Galko, Ľubomír, poslanec NR SR (2015-05-19):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, pani poslankyne, páni poslanci, dnešné rokovanie o voľbe predsedu Najvyššieho kontrolného úradu nie je vôbec o korektnej a demokratickej voľbe človeka, ktorý by mal kontrolovať hospodárenie a pričiniť sa o to, že sa bude menej rozkrádať a zlodeji z radov politikov a ich nominantov, ktorí parazitujú na štáte a vyciciavajú občanov Slovenska, budú trestaní a budú potrestaní. Toto dnešné rokovanie je o perfídnom pláne Roberta Fica rozhádať opozíciu a zvoliť si na post predsedu Najvyššieho kontrolného úradu svojho lojálneho človeka, ktorý neskontroluje nikoho a nič, tobôž už nie smerákov a ich nominantov. Zároveň je to snaha Roberta Fica odkloniť mediálnu pozornosť aj pozornosť verejnosti od smeráckych megaškandálov a katastrofálnych smeráckych chýb, ktorých svedkami sme boli počas krátkeho minulého obdobia. Od kšeftov v zdravotníctve, ale aj od ožobráčenia drobných, poctivých živnostníkov a ich rodín smeráckym oligarchom, zakladateľom a zároveň jedným z majiteľov strany SMER a osobným priateľom Roberta Fica pri svinstve s názvom Váhostav, ale aj od hrubej chyby, ktorá potom nasledovala. Mám na mysli to, čo Robert Fico v panike v súvislosti s následným odvolávaním opozičného podpredsedu Národnej rady Slovenskej republiky Jána Figeľa stváral. Avšak Robert Fico sa však už po niekoľkýkrát veľmi mýli. Dnes už vieme a konkrétne aj z niekoľkých posledných prieskumov politických preferencií a nálad obyvateľstva, že megaškandál Váhostav SMER poškodil a obdobne ho poškodí aj táto voľba predsedu Najvyššieho kontrolného úradu. Lebo práve tým, čo sa tu deje a čo sa udeje, sa explicitne dokáže a ukáže, že Robert Fico nemá záujem o kontrolu. Z tohto hľadiska je úplne jedno, či sa opozícia celá do nohy zúčastní alebo nezúčastní na hlasovaní, teda úplne komplet, alebo či pár jedincov len verbálne podporilo kandidáta opozície pána Žilinku, a na protest proti smerákmi režírovanému divadlu sa tejto voľby nezúčastnia, lebo to tak cítia. To je pre túto chvíľu úplne nepodstatné. Podstatné je niečo iné a to je spoločný postup, na ktorom znova preukážeme schopnosť spolupracovať a na ktorom ukážeme, že sa navzájom akceptujeme, že sa proste nerozhádame ani teraz, ani v budúcnosti. Lebo je pravda, že takmer celé tri roky fungovala pomerne úspešne taktika Roberta Fica servírovať opozíciu ako hašterivý a roztrieštený spolok deliacich sa strán, ktorý vylučuje vznik reálnej protismeráckej a protizlodejskej alternatívy. A objektívne treba uznať, že viaceré opozičné politické strany či ich predstavitelia jeho tvrdenia niektorými svojimi krokmi aj podporovali. Ale na jeseň minulého roka sa situácia začala meniť. Smerácka megakauza predraženého CT prístroja spustila vlnu protestov a predstavitelia štyroch strán, SaS, OĽaNO, NOVA a Občania dokázali dostať do ulíc tisícky ľudí. Vytvoril sa verejný tlak, padol predseda parlamentu Paška, padla ministerka zdravotníctva Zvolenská a padli aj ďalší významní nominanti SMER-u. Z tejto počiatočnej spolupráce sa postupne stala trvalá spolupráca troch opozičných strán SaS, OĽaNO a NOVA, lebo Alojz Hlina sa neskôr pridal ku KDH. Treba povedať, že táto spolupráca beží a úspešne funguje až dodnes. Tieto tri strany robia spoločné antikorupčné aktivity, zvolávajú mimoriadne schôdze, iniciujú odvolávanie ministrov, vedia sa dohodnúť na spoločných návrhoch ekonomických zákonov. Nedávno prišlo rozhodnutie prekryť škandál Váhostavu odvolávaním podpredsedu Národnej rady za KDH a to sa ukázalo ako fatálna chyba SMER-u. Opozícia – a teraz už celá opozícia – sa nevídaným spôsobom zjednotila. Solidárne sa za Jána Figeľa postavila, pohrozila odchodom z vedúcich parlamentných funkcií a bolo vymaľované. Robert Fico stiahol uši a ustúpil. A výsledkom bolo navyše to, že premiér v strachu o pár dní veľmi promptne obetoval aj svojho ministra Pavlisa za kšefty s upratovaním pre firmu jeho švagra. Preto a len preto, dámy a páni, Robert Fico opozícii v snahe opätovne ju rozoštvať podhodil tému voľby predsedu Najvyššieho kontrolného úradu. A to nezabralo, povedzme si otvorene, nezabralo to. Nielenže sme sa nerozhádali, ale sme sa dokázali dokonca aj korektne dohodnúť na jednom opozičnom kandidátovi pre túto a zároveň aj pre prípadnú nasledujúcu voľbu. Robert Fico bol zahnaný do úzkych a musel použiť zbraň ťažkého kalibru. Dámy a páni, je dnes skutočnosťou, že premiér a predseda vlády Slovenskej republiky vytvoril zlepenec s troma ľuďmi, ktorí sa doteraz vydávali za opozičných poslancov a opozičných politikov. Výsledkom s pravdepodobnosťou hraničiacou s istotou bude, že sa na čelo Najvyššieho kontrolného úradu postaví človek, o ktorom smeráci predpokladajú, že nikdy nepôjde proti nim a že Najvyšší kontrolný úrad sa rozhodne nepostaví kultúre plytvania, korupcie a beztrestnosti. Na tomto mieste by sa preto zrejme patrilo vyjadriť sklamanie nad konaním týchto troch tzv. opozičných poslancov, ktorí sa podujali byť klinom do opozičnej jednoty a SMER-u umožnili konať v rozpore so záujmami občanov tejto krajiny. Týmto občianskym záujmom je nezávislá a profesionálna kontrola nakladania s verejným majetkom, nie jeho nekontrolované tunelovanie, ktoré predvádzajú Ficove vlády. Áno, je pravda, že proti Pavlovi Frešovi sa vzbúrili členovia predsedníctva Regionálneho zväzu SDKÚ v Prešovskom kraji a žiadajú ho, aby stiahol kandidatúru pána Mitríka a nerozbíjal jednotu opozície. Je pravda, že mu takpovediac nakladajú vlastní členovia, napríklad na sociálnych sieťach. Osobne som presvedčený, že za spojením kolegov poslancov Kvasničku a Kuffu nie je to, že obdivujú pani Crkoňovú. Môj odhad je, že je za tým vydieranie alebo ekonomické stimuly, prípadne nejaká kombinácia týchto faktorov. Pravda raz vyjde najavo. (Reakcia z pléna.) A obaja, páni, by ste si mali uvedomiť, že zo všetkého sa nedá vyspovedať. O tom, že kandidátka pani Crkoňová ako bývalá vedúca služobného úradu u ministra školstva Čaploviča je kandidátka SMER-u, nemôže pochybovať žiadny súdny človek. Bude veľmi zaujímavé sledovať ďalšiu dráhu, a aj čo sa bude diať okolo pánov Freša, Kvasničku a Kuffu v budúcnosti, pretože obetovali toho dosť. Pavol Frešo utopil vlastnú stranu ako mača a zvyšní dvaja sa odpálili z kandidatúry svojich materských strán do Národnej rady Slovenskej republiky. Nehovoriac o tom, že ich dnes pol Slovenska pokladá za zradcov. Navyše napríklad spôsob, akým to urobil pán kolega Kvasnička, že podpísal kandidatúru spoločného opozičného kandidáta Žilinku pred nejakým týždňom a potom potichučky podpísal nomináciu smeráckej kandidátky bez toho, aby čo len jedného opozičného poslanca zjednotenej opozície, dokonca čo len jedného kolegu poslanca z vlastnej materskej strany z KDH informoval, tento spôsob je absolútne nedôveryhodný, obzvlášť keď dnes tu vystúpil a tváril sa, že on ju chcel navrhnúť už dva roky, že to bol jeho sen a že o nej uvažoval už dva roky. Takže ja osobne neverím ani jednému z týchto troch pánov. Som presvedčený, že nekonajú slobodne. Som presvedčený, že nám zamlčiavajú určité skutočnosti a že nám nepovedali celú pravdu, lebo ju proste nemôžu celú povedať. A myslím si, že raz sa tú pravdu dozvieme. (Reakcia z pléna.) Čo... Nie na pravde Božej. Skoro sa ju dozvieme, budeš sa čudovať, Štefan, ako skoro sa ju dozvieme. Čo chcem povedať na záver, je to, že smeráci nás s takýmito hrami nezastavia. Sme skúsenejší a ambícia vytvoriť súčasnej vláde SMER-u, ktorá priviedla Slovensko do nevídaného ekonomického a morálneho úpadku, reálnu alternatívu z pravicových opozičných strán je úprimná. Dohodli sme sa predtým počas uplynulých mesiacov a dohodneme sa aj teraz a dohodneme sa aj v budúcnosti, pretože nám ide o niečo viac ako o nejakú jednu politickú nomináciu alebo nejakú jednu funkciu predsedu NKÚ. A navyše takéto hry pomôžu k tomu, aby sa opozícia očistila, aby vypustila zo svojich radov a vypudila zo svojich radov oportunistov, aby sa skrátka oddelilo zrno od pliev. A preto si myslím... (Reakcie z pléna.) Nevyrušujte ma, páni poslanci SMER-u, dokážete len zbabelo vykrikovať z lavíc, keď budete niečo mať, tak sa prihláste do faktickej. No... Budem pokračovať. Keď ma ešte jedenkrát budete prerušovať, vám to prečítam od začiatku. Preto si myslím, že nejaké výrazné sklamanie z postupu troch poslaneckých kolegov, ktorí sa doteraz tvárili ako poslanci opoziční, a dnes už vieme, že nie je tomu tak, by nebolo namieste. Z hľadiska toho, čo chceme dosiahnuť v marci 2016, my chceme predsa urýchliť cestu strany SMER do postupného zabudnutia, podobne ako to bolo v prípade svojho, ako to bolo v prípade svojho času s Mečiarovým HZDS, to bolo veľmi podobné. Takže z toho hľadiska dnes je úplne jedno, že či má opozícia 67 poslancov alebo má 64 poslancov, alebo má 60 poslancov. Je pravda, že v tomto prípade to bude trošku kľukatejšie, ako to bolo s Mečiarom, lebo smeráci majú v rukách celú moc v štáte, majú v rukách jednofarebnú vládu, majú v rukách všetky tri tajné služby, prokuratúru, verejnoprávne a aj niektoré súkromné médiá, všetky kontrolné orgány, po zajtrajšku už budú mať v rukách aj Najvyšší kontrolný úrad, skrátka, majú v rukách úplne všetko, úplne všetky tieto inštitúcie a všetky tieto inštitúcie aj hodne zneužívajú vo svoj prospech a na diskreditáciu svojich opozičných kritikov. Som presvedčený, že postupný proces marginalizácie vládnej strany SMER je nezvratný. Dámy a páni, na záver chcem uviesť, že strana Sloboda a Solidarita je pripravená spolupracovať, bude spolupracovať a bude si ctiť dohody a všetci naši poslanci, ktorí budú prítomní na voľbe predsedu Najvyššieho kontrolného úradu, odovzdajú svoj hlas spoločnému a jedinému skutočne opozičnému kandidátovi pánovi Žilinkovi. Ďakujem vám za pozornosť.