A. Belousovová, podpredsedníčka NR SR: (2008-11-04):
V podstate o čo ide? Ide o to, že maďarské ústavné a štátne orgány, politické strany a časť občianskych iniciatív sa snažia využiť fakt, že Slovensko je súčasťou Európskej únie, že sme súčasťou Schengenského priestoru, tiež im nahráva precedens Kosova na to, aby začali napĺňať svoje dlhodobé strategické ciele. A tento cieľ spočíva v snahe vytvoriť cez najskôr autonómie v okolitých štátoch veľké Uhorsko, a tým anulovať alebo aspoň obísť Trianon. V podstate chcem vašu pozornosť teraz zamerať na túto dlhodobú činnosť maďarskej vlády a politickej reprezentácie, na tieto dlhodobé ciele, ktoré napĺňajú cez štyri stratégie. - Tá prvá stratégia je stratégia politická, ktorou je vytvorenie fakticky politického združenia poslancov maďarskej národnosti, ktorí sú členmi parlamentov okolitých štátov, čiže vlastne do tejto stratégie zapadá aj vytvorenie Fóra poslancov Karpatskej kotliny a programovo týchto poslancov potrebujú orientovať na ciele určované parlamentom Maďarskej republiky. Čiže vlastne vytvorenie Fóra poslancov Karpatskej kotliny je v súlade s tým, ako politicky orientovať poslancov všetkých okolitých štátov maďarskej národnosti. - Tá druhá rovina, cez ktorú napĺňajú svoje ciele, je rovina hospodárskej stratégie, ktorá má za úlohu hospodársky zjednocovať územia s maďarským obyvateľstvom v okolitých štátoch s Maďarskom. Pozrite sa na juh Slovenska a myslím si, že štatistiky hovoria jednoznačne. V ďalších štátoch je to takisto. - Tretia stratégia, ktorú tiež nesmieme zanedbávať, je duchovno-kultúrna stratégia, ktorá spočíva vo vytváraní rôznych kultúrnych a duchovných inštitúcií v okolitých krajinách a majú za cieľ kultúrne, duchovné zjednotenie Maďarov k vlastnej štátnosti. Čiže Maďarov, ktorí žijú mimo hraníc Maďarskej republiky. - Tá štvrtá stratégia je stratégia, ktorej úlohou je vytvárať aj vo väzbe na precedens Kosova tlak na medzinárodné spoločenstvo v záujme uplatnenia snáh Maďarov po vytvorení autonómií v okolitých štátoch, kde žijú maďarské menšiny. Aj preto napríklad na jednej schôdzi Združenia poslancov Karpatského regiónu a maďarského parlamentu bol schválený návrh, ako priniesla aj tlač, na vytvorenie kancelárie združenia v Bruseli. Ak bude čas, môžeme sa k tomu ešte podrobnejšie vrátiť. Čiže mať svoje pôsobisko aj tam, kde môžu ovplyvňovať medzinárodnú mienku medzinárodného spoločenstva, kde sa bude môcť stále vykrikovať o tom, akí sú ubližovaní, ako sa deje útlak maďarskej národnostnej menšiny. Slovenská národná strana dlhodobo upozorňovala a upozorňuje znova na realitu, že politici a politické orgány Maďarskej republiky spolu s politikmi maďarských politických subjektov v okolitých štátoch dlhodobo a cieľavedome usilujú o vytvorenie autonómie na územiach iných štátov, kde žije obyvateľstvo maďarskej národnosti. To je reálny cieľ. Jedná sa predovšetkým o Rumunsko, Srbsko, Slovensko a v menšej miere aj Chorvátsko a Slovinsko. Treba jednoznačne povedať, že ide, a znovu sa to nebojím zdôrazniť, o integrovanú a koordinovanú maďarskú politiku. To znamená nie nejakých poslancov len SMK, ktorí tu nie sú, ale o oficiálnu politiku Maďarskej republiky, nášho južného suseda. Teda, tak ako som v úvode povedala, vznik Fóra poslancov Karpatskej kotliny nie je jav náhodný, ale je to jeden z konkrétnych krokov v duchu oficiálnej politiky Maďarskej republiky. Pritom maďarská politika autonómie dnes už dostáva organizovanú a sofistikovanú podobu riadenú maďarskými politickými inštitúciami FIDESZ, JOBBIK a ďalšie a oficiálne podporovanú právnymi aktmi zákonodarnej a výkonnej moci maďarskej republiky. Lepší dôkaz netreba ani hľadať, pretože vlastne Fórum poslancov Karpatskej kotliny, o ktorom tu už niekoľko dní rozprávame, je vlastne podštruktúrou maďarského parlamentu. Takto to bolo vytvorené. Tieto štyri stratégie, ktoré som v úvode uvádzala, dostali svoju oficiálnu podobu na septembrovom zhromaždení Fóra poslancov Karpatskej kotliny. Maďarská republika vlastne vznikom tohto Fóra už absolútne jednoznačne vyložila pred všetkými karty na stôl, pretože toto Fórum sa zorganizovalo a bude sa ďalej uskutočňovať pod priamou organizačnou a politickou záštitou maďarského parlamentu. Čo je nebezpečné, je to, že toto Fórum sa stáva a stalo stálou inštitúciou maďarského parlamentu. Tomuto Fóru predsedá predseda maďarského Národného zhromaždenia, finančne je jeho činnosť zabezpečovaná v rámci maďarského štátneho rozpočtu Národného zhromaždenia Maďarskej republiky, ktoré zároveň bude vykonávať aj normotvornú činnosť týkajúcu sa maďarských zahraničných menšín. To vlastne znamená, že je vlastne toto Fórum predĺžená ruka maďarského parlamentu, cez ktoré budú priamo zasahovať do vnútorných záležitostí krajín, kde žijú maďarské menšiny a ktorých poslanci sa tam zúčastňujú. Čiže je to bezprecedentný zásah do vnútorných záležitostí okolitých krajín. Deje sa to v Európe v 21. storočí a je to a absolútne to visí vo vzduchoprázdne mimo nejakých medzinárodných právnych noriem. Napríklad v rámci tohto Fóra pôsobí stály výbor, ktorý zasadá raz do roka, a v rámci neho sú štyri podvýbory. Znovu číslo 4. Je to výbor hospodársky, právny, pre kultúru a vzdelanie a pre zahraničné veci a európske záležitosti. Čiže vlastne aj vytvorením týchto štyroch výborov, stálych výborov, potvrdili to, čo som hovorila v úvode, že dlhodobá stratégia Maďarskej republiky realizuje svoje šovinistické a autonomistické požiadavky cez tie štyri spomínané stratégie, pretože teraz vytvorili v rámci Fóra poslancov Karpatskej kotliny aj presne štyri výbory, ktoré to majú realizovať a rozmieňať na drobné. Čiže vlastne celú túto činnosť riadia maďarské politické a ústavné inštitúcie. Celá táto činnosť má dlhodobý charakter, ktorý je zameraný v podstate na vytvorenie veľkého Uhorska. Takže treba povedať všetkým, ktorí sa snažia tieto konania podceňovať a zľahčovať, zobuďme sa! Tu naozaj Maďari povedali úplne jasne, ako keby povedali doslova, že chceme obnoviť veľké Uhorsko! Čiže každý politik, aj ten na Slovensku alebo v okolitých štátoch, ktorý si pred týmto zakrýva oči, je absolútne nezodpovedný a pristupuje nezodpovedne k vykonávaniu svojho mandátu poslanca, ktorým nás občania vo voľbách poverili. Do uvedeného rámca zapadá aj návšteva lídra maďarských radikálov z Rumunska Lászlóa Tőkésa na Slovensku dňa 27. 9. tohto roku, keď ho v Dunajskej Strede prijal dnes neprítomný Pál Csáky. Pán Tőkés tu neprišiel, upozorňujem, ako predseda nejakého združenia včelárov, pán Tőkés prišiel ani nie ako biskup, ktorým je, alebo europoslanec, ktorým tiež je, on tu prišiel ako predseda Rady autonómie Karpatskej kotliny. O autonómii na Slovensku debatoval aj s pánom Csákym, ktorý to síce opakovane popieral, t. j. klamal, ale usvedčuje ho písomný aj zvukový záznam, ktorý je k dispozícii z tohto rozhovoru. Podľa záznamu okrem iného odzneli aj slová, že „Maďari budú žiadať späť zabraté územia podľa izraelského modelu Územie za mier a na tomto území si budú uplatňovať právo na sebaurčenie podľa kosovského modelu“. Tőkés v mene Rady autonómie Karpatskej kotliny a tiež v mene SMK pohrozil napríklad v otvorenom liste účastníkom samitu NATO v Bukurešti, že „neexistencia autonómie na etnickom princípe v strednej Európe je vážnym bezpečnostným rizikom, ako to údajne ukázal príklad Kosova“. To len potvrdzuje, že už v dobe konania tohto samitu, to znamená, 2. až 4. apríla tohto roku bola rozpracovaná aj stratégia, o ktorej som hovorila – stratégia tlaku na medzinárodné spoločenstvo. Sem zapadajú aj vystúpenia poslancov maďarského parlamentu a poslancov maďarskej národnosti okolitých štátov v europarlamente. Napĺňajú tým iba princíp goebbelsovskej propagandy šokovať, traumatizovať medzinárodné spoločenstvo, doslova otravovať tieto inštitúcie s tým, ako sú na Slovensku ohrozovaní na živote, ako sú potláčané ich ľudské práva a podobne, čo vôbec nie je pravda. Vzápätí po takýchto provokáciách reagujú maďarskí ústavní činitelia a inštitúcie maďarského štátu a prilievajú ešte vlastne olej do ohňa v snahe zvyšovať napätie vo vzájomných vzťahoch. Samozrejme, že vždy je obvinená tá zlá Slovenská republika, jej politici, no a predovšetkým politici a politika Slovenskej národnej strany. Faktom však zostáva, opakujem, že už v júli tohto roku Slovenská národná strana upozorňovala na tieto štyri rozpracované stratégie, ktoré sa začínajú do písmena napĺňať. Isteže, podľa SMK a Budapešti je zodpovedná už dnes nielen SNS, ale aj celá vláda Slovenskej republiky. Napríklad, určite si pamätáte, keď predsedníčka maďarského parlamentu poslala v takomto smere, kde obviňovala Slovenskú republiku, aj list predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky pánovi Paškovi a my sme čakali po tomto liste ďalšie provokácie, aby vlastne to, čo ona tvrdí, mohlo byť potvrdené. Stalo sa. Tie provokácie boli a ďalej pokračujú. To vždy slúži a slúžilo ako zámienka aj pre reakciu maďarskej vlády napríklad v podobe prejavenia takých tvrdých gest, ako keď zavolali veľvyslanca v Maďarsku, slovenského, pána Migaša, predvolala ho ministerka zahraničných vecí pani Gönczová, aby vysvetlil nejaké provokácie zo strany Slovenska. Ja sa úplne vážne pýtam, aké provokácie zo strany slovenských orgánov aj od slovenských politikov boli, ktoré by sme my v Budapešti mali vôbec niekedy v histórii vysvetľovať? Pýtam sa, prečo orgány maďarského štátu aj maďarskí politici z SMK doteraz rozumným spôsobom nevysvetlili, o čom sa rokovalo na Fóre poslancov Karpatskej kotliny v maďarskom parlamente, aké právne akty tam vznikali, ako sa dotýkajú suverénnosti Slovenskej republiky a či tieto záväzky a akty sú nielen v súlade so zákonmi Slovenskej republiky, ale aj s ústavným záväzkom poslancov v podobe poslaneckého sľubu? Čiže žiadne provokácie zo strany Slovenska. Absolútne nehoráznou, najväčšou provokáciou je tu zo strany Maďarska vznik tohto Fóra poslancov Karpatskej kotliny! A je načase, aby Slovenská republika zaujala tvrdší a razantnejší postoj. Vidíte, nie sú tu prítomní poslanci Strany maďarskej koalície, poslanci slovenského parlamentu, „akože“ odmietli vysvetľovať, pretože vlastne aj týmto spôsobom, cez svoju neprítomnosť, deklarujú svoj vzťah k Slovenskej republike a k jej orgánom. Keď ich požiada Národná rada ako poslancov Národnej rady, kde je zaradený bod, ktorý sa ich týka, zareagujú neúčasťou absolútne arogantne. To ja považujem za provokáciu! Ale keď písknu z Maďarska, z Budapešti, kde nie sú ani občanmi, kde nežijú z peňazí daňových poplatníkov Maďarska, keď pískne Budapešť, na Fórum sa dostavia hneď. Nedá mi pri tejto príležitosti tiež nezareagovať na pána poslanca Horvátha, ktorý tu hovoril o akejsi našej ústretovosti pri posunutí do druhého čítania zákona, bude sa tu hovoriť o vlastivedných názvoch školského zákona, novele školského zákona, všetci vieme, o čom hovoríme. No, viete, akože treba sa zamyslieť nad tým, rokovať – na rokovanie treba najmenej dvoch, aby ste mohli rokovať. Prejaviť ústretovosť môžeme niekomu, kto tú ústretovosť pochopí. Vy ste prejavili ako klub ústretovosť a vidíte, aká je odpoveď – tam tie prázdne lavice vzadu. Čiže ja by som len chcela upozorniť nielen vás, ale aj vôbec ľudí na Slovensku a politikov hlavne na fakt, že naozaj niekedy Maďari sú zvyknutí si našu tú kresťanskú dobrotu a ústretovosť pliesť s naivitou a hlúposťou. Myslím si, že netreba niekomu dávať dôvod, aby si o nás myslel, že sme sprostí. A chcela by som tiež poprosiť aj nás, lebo niekedy je to možno geneticky zakódované, politikov na Slovensku, aby sme začali razantne postupovať voči Budapešti a jej provokatívnej, šovinistickej, nebezpečnej politike, aby sme nejakým spôsobom vytlačili zo svojich duší tých poddaných z Uhorska z 19. storočia. Pretože ako keby niektorí sa naozaj nevedeli správať a stále sa správame tak, ako v tom „ručičku bozkávam, pán veľkomožný“, ktorý nás tlčie po hlave stále. Tak zareagujme tvrdšie ako naozaj predstavitelia zákonodarného zboru svojprávneho, zvrchovaného štátu, slovenského štátu, ktorý sa volá Slovenská republika, a prestaňme vnútorne sa cítiť ako nejakí poddaní. Lebo niekedy sa mi zdá, že tá nesvojprávnosť a nedostatok razantnosti spočíva v takom duševnom stave. Ja odmietam obsah aj tón vyjadrení ministersky zahraničných vecí pani Gönczovej, ktorá mimochodom veľmi často na oficiálnych rokovania v zahraničí používa namiesto Slovenska názov „Felvídek“, to je to, o čom som hovorila, oni stále majú Slovensko ako Hornú zem. My nie sme Horná zem! My sme Slovensko, my nie sme ničia Horná zem! Pani ministerka povedala, že premiér Fico nesie zodpovednosť za to, aké strany má v koalícii. Je to absolútne nehorázne zasahovanie do vnútorných záležitostí štátu a pani Gönczovej treba znovu zdôrazniť, že Uhorsko bolo, už nebude, ani nie je, už je Slovenská republika. Rovnako takisto, keď sa vyjadrovala na adresu Slovenska absolútne nehorázne, ultimatívne, keď presne povedala, že týždeň čaká odpoveď a potom zváži Maďarsko ďalšie kroky. Takéto otvorené vyhrážanie je absolútne neprípustné a tvrdšie by mala reagovať aj slovenská diplomacia, nielen v bilaterálnych vzťahoch voči Maďarsku, ale aj v rámci Európskej únie. Európska únia takisto musí otvoriť oči a netváriť sa snáď, že sa tu nič nedeje. Pretože znovu história nás učí a skúsenosti tiež, že taká slušnosť a uzatváranie sa je pre Maďarsko znakom prejavu slabosti Slovenska. Znovu zdôrazním, že Slovensko aj Národná rada Slovenskej republiky musí konať jednoducho vždy razantne, vždy, a nemôže si dovoliť prejavovať slabosť! Iste, chápeme problémy Maďarskej republiky, lebo doteraz neboli schopní stráviť problém Trianonu a vlastne Maďarsko 160 rokov je na zlej historickej ceste, teda od roku 1848. Keď len trošku načrieme do histórie, Francúzska revolúcia predsa mala tri také nosné heslá: „Sloboda, rovnosť, bratstvo“, ale po celé toto obdobie Maďari tento princíp žiadali len pre seba a upierali pre iných. V podstate v tomto duchu konajú aj dnes, pretože žiadajú autonómiu na juhu Slovenska aj v iných štátoch, pričom zároveň týmto negujú práva Slovákov a iných národností, ktorí všade na tomto území žijú vo veľkej väčšine s výnimkou napríklad okresov Dunajská Streda a Komárno. To je jednoducho neprijateľné! Druhou príčinou, prečo Maďarsko a maďarskí politici tieto otázky otvárajú, je, a na to treba tiež sa zamerať a venovať tomu pozornosť, aj situácia v Maďarsku, ktorú ja nazvem v mimoriadnej zhode s pánom poslancom Csákym, ako morálny a politický rozvrat v Maďarsku. Pretože pán Csáky to formuloval 24. septembra tohto roku v maďarskom denníku Magyar Hírlap, kde uvádza, citujem: „Pre morálno-politické prieťahy čoraz viac ľudí“, ako maďarskej národnosti, „je rozčarovaných Maďarskom, a pretože už dennodenne sme svedkami morálno-politického zvíjania sa vo svojej podstate tejto krajiny a hlbokého úpadku verejného života tohto štátu tak, že už nie príliš môžeme nazerať na Maďarsko ako na štát, ktorý je nám vzorom.“ To znamená, že trváce rozčarovanie v duchu ľudí, to nehovorím ja, tak hodnotí politickú a spoločenskú situáciu pán poslanec Csáky. Stručne povedané, vlastne skonštatoval, že maďarská spoločnosť je zmietaná morálno-politickou krízou, a preto maďarské inštitúcie sa snažia tieto veci riešiť navonok hľadaním – ako vždy – vonkajšieho nepriateľa. Ďalšou príčinou je, že popularita SMK na Slovensku klesá, a preto možno pre niektorých politikov SMK je záchranou aj taký tlak na účasť vo vláde. V uvedenom rozhovore aj pán Csáky veľmi jasne uvádza: „Podpora maďarských politických strán, maďarskej vlády a parlamentu a takisto aj podpora Európy znamená naše zázemie“, čiže akási ich výhoda, „ktorá nemôže byť opomenutá pri najbližších parlamentných voľbách a nemôže to opomenúť ani premiér Robert Fico.“ Takže už vidíte, že to šidlo z vreca sa vlastne vykľulo. Csáky ako keby v preklade hovorí, že my utlmíme svoje napádanie a požiadavky, ak po ďalších voľbách budeme členom vlády. Samozrejme, teda robia si zálusk na úkor Slovenskej národnej strany. To však znamená, že to bude alebo by to bol, teoreticky, člen vlády, ktorý už inštitucionálne spolupracuje a podlieha maďarskému parlamentu. Ja si myslím, že vlastne vytvorením Fóra poslancov Karpatskej kotliny, Strana maďarskej koalície si definitívne zatvorila dvere pre účasť do hociktorej vlády na Slovensku. Ako môže byť súčasťou... (Potlesk.) Ako môže byť súčasťou hocijakej slovenskej vlády strana, ktorá inštitucionálne podlieha parlamentu iného štátu? Veď to je absurdné – každý, kto by ich zobral do vlády, a ja sa nedivím, že sa všetci opoziční od nich dištancujú, by vedel, že sa dopúšťa, nebojím sa povedať, vlastizrady. Dovolím si ešte upozorniť na jeden problém, ktorý tiež naše médiá, ktoré si všímajú len to, čo chcú, alebo to, čo chcú ich majitelia, neotvorili. Stretnutie Csáky a Tőkés sa uskutočnilo počas tretieho stretnutia slovenskej a sedmohradskej reformovanej cirkvi. To nie je obyčajná cirkev. Cieľom spolupráce týchto cirkví, podľa dohody, ktorú podpísali, je „podporovať kolektívne sebaurčenie menšiny“, rozumej autonómie maďarskej menšiny. To je súčasť tej duchovnej stratégie, o ktorej som tiež v úvode hovorila, zjednocovania akéhosi maďarského národa cez hranice Maďarskej republiky. No a pre pochopenie, ako Maďari pristupujú k otázkam národnostných menšín, len jeden príklad. U nás sa dožadujú všetkých možných práv s ďalekosiahlymi cieľmi, u nás sa dožadujú a predkladajú zákon a my v tej svojej dobrote slovenskej, ktorú ja som nazvala trochu ináč, im vychádzame v ústrety, zmeny vlastivedných názvov a tak ďalej, ale v Maďarsku, a znovu nebudem hovoriť ja, aby ma niekto neobvinil, ale budem citovať maďarského parlamentného ochrancu ľudských práv Jenöho Kaltenbacha, ktorý 12. júna v minulom roku povedal, citujem, že „v Maďarsku národnostné menšiny boli prakticky úplne asimilované, akčné programy pre nich sú úplnou ilúziou“ a o novele menšinového zákona povedal, že je to „štátom požehnaný podvod“. Čiže vlastne obvinil maďarskú vládu z podvodu. No klasickým príkladom je, že zatiaľ čo už u nás poslanci SMK ani nevedia, čo by žiadali, a my im vychádzame v ústrety ako pánu veľkomožnému, tak národnostná menšina slovenská je zlikvidovaná, prakticky, a nemôže si ani postaviť, aj keď peniaze zo Slovenska asi boli v týchto medializovaných Mlynkoch, Slovenský dom, lebo už im vadí asi ten názov „Slovenský“. Povedala som v úvode, že nepodceňujme situáciu, buďme zodpovednými politikmi, pretože posledné udalosti na futbalovom zápase v Dunajskej Strede znovu upozorňujú, že situáciu netreba podceňovať. Situácia v Maďarskej republike a okolo Maďarskej republiky mi už, ako povedal Jaro Paška, silne pripomína, a ja s ním súhlasím, situáciu spred viac ako 60 rokov, pretože sú tu niektoré analógie. V Nemecku vtedy bola tiež veľmi zlá ekonomická situácia a s ňou súvisiace sociálne problémy, ktoré boli a vždy sú ideálnou živnou pôdou pre politickú radikalizáciu. Táto politická radikalizácia sa prejavuje zvyčajne aj zvyšovaním nacionalizmu a šovinizmu, ktorý sa do svetovej a európskej histórie zapísal pod názvom národný socializmus. Všetci vieme, čo to bolo, čím sa to skončilo pre Európu a svet, ktorými sa prevalil hnedý mor fašizmu. Nesmieme preto podceňovať to, čo sa deje v Maďarsku a čo robí oficiálna politika Maďarskej republiky, čo robí Maďarsko. Situácia totiž nebezpečne graduje. A treba povedať, že Maďarská republika nielenže má, ale očakáva ohromne veľké ekonomické problémy, ktoré sa budú prejavovať aj zvyšovaním problémov sociálnych. K tomu netreba zabúdať, že v Maďarsku sa blížia parlamentné voľby a dá sa očakávať, že situácia v Maďarsku sa bude ďalej radikalizovať, už sa to de facto deje, a podľa mňa aj to, čo sa udialo v Dunajskej Strede, bola jednoznačná provokácia, politická provokácia, nebojím sa to povedať, ktorá nemala absolútne nič spoločné so športom – a bola veľmi dobre zorganizovaná. Samozrejme, že toto sú všetko, čo sme hovorili, negatívne javy. Nielen ja, ale určite všetci normálni ľudia na Slovensku si želáme, aby slovensko-maďarské vzťahy sa zlepšili, pretože my tu ostaneme stále, stále Maďarsko bude naším južným susedom, a aby tieto vzťahy zodpovedali európskym vzťahom v 21. storočí. Neverím však, aj keď ich význam nespochybňujem, že slovensko-maďarské vzťahy môžu zlepšiť rôzne zmiešané komisie historikov, vedcov, kultúrnych pracovníkov, spisovateľov a podobne. Rovnako ani neverím a nerobím si ilúzie, že to bude rýchly proces, pretože historické povedomie všeobecne aj u Maďarov a Slovákov pretrváva veľmi dlho a mení sa pomaly. Myslím si však, že urýchliť zlepšenie týchto vzťahov môže len politická vôľa politických elít na oboch stranách. Avšak u časti maďarských politických elít, a upozorňujem, veľkej časti, stále pretrváva pocit nadradenosti politickej štátotvornosti Maďarov v Karpatskej kotline a tlak traumy z Trianonu. Z toho vyplývajú aj ich autonomistické snaženia, aj vytvorenie Fóra poslancov Karpatskej kotliny. Nevedia si jednoducho reprezentanti v Maďarskej republike uvedomiť alebo nechcú si uvedomiť, že Uhorsko, v ktorom bolo Maďarov len 40 %, nerozbili Slováci, Rumuni, Srbi a ďalšie národy, ale samotní Maďari ho rozbili. A rozbili ho preto, lebo mali politiku, ktorá jednoznačne existenčne ohrozovala národy v Uhorsku, a preto muselo Uhorsko padnúť. Snaha pokračovať v tejto politike aj v 21. storočí môže skončiť jedine neúspechom. V tomto smere na zlepšenie slovensko-maďarských vzťahov objektívne je lepšie pripravená slovenská strana, lebo slovenská strana je omnoho konštruktívnejšia. Treba však povedať, že pripravení sme, chceme zlepšiť vzťahy, ale nie za cenu sklonenia hlavy, sebaobetovania alebo kajania sa až do nepríčetnosti, pretože naozaj treba zo seba vytlačiť toho poddaného a nemať stále pocit, že nad nami je pán veľkomožný. Jednoducho, my sme ústretoví voči Maďarsku aj v duchu toho, čo je slovenskému národu vlastné, čiže národa, ktorý vyznáva kresťanské hodnoty a má v sebe slovenskú a slovanskú dobrosrdečnosť a pohostinnosť. Nesmieme však postupovať tak, ako som už povedala, aby si našu dobrotu naši južní susedia plietli s hlúposťou a neschopnosťou a ústupčivosťou. Je preto nutné, aby Národná rada Slovenskej republiky prijala uznesenie k vzniku Fóra poslancov Karpatskej kotliny a aby potom sa to neskončilo len týmto prijatím, aby razantne konala nielen naša oficiálna politická reprezentácia, ale hlavne aby otvorila oči aj Európa a orgány Európskej únie, aby si nezakrývala Európa oči pred hrozbami Maďarska, pretože sú to hrozby pre celý starý kontinent. Pretože naozaj, keď sa v škole histórie niekto dobre neučí, musí skladať reparát. A skladať reparát je veľmi ťažké, ako vieme, spred 60 rokov, to by bola veľmi ťažká škola života. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)