Taraba, Tomáš, poslanec NR SR (2021-11-02):
Ďakujem za slovo. Dámy a páni, bol by som rád, keby sme neupadli do nejakej skepsy alebo do nejakej hystérie. Pán Gyimesi sem dal návrh zákona na podporu kultúrneho spolku Csemadok, ktorý predstavuje fakticky v podstate prísľub 300-tisíc eur ročne zo štátneho rozpočtu, zo slovenského štátneho rozpočtu, veď z akého iného, sme na území Slovenskej republiky, a myslím si, že nemali by sme vysielať taký signál, že sme úplne nejakí trochári, ktorým vadí to, že maďarská menšina, ktorá má sedempercentné zastúpenie na území Slovenska, dostane z tohoto štátneho rozpočtu 300-tisíc euro. Ja si myslím, že tiež sa musíme potom rozhodnúť vlastne, čo chceme, čo nechceme, čo nám vadí a čo nám nevadí, pretože ak, viete, Maďarská republika je ochotná v desiatkach miliónov eur ročne skupovať na Slovensku pôdu, teraz teda to zastavili, aspoň teda nebudú to robiť inštitucionálne cez štátny rozpočet, možno cez nejaké iné ťažšie vystopovateľné formy, ale jednoducho jasne dali najavo, že tie finančné prostriedky tu majú. Pokiaľ zaznievajú informácie, že prispievajú na obnovu kultúrnych pamiatok na Slovensku a tak ďalej, tak snáď si nemyslíme, že Maďarská republika má problém im poslať sem 300-tisíc, jeden milión, tri milióny, päť miliónov euro? A zrejme sa to aj deje, preto ja to, čo si myslím, že kvôli úplne takej transparentnosti vzťahov je úplne normálne, že Maďarská republika chce podporovať menšinu maďarskú na Slovensku, a myslím si, že by malo byť úplne normálne, že aj my slovenskí politici nemáme problém s tým, že maďarská menšina na Slovensku bude podporovaná. Pretože tí ľudia tu žijú, oni sú tu neni piata kolóna. To, že niekto by ich tak chcel vnímať, ale považovať, to je druhá vec, že sú takí aj možno aj na strane maďarskej, ale aj na druhej strane, ktorí tento spor rozdúchavajú. Ale Slovensko je integrálna súčasť, jej súčasťou je aj maďarská menšina. A to, že v akom bude stave a v akej bude kondícii táto menšina a kopu iných menšín na Slovensku, nezávisí od toho, či dostane, alebo nedostane 300-tisíc eur – ako sme počuli, pravda je taká, že dostávajú vyše štyri milióna eur –, ale závisí od toho, v akom stave bude južné Slovensko, v akom stave budú lokality, v ktorých žijú Rusíni a iné komunity. A to je skutočná pravda, že ten stav na juhu Slovenska, ekonomický, infraštruktúrne napojenia a podobne, je dlhodobo poddimenzovaný. Takže v skutočnosti to, čo sa deje, je erodovanie tej menšiny. Jednoducho za tých desať, pätnásť, dvadsať rokov došlo k vysťahovaniu aj v rámci tejto maďarskej menšiny zo Slovenska. To znamená, toto je nespochybniteľný fakt a určite tá menšina nebude teraz prekvitať len preto, že dostane ročne 300-tisíc, ale v skutočnosti budú prekvitať podľa toho, aké tu budú pracovné príležitosti, aký budú mať dôvod na Slovensku žiť. A to je v skutočnosti to, čo rozhoduje, že či niekto bude, alebo nebude na Slovensku žiť. Pokiaľ si nevie nájsť dobrú prácu, pokiaľ tu nevie mať dobré zázemie, tak jednoducho my môžeme sa tváriť, že problém je takých stotisíc, onakých stotisíc, proste tých ľudí tu nikto neudrží. A to sa deje, áno, aj maďarská menšina emigruje, aj chodia do Británie, niektorí sa vracajú do Maďarska a podobne. Deje sa to, čo sa deje so slovenským väčšinovým národom, veď tiež zažívame tieto veci a práve preto si myslím, že je dobré a nie je zlé, keď na Slovensku čo najviac ľudí žije, pretože to robí zo Slovenska silnú ekonomiku a to len predstavuje, že my musíme vytvoriť dostatočné pracovné príležitosti úplne pre každého. A toto rozhoduje o tom, či ľudia sú, alebo nie sú na Slovensku spokojní. A druhá vec, myslím si, že nie je vôbec teraz kľúčové si vyhadzovať, že kto alebo by koľko mal dostať peňazí. Ja na začiatku som bol ten z vás všetkých ako z poslancov, ktorý otvoril otázku Matice slovenskej. Nikto ste to tu neotvárali, že Matica slovenská má málo peňazí, že jej boli siahnuté peniaze. Koniec koncov my sme s pánom Gyimesim otvorili túto vec, lebo on ma informoval o tom, že chce prísť so zákonom o Csemadoku. Ja som povedal, že podľa mňa úplne zlé kultúrne prostredie na to, keď on príde so zákonom o Csemadoku v stave, kedy situácia s Maticou slovenskou je taká, že ministerka Milanová prvé, čo oznámila, bolo, že ako keby vyhlásila takú tichú vojnu Matici slovenskej, že de facto hneď jej siahla na peniaze a začala vysielať signály, ako keby ju finančne chcela položiť na kolená. A vtedy som inicioval v podstate aj stretnutie, aj, pán Gyimesi, neviem, či sme tam spolu boli, alebo nie, sme išli do Matice slovenskej, absolvovali sme tie stretnutia a jednoducho tá informácia, že s Maticou slovenskou, s jej financovaním by sa niečo malo robiť, tomu môžme veriť. Ja chcem tomu veriť, že sa to udeje, že to pôjde dobrým smerom. Ale za stav, v akom sa nachádza, dámy a páni, tak ako to tu spomínate, slovenská menšina v Maďarsku, ja viem, že vždy je jednoduchšie povedať, za to môžu Maďari, za stav slovenskej menšiny v Nemecku môžu Nemci, za stav slovenskej menšiny v Spojených štátoch amerických môžu Američania, ale pravda je taká, a to si musíme my naliať ako Slováci čistého vína, my sme národ, ktorý sa v cudzine rýchlejšie asimiluje a jednoducho my ako národ nepodporujeme svoje menšiny tak, ako to robia Francúzi, ako to robia Maďari, ako to robia ostatní. A to je úloha, ktorá je pred nami. Teda keď my budeme dávať tie peniaze slovenským menšinám žijúcim v cudzine, potom my môžeme ukazovať prstom na to, že dobre, aké boli podmienky. Ja plne akceptujem to, čo ste povedali, že nemuseli byť dobré podmienky pre tých slovenských učiteľov v Maďarsku. Ale to nič nebráni tomu, že Slovenská republika, ak by mala záujem tam tých slovenských učiteľov posielať, a tá informácia, že slovenskí učitelia nie sú na juhu, nie sú v Maďarsku, to nie je päť rokov stará, to nie je desať rokov stará. Tá informácia bola v Slovenskom rozhlase, myslím, jeden alebo dva mesiace dozadu, kedy normálne predstavitelia slovenskej menšiny v Maďarsku hovoria, zo Slovenska nám neviete poslať učiteľov. Nás tu učia slovenčinu v podstate maďarskí učitelia, ktorí nejaké také ešte majú základné základy. Takže my neukazujme prstom na druhých. Ale to, čo si myslím, že je trošku problém, ku ktorému by sme sa my mali na Slovensku vrátiť. Ja nerozumiem jednej veci a som to tu dnes spomenul, že opäť ukazujeme prstom, že je problém, že Orbán chce na Slovensku skupovať toto, tamto, dneska sme počuli, že chce energetiku, včera sme počuli, že skupuje kultúrne pamiatky. A tomuto ja nerozumiem, tomu, tomu, tomu zázemiu, pretože my na Slovensku máme zákon, že pri kultúrnych pamiatkach má štát predkupné právo. A ja nerozumiem, prečo táto vláda si neuplatňuje predkupné práva na tieto historické budovy. A to sa, pán Gyimesi, pýtam, pretože ste z OĽANO, ministerka je vaša predstaviteľka, že prečo nechávate, a to som myslel tie národné klenoty, ktoré tu sú, a to nerobí dobrú krv, že prečo Slovenská republika si neuplatňuje na tieto najvýznamnejšie historické pamiatky predkupné právo a nechávate to, aby to išlo do rúk cudzieho štátu. Nikdy nie je problém, ak to kupujú fyzické osoby, ak to kupujú súkromné inštitúcie. Vždy je problém, keď vstupuje na územie druhého štátu cudzí štát. To je vždy problém, pretože štát má neobmedzený majetok, štát si vie tlačiť peniaze, so štátom nevie nikto viesť konkurenčnú akokoľvek, by som povedal, obchodnú vojnu. Pretože nikdy nepreplatíte štát, žiaden súkromník. To znamená, že keď si niekto povie, že idem teraz kupovať čokoľvek na území cudzieho štátu a robím to prostredníctvom štátnych fondov, tak vy neviete tomu zabrániť. A preto my ako opozícia na vás apelujeme, pripravte zákony, ktoré toto nebudú umožňovať. Ak bude chcieť Maďarsko akúkoľvek nehnuteľnosť, lebo povedia, tu chceme mať konzulát, tak nech sa to povie, chceme kúpiť túto nehnuteľnosť ako Maďarská republika alebo nemecká alebo ktokoľvek, tak jak sa kupujú budovy pre veľvyslanectvá a podobne, povieme, nech sa páči. Ale skupovávať systematicky, tak, samozrejme, že každý sa bude pýtať, že prečo. To znamená, toto sú tie veci, ktoré zbytočne potom vytvárajú také trecie plochy. Ale na druhej strane ja to tvrdím a bol som ten poslanec, ktorý napísal Orbánovi list, za ktorý, keď som sa postavil na stranu Maďarska v prípade, keď boli lynčovaní z Bruselu. Ja to tvrdím, Maďarsko a Poľsko sú naši spojenci prinajmenšom v tomto čase, v tejto dobe. A či chcete, alebo nie, ja vidím posun aj, čo sa týka slovných... Nevidíte, jasne, nespomínajme tu nejaké župy 64 a podobne. Ale pozrite sa na oficiálny slovník aj Orbána, nehovorí už o kotline, hovorí o strednej Európe, pretože aj Orbán si je vedomý, že potrebuje Slovensko, aby mal v ňom spojenca a nerozdúchavali sa tu veci, ktoré nás obe strany budú oslabovať. Takže toto je, myslím si, na zváženie.