Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2018-09-20):
Ako spravodajca by som chcel povedať pár slov k prerokovanému návrhu zákona, lebo si myslím, že by nemali návrhy zákonov preletieť parlamentom bez toho, aby sme aspoň pár slov o nich povedali. Už som sa tu dnes, včera alebo predvčerom vyjadroval k dvom návrhom zákonov, ktoré predkladá kolega Beblavý, a oba som podporil. Tento návrh zákona chcem nielen podporiť, ale vyslovene pochváliť. Ja som tiež zaregistroval tú iniciatívu francúzskeho prezidenta Macrona, tiež mi bola sympatická, dokonca som uvažoval, že by som sa do niečoho podobného pustil aj ja, pripravil nejaký podobný návrh, ale kolega Beblavý bol rýchlejší, a teda potvrdzujem aj to, že napriek tomu, že prišiel s tým stredoľavý prezident Macron a na Slovensko jeho myšlienku prenáša stredopravé SPOLU – občianska demokracia, tak má táto myšlienka podporu aj odo mňa, hoci som pravičiar ako repa. K tým dvom príkladom, ktoré kolega Beblavý v úvodnom slove spomínal, kde by sa ten princíp, že nebudeme trestať za prvé porušenie zákona alebo teda vytvoríme priestor pre odpustenie sankcie za porušenie zákona, ak, samozrejme, že ide o nejaké vymedzené prípady, ktoré nie sú závažné, nemajú dopad na tretie strany, že by sa od sankcií upustilo. Spomenul tu dva príklady, ktoré sú vhodné aj na širšiu ilustráciu tejto témy. Prvým bolo hlásenie domácich zabíjačiek a pokuta za nenahlásenie domácej zabíjačky a v druhej bola sankcia za to, že žena živnostníčka nenahlási zmenu priezviska po vydaji. Ten prvý prípad okrem témy, ktorú rieši návrh zákona, je aj vhodnou príležitosťou zamyslieť sa nad tým, že či súčasná legislatíva nestanovuje príliš veľa povinností či už podnikateľom, alebo aj súkromným osobám, či všetky tie povinnosti, ktoré slovenské zákony, ale v tomto prípade to súvisí aj s európskou legislatívou, ukladajú fyzickým osobám, právnickým osobám, sú naozaj nevyhnutné, aj teda v prípade tých domácich zabíjačiek je tam nejaký zdravotný aspekt, ktorý uznávam, ale, ale naozaj možnože sa treba zamyslieť aj nad tým, že či toto je nevyhnutné ošetrovať takýmto spôsobom a či by to nebolo možné nechať na samotných chovateľov tých prasiat, ktorí si doma chovajú prasatá, a teda pod hrozbou sankcií ich nútime niečo hlásiť veterinárnej správe. Ale, samozrejme, že pri každej povinnosti treba zvažovať pre a proti, len myslím, že toto je vhodný, vhodná príležitosť sa aj zamyslieť nad rozsahom tých povinností, ktoré ukladá štát občanom a potom ich sankcionuje a naháňa, keď ich neplnia, hoci v niektorých prípadoch tie povinnosti sú možno až samoúčelné alebo určite nie nevyhnutné. No a ten druhý príklad je ešte zaujímavejší svojím spôsobom, lebo umožňuje trestať ľudí za zlyhanie štátu. Tu sa už roky hovorí o princípe jedenkrát a dosť, teda že keď človek ohlási nejakú zmenu údajov štátu alebo verejnej správe, tak to nemusí ohlasovať na desať ďalších úradov, kde je ten údaj evidovaný, ale že štát má mať informačné systémy prepojené, a teda ak ohlásim na jednom mieste, že som trebárs sa vydala a zmenila si priezvisko, tak automaticky cez informačné systémy verejnej správy má byť táto informácia zanesená aj do všetkých iných registrov a informácií. Mali sme tu zákon o boji proti byrokracii, ktorý prešiel parlamentom pomerne širokou zhodou, ktorý v podstate riešil princíp jedenkrát a dosť, ale iba vo vzťahu k niektorým registrom, obchodnému registru, katastru nehnuteľností a samozrejme, samozrejme, že ak sa tento princíp má uplatňovať, tak ho treba uplatňovať na všetky registre, ktorými verejná správa disponuje a v tomto prípade je to teda klasický prípad, keď miesto toho, aby boli informačné systémy verejnej správy prepojené, tak dávame občanom nezmyselnú povinnosť typu, aby zaniesol daňové, teda potvrdenie o podaní daňového priznania na Sociálnu poisťovňu, ktorá si zároveň vyžiada tie údaje priamo z daňového úradu alebo teda z Finančnej správy, a nesplnenie povinnosti tohto typu ešte vieme sankcionovať. Čiže ten prípad živnostníčky, ktorá sa vydala a neohlásila zmenu mena, teda zmenu priezviska Živnostenskému úradu a je za to potrestaná a môže byť teda, ak sa to naťahuje, až do absurdnej výšky, je tiež príklad veci, ktorá by sa mala ošetriť nielen tým, že odpustíme pokutu za nesplnenie tej povinnosti, ale že zrušíme tú povinnosť, a teda začneme dôsledne uplatňovať princíp jedenkrát a dosť. No lenže kým zrušíme všetky nezmyselné povinnosti a kým začneme dôsledne uplatňovať vo verejnej správe princíp jedenkrát a dosť, tak ešte to zrejme hodnú chvíľu potrvá, a preto tento návrh zákona má svoje opodstatnenie, má opodstatnenie, aby fyzické osoby a právnické osoby neboli automaticky trestané pri prvom porušení zákona, ktoré môže byť naozaj neúmyselným opomenutím. Samozrejme, ak nemá nejaké závažné dôsledky, ak nejde o problém, ale toto si myslím, že v návrhu zákona, ako ho predložili kolegovia Beblavý a Mihál, ošetrené je, čiže je tam aj tá rovnováha. A myslím si, že je to návrh zákona, ktorý si zaslúži podporu nielen zo strany opozície, ale ak bude koalícia racionálne uvažovať a ak ho aj nepodporí a bude si ho chcieť niekedy v budúcnosti niekto z koalície osvojiť, tak myslím si, že nebude zo strany opozície problém takýto návrh podporiť, lebo ide o dobrú vec. Ďakujem.