B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-09-24):
Ľ. Navrátilová, poslankyňa: Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Budem reagovať na vystúpenie kolegu, ktorý uviedol, že viac ako tri štvrtiny občanov budú postihnutí touto reformou spôsobom, ktorý reálne zníži ich dôchodky. Bolo by korektné, keby sme narábali s rovnakými číslami a keby sme radšej počítali a menej hovorili, pretože v mediáne poistného kmeňa je osobný mzdový bod 0,8. Po týchto korekciách, ktoré sú navrhnuté, osobný mzdový bod presiahne hodnotu 0,9. Hodnota 0,9 je pásmo, ktoré je neutrálne voči tejto reforme. Od 0,9 do 1,0 žiaden veľký posun v dôchodkoch nebude, to je pravda, ale nie je pravdou, že táto časť občanov bude postihnutá. Len pre informáciu a pre čísla, pretože sú tu novinári a potom vzniká naozaj dojem, že my sme asociálni ľudia. V prvom decile poistného kmeňa je koeficient 0,5. V prvom kvartile je koeficient 0,6, a ako som už uviedla, v mediáne je koeficient okolo 0,8. Hranica, kde sa to láme, je 0,82, to je neutrálne pásmo. Takže toľko k vystúpeniu môjho kolegu. Ja sa tiež chcem vlastne zastaviť pri otázke, či je vôbec potrebná reforma dôchodkového systému a zodpovedať aj na niektoré problémy, ktoré tu naznačil pán kolega z komunistickej strany. Je pravdou, že úlohou sociálneho zabezpečenia je zabezpečiť občanovi príjem v starobe alebo pri neschopnosti pracovať. Rozsah dôchodkového zabezpečenia v starobe vždy závisí od spoločenskej tradície, aktuálnej situácie v spoločnosti a, samozrejme, od životnej úrovne obyvateľstva. Dnešné sociálne zabezpečenie v Slovenskej republike je tvorené povinným, priebežne financovaným systémom, v ktorého rámcoch určených zákonom č. 100 o sociálnom a teraz musíme zdôrazniť zabezpečení. Popri tomto systéme existujú aj niektoré dobrovoľné schémy dôchodkového poistenia, o ktorých ale nechcem hovoriť. Pre existujúci systém dôchodkového zabezpečenia na Slovensku je typickou črtou redistribúcia zdrojov vybraných od zamestnancov s vyššími príjmami k zamestnancom s nižšími príjmami. Redistribúcia zdrojov je prítomná vo väčšej či menšej miere vo všetkých priebežne financovaných systémoch. Pán kolega z komunistickej strany povedal, že v rámci tohto zákona sa vymykáme európskej tradícii. Rada by som mu pripomenula, že okolo roku 1860 istý pán Bismarck vo svojej veľkej láske k sociálnym demokratom vytvoril systém, ktorý sa veľmi podobá  tomuto systému a aj v Európe má svoju tradíciu. Volá sa bismarckovský systém, v ktorom sa odvádza výška dôchodku od mzdy a bolo to poistenie, nie zabezpečenie. Ale pravdou je, že existujú aj iné modely, ten druhý myslím si, že sa volá beldridgeovský model, ktorý má väčšiu mieru redistribúcie, a dá sa povedať, že aj náš dnešný systém je vlastne nejakou kombináciou týchto dvoch systémov. Nepoviem nič nové a všetci, ktorí pracujú v tejto oblasti, vedia, že tieto priebežné systémy sú parametrické systémy a zmena parametrov je vždy citlivá záležitosť. Ale pozrime sa, ako vyzerá dnešný výpočet dôchodku. Z priemernej mzdy za určité obdobie sa vezme len suma 10-tisíc. Čiže prvá vec je väzba na vyššie príjmy žiadna. Ale to ešte nestačí, pretože prvých 2 500 korún sa zoberie v plnej výške, zo sumy od 2 500 do 6 000 korún len tretina a od 6000 do 10 000 len jedna desatina. Na ilustráciu zo sumy 4 290 korún, ktorá bola myslím si  v roku 2001 minimálna mzda, je takýto redukovaný priemerný vymeriavací  základ 3 097 korún a z maximálneho vymeriavacieho základu 32 000 je redukovaný základ 4 067 korún. Nebudem sa ďalej dotýkať ostatného výpočtu, ale stačí, že za 42 odpracovaných rokov, a toto uvádzajú odborári, podotýkam, je z minimálneho vymeriavacieho základu dôchodok 5 156 korún, z maximálneho vymeriavacieho základu 6 394 korún. To znamená, že občan, ktorý odvádzal príspevky do Sociálnej poisťovne z minimálnej mzdy, dostane vyšší dôchodok, ako mal mzdu. Miera náhrady mzdy je 120 percent, u občana, ktorý odvádzal príspevky z maximálneho vymeriavacieho základu, je miera náhrady, prosím, 20 percent. Bez dlhých úvah môžeme náš systém dôchodkového zabezpečenia označiť za nespravodlivý alebo inak povedané, redistribúcia zdrojov od obyvateľov s vyššími príjmami k obyvateľom s nižšími príjmami dosiahla úroveň, v ktorej sa stráca motivácia platiť vyššie príspevky. V aktuálnosti riešenia problému zmeny parametrov v slovenskom dôchodkovom systéme v smere posilnenia väzby starobného dôchodku na výšku odvádzaných príspevkov vládne v slovenskej spoločnosti zhoda, dokonca aj s odbormi. Vážnejším problémom ale je hodnotenie udržateľnosti celého systému. Priebežne financovaný systém dôchodkového zabezpečenia je naozaj založený na solidarite, ktorej ekonomicky aktívna časť obyvateľstva vytvára zdroje na dôchodky poproduktívnej časti obyvateľstva, ktorá má právo na dôchodkové dávky odvodené zo svojich platieb do systému s takzvanej odloženej spotreby. Rovnováha takéhoto systému je založená najmä na pomere počtu platiteľov a poberateľov. Ak klesne počet platiteľov z rôznych dôvodov pod určitú mieru, stáva sa systém neudržateľný a môže viesť k masovej chudobe v starobe. Je povinnosťou elít v štáte, aby ohrozenie stability a dlhodobej udržateľnosti priebežného systému včas identifikovali a vykonali opatrenia na elimináciu potenciálneho schudobňovania staroby. Preto je namieste otázka, či je Slovensko ohrozované schudobňovaním staroby alebo stačí odstrániť deformácie existujúceho priebežného financovania starobných dôchodkov. Za najčastejší dôvod potreby dôchodkovej reformy sa uvádza demografický vývoj. Nielen na Slovensku, ale v celej Európskej únii sa začalo hovoriť o časovanej dôchodkovej bombe. Odborné zdroje uvádzajú, že v Európskej únii je ohrozená kvalita 377 miliónov ľudí a zdroje, ktoré budú potrebné na sanovanie tohto problému, môžu dosiahnuť až pol bilióna eur ročne. Demografia ohrozuje dôchodkové systémy predlžujúcim sa vekom života a nízkou pôrodnosťou. Kým predlžovanie veku života na Slovensku sa mení pomaly, fertilita žien zaznamenáva pokles porovnateľný s krajinami Európskej únie. Rozdiel s krajinami EÚ a Slovenska je v bezprostrednom ohrození nastupujúcej kohorty dôchodcov a počtu poproduktívnej populácie. Nastupujúca kohorta dôchodcov pochádza z obdobia povojnového baby boomu, to sú dnes asi 55-roční a generácia ich detí je ešte početnejšia. Táto vstupuje v súčasnosti na trh práce, avšak táto generácia už nezopakovala reprodukčné správanie svojich rodičov a práve oni sú tou ohrozenou skupinou, ktorá môže byť chudobná v starobe, čiže vlastne dnešná generácia tridsiatnikov. Napriek tomu náš priebežný dôchodkový systém už dnes vykazuje deficity, myslím si, pán minister, 4 miliardy korún ročne. Kde sú teda vlastne tie deficity, prečo vznikajú v našom dôchodkovom systéme? Povedala som, že predlžovanie veku života na Slovensku postupuje pomalším tempom ako v Európskej únii, avšak náš dôchodkový systém vôbec nereagoval za posledné desaťročia na tento fakt, presnejšie povedané, politici nemali vôľu meniť vek odchodu do dôchodku. Stalo sa niečo, čo nikto neočakával, pretože pod tlakom kolektívneho vyjednávania bol niekoľko rokov umožnený predčasný odchod do dôchodku, a tak sa paradoxne celkový vek odchodu do dôchodku znížil namiesto potrebného zvýšenia, čím sa prirodzene zvýšil aj počet poberateľov dôchodku. Na Slovensku prebieha feminizácia staroby, ale myslím si, že aj v celej Európe. Ženy odchádzajúce do dôchodku vo veku od 53 do 57 rokov sa dožívajú o šesť rokov v priemere viac ako muži odchádzajúci do dôchodku v 60 rokoch. Poberajú dôchodok asi o 10 rokov dlhšie ako muži, čím vytvárajú tlak na dôchodkový fond Sociálnej poisťovne. Pre zaujímavosť. Doba platenia ku dobe poberania u žien je koeficient 1,38, u mužov je 2,45. Samozrejme, že ďalším zdrojom deficitu je vysoká nezamestnanosť, ktorá existujúci dobrý demografický pomer produktívneho obyvateľstva k poproduktívnemu obyvateľstvu neodráža v pomere platcovia príspevkov ku poberateľom dávok. Špecialitou, samozrejme, Slovenska je aj odvodová disciplína najmä samostatne zárobkovo činných osôb, ktoré vzhľadom na redistribučné procesy strácali motív platiť odvody do Sociálnej poisťovne z vyšších vymeriavacích základov ako z minimálnej mzdy, no a o nedobytných pohľadávkach Sociálnej poisťovne už je aj škoda hovoriť. No a špeciálnym zdrojom deficitov, samozrejme, sú aj politici, pretože zmena parametrov dôchodkového systému je vždy politicky citlivá záležitosť a reformátori zvyčajne nezískavajú hlasy. Takže ak máme dnes zhrnúť slovenský dôchodkový systém, môžeme povedať, že je nespravodlivý, demotivujúci platiť vyššie príspevky, dlhodobo demograficky ohrozený, deficitný a, samozrejme, politicky ovplyvniteľný, ale to je každý parametrický systém. Takže moja odpoveď je, že tento systém je potrebné reformovať už aj z dôvodu zodpovednosti voči generácii dnešných tridsiatnikov. Otázka je, ako reformovať tento systém. Pokiaľ v potrebe reformovať existuje na Slovensku akási širšia zhoda v rozsahu reforiem, ako aj tu počúvame, už zhoda nie je. Tak priebežný systém dôchodkového zabezpečenia, ako aj kapitalizačný systém dôchodkového zabezpečenia majú svoje výhody a nevýhody. Môžeme zostať pri parametrickej reforme, lenže potom si povedzme, na akú dlhú dobu vlastne máme túto reformu. Východiskom je naozaj len postaviť kapitalizačný pilier a v tejto snemovni v dohľadnej dobe budeme mať iste veľkú diskusiu o tom, aká to vlastne bude reforma. Bude to reforma, ktorá bude reformou diverzifikovaných rizík, že to bude pomer 10 ku 10? Alebo to bude model komplementárnej reformy, kde nosnú časť bude ešte stále tvoriť priebežný systém? Alebo ponecháme na voľbe obyvateľa či obyvateľov, či si zvolia jeden alebo druhý systém? Toto všetko sú odborné veci, o ktorých treba diskutovať a určite sme prístupní diskutovať aj s opozíciou a pozorne počúvať, čo nám opozícia bude hovoriť. Pretože reforma dôchodkového zabezpečenia musí mať nejakú stabilitu, a pokiaľ môžem ja k tomu prispieť, určite budem počúvať, čo mi kolegovia z opozície budú hovoriť. Ja by som sa rada ešte pristavila pri niektorých tvrdeniach, že reforma sa robí pre bohatých. Reforma sa nemusí robiť pre bohatých, pretože bohatí si dokážu zabezpečiť svoje dôchodkové príjmy aj bez sociálneho systému. Reforma sa robí pre ľudí, ktorí pracujú. A ja si myslím, že treba takú reformu, ktorá bude motivovať ľudí pracovať. A k tým opatreniam, ktoré už prijala vláda, ja si myslím, že ďalší motív aj pre zamestnancov bude práve táto dôchodková reforma, lebo budú vytvárať na svojich zamestnávateľov tlak, aby odvádzali za nich príspevky do dôchodkového zabezpečenia, teda do Sociálnej poisťovne. Prezrela som si návrhy na niektoré zmeny oproti vládnemu návrhu a musím reagovať na tie návrhy, ktoré zvyšujú výdavky Sociálnej poisťovne vo vzťahu k odpúšťaniu, respektíve zvýhodňovaniu rodín s deťmi, a preto v rámci svojho vystúpenia chcem podať dva návrhy. Jeden procedurálny. Žiadam vyňať body 23, 24, 61 a 77 na osobitné hlasovanie a navrhujem v § 137 sa v texte slová „2,5  percenta“ nahrádzajú slovami „2,75  percenta“. Pán predsedajúci, ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pani poslankyňa. Faktické poznámky. Jedna faktická poznámka. Uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami. Pán poslanec Jarjabek.