V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-06-29):
Otváram rozpravu. Ešte pred poslancami, čo sa hlásia do rozpravy ústne, budú mať prednosť prihlásení poslanci za klub a písomne. Takže najskôr za klub sa prihlásil spravodajca pán Blajsko. Pán Blajsko bude hovoriť za Ľudovú stranu – HZDS. A potom písomne ako jediný je prihlásený a pripraví sa pán poslanec Džupa. Potom budeme mať príležitosť pre ústne prihlášky do rozpravy. A. Blajsko, poslanec: Vážené kolegyne, kolegovia, treba zvýrazniť, že hodnotením plnenia Národného programu ochrany starších ľudí v roku 2004 sa začala vláda Slovenskej republiky zaoberať na pôde Národnej rady Slovenskej republiky. Sme presvedčení, že bez iniciatívy Národnej rady Slovenskej republiky by sa plnením Národného programu nebola v roku 2004 vláda vôbec zaoberala. Podľa uznesenia vlády Slovenskej republiky č. 343/2003 sa súhrnná správa o plnení Národného programu ochrany starších ľudí za roky 2003 až 2004 mala predložiť na rokovanie vlády Slovenskej republiky až v termíne 31. marca 2005. Správa o plnení Národného programu ochrany starších ľudí nie je komplexným hodnotením prijatého Národného programu vo väzbe na schválený program a úlohy v ňom obsiahnuté na termíny určené pre plnenie, ako aj vo väzbe na jednotlivých nositeľov plnenia úloh. Správa je skôr obhajobou správnosti prístupov a krokov vlády uplatňovaných v súčasnosti v reforme sociálneho systému, resp. o presadenie ktorých sa bude usilovať vláda v horizonte budúcich dvoch rokov. Takéto zameranie potvrdzuje aj samotná správa, podľa ktorej cieľom je informovať o spôsobe postupu príslušných rezortov v otázkach ochrany starších ľudí a zhodnotiť dopady prebiehajúcich reforiem a ich riziká na kvalitu života starších občanov. Správa je, pokiaľ ide o oblasť sociálneho zabezpečenia a rodinnej politiky, značne neprehľadná. Obsahuje  veľmi všeobecnú prezentáciu prístupov a krokov vlády v reforme sociálnej sféry, ako aj značne rozsiahlu časť o plnení úloh Národného programu ochrany starších ľudí v jednotlivých rezortoch, pričom sa rezortné hodnotenia týkajú v niektorých prípadoch aj roku 2002, sčasti aj roku 2003, ako aj súčasne realizovaných úloh. Úroveň spracovania správy svedčí o nedostatku koordinácie prác spojených s jej vypracovaním. Očakávali sme komplexnú súhrnnú správu s dostatočnou výpovednou schopnosťou, ktorá by bola zodpovedne zhodnotila plnenie Národného programu ochrany starších ľudí v roku 2003 s tým, že závery z hodnotenia by boli použité na modifikáciu úloh z Národného programu pre najbližšie roky. V oblasti sociálneho zabezpečenia sa dáva mimoriadne široký priestor propagácii dôchodkového sporenia ako druhého piliera dôchodkového systému. Treba uviesť, že dôchodkové sporenie sa netýka súčasných dôchodcov ani zásadne nerieši ich sociálne postavenie. Prínosy dôchodkového sporenia sa v zmysle zákona o starobnom dôchodkovom sporení prejavia najskôr o 10 rokov. Čakali sme hlbšiu analýzu Národného programu ochrany starších ľudí, najmä pokiaľ ide o sociálne postavenie a životné podmienky dôchodcov, ktoré sa nevyvíjajú priaznivo. Skupina dôchodcov znáša negatívne dopady cenových a daňových opatrení, pričom ide o dopady s výrazným vplyvom na výdavky dôchodcov a domácností dôchodcov. Na životné podmienky dôchodcov nepriaznivo pôsobili aj uplatňované reštriktívne opatrenia, najmä v skupine dôchodcov sociálne odkázaných, ako aj dôchodcov vdovcov a invalidných dôchodcov, reštrikcie v peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia, posudzovanie miery funkčnej poruchy pre účely kompenzácií, posudzovanie invalidity pre účely dôchodkového zabezpečenia a podobne. Veľký priestor sa v správe dáva spôsobu zvyšovania dôchodkov v roku 2004. Schválené zvýšenie o 4 % k 1. februáru 2004 a predpokladané zvýšenie o ďalších 3,4 % s účinnosťou od 1. decembra 2004 je v celoročnej relácii len minimálne o 204 korún priaznivejšie ako valorizácia dôchodkov podľa zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení. V správe sa pracuje so značne zjednodušenými spriemerovanými dopadmi zvýšenia cien, energií, výdavkov spojených s bývaním a pod. a zjednotenia sadzieb DPH, z ktorých vyplýva podľa hodnotenia vlády, že súhrnný dopad predstavuje mesačne na priemerného dôchodcu 326 korún. Po kompenzácii prínosom zvýšenia dôchodkov v roku 2004 ide len o 68 korún, z čoho plynie podľa vlády optimistický záver, že v roku 2004 v žiadnom prípade nedôjde k drastickému zhoršeniu reálnej situácie dôchodcov. Treba skonštatovať, že s odbornými zjednodušenými, spriemerovanými dopadmi na výdavky priemerného dôchodcu pracovala vláda aj v správe vlády Slovenskej republiky o ekonomických dopadoch prijatých ekonomických a sociálnych zákonov na mladé rodiny a dôchodcov. Poznamenávame, že s  kvantifikáciou dopadov sa nestotožňujeme ani my, ani Jednota dôchodcov na Slovensku, ktorá poukazuje na to, že dopady sú vzhľadom na štruktúru výdavkov dôchodcovských domácností s 35-percentným podielom výdavkov na potraviny na celkových výdavkoch podstatne vyššie a dosahujú mesačne až 1 000-korunovú hodnotu na člena rodiny, teda dôchodcu. Tieto skutočnosti dávame do pozornosti aj v súvislosti s návrhom na poskytnutie jednorazového príspevku dôchodcom v roku 2004 v sume 1 000 Sk. Poskytnutím príspevku sa zásadne nevyrieši sociálna situácia dôchodcov. Možno povedať, že poskytnutý jednorazový príspevok pokryje jednomesačný dopad zvýšenia cien a úpravy daní na jedného dôchodcu. V správe sa zdôrazňuje, že nový dôchodkový systém už žiadnym spôsobom nebráni dôchodcom vrátane invalidných vykonávať zárobkovú činnosť. Túto skutočnosť vnímame skôr ako vytvorenie teoretickej možnosti zapojenia sa dôchodcov do zárobkovej činnosti, praktické naplnenie však závisí od množstva faktorov, akými sú situácia na trhu práce, regionálne problémy na trhu práce, vek dôchodcov a ich celkový zdravotný stav. Nazdávame sa, že cieľom sociálnej politiky voči starším ľuďom by nemala byť kalkulácia so zapojením a zapájaním sa dôchodcov do zárobkovej činnosti, aspoň by to nemalo byť cieľom spoločnosti, ktorá deklaruje sociálnu orientáciu ekonomiky. Z hľadiska ochrany starších ľudí plnia významnú funkciu sociálne služby. Tejto problematike sa správa prakticky absolútne nevenuje. Obdobne sa minimálna pozornosť venuje prechodu kompetencií zo štátnej správy na samosprávy. Naznačuje sa len, že prebieha postupný proces decentralizácie. Nazdávame sa, že tejto problematike sa mala venovať primeraná pozornosť, a to aj vzhľadom na váhu samosprávy pri zabezpečovaní a rozvíjaní sociálnych služieb, osobitne služieb poskytovaných dôchodcom. K hodnoteniu jednotlivých oblastí z hľadiska sociálnej oblasti správa konštatuje značnú nespokojnosť dôchodcov so situáciou, v ktorej sa nachádzajú. Uvádza pozitíva zákona č. 461/2003 Z. z. Mlčky necháva fakt, že na postavení súčasných dôchodcov sa nič nezmenilo. Zdôrazňovaním zásluhovosti a ústupom od solidarity sa rozdiely medzi dôchodcami do roku 2003 a od roku 2004 ešte viac prehĺbia, čo v blízkej budúcnosti, si myslím, môže vyvolať aj vlnu protestov. Zbytočne veľký priestor sa venuje dôchodkovému sporeniu, ako som uviedol a, doplnkovému dôchodkovému poisteniu. Dnešných dôchodcov sa to už nedotkne a efekt z nich sa ukáže, ako som uviedol, neskôr. Výpočet valorizácie je všeobecne známy. Jeho vysvetľovanie v správe je zbytočné. Čísla uvádzané v súvislosti s kompenzáciami a zvýšenou DPH vyvolávajú skôr úsmev a vôbec nesvedčia o reálnych hodnotách zo strany autorov textu. Zdôrazňovanie možnosti dôchodcov pracovať a zarobenou mzdou si vylepšiť svoj materiálny život je z viacerých dôvodov iluzórne. Proces decentralizácie v súvislosti s prechodom kompetencie je len naznačený a samotný program ho vlastne vôbec neobsahuje. V oblasti zdravotníctva formálne je rozpracovaný vo veľkom rozsahu. Autorom v tomto smere nemožno uprieť snahu. Zrejme je to spôsobené faktom, že predložený text správy je súčasne aj textom Národného programu podpory zdravia, to je nasledujúci bod. Základné ciele zvýšenia kvality dostupnosti rozvoja paliatívnej a hospicovej starostlivosti, prevencia a programy kardiovaskulárny, onkologický, diabetologický, program duševného zdravia sú prijateľné, treba však stanoviť ich časovosť a finančné krytie a podobne. Údaj, že Slovenská republika má len 54 špecializovaných geriatrických ambulancií so 49 lekárskymi miestami, je alarmujúci. Geriatrickú starostlivosť nemožno riešiť hospicmi, ich cieľom je niečo iné. V rámci zdravotníctva si vysoko vážime činnosť Štátneho ústavu verejného zdravotníctva. To, že v zdravotníctve sa v novo prijímaných zákonoch neprejavila žiadna forma diskriminácie voči starším občanom, nie je to tak. Ani zákon o zdravotnej starostlivosti v § 11 ods. 2 neuvádza vek ako antidiskriminačný faktor. Dostupnosť poskytovania zdravotných služieb pre starších ľudí sa zavedením poplatkov za služby a doplatkom za lieky znižuje. Voči starším a aj iným sociálne slabším občanom je to jednoznačne diskriminujúci faktor. V oblasti daní a poplatkov dopady spôsobené dereguláciou cien na zmeny DPH sú ďaleko vyššie. Aj celkový dopad na rodinu dôchodcu, ako som uviedol, je úplne iný, je vyšší. A my sa rozchádzame v tisíckorunáčke. Vážne je potrebné zaoberať sa daňami takisto aj motorových vozidiel. V každom prípade musí dôjsť k ich redukcii, lebo pre dôchodcu sa stáva automobil nedostupným. Na záver pristúpim ešte k formálnemu zhodnoteniu správy. Správa sa vôbec nevenuje tomu a nehodnotí, aký je stav plnenia základných princípov programu, ako je princíp nezávislosti, zúčastnenosti, starostlivosti, sebarealizácie a dôslednosti. Chýbajú niektoré zúčastnené rezorty, ministerstvo spravodlivosti, súdna ochrana, Štatistický úrad, ministerstvo zahraničných vecí a tak ďalej. Presne v Národnom programe sú všetky tieto inštitúcie uvedené a zaviazali sa plniť tento Národný program. Správa je zbytočne rozsiahla, ako som už uviedol. Jej rozsah by sa pokojne dal zúžiť aj do 10 strán textu namiesto 42 strán. Od správy sme očakávali zhodnotenie roku 2003, keďže posledné hodnotiaca správa je z roku 2002. Gestor plnenia programu Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky nerealizovalo prakticky žiadny zo záverov, ktoré prijali účastníci seminára k plneniu Národného programu ochrany starších ľudí za rok 2002. Zásadná požiadavka, aby gestor zvolal vždy začiatkom kalendárneho roka spoločnú poradu zodpovedných pracovníkov jednotlivých rezortov, na ktorej by sa stanovili konkrétne ciele pre daný rok, nebola vôbec realizovaná. Ťažko potom hodnotiť ročné plnenie. Hodnotiace texty rezortov sú plne príliš potom všeobecné a prakticky každý rok sa opakujú. V novelizácii sa neprejavila nutná novelizácia vyplývajúca zo zákonných noriem, ktoré nastali od roku 1999, presun kompetencií na samosprávu, madridský Medzinárodný akčný plán o starnutí, Berlínska konferencia o starnutí, zmeny v zdravotníctve a takisto v celom sociálnom systéme. Konštatujeme, že správa je úmyselne koncipovaná pozitívne a je ale v rozpore s realitou, ktorú v súčasnosti starší ľudia prežívajú v Slovenskej republike. Ďakujem vám za pozornosť.