L. Žitňanská, poslankyňa: (2009-04-22):
Najskôr k niektorým slovám, ktoré ste použili vy, ale ja som ich nepoužila. Ale myslím si, že ste ich použili dobre. Ja som nepoužila slovo „dusno“ v justícii. Vy ste to slovo použili a ja si myslím, že áno, v justícii je dnes dusno, pani poslankyňa. (Reakcia z pléna.) Poznám, poznám dnešný právny stav a poznám aj to, čo sa navrhuje vo vládnom návrhu zákona a práve to, čo sa navrhuje vo vládnom návrhu zákona, ma oprávňuje k tomu, aby som povedala, že kruh, uzatvorený kruh justície sa uzatvára. Ja som nepoužívala slová sudcovia a nesudcovia, ale naschvál hovorím o justičnom systéme, do ktorého zahŕňam aj advokátov, prokurátorov a iných právnikov. Preto, keď v týchto grémiách sú len ľudia s takto široko poňatého v mojom ponímaní justičného systému, čiže len právnici, ktorí sa v rámci tohto justičného systému pohybujú, tvrdím dnes po skúsenosti, ktorú máme so Súdnou radou a disciplinárnymi senátmi, že ten kruh sa stále viac a viac uzatvára. A čo chcem povedať ďalej, po vládnom návrhu novely ten kruh sa uzatvorí úplne, pretože všetky kompetencie budú na Súdnej rade, ktorá je kreovaná tak, ako ste povedali. Ale zároveň treba povedať, že polovica – a súčasťou tej polovice členov Súdnej rady je predseda Najvyššieho súdu – sú sudcovia zo zákona. Tí musia byť, pretože to je osem členov, ktorí sú volení sudcami, a jeden predseda Najvyššieho súdu. Polovica Súdnej rady sú sudcovia, čo znamená pri väčšinovom rozhodovaní Súdnej rady to, s čím nesúhlasia sudcovia v Súdnej rade, cez Súdnu radu neprejde. Čiže ovládajú Súdnu radu sudcovia, pani poslankyňa, a za tým si stojím. To, čo ja navrhujem, to, čo ja navrhujem do disciplinárnych senátov a myslím si, že by to bolo dobré aj do Súdnej rady, ale to chce novelu ústavy, preto som to zatiaľ nenavrhla, je, aby tam boli nielen nesudcovia, ale aj neprávnici. Pretože si myslím, pretože si myslím, že sú otázky a najmä morálno-etického charakteru, ktoré vedia posúdiť aj neprávnici. Som presvedčená, že to nemusia právnici, naopak, si myslím, že morálno-etické otázky môžu dokonca lepšie posúdiť ľudia, ktorí s právom nikdy nemali nič do činenia. K samotnému návrhu mojej novely zákona. Áno, navrhujem, aby na každé sudcovské miesto muselo byť vypísané výberové konanie tak, ako to bolo za predchádzajúceho obdobia, pretože dnes sa zmenil právny stav za tejto vlády tak, že pokiaľ sa uchádza o miesto justičný čakateľ, nemusí byť vypísané výberové konanie. Áno, myslím si, že na každé sudcovské miesto by malo byť vypísané výberové konanie, do ktorého sa môže prihlásiť každý právnik, ktorý spĺňa zákonom stanovené náležitosti. A zákon predsa vyžaduje, aby sa mohol uchádzať len taký právnik, ktorý má niektorú z predpísaných skúšok. To znamená: buď justičnú, alebo advokátsku. To znamená, nie je pravda, že navrhujem, aby sa mohol bez skúšky právnik uchádzať do výberového konania. Každý, ktorý spĺňa zákonom stanovené kritériá. Ja si totiž nemyslím, že je výhrou pre súdnictvo, pokiaľ sa budú na miesta sudcov dostávať len justiční čakatelia, ktorí sú vychovaní v systéme. Pretože áno, ja rozumiem tomu argumentu, že sudca musí vedieť aj rozhodovať, čiže nielen poznať právo, čiže musí poznať aj techniku rozhodovania, ale sú iné možnosti, ako to zabezpečiť. To nemusí byť len justičný čakateľ. Môže každý novoprijatý sudca, ktorý prichádza nie z miesta justičného čakateľa, prejsť polročnou praxou alebo prejsť konkrétnym cyklom v justičnej akadémii. Sú to veci, ktoré sú riešiteľné. Čo ja v dnešnom systéme považujem za nebezpečné, keď dnešní sudcovia v systéme, ktorý funguje tak, ako funguje, si budú vychovávať svojich nástupcov a nikto iný tam nebudem môcť vstúpiť. To považujem za nebezpečné. Pretože potom v tomto nie celkom dobrom stave justície si vychovávame justičných čakateľov na svoj obraz a naozaj ten kruh sa absolútne uzatvára. Myslím si, že pre systém je dobré, keď doň vstupujú aj ľudia zvonku, so skúsenosťou zvonku, nielen so skúsenosťou, keď zo školy prišiel na súd a nič iné nepoznal. Je to moje hlboké presvedčenie. Pričom nepodceňujem, pritom naozaj nepodceňujem to, že súdiť treba vedieť, že to nie je len o ovládaní práva. Výberové konanie a justičné skúšky navrhujem, aby boli verejné. Áno, aby tam mohla prísť verejnosť, aby keď tých ľudí skúšajú, aby tam mohli prísť ľudia a pozrieť sa, čo sa pýtajú budúcich sudcov ich kolegovia. Ako odpovedajú budúci sudcovia na otázky, ktoré im kladú ich kolegovia. A keď hovoríte o tých testoch. Napríklad navrhujem, nech sa testy losujú. Nech zabránime tomu a tým podozreniam, že možno niektorí z uchádzačov testy poznali vopred. A to sa človek dozvie. Viete, ešte máme kolegov, ktorí z justície napríklad odišli, pretože už sa na to nemôžu pozerať. Preto si myslím, že verejné justičné skúšky a verejné výberové konania by v tomto smere boli krokom vpred, aby sa naozaj zabránilo rodinkárstvu pri prijímaní na súdy, či už na miesta justičných čakateľov, alebo na miesta sudcov. Čiže o tom je to, čo navrhujem, a to otvorenie justície občianskej kontrole. Ďakujem pekne. (Potlesk.)