I. Šimko, minister vnútra SR: ():
Vážený pán predseda parlamentu, vážené poslankyne, vážení poslanci, dámy a páni, nebudem sa vyjadrovať k tým príbehom, o ktorých tu hovoril pán poslanec Krajči, mám na to iný názor, viem, že sa vám nepáči Dr. Šátek, ja mám taktiež iný názor na jeho prácu. Mám iný názor na prácu mnohých iných funkcionárov. Možnože pokiaľ ide o niektorých policajných funkcionárov, tak sa aj zhodneme v našom videní, ale je to vec každého ministra, aby zhodnotil prácu svojich podriadených a niesol za nich aj svoju zodpovednosť. Pokiaľ ide o problémy disciplíny v polícii, tieto problémy považujem za vážne, za závažné a budem sa im osobitne venovať pri prednášaní správy o bezpečnostnej situácii v Slovenskej republike. Budem sa tomu venovať vtedy preto, lebo ma dnes jednak neodvoláte a jednak aj preto, lebo si myslím, že ide o problémy, ktoré sú podstatne dlhšieho dáta, než je čas, počas ktorého vykonávam funkciu ja. Sú to problémy, ktoré existovali i v čase, keď ste, pán poslanec Krajči, boli ministrom vy, a sú to problémy, ktoré mnohé z nich vznikli od roku 1989 a trvajú dodnes. Niektoré z nich pretrvávajú dokonca ešte aj z obdobia pred rokom 1989. Ale tieto problémy naozaj považujem za vážne. Ja som sa rozhodol, že začnem bojovať s niektorými neduhmi, ktoré sa doteraz ututlávali. Samozrejme, že verejnosť je niekedy prekvapená rozsahom niektorých negatívnych javov, ktoré v polícii sú, ale ten rozsah tu existoval aj predtým a dokážem to aj zdokumentovať, že existoval aj predtým. Ale bolo by zlé, keby sme sa obávali ukázať na niektoré negatívne javy len preto, lebo potom opozícia príde a bude hovoriť: Aha, pozrite sa, čo tam v tej polícii je. A pritom bez toho, aby sme na to poukázali, sa vlastne nedá s týmito negatívnymi javmi bojovať. Takže ja som sa rozhodol pre tú metódu, pre ktorú som sa rozhodol, to znamená, že nezakrývam a bojujem s týmito negatívnymi javmi. Chcem, aby sa do polície vrátila disciplína a aby sme mohli byť hrdí na svoj Policajný zbor. Myslím si, že kroky, ktoré som urobil, k tomu vedú. A nazdávam sa, že niektoré ozdravné procesy už je možné vidieť aj teraz. Chcem sa venovať osobitne tomu poslednému bodu, ktorý ste uviedli, resp. ktorý je uvedený v písomnom návrhu, to znamená tej akcii, ktorá sa uskutočnila pri obci Budča, ale vzhľadom na to, že ste ešte vo svojom ústnom príhovore hovorili aj o reforme verejnej správy, resp. o problémoch, ktoré sú pri prenose kompetencií pri zriaďovaní regionálneho stupňa samosprávy, dovoľte mi ešte povedať aj k tomu niekoľko slov. Áno, sú tu problémy a myslím si, že každá vláda, ktorá by bola naštartovala reformu verejnej správy, by musela riešiť konkrétne každodenné problémy, ktoré vyplývajú z toho, že zákony neriešia všetky podrobnosti. Treba vyriešiť množstvo podrobností. A to, čo má riešiť ministerstvo vnútra, dovolím si povedať, to sa naozaj rieši. Dokonca keď ste už teda spomenuli aj ten fakt, že viacero, alebo teda sedem z ôsmich predsedov samosprávnych krajov sú členmi HZDS, všetci majú veľmi bezprostredný kontakt na ministra vnútra, každý z nich môže kedykoľvek prísť, niektorí tento kontakt aj využívajú. A usilujem sa, tam, kde je potrebné, tam, kde je možné pomôcť z pozície ministra, pomôcť. Jeden váš kolega poslanec ma aj v tejto súvislosti navštívil, myslím si, že sa nemôže sťažovať na spôsob, akým som vybavil veci, o ktoré ma požiadal. No, ale samozrejme, že problémy existujú, sú to problémy takpovediac zrodu, pretože je to nový stupeň samosprávy. Samozrejme, že každú vec v miestnosti, každý predmet, všetko musí byť, všetko treba zabezpečiť. Orgány štátnej správy celkom logicky sa bránia tomu, aby odovzdávali to lepšie, odovzdávajú to horšie. Ja rozumiem aj jedným, aj druhým a nerobím rozdiely, rozhodne nie politické. A v tomto zmysle nerobím rozdiely, ani pokiaľ ide o zabezpečovanie bezpečnosti. A tým sa dostávam k tej akcii, o ktorej je predovšetkým táto schôdza. Chcem povedať, že v roku 2001 PPÚ, teda tí tzv. kukláči, krajskí, nie útvar osobitného nasadenia, o ktorom ste hovorili pred chvíľkou vy, to nie je celoštátny, ale toto sú tí tzv. krajskí kukláči, zasahovali 326-krát proti organizovanému zločinu na základe anonymných oznámení a z toho 221-krát boli úspešní. To znamená, že zhruba 100-krát neboli úspešní, ale nebyť toho, že by boli zasahovali, tak by neboli ani v tých 221 prípadoch našli či už drogy, zbrane alebo iné predmety. Teraz prečítam niekoľko paragrafov, pretože hovoríte, že to bolo v rozpore so zákonom, rád by som počul, s akým ustanovením z ktorého zákona to bolo v rozpore. Zásah príslušníkov Krajského riaditeľstva Policajného zboru v Banskej Bystrici dňa 24. 3. voči osobám, občanom Slovenskej republiky vysvetľujem plnením úloh Policajného zboru, ktoré sú ustanovené v § 2 ods. 1 písm. b) a písm. l) zákona č. 171/1993 Z. z. v aktuálnom znení (je to zákon o Policajnom zbore), a využitím oprávnení vyplývajúcich z ustanovení § 18 ods. 1, § 22 ods. 1, § 23 ods. 1 a 2 písm. a) a b) zákona č. 171/1993, teda policajného zákona v aktuálnom znení. Podľa § 2 ods. 1 písm. b) tohto zákona Policajný zbor má ustanovenú úlohu odhaľovať trestné činy a zisťovať ich páchateľov. Podľa § 2 ods. 1 písm. l) prislúcha mu aj úloha vykonávať pátranie po veciach. Policajný zbor disponoval informáciou zakladajúcou minimálne indície latentného skutku, ktorého znaky sú uvedené v ustanovení § 187 Trestného zákona pod názvom Nedovolená výroba a držba omamnej látky, psychotropnej látky, jedu a prekurzora a obchodovania s nimi, ako aj v ustanovení § 185 Trestného zákona pod názvom Nedovolené ozbrojovanie. Podľa § 23 ods. 1 zákona č. 171/1993 Z. z. pri plnení úloh Policajného zboru je policajt oprávnený dávať pokyny na zastavenie dopravného prostriedku. Podľa § 23 ods. 2 písm. a) citovaného zákona je policajt oprávnený vykonať prehliadku dopravného prostriedku, ak je podozrenie, že používaním dopravného prostriedku na dopravnom prostriedku alebo v súvislosti s dopravným prostriedkom bol spáchaný trestný čin. Podľa § 23 ods. 2 písm. b) citovaného zákona je policajt oprávnený vykonať prehliadku dopravného prostriedku pri pátraní po zbraniach a pri pátraní po omamných psychotropných látkach. Podľa § 18 ods. 1 citovaného zákona je policajt oprávnený vyzvať osobu, ak je to potrebné na plnenie úloh Policajného zboru, aby preukázala svoju totožnosť. Podľa § 22 ods. 1 citovaného zákona je policajt oprávnený presvedčiť sa, či osoba, proti ktorej vykonáva služobný zákrok, nemá pri sebe zbraň a pri zistení zbrane má právo túto odňať. Podľa § 9 ods. 1 citovaného zákona je policajt povinný v medziach zákona vykonať služobný zákrok, ak je dôvodné podozrenie spáchania trestného činu alebo priestupku. Podľa § 9 ods. 3 citovaného zákona služobný zákrok je zákonom ustanovená a v medziach zákona vykonávaná činnosť policajta, pri ktorej sa bezprostredne zasahuje do základných práv a slobôd osoby. Podľa § 68a zákona policajt je oprávnený pri služobnom zákroku proti osobe podozrivej zo spáchania obzvlášť závažného trestného činu použiť ochrannú kuklu. Podľa § 41 ods. 2 Trestného zákona sú obzvlášť závažnými trestnými činmi trestné činy uvedené v § 62 Trestného zákona, ako aj úmyselné trestné činy, na ktoré tento zákon ustanovil trest odňatia slobody s hornou hranicou najmenej 8 rokov. Trestné činy uvedené v § 185 a § 187 Trestného zákona vo svojich kvalifikovaných podstatách spĺňajú subsumačné kritérium obzvlášť závažných trestných činov. Chcel by som upozorniť, že pokiaľ ide o nasadenie služobného psa, takéto niečo nie je stanovené ako povinnosť v našom právnom poriadku. Používa sa to a používa sa to nie vždy, používa sa to podľa miery podozrenia, ktorá je, a to z čisto kapacitných možností. Napriek tomu by sa bol býval preukázal vyšší stupeň podozrenia. V priebehu zákroku bolo možné služobného psa povolať. Dňa 24. 3. 2002 v čase okolo 9.15 hodine na základe uvedeného podozrenia bolo motorové vozidlo značka Toyota na štátnej ceste pri obci Budča zastavené hliadkou dopravnej polície zložkou poriadkovej polície. Bola vykonaná prehliadka vozidla. Policajti prehliadkovej polície sa presvedčili, či osoby pri sebe nemajú zbrane. A policajtmi bola vykonaná kontrola totožnosti osôb. Prehliadka motorového vozidla bola skončená s negatívnym výsledkom. Pri zastavení vozidla a prehliadke vozidla neboli podľa hlásenia proti osobám posádke vozidla použité donucovacie prostriedky, pričom samotná dĺžka zákroku od zastavenia vozidla do skončenia prehliadky vozidla trvala približne 10 minút. Po ukončení služobného zákroku posádka vozidla pokračovala v pôvodnom smere jazdy. Napriek tomu, že nebola žiadna sťažnosť a požiadavka na prešetrenie, Úrad inšpekčnej služby začal preverovať tento zákrok a bude verejnosť o výsledku tohto preverovania informovať. Chcel by som však povedať niekoľko ďalších podrobností, pokiaľ ide o samotné rozhodnutie prijať, uskutočniť tento zákrok. Samozrejme, anonymných oznámení je veľmi veľa a nie na základe každého anonymného oznámenia sa uskutočňujú takéto zákroky. Toto anonymné oznámenie bolo v liste z 21. 3. 2002, ktorý prišiel na krajské riaditeľstvo Policajného zboru, a tam anonym podpísaný iniciálami H. oznamuje, že dve osoby z Banskej Bystrice budú dňa 24. 3. okolo 7.30 do 9.00 hodiny v aute prevážať zbrane a drogy a je tam určený smer cesty. Samozrejme, že v takomto prípade sa postupuje vždy a všade na svete v demokratických krajinách tak, že takýto anonym sa preverí, preverujú sa policajné evidencie. A na základe takéhoto preverovania sa zistilo, že jedna z tých osôb je vedená v operatívno-taktickej evidencii pod príslušnou zločineckou triedou. Táto osoba bola v minulosti vyšetrovaná, bolo voči nej vznesené obvinenie, podaná obžaloba a bolo to aj na súde, pričom celá vec sa skončila amnestiou. K tomu sa ešte vrátim. Na základe takýchto operatívnych poznatkov by všade na svete každý príslušný policajný funkcionár nariadil, aby sa akcia uskutočnila, aby sa zistilo, či v takomto vozidle, v ktorom táto osoba bola, budú alebo nebudú či už zbrane, alebo drogy. Myslím si, že keby to neurobil, tak by zanedbal svoje povinnosti. Mnohokrát sa vytýka polícii, že nekoná dostatočne razantne, nekoná už vtedy, keď existuje podozrenie. A v tejto súvislosti si myslím, že zisťovať stranícku príslušnosť jednoducho nie je namieste. Stranícka príslušnosť by nemala byť ani ochranou, ani dôvodom na to, aby sa vykonal, ani aby sa nevykonal zákrok. Keď som nastúpil do funkcie ministra, tak som nastúpil s tým, že nechcem, aby sa tento rezort, či už ide o jeho operatívnu stránku, alebo či ide o vyšetrovanie trestnej činnosti, aby sa zneužíval v politickom zápase. Jednoducho si myslím, že na prahu rezortu ministerstva vnútra musí politika končiť. Nie som to ja, ktorý sa usiluje aj v súvislosti s touto akciou upozorňovať na politické akcenty. Vy prichádzate s tým, že akcia, taká istá akcia prebehla napríklad asi mesiac predtým na československej hranici, bol z toho problém, je z toho problém, tiež sa to šetrí, nebol to útvar ministerstva vnútra, ale bola to jednotka finančnej polície. Takisto prakticky ten priebeh bol takmer rovnaký. Tiež sa nenašli žiadne, proste podozrenie sa nejakým spôsobom nepreukázalo. No ale zrejme to neboli členovia HZDS. Takže tam... (Reakcia z pléna.) Možno aj boli. Možno aj boli. To, čo je však zaujímavé, je, že vy tu nejakým osobitným spôsobom ochraňujete človeka, ktorý v tej evidencii naozaj bol. A čo je ešte zaujímavejšie, je, že pokiaľ išlo o to trestné stíhanie – a tu mám uznesenie Krajského súdu v Nitre –, toto trestné stíhanie bolo zastavené na základe amnestie predsedu vlády, ktorý v zastúpení prezidenta Slovenskej republiky svojím rozhodnutím 28. 10. 1998, teda nie na základe nejakého vyšetrovacieho či akého orgánu, ktorý by bol za našej vlády, nariadil, aby sa v trestnom stíhaní proti tejto osobe v tejto trestnej veci nepokračovalo a aby bolo toto trestné stíhanie zastavené. To nešlo ani o únos, ani zmarenie referenda. (Reakcia z pléna.) Môžem prečítať. Išlo o § 231 ods. 1 Trestného poriadku, § 223 ods. 1 Trestného poriadku pre skutok právne kvalifikovaný ako trestný čin podvodu, kde menovaný po vzájomnej dohode s ďalšími vykonali presne vymedzené úlohy, ktoré na seba bezprostredne nadväzovali – je to rozhodnutie súdu, takže nie je tajné –, v úmysle dosiahnuť nezákonný zisk, pričom obvinený z dosiaľ presne nezistenou osobou zabezpečil vypracovanie a podanie falošného príkazu na úhradu, ktorým dňa 20. 12. 1993 bolo prevedených 3 489 600 Sk z účtu príslušnej firmy vedeného vo Všeobecnej úverovej banke tam a tam na iný účet a následne zabezpečili prevod peňazí na ďalší účet a tým spôsobili škodu takmer 3,5 mil. korún. No, čo je zaujímavé na tom, že toto bola individuálna milosť, ktorú udelil zastupujúci prezident vo funkcii predsedu vlády Vladimír Mečiar dva dni predtým, ako bola vymenovaná nová vláda. To je naozaj zaujímavé, ale nemienim to nijakým spôsobom komentovať. (Reakcia z pléna.) Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dali ste návrh, je to vaše ústavné právo, rozhodnite o ňom. Myslím si, že v prípade, že by toto mal byť dôvod, pre ktorý by som mal odísť z ministerstva vnútra, tak neodídem, resp. odídem so cťou, pretože jednoducho išlo o plnenie úloh, ktoré Policajnému zboru uložil príslušný policajný zákrok, a jednoducho išlo o plnenie úloh v boji proti organizovanému zločinu. Ako som už povedal, takéto úlohy sa plnia i metódou omylov, pretože nie je možné dopredu vždycky vedieť, či oznámenie je alebo nie je opodstatnené. Príslušný funkcionár sa ľuďom, ktorí museli strpieť tento zákrok, ospravedlnil a takýmto spôsobom sa postupovalo aj v tých iných prípadoch. To, čo si myslím, že je dôležité, je, že takýmito akciami sa v minulom roku viac ako 200 prípadov organizovaného zločinu podarilo odhaliť a v tomto smere budeme v boji s organizovaným zločinom pokračovať aj ďalej. Ďakujem pekne za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Faktické poznámky v počte päť, posledný pán poslanec Cuper. Končím možnosť vystúpiť s faktickou poznámkou. Posledný pán poslanec Krajči. Pán poslanec Kačic – ako prvý. P. Kačic, poslanec: Vážený pán minister Šimko, aj krajskí „kukláči“ pracujú podľa zákona o Policajnom zbore, čiže teroristi a tak ďalej a tak ďalej atď. No. Zadržané osoby k tým, o ktorých hovorí zákon o Policajnom zbore, nepatrili. Žiaľ, dnes je to jasné ako facka. Čiže preto protestujeme. Ak je pravda, čo vy tvrdíte, že inšpekcia ministra vnútra to vyšetrí a bude to zverejnené, neverím tomu, nikdy to nebude vyšetrené, nikdy to nebude zverejnené, tak ako už dva roky je preč po udalostiach na napadnutie predsedu HZDS Vladimíra Mečiara, kde takisto šetrí inšpekcia ministra vnútra a dodnes nič nevyšetrilo ani nevyšetrí. Ak už hovoríme, že tam nebol psík atď. – tak kto tam ňuchal? Tí, čo tam boli v týchto kuklách? Kde bola protidrogová jednotka, ktorá je takisto organizovaná aj v kraji v Banskej Bystrici? Čiže čo si budeme hovoriť. Pán minister, v tom čase, keď sa tie udalosti stali, vraj ste boli v kostole a krajský riaditeľ polície vraj v tom čase bol v garáži. Tak potom mi aj tak napadá jedna myšlienka, či práve to neorganizoval pán Mikuláš Dzurinda, keď nikto z vás nebol ako kdesi. On to možnože organizoval, že vy ste nabrali odvahu a kandidovali ste za lídra SDKÚ. A ešte: Hovorili ste, že po akcii sa im ospravedlnil. Neospravedlnil sa, mám tu kópiu listu krajského riaditeľa Policajného zboru v Banskej Bystrici zo dňa 3. 4., kde píše, že „využívam príležitosť, aby som sa Vám ospravedlnil za vykonanú kontrolu funkcionárov HZDS z dňa 24. 3. 2002“. Takže asi museli dostať dobre poza uši od vás, riaditeľ a okolie jeho najbližších spolupracovníkov, keď až toľko dní po akcii využíval to, aby sa im ospravedlnil. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Engliš. A. Engliš, poslanec: Pán minister, vy ste ma absolútne nepresvedčili napriek tomu, že ste ma už dnes presviedčali, že dáte mi jasné vyjadrenie k tomuto prípadu. Vy ste tam nacitovali 385 či koľko paragrafov, ktoré ma absolútne nezaujímajú. Prepáčte, ale ja sa pozerám na to úplne z jednoduchého hľadiska. Takíto „kukláči“ alebo takáto zásahová jednotka má predsa zasahovať proti organizovanému zločinu, obzvlášť závažnej trestnej činnosti, ako ste to tam povedali. Sám ste povedali, že boli dve osoby ohlásené, že prevážajú drogy, zbrane alebo podobne. Pritom tam boli štyri osoby. Ak ste hovorili o jednej osobe, pýtam sa: Prečo najprv títo ľudia neboli legitimovaní? A ak tam taká osoba bola, mohla sa spraviť previerka. Podľa môjho názoru jednoducho metodický postup alebo vôbec postup tejto zásahovej jednotky bol proti zdravej logike, nehovorím o tom, že aj proti zákonom. Hoci ste ich tam hovorili 383, či koľko ste ich tam citovali. Vôbec ma tie zákony alebo paragrafy v tomto momente nezaujímajú. Zaujíma ma váš postoj k tomu, že je to štandardný prístup k riešeniu problémov. Štandardné?! Ak je štandardné, keď niekto je neustále pod tlakom zbrane, odistenej, nabitej, ak tomuto policajtovi, prepáčte za výraz, „prdne v bedni“, tak zastrelí človeka, aj potom budete hovoriť, že ide o štandardný zásah?! Veď vy absolútne neviete, o čom rozprávate! Prepáčte, že to tak hovorím. (Ruch v sále.) A samozrejme budem mať možnosť vystúpiť, keď vás to teraz nezaujíma, keď ma nepočúvate, tak vám to poviem ešte „polopatisticky“, prepáčte. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Húska. A. M. Húska, poslanec: Pán minister, myslím si, že treba aj nám rozlišovať a diferencovať a vidieť ľudí. Myslím si, že máte iné parametre, ako má dajme tomu premiér. Nie preto, aby som vás rozhádal, pretože si myslím, že svojím spôsobom v dajakom napäťovom stave s ním ste, ale to, čo ste teraz použili, to bola proste jedna neférová finta. Je v západnej demokracii naozaj aj určitá časť praktík, ktorá je hrozná. Nazýva sa „management by scandalizing“. A to je spôsobom „bahennej vojny“. A vy ste teraz miesto toho, aby ste povedali, pardon, došlo k omylu, došlo k neprimeranosti, tak teraz vy hľadáte, že jeden človek z prepadnutých bol kedysi podozrivý, a na základe toho ospravedlňujete tento akt. Ale veď podozrivý je vám aj váš nový šéf Molnár pre oblasť finančnej polície. Prepánaboha, jednoducho stále porovnávate neporovnateľné veci! Len čo použijete bahennú metódu, pamätajte si, veľmi málo sa budete odlišovať od bahna. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Gajdoš. J. Gajdoš, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Pán minister, kvitujem, že vaše vystúpenie na rozdiel od vášho predchodcu bolo slušné. Snažili ste sa argumentovať na rozdiel od pána Dzurindu, ktorého vystúpenie bolo typickým príznakom arogancie moci. Tá vaša argumentácia sa však obrátila proti vám, pretože vy v závere svojho vystúpenia hovoríte o tom, že špeciálna jednotka zasahovala, pretože mala poznatky, že jeden z týchto ľudí bol podozrivý z trestnej činnosti. Myslím si, že to vôbec neobstojí. To sa nedalo tak rýchlo zistiť a preveriť. A vždy platí, a malo by platiť aj na Slovensku, aj keď Slovensko je v mnohých prípadoch aj v právnych veciach výnimočné, vždy by mala platiť prezumpcia neviny. A to, že tá jednotka zasahovala nie v takej zostave, ako by mala, že zásah nebol snímaný, že nebol zúčastnený v akcii na drogy vycvičený pes, to svedčí o tom, že sa to všetko pripravovalo horúcou ihlou a všetko to bolo tendenčné. Ale to je len časť argumentácie proti vám, proti vášmu zotrvaniu vo funkcii. Ja osobne ako východniar znalý problematiky východnej hranice mám ťažké srdce na vás, že sa vám stále nedarí zásadným spôsobom zmeniť pomery na hraničnom priechode smerom na Ukrajinu, že nevytvárate... (Zaznel zvuk časomiery.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Všetko, ďakujem pekne. Pán Cuper, pán poslanec Cuper. J. Cuper, poslanec: Pán minister, som ďaleko od toho, aby som si myslel, že Miki Dzurinda sa hrá na Ivana Hrozného a že sám skúša štátnické veci ako Ivan Hrozný, keď si skúšal aj popravovať odsúdených. A že som ďaleko od toho, aby som si myslel, že keď ho Zajac nezaradil do zásahovej jednotky a nedal mu kuklu, že to urobil, pardon, Pipta, že to urobil Zajac a že tam sám účinkoval. Ale napriek tomu všetkému sa vás chcem opýtať: Pán minister, ukážte nám ten výpis z registra trestov, ktorým ste tu mávali, z ktorého dňa je ten výpis registra trestov? V každom prípade by to usvedčovalo vás aj pána Dzurindu, aj veliteľa krajskej polície v Banskej Bystrici z toho, že ste sa vedome pripravovali na túto provokáciu, pretože ste si vybrali práve človeka, ktorého omilostil pán Mečiar. Takže to, ak by to bolo po, tak hľadáte dodatočné ospravedlnenie. V každom prípade bol pri zásahu porušený zákon. Až príliš dobre sa to podobá na akcie, ktoré ste usporadúvali ako diskreditačné v predvolebnej kampani proti Hnutiu za demokratické Slovensko v predchádzajúcom funkčnom období, keď ste boli opozícia. Lenže teraz, pán Šimko, sa vaša pozícia zmenila. Ste vládnymi stranami, ste uskutočňovateľmi moci, a teda aj jej zneužívateľmi. Ak zneužívate legitímne štruktúry tohto štátu na to, aby ste terorizovali politickú opozíciu, je to hanebnosť! Je to jedno politické svinstvo, v ktorom pokračujete, či ste boli v opozícii, alebo vo vládnej koalícii! Ako sa chcete z toho očistiť? Ja som zvedavý. Pán Šimko, pred históriou určite nie. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Oberhauser. V. Oberhauser, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Chcel by som sa spýtať pána ministra Šimka. V televíznych správach prebehla informácia, že pán Pavlík povedal, že Pravá SNS nebude podporovať vaše odvolanie z funkcie ministra. Nie je to náhodou preto, že ste zabezpečili ich registráciu ako politickej strany v rozpore so zákonom? Lebo dokumentácia je úplne jasná, že vaše ministerstvo najprv odmietlo ich registráciu a potom bez nejakého zdôvodnenia ste ich zázračným spôsobom registrovali. Takže nie je to prejav vďačnosti? Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Krajči. G. Krajči, poslanec: Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Keď dovolíte, v krátkosti... (Reakcie z pléna.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Krajči sa prihlásil s faktickou poznámkou. Tak som to chápal. Pán poslanec sa prihlásil. (Reakcie z pléna.) Nehovorte za pána poslanca Krajčiho, pán Cuper. On má svoje ústa, aj rozprávať vie, tak... Pán poslanec, myslím si, že férovosť káže to, že ste sa prihlásili chvíľu po tom, ak chcete vystúpiť... (Reakcie z pléna.) Ak chcete vystúpiť... (Sústavné reakcie z pléna.) Samozrejme, že môže. Ak je toto problém, prosím, môže. G. Krajči, poslanec: Myslím si, že pán podpredseda pozná rokovací poriadok, že spravodajca môže vystúpiť kedykoľvek bez započítavania času. I. Presperín, podpredseda NR SR: Bez toho, aby sa prihlásil aj na svetelnú tabuľu, samozrejme. Takže o tom nemusíme rozprávať. G. Krajči, poslanec: Predkladateľ, pardon. Dobre, no. Myslím, že pán podpredseda vie rokovací poriadok, že to tak urobí. V krátkosti by som chcel reagovať na pána ministra. Samozrejme, že vieme, aký je rozdiel, pán minister, medzi útvarom osobitného určenia a PPÚ na kraji. My sme ich volali OPA (odbory policajných aktivít). Vieme, ako sa nasadzujú, vieme, kedy sa nasadzujú. Mne sa len páči, ako ste sa elegantne vyhli vo svojom vystúpení úplne tej problematike, ktorá je podstatná. My vás neodvolávame len za zákrok, ktorý bol uskutočnený. My nehovoríme, že ten zákrok nemal byť. My hovoríme, že ten zákrok bol uskutočnený neodborne. My ho nespochybňujeme. Pokiaľ ste mali takéto informácie, mali ste to uskutočniť. Prosím. Veď ja ako minister som robil zákrok vo Forume a dali sme na zem veľvyslancov, ktorí boli desať minút takisto pod samopalmi. Je to právo Policajného zboru. Toto nikto nespochybňuje. My spochybňujeme spôsob, akým to vykonal váš krajský riaditeľ, a spôsob, akým ste to vy obhajovali pred médiami, keď ste povedali, že to je štandardný postup. Tak sa nehnevajte, pán minister, to nie je štandardný postup! To je postup v rozpore so všetkými pokynmi, ktoré existujú v rámci Policajného zboru! A keď ho vy obhajujete, to znamená, sám sa podieľate na takomto postupe. A to je dôvod, prečo to spochybňujeme. Keď hovoríte, že policajti zasahovali 326-krát na základe anonymných oznámení, to ešte neznamená, že tieto anonymné oznámenia nepreverovali, nerobili si operatívny spis. Na základe operatívneho spisu zisťovali, o aké osoby ide, a potom robili zákrok, ktorý bol adekvátny, alebo nie, alebo priniesol úspech, alebo nepriniesol. Ale v tomto prípade sa odvolávate, že osoba, ktorá sa nachádzala v aute, bola podozrivá zo spáchania trestného činu podvodu § 250 Trestného zákona. A čo to má spoločné s drogovými trestnými činmi? (Reakcie z pléna.) A druhá vec. Pýtam sa, keď bol amnestovaný, a to je jedno, akým spôsobom, či abolíciou, alebo iným spôsobom, to znamená, že trestná činnosť zanikla? O čom sa potom bavíme? Platí článok 50 ústavy, že o vine a nevine rozhoduje súd. V tomto prípade súd nerozhodoval. Ja sa pýtam: Ako policajti môžu porušovať ústavu? Tak vy ste sa tu sám zamotali do situácie, že podporujete porušovanie zákona a porušovanie ústavy, pán minister. A to je skutočne už dôvod na to, aby sme vás odvolali, hoci tvrdíte, že „aj tak odvolaný nebudem“. No ale nech si to rozmyslia kolegovia, ktorí sa s vami budú o týchto veciach ešte azda baviť. Druhá vec, ktorú vám chcem povedať, že nebola sťažnosť na prešetrenie tohto zásahu. Nie je to pravda. Sťažnosť bola. Veď tam pán Kačic vám ukázal, že tieto sťažnosti sú a že Úrad inšpekčnej služby začal konať rýchlejšie. No tak je to jeho povinnosť, keď sa to medializovalo, tak ex offo začne konať, pretože musí preveriť takýto zásah. A teraz sa pýtam, že kto to preveruje. Viete, kto to preveruje, pán minister? No Úrad inšpekčnej služby v Banskej Bystrici! Tak ako to asi ten Úrad inšpekčnej služby v Banskej Bystrici preverí? Tak keby ste tam boli dali aspoň úrad inšpekčnej služby z iného kraja, alebo z Bratislavy, tak možno by sme mali určitú dôveru voči tomu, že to bude preverené. Ale toto, čo ste povedali, svedčí o tom, že sa to snažíte zvonu uhrať do roviny, ktorá bude o ničom. Pokiaľ ide o drogové trestné činy alebo súvislosti s drogovou trestnou činnosťou, tak predovšetkým tam máte národnú protidrogovú jednotku, ktorá je riadená líniovo, ktorá je v každom kraji, má detašované pracoviská, alebo nie na každom kraji, ale v Bystrici má, to znamená, v súčinnosti s nimi to bolo treba robiť. Chlapci o tomto vôbec nevedia. Neboli pripravení, a keď si povieme, že taký zásah a jeho spustenie trvá dvadsať minúť, tak si viem predstaviť, že do dvadsať minút by sme, alebo oni by presne vedeli, že o akú činnosť ide. Ale nie. To bolo spustené tak, že to bolo pripravené. A teraz sa pýtam: Koho sledovali? Sledovali osoby alebo auto? Pretože títo ľudia presadali trikrát do áut. Trikrát vymenili auto a išli úplne iným autom, ako prv to bolo. Tak koho sledovali? A kto ich sledoval? Takže tu sa zamotávate, pán minister, aj s vašimi policajnými funkcionármi a jednoducho sa ukazuje, že táto akcia bola pripravovaná, bola na to, aby diskreditovala určité osoby. Pokiaľ ide o to, že aké právomoci má pohotovostný policajný útvar, tak, myslím si, že poznáte, a keď nie, tak vaši podriadení iste poznajú Vestník ministerstva vnútra, kde je nariadenie ministra vnútra o činnosti pohotovostných policajných útvarov. A tam sa jednoznačne hovorí, že „vykonáva služobné zákroky smerujúce k zneškodneniu nebezpečných páchateľov“. Ale to sa prv overí! To sa prv overí a nejde sa urobiť takýto zásah voči ľuďom, ktorí sú skutočne na takýto zásah nepripravení. Ale aj napriek tomu, že to tak bolo, nemáme proti tomu nič, ale máme výhrady voči tomu, akým spôsobom to bolo urobené. No a čo sa týka jednej veci, som rád, že ste to povedali vy, lebo ja som to chcel tiež povedať, že títo páni z OPA, alebo vy to voláte PPÚ, alebo z útvarov osobitného určenia, zasahujú pod kuklami. To znamená, ich identita je ukrytá. Chcem sa opýtať, pán minister, ako slúžia príslušníci útvaru osobitného určenia dnes na východnej hranici? Slúžia pod kuklami? Keď zákon hovorí, že musia byť utajení, ich identita musí byť skrytá, a vy ste ich poslali na východnú hranicu odkrytých. Kto tu porušuje zákon? Ďakujem. (Potlesk.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Mikloško. Ešte niekto okrem tých, čo sú na tabuli? Posledný pán poslanec Andrejčák. Piaty. Pán poslanec Mikloško ako prvý. Končím možnosť prihlásiť sa ďalej s faktickou poznámkou.