Osuský, Peter, poslanec NR SR (2015-05-29):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Nebudem veľmi dlho zdržovať, ale keďže sa tie podnety nejak uložili, tak by som rád hneď reagoval. Veľmi ďakujem kolegovi Jurzycovi za doplnenie o prípadných úsporách z hľadiska verejných výdavkov pri prijatí tohto zákona. Áno, má pravdu. Mali sme tu obdobie, keď napríklad neexistovali limity na trvanie kampane a mohla prebiehať až do dňa volieb. Keď sme zaviedli to obmedzenie, hoci len krátke, tak dostal, a to je doložené, iste sa to dá nájsť v archívoch Ústavného súdu, Ústavný súd vyše dvoch stovák podnetov na porušovanie volebného zákona práve tým, že niekto niekomu, samozrejme, neznámy páchateľ, napchal do schránky akési materiály po termíne. Teda neviem, či si bol o polnoci pozrieť prázdnu schránku, ale možno o jednej v noci to tam už bolo. To znamená, že sa presne vzaté s tými podnetmi musel Ústavný súd zaoberať. A je svätá pravda, áno, ako povedal kolega Jurzyca, že to stojí čas, výkon, papiere a tak ďalej, dokonca ešte i poštovné na odpovede, nech už boli akékoľvek, takže znamená to úsporu. A možno aj zníženie nápadu prípadov na Ústavný súd, ktorý by sa potom nemusel dopúšťať takých vecí, že pri zdôvodňovaní svojich nálezov povie, ako sa ľudovo vraví, „per hubam“ sudca Ústavného súdu pánovi prezidentovi niečo a keď mu to dá „na písme“, ako sa tak pekne archaicky hovorí, tak je to zase niečo iné. Takže áno, ak by sa Ústavný súd mohol venovať závažným veciam a nemusel riešiť veci vyplývajúce z takto deformovaného volebného zákona, bola by to aj finančná, ale povedzme si otvorene, aj duchovno-praktická úspora. Kolega Lipšic, ktorý tu už nie je, ale aj tak v neprítomnosti, teda takmer in contumationem, mu môžem povedať, že ctím jeho konzistentnosť. Keď som prvýkrát predkladal zákon o osvienčimskej lži, tak mu kategoricky čelil doktor Ján Čarnogurský ako vtedajší rezortný minister a potom mu čelil i pán poslanec Lipšic. A dokonca s tým záverom jeho vystúpenia sa aj veru nerád, smutne, ale predsa stotožňujem, že trendy k obmedzovaniu slobody prejavu, ktoré sa šíria v civilizovanom európskom svete, a to nehovorím teraz o trendoch, ktoré riešia tých, ktorí hlásajú nevhodné pravdy, guľkou na moskovskom moste, tak samozrejme, nie sú dobré. Chcem ale povedať, že akokoľvek existujú isté hranice. Aj keď niekto si povie, aha, liberál a hranice! Ja, pokiaľ ide o niektoré veci i v tomto zmysle, sa držím takého pekného klasického záhoráckeho: Sloboda prejavu: áno, „odtál až potál“. Teda rád by som, a to, prosím, je súboj renomovaného právnika a dermatovenerológa, chcel počuť rozdiel medzi posolstvom „Cigáni do plynu“ alebo medzi vyjadrením, „keď dával Hitler tých Cigáňov do plynu, tak niečo na tom bolo“. Prosím, to jedno je priama výzva, kolega uznáva, že to teda nie. Je to druhé priama výzva? Je priama výzva aj konštatovanie „Židia si ten cyklón B zaslúžili“? Je to priama výzva? Hovorí tým niekto, že má teraz niekto zobrať niekoho a dať ho do miestnôstky, kam nasype cyklón B? Nie. Nie je to žiadna výzva? Ak medzi týmto vidí kolega Lipšic, ktorý je právnik a ja len doktor medicíny, rozdiel, ja ho teda nevidím. A v tom je moje „potál“ a „odtál“ v reglementovaní takýchto vecí. Ale ešte raz hovorím. Ten negatívny širší trend zachvacujúci slobodu prejavu nie je dobrý a v tom som s kolegom Lipšicom na tej istej lodi. Ďakujem.