Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2015-10-21):
Ďakujem, pani predsedajúca. Vážený pán minister, navrhovateľ, pán spravodajca, kolegyne, kolegovia, rozmýšľal som pred pár hodinami, či v tejto rozprave budú uvedené všetky dôvody a mám za to, keďže sme tu boli niekoľkokrát spočítaní, niekoľkokrát zvážení a odmeraní, čo sa opozičných poslancov týka, tak som vyhodnotil, že je veľmi dobré vysvetliť niektoré možno aj osobné dôvody toho, prečo sme pristúpili ku kroku odvolávania ministra školstva a prečo aj na základe ťažkostí a na základe váhy argumentov sa vývoj tejto schôdze uberá k tomu, že pravdepodobne hlasovanie o odvolaní ministra, čo sa opozičných radov týka, bude zotrvávať na dôvodoch, ktoré boli uvedené v žiadosti o zvolaní schôdze. Ja som vyjadril na výbore pre médiá a kultúru, ktorý prebehol, a bolo hlasovanie, určitú mieru skepsy k tomu, že či dôvody vymenované v žiadosti by mali viesť k inštitútu odvolávania ministra a či skôr by nemal byť zvolený inštitút mimoriadnej schôdze, aby sme sa z jedného pohľadu k bežiacemu procesu vyšetrovania a k ďalším dvom otázkam, ktoré by možno zniesli parlamentnú debatu, aby vypadli argumenty z nej, či už sa bude jednať o personálne otázky na ministerstve, alebo príbeh IUVENTY. Snažil som sa možno aj v dobrej viere apelovať na podpredsedu parlamentu, ktorého v kultúrnom výbore máme, pána Číža, ktorý sa často štylizuje do polohy odborného právnika, a vieme, že máme otvorený rokovací poriadok, aby sme niečo s rokovacím poriadkom a s inštitútom mimoriadnej schôdze urobili, a to preto, aby možno aj z niektorých vyjadrení vyplývajúca oprávnená kritika ohľadom devalvácie inštitútu o odvolávaní ministra alebo premiér jej používania nebola devalvovaná. Na základe toho ale čo v debate zaznelo, tu sa budem asi opakovať po niektorých kolegoch, ktorí hovorili, že síce nepodpísali schôdzu, ale pod prebiehajúcou debatou by ju podpísali aj trikrát, myslím, že to hovoril pán poslanec Kvasnička a podobne, si myslím, že koniec koncov záver tejto debaty bude hovoriť o tom, že k odvolaniu predsa len malo prísť. Spomeniem tri vystúpenia, ktoré dimenzujú debatu o tom, či prišlo, alebo neprišlo k ministerskému zlyhaniu, či monokraticky riadený orgán, ktorý môže byť vystavený len a len tzv. politickej zodpovednosti a či za personálne otázky alebo vyvodenie priamej zodpovednosti pri nominovaní ľudí, ktorí boli zainteresovaní pre asi najviac pertraktovanej kauze 460-
-tisícového úniku alebo jej poukázania na falošný účet, sú dôvodmi na odvolanie ministra. A chcel by som doplniť ešte možno jeden, ktorý v debate nezaznel. Tie tri vystúpenia, čiže premiér, minister školstva a minister vnútra, mali ako keby priezračnou lajnou ťahaný motív, že treba z tejto schôdze urobiť absurdnú schôdzu, resp. pomenovať absurdné dôvody, odviesť pozornosť a nebaviť sa o tej základnej podstate, prečo tak k tvrdému inštitútu, ktorý rokovací poriadok Národnej rady pozná, a to je odvolávanie ministrov, nakoniec prichádza. Vyjadrili sme sa viacerí, možno počas faktických poznámok, že označovať kontrolnú právomoc Národnej rady za absurdnú a tváriť sa, že opozícia si neplní svoju úlohu, a v tomto prípade si ju plní do dôsledkov, je falošná hra. Falošná hra preto, že na toto máme právo. Pod tlakom mnohých okolností vyznieva, že sa mnohé procesy spustili len a len na základe toho, že niekto dokázal pomenovať veci pravým menom. Nechcem sa vracať k trom dôvodom, pretože mne počas schôdze pribudol aj ďalší, a to bol dôvod, ktorým podľa mňa nezvládnutý proces, ktorý nakoniec vyústil do ospravedlnenia ministra, tzv. RIS-ky, alebo rezortného informačného systému, ktorý od roku 2009 po dnes deň stál, myslím, 12-tisíc mil. eur, je jedným z ďalších manažérskych zlyhaní. Ja si totiž nemyslím, že vládnuť a uplatňovať jednostranícku vládu aj takým spôsobom, že sa budú pri poste jedného ministra striedať nominanti a my potom ako keby sme nemali právo hovoriť, že tu je nejaká kontinuita počas jedného volebného obdobia a mali by sme si dávať opatrné vyjadrenia k tomu, čo sa za tie štyri roky alebo tri a pol roka urobilo, mali by sme si dávať nejaké servítky pred ústa alebo nepomenovávať veci pravým menom, toto je takisto jedna z tých absurdít alebo falošností, ktorá v debate zaznieva. Ja si myslím, že manažérske zvládnutie a dobeh procesu RIS-ky alebo rezortného informačného systému je manažérskym zlyhaním a z hľadiska čiastočnej váhy z dôvodov, ktoré boli pomenované aj predtým, môžu viesť k pozývaniu alebo vyzývaniu ministra na prijatie politickej zodpovednosti. Chcel by som povedať, že k otázke č. 3, k personálnej politike ministra Draxlera, ku ktorej sa vyjadroval predchádzajúci exminister Fronc, je vec viac-menej jasná. Pán poslanec Hlina rozprával o IUVENTE alebo o Ekoiuvente, dokonca pán poslanec Huba dosť so znalosťou veci a s historickým dôvodom a dvaja predkladatelia sa venovali 460-tisícovému úniku finančných prostriedkov, a napriek tomu mne zostali dve otázky, ktoré chcem položiť, a myslím si, že aj na základe vystúpenia oboch ministrov nastala len viac-menej hmla. Ja by som sa chcel opýtať, že ak sme v nejakom štádiu vyšetrovania, či už disponujeme informáciami, kto mohol zosnovať tento podvodný príbeh, či vôbec poznáme, ak je ten falošný účet už identifikovaný, či poznáme, kto je ten prijímateľ, akým spôsobom sa nastavili mechanizmy, aby sa takýmto procesom predchádzalo, pretože doteraz sme sa bavili iba o tom, že jeden, na konci celého radu, človek bol prepustený z práce, a hlavne by som chcel vedieť, že aké mechanizmy v rámci MPC-čka, ak zostala personálna nominácia priamo v gescii ministra školstva, čiže aké opatrenia boli prijaté, aby sa nestávalo, že nejaké štátne inštitúcie budú poukazovať prostriedky na falošné účty alebo účty, ktoré boli v procese vyplatenia faktúr zmenené. Toto som sa nedozvedel a dokonca som sa ani nedozvedel, ak prebieha živé konanie a vystúpi minister vnútra, myslel som, že pre potreby tohto pléna zadefinuje posun v tom, že či už vieme identifikovať človeka, ktorý túto podvodnú transakciu zorganizoval, alebo v akom štádiu to vyšetrovanie je. Blížime sa ku koncu, neblížime sa ku koncu. Jediná medializovaná informácia bola o tom, že finančné prostriedky sa navrátili. Čiže stále pre mňa zostáva otvorená otázka, prečo to trvá tak dlho. Lebo potrebovali by sme identifikovať ľudí, ktorí to zorganizovali a kto vlastní účet, na ktorý boli finančné prostriedky previazané. Otázky okolo firmy Kvant a to, čo som sa ja osobne dozvedel až na tejto schôdzi, že toto sa zopakovalo, že nie je prvýkrát, kedy sa niekto snažil pri platení finančných prostriedkov z verejných zdrojov pre túto firmu, že už tento príbeh je vlastne z hľadiska nich poznaný a opakovaný a stalo sa to druhýkrát, je pre mňa takisto závažná situácia, lebo predpokladám, že reálne a preventívne opatrenia prijaté neboli. Čiže z mojich osobných dôvodov, keďže som nedostal uspokojivé odpovede ani z vystúpení ministrov, dokonca obhajoba z hľadiska poslancov vládnej strany, ktorí majú, predpokladám, viac informácií, sa diala viac-menej v rozmedzí atakov alebo osobných útokov na poslancov opozície, si myslím, že dôvody na odvolanie ministra trvajú. Ak príde o niekoľko minút k hlasovaniu, ja návrh podporím a dúfam, že budúcnosť ukáže to, že je kontrolná právomoc parlamentu tým žiadaným prvkom pre parlamentnú demokraciu a nebudeme parlamentnú demokraciu a toto ctené plénum znevažovať s tým, že budeme otvárať tento typ schôdze tým, že ho nazveme absurdnými. Myslím si, že toto bol od jedného vysokého predstaviteľa tohto štátu ten najväčší fail. A ja si vážim kolegyne, kolegov z akéhokoľvek politického spektra natoľko, že ak iniciujú nejaké konanie, ktoré má vo svojom podtitule hľadanie pravdy, nedovolím si nazývať ich konanie absurdným. Preto si myslím, že v tejto atmosfére, ktorú som niekoľkokrát pomenoval vo svojich faktických poznámkach, a to je atmosféra strachu, je evidentné, že niekto sa nebojí, prišiel s návrhom, presadil ho, oslovil 33 kolegov, a preto sme mohli vniesť svetlo do veľmi zamotanej a mlživej situácie ohľadom riadenia ostatného ministra na poste ministra školstva. Ďakujem za pozornosť.