P. Osuský, poslanec: (2002-05-15):
Pokiaľ ide o tú demonopolizáciu, ktorú chceme robiť medzi prvým a druhým čítaním. Viete, spomínam si, že kolega Mikloško pri vysokoškolskom zákone, keď som bránil samosprávnosť, povedal, že to opravíme v druhom čítaní. Koniec je známy. Majúc skúsenosti s touto vecou a hlavne majúc skúsenosti s pokusom o demonopolizáciu v rámci zákona o zdraví spred poldruha roka, keď viem, ako to dopadlo s tým pokusom, tak som absolútne skeptický a dejiny mi, žiaľbohu, dajú za pravdu, že k žiadnej demonopolizácii cestou úpravy tohto zákona nepôjde. Naopak, že tento zákon podporí, upevní a zamuruje monopol, o ktorom dvaja kolegovia rečníci hovorili, že ho treba demonopolizovať. Veľmi rýchlo uvidíme, kto mal v tejto rozprave pravdu. Samozrejme, že možno hovoriť o potrebe rezortných vysokých škôl v tom či onom smere. Samozrejme, že najnovšie v rámci nárokov na stredný zdravotný personál, teda na zdravotné sestry, ktoré budú musieť mať vyšší stupeň vzdelania, sa otvára široká možnosť činnosti na tomto poli. Znova však tvrdím, že proces, pri ktorom je na blahovôli jednej inštitúcie ponechané prizvanie alebo neprizvanie univerzitných kliník lekárskych fakúlt, kam sa bude veľká väčšina z vás bude chcieť ísť nechať liečiť na infarkt a operovať, je teda ponechané na jednej strane, ktorá buď osloví alebo neosloví, a to nie je zlomenie monopolu a ja som presvedčený, že monopol zlomený nebude. I. Presperín, podpredseda NR SR: Poslanec Šagát má slovo. Nech sa páči, v rozprave, ako posledný rečník. T. Šagát, poslanec: Ďakujem za slovo, vážený pán predsedajúci. Ja si myslím, že disponujeme, navrhovatelia zákona, dostatočnými argumentmi, aby sme mohli tu rozvinúť niekoľkohodinovú diskusiu. Ja si myslím, že nakoniec sme o tom hovorili aj pri prijímaní zákona o vysokých školách. Ja ponúkam diskusiu v druhom čítaní, pretože vzhľadom na avizovaný príchod hokejistov by sme určite museli toto prerušiť a považujem to za dosť vážne na to, aby sme prerušovali rokovanie o takejto veci. Samozrejme, že videnie doktora Osuského je mi veľmi dobre známe a ja ani nemám ambíciu presvedčiť ho o niečom inom, pretože on to bude tak vnímať, ako to doteraz predkladal ctenej snemovni. Chcem len uviesť, teda v jednej minúte, asi toľko: Táto inštitúcia tu existuje, tak ako bolo uvedené, takmer 50 rokov, budúci rok. Táto inštitúcia disponuje 40 profesormi a niekoľkými desiatkami docentov. Táto inštitúcia má štruktúru vysokej školy. Táto inštitúcia vzdeláva na vyššej úrovni, ako je štúdium medicíny, minimálne na úrovni doktorandského štúdia, ale určite viac. Nevidím skutočne dôvod, prečo by nemala byť transformovaná na vysokú školu. Že nám túto inštitúciu závidia, je pravdou, a či vykročili tým smerom, no bolo by dobré, keby si pán kolega Osuský prečítal predsa len závery Európskej komisie expertov pre medicínske vzdelávanie, kde sa odporúča, práve pre absenciu takýchto inštitúcií, vytvárať národné, štátne alebo neštátne inštitúcie, pretože vysoké školy v tejto oblasti nie sú dostatočne pružné. Poviem veľmi otvorené slová. Od revolúcie nám absentuje výchova lekárov pre verejné zdravotníctvo. Hlavný hygienik urobil opakované pokusy na to, aby sa napríklad v Košiciach na lekárskej fakulte utvoril tento odbor štúdia. Nebol otvorený. My dnes máme nedostatok erudovaných pracovníkov v oblasti verejného zdravotníctva. A teraz zrazu tu niekto ide tvrdiť, že sú schopní a že to všetko vedia robiť! No a prečo ste nevyužili priestor minimálne posledných 5 rokov! O ošetrovateľstve. Tu nejde, tu naopak vyzveme lekárske fakulty, aby nám pomohli, pretože to rezort nemôže zvládnuť, pretože je objednávka, približne, poviem radšej menšie číslo, 1 500 sestier ročne takto pripravovať v bakalárskom štúdiu, áno? A povedzte mi, z akého dôvodu by tento rezort, ktorý tu 40 rokov nielen metodicky, ale organizačne, inštitucionálne riešil stredné zdravotnícke školstvo, zrazu mal z tohto úplne vypadnúť, pretože niekto tu hovorí, že to vie zabezpečiť. No zabezpečila to jedine martinská fakulta, ktorá otvorila odbor ošetrovateľstva, doteraz nikto iný, a prof. Krčméry otvoril asi pred tromi-štyrmi rokmi v Trnave s počtom študentov asi 80. Okrem toho chcem povedať jednu vec, veľmi otvorene. Špecializačné štúdium je zelená karta pre vznik rôznych druhov odborných ambulancií a tu musí byť regulačný vplyv štátu, pretože by sme potom možno tak atomizovali medicínu a mali by sme toľko ambulancií, že žiadny poistný systém by to nemohol uriadiť. A preto garancia štátu, rozvoj tohto, určite musí byť týmto spôsobom regulovaný. To sú regulované povolania. Tak to berie aj Európska únia. Ale ja dodám, že využijeme priestor napriek tomu, že je tu skepsa, že sa nič nezmení, ja si myslím, že využime priestor, ctení profesori tu povedali, že treba rokovať s dekanmi, prečo by sme nerokovali s dekanmi lekárskych fakúlt, sú to seriózni partneri, ktorí stoja za to, aby sme si sadli za rokovací stôl. Ďakujem vám za vypočutie a ďakujem za podporu. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec Šagát, za vaše vystúpenie v rozprave. Dve faktické poznámky. Končím možnosť ďalších faktických poznámok. Pán poslanec Húska ako prvý. A. M. Húska, poslanec: Ďakujem. Chcem podporiť stanovisko pána poslanca Šagáta. Myslím, že je rozumné, aby sa dobré skúsenosti a dobrý, kvalitne fungujúci systém ešte prehĺbil a rozšíril na úroveň vysokej školy. Nie je dôležité, aby sme tu argumentovali takými pojmami, ako je monopol alebo nemonopolná situácia. Ja len upozorňujem, že takisto ako vo všetkých iných oblastiach, existuje aj čosi, čomu hovoríme prirodzený monopol. Jednoducho niektoré špičkové riešenia vlastne musíme udržať na úrovni skoro kvázimonopolu. Ale to nie z tých dôvodov, aby sa zabránilo rastu druhých, ale preto, že treba mať jednu sústredenú inštitúciu, tobôž keď bude treba pravdepodobne pre budúcnosť zvážiť, aké dôsledky bude treba zabezpečiť v podstate na dvojkoľajné zdravotníctvo, aj na verejné, aj na súkromné. Takže niektoré špecifické funkcie bude treba zaistiť. Okrem toho rád by som upozornil, že máme aj v politike často monopoly a nerobíme to tak, že atakujeme ich. Je teraz supermonopolné postavenie Spojených štátov, a predsa nebude sa organizovať spôsob, akým uskutočniť demonopolizáciu tejto situácie. Keď je to výkon, keď je za tým potenciál. (Zaznel zvuk časomiery.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Ďalej pán poslanec Osuský.