I. Mikloš, poslanec: (2007-09-12):
Najskôr chcem povedať jednu vec, ktorú považujem za zásadnú a ktorá zrejme je predmetom pomerne veľkého nedorozumenia a opakovaného nedorozumenia. Viacerí poslanci, najmä z HZDS pán poslanec Halecký, pani poslankyňa Tóthová, ale aj z ostatných koaličných strán tvrdia, že vlastne nie je pravda, že týmto návrhom zákona sa obmedzuje konkurencia, že týmto návrhom zákona sa obmedzuje možnosť vybrať si slobodne zdravotnú poisťovňu, že sa obmedzuje pluralita zdravotných poisťovní. Myslím si, že je to jednoznačné, takže k tomu dochádza, ale pravdou je, že k tomu dochádza skrytejším spôsobom, ako boli pôvodné predstavy ministra Valentoviča a najmä zrejme strany SMER a predsedu vlády, lebo všetci si dobre pamätáme, že tu boli nezakryté plány a predstavy rušenia súkromných zdravotných poisťovní. To sa ukázalo ale ako technicky, právne, ale aj politicky ťažko realizovateľné, takže sa prichádza s návrhom, ktorý nie až tak viditeľným spôsobom, ale ide zaviesť to isté. Takže veľmi jasne, jednoznačne chcem povedať, pán poslanec Halecký, pani poslankyňa Tóthová, ďalší, každý, kto zahlasuje za tento návrh zákona, zahlasuje za postupné rušenie plurality zdravotného poistenia. Zahlasuje za rušenie možnosti slobodne si vybrať zdravotnú poisťovňu a hlasuje za rušenie konkurencie v systéme zdravotného poistenia. Rozdiel je asi taký, že kým predtým ste to chceli zrušiť zlomením väzu, teraz to chcete rušiť postupným pridusením a zmenením podmienok tak, aby sa súkromné poisťovne zadusili a aby jednoducho nemali žiadnu motiváciu, aby existovali. Toto považujem za úplne zásadnú vec, a preto opakujem. Každý, kto bude hlasovať za tento návrh zákona, bude hlasovať za rušenie plurality, za rušenie možnosti ľudí vybrať si zdravotnú poisťovňu a bude hlasovať za horšie fungovanie zdravotníctva, pretože monopol a rušenie súťaže a rušenie motivácie vždy vedie k horšej situácii pre pacientov, ale aj pre zamestnancov, ktorí v zdravotníctve pracujú. Druhá vec, ktorú chcem povedať, je otázka hlasu ľudu a verejnosti. Spomenul to pán poslanec Novotný, predseda zdravotníckeho výboru, spomenuli to aj viacerí, že do Národnej rady dnes bola predložená petícia s podpismi okolo 160-tisíc ľudí, ktorí podpísali petíciu za zachovanie plurality zdravotného poistenia. Prednedávnom sme boli svedkami toho, keď sme rokovali o návrhu na odvolanie pani ministerky Tomanovej, že na balkóne bol jeden alebo dva autobusy ľudí, ktorí tu vyvesili nejaké transparenty alebo plagáty a rušili rokovanie Národnej rady. Dnes tu máme, vážené dámy, vážení páni, na balkóne zástupcov predstaviteľov týchto 160-tisíc ľudí, ktorí sa podpísali proti takémuto návrhu, aký ste tu predložili. Nekričia, netlieskajú, nevešajú transparenty, ale sú tu a reprezentujú týchto ľudí. Chcel som požiadať vo svojom vystúpení, aby bolo umožnené zástupcom petičného výboru vystúpiť na rokovaní Národnej rady, žiaľbohu, rokovací poriadok mi to neumožňuje, pretože by to musel navrhnúť predseda parlamentu. Napriek tomu chcem ale dať návrh uznesenia, ktoré vychádza z § 133 rokovacieho poriadku, ktorý hovorí o tom, že Národná rada prerokuje petíciu, ktorá obsahuje viac ako 100-tisíc podpisov a ten návrh uznesenia dávam nadväzne na návrh, ktorý predložil pán poslanec Novotný, ktorý predložil podľa § 73 bod 3 písm. b) návrh, aby sa nepokračovalo v rokovaní o tomto bode programu. Čiže dávam návrh uznesenia, o ktorom by sme mali hlasovať po tom, ak by nebol schválený návrh pána poslanca Novotného, tak potom dávam návrh uznesenia, o ktorom by sa malo hlasovať po hlasovaní o návrhu pána poslanca Novotného a tento návrh uznesenia Národnej rady znie, že: „Národná rada Slovenskej republiky prerušuje rokovanie o tomto bode programu až do prerokovania doručenej petície za zachovanie plurality zdravotného poistenia doručenej do Národnej rady Slovenskej republiky podľa § 133 rokovacieho poriadku Národnej rady dňa 12. 9. 2007.“ (Potlesk.) Pani spravodajkyňa, nech sa páči. Myslím si, že je legitímne a čestné, aby sme nehlasovali o tomto návrhu zákona predtým, ako bude prerokovaný vo výboroch, ako prejde celou tou procedúrou, ktorou prejsť musí a čo nejaký čas trvá, kým táto petícia a jej požiadavky nebudú prerokované aj v príslušných výboroch Národnej rady. Ak sa totiž tak veľmi a často odvolávate aj na verejnosť, aj verejnú mienku, tak vám chcem odcitovať aj niektoré ďalšie údaje z aktuálneho prieskumu verejnej mienky, ktoré napríklad hovoria o tom, že pánovi ministrovi Valentovičovi dôveruje v to, že je schopný riešiť problémy zdravotníctva necelých 30 % obyvateľov Slovenska, ale 56 % nedôveruje jeho schopnosti riešiť tieto problémy. Osemdesiat percent ľudí považuje za najväčší problém v zdravotníctve drahé lieky napriek tomu, že ste znížili daň z pridanej hodnoty a že ste tvrdili, že to vyrieši problém drahých liekov. A zaujímavé, čo sa týka dosahovania zisku zdravotnými poisťovňami. Napriek demagógii ktorú púšťate, napriek tejto demagógii 52 % ľudí si myslí, že by zdravotné poisťovne mali mať možnosť dosahovať zisk, a 27,2 % si myslia, že by túto možnosť mať nemali. Dovoľte mi zastaviť sa teda pri zisku zdravotných poisťovní, ale primárne nie pri zisku, ale pri tom, prečo a ako je zisk potrebný pre to, aby zdravotníctvo fungovalo dobre a aby fungovalo dobre v prospech pacientov, v prospech lekárov, v prospech sestier, proste v prospech tých, pre ktorých fungovať má. Pán poslanec Halecký povedal jednu veľmi zaujímavú vetu. Povedal: „Zisk budí nedôveru ako termín.“ Áno, je to tak. Plne s ním súhlasím. Zisk budí nedôveru ako termín, a preto vládna koalícia najmä predstavovaná SMER-om a najmä jej predsedom využíva túto skutočnosť a rozosieva demagógiu, populizmus, zavádza. Jednoducho hráte na nevedomosť, neinformovanosť, nevzdelanosť. Hráte na závisť, hráte na nenávisť voči úspešným, voči bohatým a snažíte sa z takej antikapitalistickej mentality, ktorá, žiaľbohu, do značnej miery pretrváva, politicky profitovať. Snažíte sa vsugerovať ľuďom, vsugerovať verejnosti, že vám ide o záujmy ľudí a nám, že ide o záujmy súkromných spoločností, či už sú to DSS, alebo sú to súkromné zdravotné poisťovne. Chcem veľmi jasne a veľmi jednoznačne povedať, že je to lož, že je to klamstvo a že je to zavádzanie. A že práve váš boj proti súkromným spoločnostiam, váš boj proti súťaži, proti konkurencii, proti motivácii v konečnom dôsledku je proti ľuďom, pretože vedie k horšiemu fungovaniu, vedie k vyšším nákladom, vedie k horším službám, vedie k horšiemu zdravotníctvu a vedie teda aj k väčšej chorobnosti, k horšiemu zdravotnému stavu a kratšiemu životu. Takže nie tí, ktorí obhajujú a presadzujú férovú súťaž a motiváciu, ale tí, ktorí obmedzujú tieto atribúty alebo tieto inštitúcie, práve tí sú proti ľuďom. Pretože treba veľmi jasne povedať, že boj proti zisku znamená boj proti súťaži a boj proti motivácii a boj proti súťaži a motivácii znamená v konečnom dôsledku zaostávanie, nefunkčnosť, drahé, zlé služby, zadlženosť atď. Veľmi dobrým príkladom toho je, nemusíme zachádzať do teórie, veľmi dobrým príkladom toho je, že krajiny, ktoré boli založené na súkromnom vlastníctve a slobodnom podnikaní, teda na rešpektovaní práva na slobodné podnikanie a na zisk, vytvorili rádovo lepšie životné podmienky, životnú úroveň, ale aj úroveň zdravotníctva ako krajiny, ktoré tieto inštitúty popreli a popierali. A veľmi dobrým príkladom toho je aj Slovensko, ktoré ako súčasť Československa ešte v roku 1948 – 1949 bolo jednou z vyspelých krajín, dokonca ekonomicky vyspelejšou krajinou ako vtedajšie Rakúsko. Áno, ešte v roku 1948 – 1949 hrubý domáci produkt na obyvateľstvo v Československu bol vyšší ako v Rakúsku. Potom sme tu 40 rokov mali režim, ktorý zakázal zisk, zakázal súťaž, zakázal motiváciu, zakázal súkromné vlastníctvo a výsledkom týchto 40 rokov, ale v  končenom dôsledku výsledkom práve absencie konkurencie súťaže a motivácie bolo, že sme sa v životnej úrovni, v dôchodkoch, ale aj v kvalite zdravotnej starostlivosti prepadli na rádovo nižšiu úroveň ako napríklad Rakúsko, kde aj zisk, aj súkromné podnikanie, aj motivácia, aj konkurencia zachované ostali. Takže, vážené dámy, vážení páni, návrhmi, ktoré navrhujú v systéme zdravotného poistenia obmedzovať súťaž, obmedzovať motiváciu, obmedzovať konkurenciu, vedú zase len k tomu istému. Vedú k zaostávaniu, vedú k takému stavu, aký sme tu mali a aký sme sa postupne pokúšali prekonávať. Vy často argumentujete tým, že zdravotníctvo je niečo úplne iné, niečo špeciálne, že tam by sme o zisku hovoriť nemali. Viacerí moji kolegovia vysvetlili a myslím si, že veľmi jasne, že to nie je pravda. Že zdravotníctvo, samozrejme, má svoje špecifiká, ale že aj v zdravotníctve platia, či sa vám to páči, alebo nie, ekonomické zákony. Ale vy spochybňujete zisk nielen v zdravotníctve. Nedávno pri rozprave, keď sme hovorili o návrhu na odvolanie ministerky Tomanovej, tak predseda rozpočtového výboru, ktorý predpokladám, že je jeden z najkompetentnejších v ekonomickej oblasti, vymyslel Ameriku, keď zistil, že DSS-ky vlastne preto lanária klientov a preto podnikajú v tej oblasti, že chcú dosahovať zisk. Samozrejme, že chcú dosahovať zisk. Ale to, že chce niekto dosahovať zisk neznamená, že pre klientov alebo občanov, daňových poplatníkov je to zle. V ekonómii, či sa vám to páči, alebo nie, existuje princíp vzájomnej výhodnosti. Teda, ak niekto dosahuje zisk alebo profit, neznamená to, že ten iný musí dosahovať stratu. Naopak. Ak je systém nastavený dobre, tak práve čím väčší je zisk, čím väčšia je motivácia dosahovať tento zisk, čím silnejšia a férovejšia je konkurencia, tým lepšie nielen pre poisťovne, pre poskytovateľov, pre distribútorov, ale tým lepšie aj pre pacientov, tým lepšie pre lekárov, tým lepšie pre zdravotné sestry. A nie je to nič nové, nevymyslel som to ja. Ako teoretický princíp to vymyslel Adam Smith pred vyše 230 rokmi, kedy napísal svoje najznámejšie dielo O pôvode bohatstva, kde vlastne vysvetlil, že pekár nepečie chlieb preto, že primárne chce uspokojovať dopyt, alebo nasýtiť hladných ľudí. Ale že primárne pečie chlieb preto, že chce dosahovať zisk a chce dosahovať primeranú odmenu. Ale zároveň ukázal, že ak existuje konkurencia, tak jeho motivácia nie je v rozpore s tým, aby ľudia mali dobrý a lacný chlieb, ale naopak. Ukázal, že ak existuje motivácia, súkromné vlastníctvo a konkurencia, tak jeho záujem dosahovať zisk, čím väčší je tento jeho záujem, tým lacnejší a lepší chlieb ľudia majú, pretože ľudia sa rozhodujú v podmienkach konkurencie a kupujú si chlieb od toho, kto ho napečie najlepší a najlacnejší. Práve popretie tohto princípu, ktorý sme tu mali 40 rokov, viedlo k dnešnej chudobe, viedlo k dnešnému, stále ešte dnešnému zaostávaniu, ktoré máme za krajinami, ktoré desaťročiami takýmito deformáciami jednoducho prejsť nemuseli. Viackrát sa tu hovorilo zo strany viacerých, najmä koaličných poslancov, že špecifikum má byť aj v tom, že v zdravotníctve sa používajú verejné zdroje. A že teda z verejných zdrojov by sa nemal dosahovať zisk. Považujem to za absolútny nezmysel. A myslím, že sa to dá veľmi ľahko ilustrovať dnešným headlinom na titulke SME, kde je napísané. „Dal SMER-u, dostane miliardu.“ Chcem sa vás opýtať. Firma, ktorá bez výberového konania dostane 1 miliardu korún na to, aby postavila vojenský archív v Trnave, tie peniaze dostane z akých zdrojov? Zo súkromných zdrojov vašich mecenášov, ale zo štátneho rozpočtu, teda z verejných zdrojov? (Potlesk.) Táto firma, keď ten archív postaví, postaví ho bez zisku? Postaví ho tak, že dostane od štátu miliardu a minie miliardu a pol, aby ten archív bol taký pekný. Samozrejme, že nie. Takže tvrdiť, že s verejnými zdrojmi by sa malo narábať tak, žeby sa nemal generovať zisk, je absolútny nezmysel. A ak by ste to mysleli vážne, tak by ste mali byť dôslední a mali by ste to požadovať všade. Otázka teda znie tak, či má zdravotníctvo nejaké špecifiká, kvôli ktorým by ten režim mal byť iný. A odpoveď, aj moja odpoveď znie. Áno, zdravotníctvo má isté špecifiká. Čiže to, čo pani poslankyňa Gabániová povedala, že som šíriteľom a že my sme šíriteľmi neviem akého už neregulovaného kapitalizmu 19. storočia, no, dobre. Nebudem to bližšie komentovať. Ale poviem, prečo si myslím a v čom sú dôvody a v čom sú špecifiká zdravotníctva. Špecifiká zdravotníctva sú, po prvé, v tom, že zdravotníctvo všade na svete je vnímané najcitlivejšie, pretože zdravotníctvo má za úlohu starať sa o zdravie. A zdravie naozaj nie je tovarom, zdravie a ľudský život je najvzácnejšou hodnotou. Ale zároveň platí, ako povedal viackrát najmä poslanec Novotný, že zdravotníctvo poskytuje zdravotné služby. A tieto služby tovarom sú. Takisto ako vzdelanie samotné nie je tovar, ale hodnota, ale knihy, učebné pomôcky, lavice, stoličky aj výkon nakoniec toho učiteľa je tovarom a službou. V čom sú teda špecifiká zdravotníctva a prečo v zdravotníctve musí byť špeciálna pozornosť  venovaná regulácii, ale takej regulácii, ktorá neobmedzuje súťaž a motiváciu. Prvým dôvodom je teda tá skutočnosť, že ide o veľmi citlivú a citlivo vnímanú oblasť. Druhým dôvodom je tzv. informačná asymetria. Áno. V zdravotníctve vždy ten lekár, lekárnik, farmaceutická firma vie oveľa viac, ako vie pacient o tom, aké služby mu poskytuje, aké lieky mu dáva. A aby nedošlo k zneužitiu tejto informačnej asymetrie, musí tu byť silná regulácia a musí to byť silný štátny dozor. Ďalší dôvod je ten, že v zdravotníctve existuje takmer nekonečný dopyt. Ten dopyt takmer nekonečný je daný prirodzenou ľudskou túžbou po tom, aby človek žil čo najdlhšie a bol čo najzdravší. Zároveň tento veľký dopyt je posilňovaný aj tým, že technológia ide dopredu a že možnosti liečiť choroby sa neustále rozširujú, ale sú aj veľmi drahé. A práve preto, že je tu rozpor medzi týmto nekonečným dopytom daný týmito dvomi vecami a obmedzenou ponukou, ktorá je daná aj tým, že máme a vždy budeme mať menej peňazí oproti tomuto dopytu, tak je potrebné, aby tu bola istá regulácia. Lenže ten problém je v tom, že spôsob, ktorý navrhujete vy, ide presne opačným smerom. Pretože, ak popriete súťaž, ak popriete motiváciu, tak tým nezvýšite objem zdrojov, ale zvýšite rádovo plytvanie týmito zdrojmi. A to je ten problém. To je ten zásadný problém, pre ktorý vami navrhované riešenie  nezlepší fungovanie zdravotníctva, ale zhorší fungovanie zdravotníctva, prečo vami navrhované riešenie uvrhne zdravotníctvo do toho stavu, kde bolo predtým, kedy bude generovať obrovské dlhy, kedy bude pokračovať nadmerný dopyt, kedy budú pretrvávať nadmerné kapacity, ktoré v zdravotníctve budú, a kedy obrovská časť tých zdrojov, ktoré v zdravotníctve sú, pôjde nie na liečenie pacientov, nie na lieky pre tých, ktorí ich naozaj potrebujú, ale na financovanie neefektívnosti systému, na plytvanie. Tá analýza jasne ukázala, ktorá sa ešte robila počas našej vlády, že v predreformnom zdravotníctve až 30 % zdrojov, ktoré sa v zdravotníctve použili, nešlo na zdravotnú starostlivosť, ale išlo na financovanie nadmerného dopytu a nadmerných kapacít. Teda inými slovami, vyletelo hore komínom bez toho, aby akýmkoľvek spôsobom pomohlo ľuďom a pomohlo pacientom. Prečo teda vládna koalícia takýto návrh dáva. Podľa môjho názoru je to predovšetkým, lebo môže to byť aj nechápanie alebo iné chápanie týchto procesov. Viera, podľa mňa nesprávna, ale možno viera v to, že teda štát, štátny monopol zabezpečí lepšie fungovanie, ale myslím si, že dnes už nie teoreticky, ale z hľadiska praktických skúseností mnohých krajín je tak jasné, že to fungovať nemôže a nebude, že ak je to tak, tak je táto viera neodpustiteľnou chybou. Ale myslím si, že to nie až tak, že by tí, ktorí tento návrh predkladajú, boli až tak málo odborne zdatní. Myslím si, že skutočným, najdôležitejším zámerom tejto novely je snaha ovládnuť zdravotníctvo. Je snaha ovládnuť zdravotníctvo, pretože zabrániť, po prvé, tendencii, ktorá tu jednoznačne bola, kedy v konkurenčnom prostredí štátne, alebo ak chcete verejné poisťovne fungovali horšie a aj preto, že fungovali horšie, strácali poistencov a znižovala sa ich váha na trhu. To je celkom jednoznačné, môžete sa na tom presvedčiť na číslach, o mnohých hovoril poslanec Novotný. Ak tvrdíte, že je to preto, že sú zle nastavené parametre a podmienky, tak ste mali vyše roka na to, aby ste tieto parametre a podmienky mohli zmeniť, ak to vyplýva zo štruktúry poistencov alebo z iných odborných vecí. Myslím si, že nie. Myslím si, že hlavná príčina toho, prečo verejné poisťovne fungovali horšie a strácali poistencov bola práve v tom, že boli verejné, že boli štátne, že neexistovala dostatočná motivácia dosahovať pozitívny hospodársky výsledok, teda zisk, teda fungovať tak, aby to bolo v prospech ľudí, v prospech poistencov, aby týchto poistencov získavali. Že toto je fakt a že to nie je len nejaká teoretická predstava, vyplýva z konkrétnych čísiel, ktoré existujú napríklad o čakacích lehotách, ktoré existujú napríklad o platbách za jeden bod, kedy súkromné zdravotné poisťovne pre pacientov ponúkali omnoho lepšie služby, teda kratšie čakacie lehoty, lepšie platby a lepšiu zdravotnú starostlivosť. Teda základným zámerom je zvrátiť tento trend, posilniť čo najviac pozíciu štátnych alebo verejných zdravotných poisťovní, keďže vo férovej súťaži to schopné nie sú, tak to chcete priškrcovaním a dusením súkromných poisťovní. A, samozrejme, že ideálny cieľový stav pre vás by bol, a to viacerí moji kolegovia ilustrovali aj na výrokoch predsedu vlády, ale dokonca aj na platnom uznesení vlády, že ideálnym stavom pre vás by bolo, keby ste dosiahli len jednu štátnu alebo verejnú poisťovňu, pretože tým by ste získali obrovský mocenský nástroj na podriadenie si, riadenie všetkých zdravotníckych zariadení a aj na kšefty podobné, o akých sme tu hovorili v súvislosti napríklad s firmami, ktoré bez výberového konania, predražene objednávali, ak si dobre pamätám, oftalmologické alebo iné prístroje. Potom by to bolo úplne ideálne, bolo by veľmi ľahké potom zlikvidovať tú nemocnicu, pretože sa mi nepáči, pretože vedenie tej nemocnice je vraj prepojené na toho alebo na onoho, alebo je to neziskovka, na ktorú nemám dosah. Potom by to bolo veľmi, veľmi ľahké, aby sme mali jednu poisťovňu v rukách, v rezorte by sme mohli kraľovať a kraľovali, ako by sme chceli. Akurát, že ten rezort by fungoval pre pacienta horšie a horšie a nielen pre pacienta, ale aj pre lekárov a pre sestry. Kam teda speje slovenské zdravotníctvo? Kam spelo do polovice roka 2006 a kam speje teraz? Kam spelo za Zajaca, kam speje za Valentoviča? Zdravotnícka reforma, ktorá sa teda zjednodušene nazýva Zajacova, bola ťažkou reformou, bola reformou, ktorá bola určite aj najcitlivejšia a najcitlivejšie vnímaná, ktorá bola aj najnegatívnejšie vnímaná zo všetkých reforiem, ktoré minulá vláda urobila, a ani táto reforma ako žiadna nakoniec nebola bez chýb, dokonca si dovolím povedať, že vtedy to bolo relatívne najviac aj vecných chýb. Ale v zásade chcem povedať, že Zajacova reforma bola správna, bola obsahovo správna a viedla k riešeniu alebo k tomu, že sa aspoň začali riešiť problémy, ktoré dovtedy len narastali. Problém nadmerného dopytu, problém nadmerných kapacít, problém neefektívnosti, problémy korupcie a ďalšie a ďalšie problémy. Kam ale speje zdravotníctvo za posledný vyše rok? Rušíte to, čo bolo základom, čo bolo základným obsahom Zajacovej reformy, ale neprichádzate s ničím iným. Vy neprichádzate s absolútne žiadnou predstavou toho, ako by to podľa vás malo fungovať, ale idete celkom určite v protismere s tým, čo sa osvedčilo a s tým, čo sa osvedčilo nielen u nás tým, že sa už začali tie pozitívne trendy prejavovať, ale čo sa osvedčuje aj v zahraničí. Nie je náhoda, že dnes socialistická vláda v Maďarsku, ale aj pravicová vláda v Česku robia tie isté alebo veľmi podobné kroky v zdravotníckej reforme, aké sa robili na Slovensku v rokoch 2002 až 2006. Vy idete opačným smerom. Krivka zadlžovania zdravotníckych zariadení, napríklad dlhu voči Sociálnej poisťovni, má tvar hlbokého U. Do polovice roka 2006 tieto nedoplatky, táto zadlženosť klesala, od polovice roka 2006 strmo rastie a ďalej rásť bude. Zadlžovanie zdravotníctva má dôsledky nielen v jeho horšom fungovaní, zmäkčovaní podmienok, zväčšovaní sa zase korupcie, ale má a môže mať dôsledky aj v ohrození prijatia eura napríklad. Ja som povedal už niekedy v apríli alebo v máji a trvám na tom a myslím si, že čoskoro sa to ukáže, že hrozí, že Eurostat presunie niektoré dlhy, ktoré vytvárajú zdravotnícke zariadenia do verejných výdavkov, pretože v zásade majú charakter verejných výdavkov, pretože v konečnom dôsledku ich bude musieť niesť štátny rozpočet, a teda daňoví poplatníci. A chcem povedať, že tento zákon, zákon o zdravotnom poistení, ak bude schválený v tom znení, v ktorom je predložený, tento proces a tieto problémy len urýchli a prehĺbi. Žiaľbohu, tie tendencie sú také zlé a také negatívne, že v tomto rezorte budeme nielen my, ale aj občania svedkami toho, že tieto prognózy sa vyplnia tak rýchlo a tak zreteľne a viditeľne, že to bude jasné čím ďalej, tým viac. Preto vás žiadam, aby ste nepodporili tento zákon o zdravotnom poistení, ktorý nepovedie k riešeniu problémov slovenského zdravotníctva, ale prehĺbi problémy slovenského zdravotníctva, ktorý vytvorí a bude vytvárať väčšie a väčšie problémy pre všetkých okrem tých, ktorí chcú mocensky a ekonomicky ovládnuť tento rezort a profitovať z toho nečistými spôsobmi. Ďakujem pekne. (Potlesk.)