M. Hort, podpredseda NR SR: (2006-10-18):
Naozaj sme čakali 100 dní, no a priznám sa, že na tento zákon som sa špeciálne tešil, nie nie tak tešil, ale som ho očakával, pretože to je presne ten zákon, kde to, čo bolo pred voľbami hovorené, sa buď naplní, alebo nenaplní. Nebudem hovoriť o všetkých vyjadreniach, ktoré pred voľbami zazneli, ani o tom, o nenažratej bývalej vládnej koalícii, to zaznelo dokonca po voľbách, skúsim si odcitovať iba ten nosný odkaz pána Fica a predvolebných sľubov. „Musíme prehodnotiť pravicové experimenty, daňový experiment, ktorý urobila táto pravicová vláda nemá nič spoločné so sociálnym štátom, likviduje ho a nepomáha ľuďom s priemernými a podpriemernými zárobkami. Toto je dôvod, prečo trváme na úpravách, trváme na zásadných úpravách.“ Rozumel som tomu tak, že sa naozaj predovšetkým v daňovej oblasti zmení systém, zmení prístup a predovšetkým sa začne realizovať ten tzv. sociálny štát. Ja viem, že na Slovensku od čias Jurka Jánošíka sa dobre počúva heslo „bohatým brať a chudobným dávať“. Veľa sme sa napočúvali o tom, akým spôsobom vláda zavedie zvýšenú daň pre monopoly. Opäť budem citovať Roberta Fica z predvolieb, bolo to 7. mája 2006. „Pôjdeme do vážnych úprav daňovej reformy. My si myslíme, že ak napríklad taká spoločnosť ako Sociálna sporiteľňa mala minulý rok zisk po zdanení 3,8 mld., pýtame sa, prečo by mali mať, lebo ide o nadštandardný neprimeraný zisk, len 19-percentnú daň z príjmu. Ja odpovedám veľmi jasne, veľmi presne.“ Ďalší citát. „Najpodstatnejšie je zaviesť zvýšenú sadzbu dane pre prirodzené monopoly pre banky a pre finančný sektor.“ To je dva dni pred voľbami. A ešte aj po voľbách sme sa dozvedeli, a to dokonca z volebného programu strany SMER, zaviesť 25-percentnú sadzbu na prirodzené monopoly, dominantné podniky, finančné a bankové inštitúcie. Keď som sa pozeral na ten zákon, ktorý dnes preberáme, tak som zistil, že vláda už neuvažuje o zdanení monopolov, bánk a inštitúcií tohto charakteru. Ja nie som rád, ja len porovnávam to, čo bolo sľúbené, a to, čo je realita. Myslím si, že by bolo chlapské povedať zo strany SMER-u, že to bol iba populizmus, že jednoducho na to nemáte, aby ste urobili tento krok, lebo neobstojí absolútne výhovorka, že veď máte na to štyri roky. V tomto zákone sa to mohlo objaviť a prečo sa to neobjavilo, to treba, aby ste nám povedali. To sa pýtam aj vás, pán minister, možno by bolo lepšie sa spýtať pána premiéra. Druhú vec, ktorú by som chcel spomenúť, je tzv. milionárska daň. To bolo tiež počúvané od rána do večera pred voľbami o tom, akým spôsobom sa bude bohatá časť solidarizovať s tými chudobnými, akým spôsobom tu zavediete niečo, čo doposiaľ Slovensko od svojho vzniku z roku 1993 nepoznalo. Opäť budem citovať a opäť je to súčasný pán premiér z 15. júna 2006. „Ja nemám problém z môjho platu ako poslanec Národnej rady platiť viacej do spoločného. Takisto ako ľudia, ak aj podnikajú v strane SMER – sociálna demokracia, nemajú problém platiť vyššie dane ako podnikatelia. V tomto je základný problém medzi tým sebectvom, ktoré je pre pravicu absolútne typické, a tým, ako rozmýšľajú ľudia, ktorí majú silné sociálne cítenie. Toto je ten podstatný rozdiel.“ Ja som sa pozeral na to, akým spôsobom ste spracovali túto myšlienku do tohto zákona, lebo predpokladám, že v inom sa to vyskytnúť nemôže, no a zistil som, že to, čo ste sľubovali, sa opäť nenaplnilo. Ak poslanec aj strany SMER podľa toho, čo ste navrhli, príde mesačne v súlade so svojím nadštandardným sociálnym cítením o 323 korún, tak si myslím, že to je výsmech tým predvolebným sľubom, a to už nehovorím o tom, akým spôsobom vlastne tento zákon postihne tých, ktorí sú skutoční milionári a miliardári v tejto krajine. Keď vám niekto povie, že svojim zakladateľom a svojim mecenášom neublížite, tak sa urážate. Ja sa pýtam, akým spôsobom ste ich postihli v tomto zákone alebo v ďalších, ktorý sa týka rozpočtu a daňovej solidarity, už nepríde. Rozpočet budeme preberať v decembri, v novembri sa bude preberať vo výboroch a toto je ten zákon, ktorým sa mali naplniť vaše predvolebné sľuby a tá vaša nadštandardná sociálnosť a to sociálne cítenie, ktoré tá odporná pravica nemá.  Opäť sa nemôžete vyhovárať na to, že máte na to štyri roky, lebo to je len drobná úprava v zákone, ktorá by priniesla to, čo ste voličom sľubovali. Ďalší bod, ktorý treba spomenúť, je daň z dividend a tu bolo dokonca povedané, že „táto daň musí byť zavedená automaticky, lebo je spravodlivá“. Opäť je to citát, dokonca opäť pána Fica z 24. apríla 2006. Ja som si aj v diskusnej relácii, kde som sa zúčastnil, vypočul, že nie je to také jednoduché, že treba o tom diskutovať, treba porovnať iné systémy. Ja teraz porovnávam to, čo bolo povedané, že sa zavedie automaticky. Automaticky sa to nezaviedlo a zrejme sa to tak skoro ani nezavedie, je to ďalší sľub, ktorý nie je splnený, ktorý sa populárne a dobre počúval, no vláda ho v súčasnom období do realizácie svojho programu nenavrhuje. Ešte bolo spomínané aj to, že pokiaľ ide o zníženú sadzbu dane pri fyzických osobách, chceme ísť ešte pod 19 % pre tie skupiny, ktoré sú najmenej zárobkové. Ja sa pýtam, prečo toto taktiež nie je v tomto zákone. Nie je tam žiadna zmienka o tom, že by ste chceli najmenej zárobkovým skupinám znižovať 19-percentnú z príjmu fyzických osôb. Nehovorím, že ste to mali urobiť, ale mali ste to vo svojom programe a verejne to bolo občanom sľúbené. My sme tým najnižšie zárobkovo alebo tým, ktorí najmenej zarábajú nedali žiadnu daň, a pritom sme to veľahlasne nevykrikovali, sme to jednoducho zrealizovali. Ja by som sa chcel ale pozastaviť ešte pri ďalších dvoch momentoch, a to je to, čo ste nesľubovali a čo sa nakoniec zrealizovalo. Váš volebný program vôbec neuvádza zníženie paušálnych odpočítateľných položiek pre remeselníkov a živnostníkov. Dneska, už tam bola  reč aj včera pri diskusii, sa dozvedáme, že navrhujete znížiť paušálne odpočítateľné položky pre remeselníkov a živnostníkov, čím vláda zvýši daňové zaťaženie mnohým priemerne a podpriemerne zarábajúcim osobám. No, ako to je v súlade s tým vaším sociálnym cítením? Veľa sme sa napočúvali pred voľbami o tom, aká je na Slovensku chudoba, chodili ste to dokonca rozprávať do zahraničia, že sme najchudobnejšou krajinou, aké sú na Slovensku rozdiely medzi jednotlivými regiónmi, aký je tu exodus mladých ľudí. A teraz sa dozvedáme, že tí, ktorí udržujú akú takú zamestnanosť aj v tých regiónoch, ktoré sa kapitálovo poddimenzované, aj v tých regiónoch, kde zamestnanosť naozaj v mnohých prípadoch tvoria iba títo remeselníci, tak tých idete postihovať. Ja sa pýtam, akú to má logiku, ja sa nepýtam vo vzťahu k príjmom štátneho rozpočtu, ktorú možno máte inak vašu logiku nastavenú, ako budete rozdeľovať, ale akú to má logiku vo vzťahu k tomu, čo ste deklarovali, k tomu sociálnemu cíteniu, keď tých remeselníkov, ktorí čo-to vytvárajú, tak tých idete dneska nám ešte pokutovať. No a druhá vec, o ktorej tu už bola reč a povedala o tom aj pani Radičová, aj ostatní moji kolegovia, to je to zrušenie, de facto zrušenie tej asignácie. Právnické osoby z 2 % na 0,5, aj to len na rok 2007, a fyzické osoby iba vtedy, keď to presiahne 250 korún, tak to považujem naozaj za barbarstvo, prepáčte za ten výraz, pretože ak sa stále hrdíte tým, že vám ide o núdznych, tak tuto tí núdzni dostali naozaj poriadnu facku. Ešte by som sa chcel zamyslieť chvíľu nad tým, že keď ste dostali pozastavenie členstva v socialistickej alebo v rodine socialistických strán, tak tá reakcia odhliadnuc od medzinárodných súvislostí bola pre mňa dvojnásobne nepochopiteľná. Pred voľbami sme sa dozvedali o tom, akým spôsobom ste tam pevne etablovaní a ako tam patríte. Dnes sa dozvedáme, že táto skupina strán je asociálna, lebo sociálnu politiku robíte iba vy, a je vo vleku monopolov. Tak do takejto skupiny ste sa tlačili? Ak je to pravda, pýtam sa prečo? Skôr je pravda to, že nie ste až takí sociálni, čo som si teraz dovolil vysvetliť, a vôbec nič ste neurobili proti monopolom. Budem si to rád nechať vysvetliť, akým spôsobom a kde je pravda aj v tom vašom sociálnom cítení, aj v tom, ako to je vlastne s tým socializmom v tých stranách, ktoré sa hrdia tým, že sú sociálnejšie ako tie ostatné. Takže, pán minister, skúsil by som vás poprosiť, keby ste mi na tieto otázky, dúfam, že pokojné a korektné, dali odpoveď, lebo akosi mi to nepasuje s tým, čo som sa dozvedel nielen pred voľbami, ale aj krátko po voľbách. Ďakujem pekne. (Potlesk.)