Brocka, Július, poslanec NR SR (2012-09-13):
Ďakujem pekne. Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážený pán minister, dámy a páni, nič by sa nestalo, keby sme o tomto návrhu zákona teraz v parlamente nerokovali. Teda myslím nič zlé by sa nestalo v situácii, keď sa pokúšame dostať krajinu z krízy alebo teda pomôcť dostať aj Európsku úniu z dlhovej krízy. Vlastne by sa stalo. Že by sa nezhoršila situácia na trhu práce, že by nerástla nezamestnanosť. Ale vy sa správate, ako keby kríza nebola. Pán minister, alebo je kríza, alebo nie je kríza? Je. Kto mlčí, ten svedčí. Pán minister, aj pani poslankyňa Laššáková, aj pani poslankyňa Tomanová, keď hovoria, že neexistuje závislosť medzi Zákonníkom práce a nezamestnanosťou, prosím vás, veď si otvorte noviny. Dnešné noviny si otvorte a čítajte, čo hovoria zamestnávatelia na Slovensku v kontexte s rokovaním o Zákonníku práce. Pani Laššáková nám tu hovorila vo svojom vystúpení, ako chcete Zákonníkom práce chrániť ľudí na Gemeri, na Orave, na Zemplíne. Veď ak si otvoríte dnes Hospodárske noviny, tak riaditeľ Tesly Stropkov hovorí, že musia jednoducho reagovať na situáciu už do konca roka, kým ešte platí nezmenený Zákonník práce. Ale však si to prečítajte! Že musia reagovať, čo s ľuďmi, pre ktorých nemajú prácu. To znamená, že už dopredu, ešte nebude platiť Zákonník práce a už pôsobí na zvyšovanie nezamestnanosti práve v regióne alebo v regiónoch, kde nie je roboty a práce pre každého, ktorí chcú pracovať. Dámy a páni, tá titulka, že „Firmy strácajú záujem o ľudí pre krízu, aj pre zákonník“, to sú palcové titulky v dnešných novinách. Takže nemusíme my citovať tu nejakých klasikov alebo vychádzať z Marxa alebo Engelsa. Veď sledujte, čo sa deje v našej krajine, keď nesledujete, čo sa deje v ostatných krajinách. Lebo dnes v Európskej únii každá rozumná vláda sa snaží zvyšovať svoju konkurencieschopnosť. Možno na úkor ostatných. Ale vy týmto Zákonníkom práce zachraňujete Európu. Alebo tento široký región – Maďarsko, Česko, Poľsko. Vy pomáhate iným krajinám, aby sa stali konkurencieschopnejšie ako Slovensko. Jednoducho investori, ktorí sledujú podmienky na vytváranie pracovných miest, no tak veľmi rýchlo... Však to aj robia. Každý deň to robia. Tieto veci nesledujete? Preto, aby ste vedeli, hneď to poviem na začiatok. Poslanci za KDH nepodporia návrh vlády na zmenu Zákonníka práce v tej podobe, ako bol predložený do Národnej rady. To bolo to najkratšie vystúpenie. Ale ak dovolíte, predsa len by som ešte povedal pár viet. Už o tom hovoril aj môj predrečník kolega Štefanec. Svetové ekonomické fórum, ktoré hodnotí už pätnásť rokov konkurencieschopnosť krajín vo svete, tak nás zaradili v Európskej únii na tretie miesto od konca. Už len Rumunsko a Grécko je na tom horšie. Ja to teraz nehovorím ako výčitku, to umiestnenie, že to je na adresu vás. Lebo Slovensko sa prepadáva od roku 2007. Síce to je tiež na vašu adresu, ale proste prepadá sa už dlhšie, už niekoľko rokov, a preto treba na to reagovať. Teraz na to nemôže reagovať opozícia, lebo nie je pri moci. Vy ste pri moci. A jednoducho vláda môže pre toto veľa urobiť. Zmeniť ten nepriaznivý trend. Lebo ak je na tom lepšie už aj Maďarsko, prosím vás, Maďarsko, škaredé kačiatko v Európskej únii, keď to tak veľmi jemne a citlivo poviem, a už aj tí budú lepší, keď sa zmení situácia v pracovnej legislatíve takou zmenou, akú vy navrhujete?! Ja s mnohými alebo s niektorými vecami by som aj súhlasil. Ale v dobrých časoch. To znamená, keď je jedno, aký je Zákonník práce. Keď zamestnávatelia majú dosť roboty, keď hľadajú kvalifikovaných zamestnancov a nepotrebujú prepúšťať. Ale dnes nie je dobrý čas na vytváranie pracovných miest. Dnes majú problémy všetci. Aj Nemci, aj Francúzi, aj Sever a Juh. Jednoducho dnes vlády sa snažia z krízy dostať. Teda na rozdiel od slovenskej vlády, lebo ona tak slepo, akože na jednej strane ideme konsolidovať verejné financie, bez rozumu, ale teda, lebo Brusel chce, aby sme to splnili a toto chceme splniť, ale na druhej strane to, čo si týmto tak trošku vybudujete, tak týmto Zákonníkom práce ako keby ste zbúrali. Naozaj. Ako môžete ťažiť z tej výhody, že vy ste ten Zákonník práce, ako teraz platí, neschvaľovali, no tak využite jeho pozitíva práve v tejto situácii. Ja viem, že Zákonník práce nie je jediné kritérium porovnávania konkurencieschopnosti krajiny alebo podmienok na zamestnávanie. Že to záleží od toho, či tu je korupcia, alebo nie je, či je vymožiteľnosť práva, alebo nie je, aké sú dane. Proste tých činiteľov je viacero. Ale proste dnes sa už každý jeden z tých nástrojov snažia rozumné vlády maximálne využiť, aby pomohli svojej krajine. Vy týmto, naozaj, veď to uvidíte, aj blízka budúcnosť po prijatí tohoto zákona to ukáže. A ja si myslím, že by sa patrilo od tých našich susedov, že by vám poslali minimálne ďakovné listy. Predseda vlády, on tuší, že niečo nie je v poriadku, že to s týmto Zákonníkom práce nie je úplne s kostolným poriadkom, a preto dal verejný prísľub, že keď sa ukáže, že Zákonník práce deformuje trh práce, tak urobíme zmeny. Prosím vás, ale však vy na to ani neprídete, lebo to nebudete vedieť analyzovať. Veď najprv balík tých vašich konsolidačných opatrení a spolu so zmenami v Zákonníku práce, veď to bude dokonalý guláš! Ako vyhodnotíte? Budete hovoriť, že sme zachránili verejné financie, keď sme prijali Zákonník práce? Veď práve preto, keby ste posunuli napríklad účinnosť, veď máte štyri roky pred sebou. Čiže pokojne môžete niektoré veci urobiť aj v druhom roku, aj v treťom roku. A preto ten návrh alebo tá požiadavka, že odsunúť účinnosť zmien v Zákonníku práce na neskôr, keď neexistuje analýza terajšieho Zákonníka práce, tak môžete ju urobiť, je celkom racionálny. A teraz nemôžem dávať žiadne pozmeňovacie návrhy, ale v druhom čítaní KDH bude navrhovať, aby sme, keď teda sa nedá zabrániť tej osemdesiattrojke, že presadíte všetko, čo ste si zaumienili cez tento vládny návrh zákona, tak budeme navrhovať, aby účinnosť Zákonníka práce sa posunula minimálne o rok neskôr. Dúfam teda, že už budú lepšie časy. Aspoň teda vo svete, aj keď u nás určite nie. Konkurencieschopnosť je jedno. O tom hovoril dlhšie kolega Štefanec. Ale aj konkurencia má svoje čaro. A teraz by som bol rád, keby ma počúval pán poslanec Blaha. To je ten mladý, čo tu ku všetkému rozpráva. Prosím vás, ako konkurencia čarovne, ako konkurencia čarovne pomáha zamestnancom. Pamätáte si ešte, keď sa na Slovensku začínali ako huby po daždi rozmnožovať supermarkety? A boli také situácie, že predavačky, pokladníčky v jednom supermarkete mali, najprv mali rovnaké platy a potom zrazu bol nedostatok, lebo tých obchodov rástlo, teda bolo ich veľa, tak zamestnávatelia, tí majitelia, tí investori nemali dostatok kvalifikovanej pracovnej sily. To znamená, tých pokladníčok, účtovníčiek. A tak, aby ich získali na tom trhu, keďže neboli na úradoch práce, tak ponúkali vyššie platy. Nie preto, že by v Zákonníku práce sa zmenilo ustanovenie o raste minimálnej mzdy. Jednoducho ponúkli sto korún vyšší plat a tá pokladníčka si rozmyslela, či bude robiť v Tescu alebo v Carrefoure. No, oni tu prišli do parlamentu, tí zamestnávatelia, hovoria, že treba niečo robiť, lebo ja som investoval do tých mojich zamestnancov, ja som ich vyškolil, ja som do nich investoval zdroje a zrazu niekto im ponúkne o trošku vyšší plat a oni pre tých sto korún, vtedy ešte nebolo euro, pre sto korún odo mňa odídu a ja tomu nemôžem zabrániť. No tak odpoveď na to, veľmi jednoduchá, bez zmeny zákona: No veď aj vy im dajte o sto korún viac! Čo o sto?! Dajte o dvesto, a neodídu od vás. Konkurencia takto funguje. Keď nie je monopol, nemusíte v Zákonníku práce v tomto smere robiť žiadne zmeny. Je to také komplikované? Podľa mňa prvý stupeň na základnej škole na to stačí, naozaj, úspešne absolvovať a pochopíte, ako to funguje. Prosím vás, Zákonník práce, hovoril som, že nie je dôležitá jeho podoba, keď sú dobré časy. Keď sú zlé časy, môže byť hotovou pohromou. Môže byť hotovou pohromou. To, že sú zlé časy, zo slov a z konania vlády, mám pocit, že už vedia, že to ku nim došlo. Ale to, že zlý Zákonník práce môže byť pohromou, to sa mi zdá, že to ešte neprišlo. Veď dnes nepôsobíme v nejakom uzavretom priestore! Keby sme boli uzavretá, taká tá banánová alebo nejaká iná republika, že naozaj nikoho nepustíme von, nikoho dnu, tak si môžeme určovať pravidlá a to bude platiť. A ešte keď máme silný aparát, ktorý to bude vynucovať, dá sa to. Ale v dnešnom globalizovanom svete to nejde. My sme taký slabý hráč, že my musíme tie podmienky využívať, ak sú priaznivé okolo nás, a nekaziť tie naše. Naozaj, aby sa nás, aby sme neodháňali tých, ktorí, ktorým sa... Niekto príde aj preto, že sú tu nízke mzdy. Ale ak oni vytvoria, či to je Samsung alebo niekto iný, tisíce pracovných miezd aj za veľmi nízke mzdy, je to vždy lepšie, ako keď pôjdu do Maďarska. Teraz možno, že sa v Maďarsku budú na mňa hnevať, na tento postoj, takýto sebecký, ale úlohou vlády je v prvom rade chrániť záujmy Slovenskej republiky. Aj v Bruseli. Ja viem podporiť niektoré návrhy alebo aj chápem vaše úvahy o zmenách v Zákonníku práce. Napríklad, že sa nebude skúmať reprezentatívnosť odborov. Áno, s týmto ja nemám problém osobne. Lebo napríklad aj pluralita odborov je potrebná. No tak viem o jedných odboroch, ktoré sú malé, možno nevýznamné, ale chcú pôsobiť. Zhodou okolností sú to kresťanské odbory. No proste v živote by nesplnili, proste v súťaži s Konfederáciou odborových zväzov sa môžu aj roztrhať. No, čiže je istá situácia v tejto oblasti, že by sme práve v záujme plurality, aby mohli aj iné odbory ukázať týmto, tým skorumpovaným, teraz myslím na tých papalášov, skorumpovaných, lebo ja si myslím, že teraz je priestor pre odbory, aby sa viac angažovali nie pri rokovaní s Ficom a Richterom, ale aby sa viac angažovali pri kolektívnom vyjednávaní na podnikovej úrovni. Tam je teraz ich priestor. Napríklad aj tam brániť tie šičky. Alebo keď je teda niekde nízka mzda a nejaký ten kapitalista, či z Talianska, či odkiaľ, ich zneužíva a nedáva im mzdy, tak tam ich musí byť počuť. Ale nieže si štrngajú šampanským na úrade vlády a hovoria, aké to je super. Vôbec to nie je super. Naozaj týmto zákonom by ste urobili najlepšie, keby ste ho vôbec nepredložili a využívali ovocie tých svojich predchodcov. To už som hovoril, že je kríza. Nemá to logiku, že chcete Zákonník práce pokaziť a že to nebudete vedieť ani analyzovať, ale, prosím. Zákonník práce a zamestnanosť. Aj na adresu pani Tomanovej, ako jeho podoba ovplyvňuje zamestnanosť alebo nezamestnanosť. Veď na to sú už dnes, keď my nemáme na Slovensku, tak v OECD alebo štatistický úrad vám, Eurostat vám to poskytne. Klikajte viacej a zistíte, že to už dve desiatky rokov sledujú. A môžete si vybrať pozitívne vzory z krajín, kde je Zákonník práce oveľa flexibilnejší, tak tam ja nezamestnanosť nižšia. Nehovorím, že to je jediné kritérium, Zákonník práce. Možno jedno, nechcem teraz vymenúvať a strácať tým čas, ale je ich viacero. Čo je zaujímavé, že dnes už v Európskej únii (A teraz pán Blaha je tu? Je tu.) už sa nedelia vlády na ľavicové a pravicové pri zmenách v Zákonníku práce. To ešte vy ste tak trošku ako o fázu posunutý. V Nemecku to bol Schröder, to bol váš partner, ktorý zmenil Zákonník práce tak, že je viac prajný k vytváraniu pracovných miest, ako ten váš, keď ho schválite. A to bol socialista! Merkelová ho nemení. Naopak, ťažia z toho, preto je v Nemecku situácia, aj preto, že pracovné právo prispieva priaznivejšie k ekonomickému rozvoju a rastu. Takže ja by som sa prihováral za pragmatickejší a racionálny prístup aj z vašej strany, čo osoží všetkým. Veď čo sa stane, keď tento sľub odborom za to, že vás vo voľbách podporovali, nesplníte ako prvý, ale ako štvrtý, alebo na konci volebného obdobia, aby ste nenapáchali také škody?! Čiže ako volanie pána Gazdíka po Zákonníku práce, pani Tomanovej, nie je dobré volanie. Budú ho mať, samozrejme, že tá cena bude vysoká. To, že som hovoril, aby odbory sa viac venovali teraz, v týchto ťažkých časoch tomu, čo by pomohlo zamestnancom, aj zvyšovaniu sociálnych istôt. Lebo u nás je taká obyčaj, že ľudia vždy radi robia to, čo by nemuseli, radi by robili to, čo robí niekto iný, niekedy robia strašne veľa vecí naraz a potom to nevidieť. Teraz malú odbočku. Dúfam, že mi predsedajúci nezoberie slovo. Naposledy pred mesiacom, keď som hovoril o pani Vaľovej, tak pani Laššáková mi ho skoro zobrala. Ja som si prečítal, že pán poslanec Choma (Je tu? Nie je tu.), že bude predsedom Dozornej rady Národnej diaľničnej spoločnosti. Vy ste sa v SMER-e zbláznili! Prosím vás, ak toto ešte niekto od vás nezaregistroval, že tento primátor, poslanec VÚC-ky a poslanec Národnej rady okrem toho, že je v dozorných radách svojho regiónu, vo Vodárenskej spoločnosti, že bude ešte aj šéfom Dozornej rady NDS-ky! Prosím vás, veď to sa páchatelia vracajú na miesto činu! Zastavte to, ak sa to ešte dá! Vrátim sa späť k Zákonníku práce, rokovanie odborov na podnikovej úrovni. Chcem vám ponúknuť jeden pozitívny príklad. Ja viem, že sa vám to zle počúva, ale to ja nemôžem zmeniť. Proste toho Chomu musíte vy zastaviť. To KDH nezastaví. V Nemecku mali problémy vo Volkswagene, lebo odbory chceli vyššie mzdy. O 10 percent. O 10 percent. Vo Volkswagene ale boli ťažké časy, ekonomické, teraz sú chvíľku lepšie. Tak zamestnávatelia pri rokovaní s odbormi povedali, dobre môžeme, budú o 10 percent vyššie, ale znížime zamestnanosť o 5 percent. Proste tak, aby sme my nestratili konkurencieschopnosť v súťaži s inými automobilkami, budú u nás vyššie platy, ale bude nižšia zamestnanosť, musíte viac pracovať. Výsledkom toho rokovania bolo, že odbory v tom roku, je to niekoľko rokov dozadu, povedali, že dobre. Ak sa dohodneme, že neprepustíte ani jedného človeka z Volkswagenu, tak my tento rok nebudeme žiadať vyššie mzdy. Mne sa to páči. To je príklad skutočnej solidarity – odborárov, zamestnaných s nezamestnanými. Aj tak sa to dá. Možnože aj preto sa Nemcom darí lepšie ako nám aj v čase krízy, že tam sociálno-demokratickí politici vedia prijímať konštruktívne, a nie deštruktívne riešenia. A aj odbory sa vedia správať múdro a solidárne. Dámy a páni, potiaľ moje kritické, prepáčte, ak mierne zapálené vystúpenie. A teraz by som chcel preladiť a chcel by som vám navrhnúť, aby ste urobili v Zákonníku práce nejaké zmeny, ktoré tu zatiaľ nie veľa ľudí, ako to tak vnímam, ktorí to podporujú, to, čo chcem teraz povedať. Ale chcem sa za prijatie týchto zmien prihovoriť, pretože nič tým nepokazíme, ani ekonomiku nepoškodíme. A ako hovorí dôvodová správa k tomuto zákonu, že prijatím novely Zákonníka práce sa priblížime k európskemu štandardu pracovného práva, tak si myslím, že tými mojimi, alebo návrhmi KDH, o tých to platí, že sa priblížime k štandardu európskeho pracovného práva. A to je tá práca vo sviatok, sviatok, nedeľa. Ja viem, že niekto to berie ideologicky, že to hovoria „kádeháci“ preto, lebo oni chcú, aby v nedeľu všetci išli povinne do kostola a podobné také pseudoargumenty. Vôbec nie. Priatelia, boli ste v zahraničí, keď bol sviatok a chceli ste si nakúpiť a zistili ste, že obchody sú zatvorené? V takom pohanskom Francúzsku, alebo aj v iných krajinách, vo Švédsku, v cirkevný sviatok majú sviatok, teda štátom uznaný voľný deň a obchody zatvorené. Už nehovoriac o nedeli, že v nedeľu v Rakúsku, v Nemecku, vo Švajčiarsku, vo Francúzsku by ste tiež nenakúpili. Iba v niektorú nedeľu. Teda, keď si to niektorý región upraví osobitne, pred Vianocami alebo... Tak to je. U nás, my sme ako otroci. Sedem dní v týždni, 24 hodín. A pritom je to vec taká jednoduchá. Veď úspešní ľudia chcú viac odpočívať. Podnikateľ by nedbal, keby víkend začínal vo štvrtok a končil v utorok. A ja by som rád, aby sme dopriali voľno aspoň vo sviatok tým, ktorí si nemôžu toto dovoliť ako úspešní ľudia. Lebo im zamestnávateľ túto šancu nedá. Že musia ísť do práce aj vo sviatok. Mne teraz, ja chcem zastávať práve tie mamičky. Mladé ženy, ktoré muža nechajú doma aj s malými deťmi, aby varil v nedeľu obed, lebo ony musia ísť do roboty. Lebo nemôžu si dovoliť, že by povedali, ja v nedeľu nepracujem, alebo vo sviatok nepracujem. Priatelia, to patrí ku kultúrnej vyspelosti krajiny. Naozaj, keď to budete skúmať, prečo to nerušia v tých iných krajinách, to je práve preto, že vedia, čo znamená odpočinok pre zdravý organizmus alebo pre život človeka. Už nehovoriac o tom, že to je aj sociálna istota. Dokonca, veď u nás to bolo aj za komunistov. Pamätáte si. A nikto neumrel pre to od hladu. A vtedy sa v sobotu na obed obchody zatvorili. Teraz 24 hodín, môžete ísť do Tesca aj o pol noci, budete tam síce sám, alebo ešte niekoho stretnete. To je tá výhoda, že keď to zakážeme, nútenú prácu, tak nikto tým, z tých poskytovateľov tejto služby, netratí. Lebo to, čo chcete kúpiť, si kúpite. No nemôžem v nedeľu, keby to prešlo, tak si to kúpim v sobotu. Alebo hocikedy inokedy. A nevyženieme tým ľudí nakupovať do Rakúska. Určite nie. Čiže toto by určite bola zaujímavá téma a ja ju ponúkam v dvoch alternatívach. Tá jedna je širšia, to, čoho sa pán Sulík najviac obával, keď sme boli v koalícii, že aj v nedeľu. Ale keďže viem, že je to príliš veľká zmena pri terajšom stave, keď za rok tri a pol dňa je zakázaná nútená práca, tak navrhujem v druhom čítaní ako kompromisný návrh počas štátom uznaných sviatkov. Štrnásť dní. Dámy a páni, už som zachytil, že túto myšlienku už dnes presadzuje aj Konfederácia odborových zväzov. Za toto im chcem verejne poďakovať. A ďakujem za to, že ste ma vypočuli. (Potlesk.)