J. Jasovský, poslanec: (2002-04-09):
Bolo by potrebné konštatovať, že v úvode 90. rokov minulého storočia bola oblasť telekomunikácií na Slovensku značne regulačne aj technicky zaostalá, existoval štátny monopol jediného telekomunikačného operátora, neexistovala žiadna liberalizácia telekomunikačnej infraštruktúry alebo služieb a, samozrejme, že bola aj minimálna možnosť dovozu kvalitných a rozvoj podporujúcich telekomunikačných systémov a zariadení. Z tohto dôvodu vláda Slovenskej republiky už v januári 1991 schválila uznesenia, ktorými prijala opatrenia na rozvoj telekomunikácií na Slovensku v dokumente Telekomunikačný projekt I, kde zakotvila určité zásady postupnej liberalizácie, ako aj návrhy na zmenu telekomunikačnej legislatívy. Treba konštatovať, že tieto úlohy boli postupne plnené. V prvej polovici roku 1992 bola prijatá prvá novela existujúceho zákona o telekomunikáciách, ktorá už liberalizovala prvé činnosti monopolu, napríklad predaj koncových telekomunikačných zariadení, dodávateľské zriaďovanie vymedzených častí jednotnej telekomunikačnej siete a tak ďalej. Táto novela tiež zabezpečila oddelenie orgánov štátnej správy v správnom konaní od operátorskej úrovne. Takisto vláda v roku 1992 v príslušných uzneseniach schválila a podporila potrebu rýchleho rozvoja telekomunikácie, to znamená, že sa vytvorili podmienky už pre rozvoj a napĺňanie telekomunikačného projektu I. V auguste 1993 vláda schválila koncepciu rozvoja spojov do roku 2000, kde cieľom bolo zvýšenie kvalitatívnej aj kvantitatívnej úrovne telekomunikačných služieb, ale už s prioritami na rozvoj medzinárodnej spolupráce na liberalizáciu telekomunikácií, znovu na zmenu legislatívy, už sa objavovala transformácia Slovenských telekomunikácií, a tak ďalej a tak ďalej. V legislatíve po rozdelení federácie v roku 1993 bola prijatá na Slovensku druhá novela zákona, kde boli stanovené orgány štátnej správy, telekomunikácie, ich kompetencie a konania. Rozvoj telekomunikácií bol zakotvený aj v Programovom vyhlásení vlády Slovenskej republiky z januára 1995, na základe ktorého vláda prijala v decembri 1995 uznesenie č. 981, ktorým schválila projekt rozvoja telekomunikácií do roku 2000, časť telekomunikačná politika, ktorej súčasťou bol už aj telekomunikačný projekt, v tomto prípade II. Tento projekt zakotvil základné úlohy telekomunikácií, znovu sa hovorí o liberalizácii, transformácii, kde sa poukazuje na tvorbu akciovej spoločnosti so stopercentnou majetkovou účasťou štátu, vypracovanie analýzy optimálnych možností vstupu zahraničného kapitálu a už aj zavedenie mobilného rádiotelefónneho systému GSM. Všetky úlohy tohto uznesenia boli postupne realizované. Takisto v roku 1995 sa začala príprava transformácie Slovenských telekomunikácií. V roku 1996 znovu ministerstvo dopravy predložilo vláde Slovenskej republiky návrh transformácie Slovenských telekomunikácií na akciovú spoločnosť so stopercentnou majetkovou účasťou štátu a tiež zaujímavý materiál, analýza optimálnych možností vstupu zahraničného kapitálu do Slovenských telekomunikácií. V roku 1996 boli udelené tiež dve licencie na verejnú rádiotelefónnu sieť GSM 900 Eurotelu a v tom čase Globtelu a úspešne sa začala ich prevádzka. Takisto uznesením č. 438 z roku 1997 bola prijatá postupná liberalizácia telekomunikačných infraštruktúr a služieb, v ktorej bola od roku 1998 plne liberalizovaná verejná telekomunikačná infraštruktúra s tým, že podľa tohto uznesenia k 1. 1. 2003 dôjde k úplnej liberalizácii, to znamená k uvoľneniu posledného monopolu Slovenských telekomunikácií na verejnú telefónnu hlasovú službu po pevných vedeniach. V decembri 1998 nová vláda na základe krokov, ktoré pripravila predchádzajúca, schválila transformáciu štátneho podniku na akciovú spoločnosť a tento štátny podnik bol zrušený k 31. 12. 1998 a transformácia bola ukončená k 1. 4. 1999. Prečo som hovoril o tomto prehľade udalostí, ktoré sa týkali života telekomunikácií? Možno preto, že od roku 1991 do roku 1998 je zrejmé, že v každom roku bol realizovaný značný počet strategicky dôležitých rozhodnutí a úloh okrem roku 1994, kde zhodou okolností bol predsedom vlády pán Moravčík a minister dopravy, pôšt a telekomunikácií pán Dzurinda, nebolo prijaté ani jedno rozhodnutie, strategicky dôležité, ktoré by sa bolo telekomunikácií týkalo. V súčasnom období je situácia v telekomunikáciách nie ružová. V technickom rozvoji telekomunikačnej infraštruktúry a služieb stanovenej v projekte II došlo po roku 1998 k zaostávaniu plnenia hlavných cieľov tohto projektu v hustote telefónnych staníc a digitalizácii, ale najmä v počte hlavných telefónnych staníc na jedného pracovníka Slovenských telekomunikácií a, bohužiaľ, aj vo výške investícií na jedného obyvateľa za rok, ktorá napríklad koncom roku 1999 nedosahovala ani tretinu investícií, ktoré boli stanovené na rok 2000. Negatívne treba hodnotiť, samozrejme, tak ako sme o tom hovorili mnohokrát v parlamente, privatizáciu Slovenských telekomunikácií, a to najmä z niekoľkých dôvodov. Privatizácii, ako si pamätáme, predchádzalo netransparentné a cieľovo usmerňované výberové konanie na poradcu vlády pri privatizácii Slovenských telekomunikácií, ktorým sa stala Deutsche Bank. Vláda Slovenskej republiky napriek jednoznačnému zneniu svojho programového vyhlásenia, a poukazujem na to, že ho porušila v roku 1998, kde hovorila, že zachová štátu v telekomunikáciách rozhodujúci vplyv a kontrolu, sa vedome a cielene vzdala majetkovej priority, a tým aj rozhodovacej možnosti a zásahov do novej akciovej spoločnosti. Treba povedať, že poplatok za predaj majoritného podielu 51 % akcií bol minimálny a neadekvátny dosiahnutej trhovej hodnote Slovenských telekomunikácií, a predstavoval sumu 1 miliardu eúr, ktorá v roku 1998, o ktorej sa uvažovalo za predaj len 34 % akcií telekomunikácií. Takisto zmluvy, či akcionárska o kúpe a upísaní akcií medzi Fondom národného majetku, Slovenskou republikou, ktorá bola zastúpená ministerstvom dopravy, pôšt a telekomunikácií a Deutsche Telekom z 19. 7. 2000, obsahuje nepriaznivé ustanovenia pre Slovenské telekomunikácie aj Slovenskú republiku a nerozumiem, ako je možné takú zmluvu podpísať, keď napríklad záväzok strategického partnera Deutsche Telekom, ktorý je stanovený do termínu 31. 12. 2003, že Slovenské telekomunikácie budú investovať do rozvoja hlavných aktivít minimálne 1 miliardu eúr, nie je rozdelený na kratšie časové úseky, napríklad roky, a dochádza k nižšiemu objemu investícií finančných prostriedkov na rozvoj. A čo je zaujímavé, v zmluve je uvádzané, že Slovenská republika sa zaviazala neprijať žiadny zákon, vyhlášku alebo rozhodnutie, alebo zmeniť existujúce, vrátane cien, ktoré má podstatne nepriaznivý účinok. V legislatívnej oblasti v roku 2000, budem sa trošku vracať, bol schválený nový zákon o telekomunikáciách. Na jeho kvalite sa výrazne prejavila skutočnosť, že znenie muselo byť pripravené v krátkom časovom období a v strese, pretože jeho prijatie bolo podmienkou privatizácie Slovenských telekomunikácií. To znenie zákona obsahuje preto mnoho vnútorných ustanovení, neustanovuje niektoré skutočnosti, ktoré sú nevyhnutné pre aproximáciu práva s právom Európskej únie neprijatím odkladu účinnosti zákona nebola možná príprava právnych subjektov na jeho aplikáciu. V tom čase pri prerokovávaní tohto zákona opozícia predložila celkom sto pozmeňujúcich návrhov k tomuto návrhu zákona. Domnievam sa preto, že bude potrebné pripraviť absolútnu novelizáciu zákona o telekomunikáciách, kde bude pripravené doplnenie zákona, odstránenie vnútorných rozporov a najmä zabezpečenie úplného súladu tohto zákona s právom Európskej únie. Myslím si, že v tejto novelizácii bude potrebné akceptovať pripomienky Európskej komisie k 15. 12. 2000 k zákonu o telekomunikáciách a najmä vziať do úvahy hodnotenie prístupového procesu Slovenskej republiky za rok 2001, uvádzané v pravidelnej správe Európskej komisie z 13. 11. 2001, o čom slovenská vláda cudne mlčí. Podporiť, samozrejme, rozvoj internetu na Slovensku, pretože je to jedna z priorít prijatého programu Europe Internet lacnejší, bezpečnejší a rýchlejší, a urýchlenie prechodu do informačnej spoločnosti. Treba zvýšiť konkurenciu a rozsah telekomunikačných služieb pre občanov Slovenskej republiky, podčiarkujem konkurenciu, a odstrániť niektoré nedostatky telekomunikačnej legislatívy v súvislosti s doterajšími poznatkami z činnosti telekomunikačného úradu, kde len pre ozrejmenie pamäti musím hovoriť o mimoriadne negatívnej situácii, pretože je obmedzená nezávislosť telekomunikačného úradu tým, že je zaradený v rozpočtovej kapitole ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií. Takisto ide o závažný a neprijateľný konflikt vlastníckych a regulačných záujmov, pretože ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií vlastní 34 % akcií telekomunikácií, čím de facto ministerstvo ako čiastočný vlastník telekomunikačného podniku môže priamo zasahovať a obmedzovať štátnu reguláciu telekomunikačného trhu, čo, samozrejme, nie je dobré. Telekomunikačný úrad bol a je schopný samofinancovania z vlastnej činnosti a nemusel by preto dostávať prostriedky od štátneho rozpočtu, naopak, bol by schopný do štátneho rozpočtu odvádzať aj povinný fond. To znamená, ak by som mal povedať určitý záver k môjmu vystúpeniu, v budúcom období bude potrebná určite maximálne možná náprava, zdroje realizácie doterajších strategických krokov, najmä v otázkach privatizácie Slovenských telekomunikácií, kde vplýva uplatňovanie záujmov štátu v tomto národnom telekomunikačnom operátori. Bude potrebné trvať na striktnom dodržiavaní akcionárskej zmluvy a zmluvy o kúpe a upísaní akcií touto spoločnosťou. Na jednej strane, samozrejme, Slovenskou republikou a na druhej strane Deutsche Telekomu. Znovu by som mal hovoriť možno o otázkach nového zákona o telekomunikáciách, teda hovoriť o tom, ako by mal byť tento zákon pripravovaný vzhľadom k pripravovanému novému jednotnému regulačnému rámcu elektronických sietí a služieb Európskej únie. A takisto bude treba riešiť otázku už spomínaného postavenia regulátora, to znamená telekomunikačného úradu. Čo teda bude potrebné v oblastiach telekomunikácií a zrejme to bude otázka budúcej vlády. V súlade s novým, jednotným regulačným rámcom elektronických komunikačných sietí a služieb Európskej únie bude potrebné pokračovať v konvergencii, to znamená v zbližovaní, spájaní telekomunikačných, mediálnych a informačných systémov a začleňovaní telekomunikačných sietí a služieb do infraštruktúry smerujúcej k informačnej spoločnosti. V rámci štátnej doktríny Slovenskej republiky bude potrebné doriešiť v oblasti telekomunikácií väzby politického systému na telekomunikačných operátorov pôsobiacich na území Slovenskej republiky, a to by som chcel podčiarknuť, a dopracovať telekomunikačnú legislatívu v súlade so zákonodarstvom o ochrane a obrane štátu, ktoré musí byť novelizované aj v súlade a v nadväznosti na vstup Slovenskej republiky do NATO. V súlade s požiadavkou Európskej únie postupne zabezpečiť úplné uvoľnenie frekvenčných pásiem z rezortu obrany pre mobilné siete takisto v doterajších pásmach GSM 900 a 1 800, ale aj UMTS, takisto uvoľniť frekvenčné pásma pre družicové služby a pre pozemské digitálne televízne alebo digitálne televízne alebo rozhlasové vysielanie. V oblasti medzinárodných vzťahov myslím si, že je potrebné realizovať úlohy, ktoré budú vyplývať z členstva a vyplývajú z členstva Slovenskej republiky v OECD a prioritnú pozornosť zamerajú na splnenie podmienok telekomunikačného sektora na vstup do EÚ a do NATO. Takisto otázka zamestnanosti v Slovenských telekomunikáciách, mohol by som hovoriť o stretnutiach s odborovými zväzmi, ktoré v oblasti telekomunikácií pôsobia, ich názory na súčasné riadenie Slovenských telekomunikácií. Bude potrebné riešiť otázku investícií do telekomunikačných infraštruktúr a služieb, predovšetkým zo strany Slovenských telekomunikácií, ktoré sa v Slovenskej republike zmluvne zaviazali plniť stanovené ukazovatele rozvoja. To znamená penetráciu hlasových telefónnych služieb, pevnej siete, viac ako 45 %, úplnú digitalizáciu pevnej telefónnej siete do konca roku 2004 a investícií do hlavných aktivít, minimálne 1 miliardu eúr do konca roku 2003. Teším sa na návrh zákona, ktorý by zajtra by mala prerokovať vláda Slovenskej republiky, je to vládny návrh zákona k otázkam telekomunikácií, budem mať otázky na ministra dopravy, pôšt a telekomunikácií v tomto a dopredu mu tie otázky kladiem. A, samozrejme, bude potrebné takisto zmeniť systém regulácie, ktorý je ustanovený v zákone o telekomunikáciách v súlade s regulačným rámcom Európskej únie, aby sa väčšina budovania telekomunikačnej siete a vykonávania telekomunikačných činností mohla realizovať na základe všeobecných generálnych povolení a nielen niektoré výnimočne na základe individuálnych licencií. Dámy a páni, dovoľte mi, aby som na záver vyjadril myšlienku, že vítam to, že pán poslanec Ištván zrejme so skupinou spolupracovníkov pripravil novelu zákona k telekomunikáciám, bohužiaľ, na druhej strane musím konštatovať, že by som bol skôr privítal, keby otázka tejto novely bola skĺbená s vládnou novelou zákona, ktorú má vláda prerokovávať zajtra, aj keď neviem, kto bude tento návrh zákona predkladať, keďže podľa mojich informácií pán minister Macejko je na jazykovom kurze. Bol by som radšej privítal, keby bolo došlo k skĺbeniu týchto dvoch noviel a keby sme na rokovanie parlamentu v tejto časovej tiesni, ktorú máme, dostali jednu novelu zákona, ktorá by bola rozumná a kde by sa objavili aj naše pripomienky, o ktorých som už hovoril, že počas rokovania zákona o telekomunikáciách ich bolo celkom sto. Keby sa tieto objavili vôbec v novelizácii zákona, pretože ak to neurobí súčasná vláda, bude to musieť robiť nasledujúca, pretože návrh zákona, ktorý sme tu v parlamente schválili, alebo ste, trúfam si povedať, bol mimoriadne neschopný. Ďakujem za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Vyhlasujem rozpravu za skončenú. Pýtam sa, pán navrhovateľ, či chcete... Nechcete reagovať? Pán poslanec Jasovský nebude reagovať sám na seba, takže prerušujem rokovanie o tomto bode programu. Ďakujem, páni. Ďalej pristúpime k návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky László Hóku, Lászlóa Hóku, aby som bol presný, na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 435/2001 Z. z. o patentoch, dodatkových ochranných osvedčeniach a o zmene a doplnení niektorých zákonov (patentový zákon). Návrh ste dostali ako tlač 1391. Návrh na pridelenie návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady č. 1533. Dávam slovo poslancovi Lászlóovi Hókovi a prosím ho, aby návrh zákona uviedol. L. Hóka, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, vážená Národná rada, dovoľte mi, aby som predložil návrh na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 435/2001 Z. z., takzvaný patentový zákon. Tento zákon Národná rada prerokovala vlani a musíme, žiaľbohu, konštatovať, že má niekoľko nedostatkov, a preto je potrebné nejakým spôsobom to zmeniť. Rekodifikovaný zákon č. 435/2001 o patentoch a dodatkových ochranných osvedčeniach a o zmene a doplnení niektorých zákonov mal za úlohu dosiahnuť úplnú implementáciu unijnej legislatívy v oblasti patentov. Vo všetkých štátoch prostredníctvom Svetovej organizácie duševného vlastníctva v Ženeve dochádza k unifikácií patentového práva, pričom najmä hmotnoprávne ustanovenia sú prakticky zhodné. Je, samozrejme, nevyhnutné, aby tieto hmotnoprávne ustanovenia boli zhodné najmä z hmotnoprávnymi ustanoveniami Európskeho patentového dohovoru, aby na našom území neboli v platnosti rôzne rozdielne patenty. Doterajšia právna úprava priemyselnú využiteľnosť definovala ako potenciálnu možnosť využívať vynález v akomkoľvek odvetví priemyslu. Obdobne je priemyselná využiteľnosť definovaná aj v Európskom patentovom dohovore a v zákonoch štátov Európskej únie. Novo rekodifikovaný zákon č. 435/2001 o patentoch a dodatkových a ochranných osvedčeniach a o zmene a doplnení niektorých zákonov však v dôsledku pozmeňujúcich návrhov priemyselnú využiteľnosť definuje nie ako potenciálnu možnosť, ale vyžaduje, aby sa pri udelení patentu vynález vyrábal alebo využíval v akomkoľvek odvetví priemyslu. Toto znenie zákona prakticky znemožňuje udeliť patent na vynález, pretože len nepatrné množstvo vynálezov sa realizuje v čase prihlásenia prihlášky patentu. Podmienka výroby alebo využívania vynálezu pri udeľovaní patentu je v rozpore aj s právom Európskej únie. Pozmeňujúcimi návrhmi v legislatívnom procese došlo aj k zmene niektorých paragrafov, vypusteniu odsekov a následne aj k nesprávnemu číselnému označeniu, prípadne nesprávnemu odkazu v zákone. Z uvedených dôvodov je potrebné, aby zákon bol novelizovaný. Na záver, vážená Národná rada by som chcel vás upozorniť, že predkladaný návrh je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky aj s medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Zároveň návrh zákona nemá žiadny dopad ani na štátny rozpočet a nevyžaduje ani zvýšiť počet zamestnancov Úradu priemyselného vlastníctva v Slovenskej republike. Z uvedených dôvodov vás žiadam o podporu predloženého návrhu. Ďakujem, skončil som, pán predsedajúci. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pán poslanec. Prosím, aby ste zaujali miesto pre navrhovateľov. Dávam teraz slovo pánu poslancovi Anteckému z gestorského výboru pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie. Nech sa páči, pán poslanec, máte slovo. M. Antecký, poslanec: Vážený pán podpredseda, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som v súlade s § 73, ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku pristúpil pri rokovaní Národnej rady Slovenskej republiky v prvom čítaní k návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky pána Lászlóa Hóku na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 435/2001 Z. z. o patentoch, dodatkových a ochranných osvedčeniach a o zmene a doplnení niektorých zákonov, teda patentový zákon, tlač 1391, ako spravodajca určený navrhnutým gestorským Výborom Národnej rady Slovenskej republiky pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie. Predložený návrh zákona, tlač 1391, bol doručený poslancom Národnej rady Slovenskej republiky dňa 21. februára 2002, čím boli splnené podmienky určené § 72 ods. 1 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky. Predseda Národnej rady Slovenskej republiky posúdil, že predložený návrh spĺňa náležitosti podľa § 70 ods. 1 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky a náležitosti podľa legislatívnych pravidiel a zaradil ho na rokovanie 57. schôdze Národnej rady Slovenskej republiky na prvé čítanie. Ako spravodajca navrhnutého gestorského výboru Národnej rady Slovenskej republiky v prvom čítaní predkladám stanovisko gestorského výboru, že návrh spĺňa všetky náležitosti návrhu zákona, ktoré sú uvedené v § 67 a § 68 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky a náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. V súlade s § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky budem odporúčať uznesenie, aby Národná rada Slovenskej republiky po všeobecnej rozprave prerokovala návrh zákona v druhom čítaní. Prosím, vážený pán podpredseda, aby ste otvorili všeobecnú rozpravu o tomto návrhu zákona. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pán poslanec. Prosím, aby ste zaujali miesto pre spravodajcov. Vážení páni poslanci, vážené panie poslankyne, otváram rozpravu o tomto bode programu. Písomne nikto prihlásený, pýtam sa, kto sa chce prihlásiť ústne? Nikto. Vyhlasujem rozpravu o tomto bode za skončenú. Ďakujem pekne, páni poslanci. Prerušujem rokovanie o tomto bode programu. Pristúpime k druhému čítaniu o návrhu poslankýň Národnej rady Slovenskej republiky Kataríny Tóthovej a Ľudmily Muškovej na vydanie zákona o náhradnom výživnom a fonde náhradného výživného. Návrh zákona ste dostali pred prvým čítaním ako tlač 1281 a spoločnú správu výborov schválenú gestorským výborom máte ako tlač 1281a. Dávam slovo pani poslankyni Kataríne Tóthovej a prosím ju, aby za skupinu poslancov návrh zákona odôvodnila.