Mamojka, Mojmír, poslanec NR SR (2015-05-28):
Ďakujem za slovo, pán predseda. Nechcel som vystupovať, ale už keď vystúpil pán kolega Kadúc, znie to ako právnik, tak už mi nedá povedať pár slov. Neviem, či som ho učil, ale celkom sa vydaril, ale mohol sa lepšie. Možno som si myslel, že povie nejaké právne argumenty, ale budiž. Tu sa zase rozprávajú, každý je informovaný, každý o tom všetko vie, pritom o tom vie každý v podstate dosť málo na to, aby informoval alebo hovoril odborne, vecne. Tu je už milión poslancov, politikov, právnikov. Ja som nadšený tým, ale dovoľte mi pár právnych poznámok. Budem mať klapky trošku, keď som to počúval. Mal som tú česť mať informácie o privatizácii – a nepôjdem od veci, nebojte sa – ako na margo SPP. Je keď som tu hovoril o privatizácii SPP, tak som okrem iného povedal, že keby to mal prvák právnik tú zmluvu v rukách a ju odsúhlasí, akceptuje, tak ho, omlúvam sa za ten výraz, to ja nemám rád, lebo ja nikoho nevyrážam zo skúšky, ja ho len pošlem preč, tak ho pošlem preč a nikdy nebude študovať Právnickú fakultu. Privatizácia SPP. Tu sa hovorí o miliardách, 65, 35 %. Prosím vás pekne, právo je stredný rod, to je to právo, nie je to ženský, ani mužský, je to to právo, ale je to čarodejnica veľká. Dá sa s ním obrovsky narábať. Elegantne alebo sprosto, alebo primitívne. Tu sa s ním narábalo primitívne. Ja nemám tieto výrazy rád, ale ako právnik trošku sa vyznám, dovoľte mi trochu neskromnosti, primitívne. Nie sú pre mňa zaujímavé čísla. Už to, že boli špekulatívne pohyby vlastného imania, predtým 12 mld., potom sa to navýšilo umelo, už to mi stačí ako právnikovi, že tam bol nejaký nekalý úmysel, ktorý formálnoprávne sa dá zvládnuť. Ale je minimálne, keď už nie contra legem, tak, kolega tu nie je, praeter legem, že, pán Hlina, obchádzame zákon. Nie je proti. Obchádzame elegantne akože, ale hlúpo. Keď spomeniem zmluvu SPP, teraz aj privatizačnú zmluvu alebo akcionársku zmluvu o privatizácii a potom reprivatizácii Gabčíkova. Prosím vás pekne, keď predávam, nepoviem zlatú, nemám rád expresívne výrazne, striebornú sliepku, tak mám špičkovú vyjednávaciu pozíciu. Nie je len zmluvné právo, je predzmluvné štádium. A keď mám špičkovú vyjednávaciu pozíciu, tak vyjednám dobré podmienky, nie nekorektné, výhodné pre toho, kto predáva striebornú sliepku. Keď ja viem, že v zmluve sú také nezmysly, ako je odškodné, pán kolega, odškodné v prípade, keď legálne odstúpim od zmluvy. Pokiaľ viem, to bola zmluva na dobu určitú, ale aj v zmluve na dobu určitú môžem dojednať skončenie výpoveďou, keď sa dohodne. Odškodné, keď legálne, legitímne a podľa zmluvy povedzme skončím zmluvu, a odškodné za čo, keď neporuším ani všeobecne záväzný právny predpis ani zmluvné podmienky? Prenájom technológie? Však technológia je súčasť veci, právne nemôžem oddeliť technológiu od toho, súčasťou čoho je. Minimálne si dovolím tvrdiť a nepoznám ten rozsudok krajského súdu, nečítal som ho, ktorý vyhlásil túto zmluvu za absolútne neplatnú. Ale bez toho, aby som ho čítal, tak si dovolím tvrdiť, že je správny, pretože je vo väzbe na § 37, 39 Občianskeho zákonníka, keď niečo urobím praeter legem, obchádzam zákon, a to vo väzbe na medzištátnu zmluvu slovensko-maďarskú, Obchodný zákonník, kde je princíp okrem iného poctivého obchodného styku, formálnoprávnej rovnosti podnikateľských subjektov. Dám partnerovi, ktorému predávam zlatú sliepku, podmienky, ktoré sú v sporových konfliktných situáciách absolútne výhodné preňho? A som v defenzíve! Prečo? Odškodné, keď legálne skončí zmluvu? Prenájom technológie? Špekulatívne pohyby vlastného alebo základného imania? Prečo? Neviem. Nepoznám detaily tej zmluvy, ale zas sa obrátim na zmluvu SPP a dovolím si tvrdiť, že je veľmi rovnaká alebo podobná. V prípade sporu rozhodnutie nie všeobecného súdu, ale arbitrov podľa Common Law, podľa obyčajového práva? Anglickí arbitri? Prečo? Keď sídlo je tu a my predávame, tak budem riešiť podľa obyčajového práva spor, keď som tu pánom na svojom ihrisku? Takže ja si dovolím tvrdiť, že odstúpenie od zmluvy podľa § 345 Obchodného zákonníka je absolútne dôvodné, výpoveď nebola možná. Štát podľa mňa, si dovolím tvrdiť, ja nerád prejudikujem, nemám v tomto rád nejaké ramená, ale keď som kde-tu niečo predpovedal, prepáčte mi neskromnosť, vždy som mal pravdu. Dovolím si tvrdiť, že aj v tomto prípade štát uspeje. Dovolím si aj to tvrdiť. To znamená, minimálne došlo k porušeniu medzištátnej zmluvy medzi Slovenskom a Maďarskou republikou, minimálne základný princíp Obchodného zákonníka a možno aj aktuálnych predpisov o verejnom obstarávaní. Takže 580 mil. škoda, uvidíme, čo bude  potom, ak bude, ja si dovolím tvrdiť, že nebude. A záverom toľko, že právo neraz slúži alebo je zneužívané na to, aby sa obchádzali sociálno-ekonomické problémy, a prijmeme právny predpis a bude hotovo, že problém sa vyrieši. Ale aj právo sa dá obísť elegantne. A toto nemalo ani eleganciu obsahu, ani formy, si dovolím tvrdiť. A to, tie čísla, cifry, mňa ako právnika to nezaujíma. Právne mať to v rukách, tak si dovolím, že to rozbijem na cucky, tú zmluvu. Takže držím palce Slovenskej republike, a to, čo bolo povedané, nepokladám za frázu, že ide o nejakú degradáciu národno-štátneho záujmu. Myslím, že áno. Strategické podniky, nechcem odbiehať, majú byť v rukách štátu. To nie je o forme vlastníctva. Keď je niekto neschopný, tak môže byť súkromný manažér a môže byť konateľ a člen predstavenstva, keď je to blbec, tak to skončí aj tak zle. Keď je to schopný manažér, tak vo vlastníctve štátu to funguje takisto. To nie je o forme vlastníctva, to je o ľuďoch. Takže myslím, že v tomto prípade sa konalo správne a dobre, a je škoda, že sa musí ísť na právne formy a právne dôsledky. Len hovorme trošku odborne, vecne. Každý o tom rozpráva, podľa mňa málokto o tom niečo vie. Ďakujem. (Potlesk.)