dôchodku alebo v cenných papieroch, a to v zmysle zákonov prijatých v iných štátoch vrátane Maďarskej republiky. Takisto od roku 1990 je bežné, že organizácie a fyzické osoby na území Slovenska sa uchádzajú o rôzne príspevky, podpory, štipendiá a ich aj dostávajú podľa predpisov prijatých na území druhej krajiny vrátane Maďarskej republiky. Podpory, o ktoré by sa uchádzali oprávnené osoby ako občania Slovenskej republiky na základe Zákona o Maďaroch žijúcich v susedných štátoch, principiálne a spôsobom poskytovania by sa v ničom nelíšili od doterajších foriem, len poskytovanie by sa realizovalo usporiadanejším spôsobom a dialo by sa to transparentnejšie ako doteraz, čiže aj pre oprávnené kontrolné orgány Slovenskej republiky dostupnejšie a prehľadnejšie. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, na záver by som chcel konštatovať, že Strana maďarskej koalície nie je osamelá s týmto svojím stanoviskom. Veď aj niektorí predstavitelia novinárskej obce majú podobný názor. Upriamim vašu pozornosť na článok vo včerajšom vydaní denníka SME, z ktorého citujem: „Okrem vyvolávania emócií a pudov v rozprave poslancov chýba tomuto návrhu akýkoľvek iný zmysel či opodstatnenie. Maďarská strana totiž oficiálne uznala, že zákon sa nevzťahuje na územie Slovenska a navrhla to zakomponovať aj do spoločného vyhlásenia vlád Slovenskej republiky a Maďarskej republiky.“ Vážená Národná rada, v záujme zachovania dobrého mena Slovenskej republiky my sme boli za to, aby táto téma nebola prerokovaná v Národnej rade Slovenskej republiky, a to z nasledujúcich dôvodov: 1. Je neopodstatnené a nezvyklé, aby najvyšší zákonodarný orgán Slovenskej republiky sa zaoberal už platným zákonom v susednej krajine. 2. Aby sme sa vyhli zbytočným prejavom a vyvolávaniu emócií a osočovania. 3. Dá sa predpokladať, že záver prijatý po takejto diskusii nebude mať žiadnu efektivitu. A čo bude potom? – môžem postaviť otázku. Sumárne toto všetko môže len škodiť Slovenskej republike najmä na medzinárodnej scéne. Vážená Národná rada, z dôvodu existencie značného rozporu medzi návrhom vyhlásenia a skutkovým stavom žiadame, aby rokovanie o tomto bode bolo prerušené. Odporúčame predsedom zahraničného výboru a gestorského výboru, aby zvolali spoločnú schôdzu výborov v záujme riešenia danej situácie, resp. s cieľom skoncipovania návrhu ďalšieho postupu o tomto bode rokovania. Ďakujem pekne za vašu pozornosť. (Potlesk.) J. Migaš, predseda NR SR: Faktické poznámky na vystúpenie pána poslanca Duku-Zólyomiho. Pán poslanec Cuper ako prvý, pán poslanec Gašparovič ako posledný. Uzatváram možnosť prihlásiť sa s faktickou poznámkou. Nech sa páči, pán poslanec Ján Cuper. J. Cuper, poslanec: Pán predseda, chcem upozorniť, že pán Duka-Zvolenský hovorí ako vždy nepravdu a klame, ak tvrdí, že Benátska komisia s týmto zákonom súhlasila. Benátska komisia už v roku 1993 upozornila Maďarsko, že jeho ustanovenie ústavy, v ktorom sa hovorí, „Maďarská republika sa pokladá za zodpovednú za osud Maďarov žijúcich za jej hranicami a podporuje udržiavanie ich stykov s Maďarskom“, že je v rozpore s medzinárodným právom. Maďarská republika ubezpečila Benátsku komisiu, že ide o bohapustú deklaráciu. Tak nechápem, pán Duka-Zvolenský, prečo vy tvrdíte, že tento zákon nie je v rozpore s medzinárodným právom. Konštatovala to aj druhýkrát Benátska komisia ohľadom tohto zákona. Tento zákon sa explicitne na dotknutý článok 6 maďarskej ústavy odvoláva. V § 1 potom hovorí, že sa vzťahuje aj na všetkých občanov, ktorí sa dobrovoľne nevzdali občianstva aj na území Slovenskej republiky. Takže nijaké zázraky nám tu pán Duka-Zvolenský neobjavil, a preto si vyprosím, pán predsedajúci, aby ma v tomto parlamente nejakí nafúkanci upozorňovali, aby som čušal. Nech radšej čušia oni! J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Cuper, žiadam vás, aby ste oslovovali poslancov presne tak, ako je ich meno a priezvisko. To patrí... J. Cuper, poslanec: Nemám tento problém. J. Migaš, predseda NR SR: To patrí ku kultúre... J. Cuper, poslanec: Veď to patrí... J. Migaš, predseda NR SR: ... a k tomu, čo má jeden poslanec akým spôsobom oslovovať svojich kolegov v Národnej rade Slovenskej republiky. (Reakcia poslanca.) Takže ďalej s faktickou poznámkou vystúpi pán poslanec Prokeš. J. Prokeš, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Rád by som upozornil predrečníka pána Duku-Zólyomiho, že sa ráči hlboko mýliť, keď hovorí, že tento zákon nezasahuje teritórium Slovenska a do slovenskej jurisdikcie. Asi si nevšimol, že tento zákon ponúka finančné výhody časti občanom Slovenskej republiky za to, ako sa správajú nie vo vzťahu k Maďarskej republike, ale na území Slovenskej republiky, pán Duka-Zólyomi. A takéto ponúkanie finančných výhod sa v iných krajinách, aj v západnej Európe, kde sa nebáli prijať zákon na ochranu republiky, klasifikuje ako trestný čin, pán Duka-Zólyomi. To by ste si mali tiež uvedomiť. Ide o kupovanie si občanov Slovenskej republiky, aby sa istým spôsobom správali na území Slovenskej republiky. A preto tento zákon treba odmietnuť a odmietnuť jeho platnosť na území Slovenskej republiky, ale aj vo vzťahu k slovenským občanom vo všeobecnosti. Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Ďalej s faktickou poznámkou vystúpi pán poslanec Švantner.