Vitteková, Anna, poslankyňa NR SR (2011-06-01):
Vážené kolegyne, kolegovia, pani ministerka, pán zastupujúci generálny prokurátor, v dnešnej téme, ako pozeráme naprieč politickým spektrom, začína už svitať nejaké svetlo alebo spoločná snaha, že by sme snáď tento návrh zákona pani ministerke vrátili s tým, že by mohol na tom participovať aj generálny prokurátor. O potrebe zmien na prokuratúre, resp. v justícii sa pohovorilo veľmi veľa, ale dnes možno konštatovať, že to, čo navrhuje táto vláda, sú skôr kroky späť vedúce k víťazstvu pravicových politických vplyvov nad nezávislosťou súdov a prokurátorov. Predloženú novelu zákona o prokuratúre nie je možné ani inak nazvať, ako pokusom ovládnuť prokuratúru mocou výkonnou, teda koalíciou, a čisto politicky. Ústava jasne hovorí, že medzi prokuratúrou a vládou neexistujú žiadne väzby. Vláda nemôže svojimi uzneseniami zaväzovať generálneho prokurátora, najviac môže dávať odporúčania. Všetky ustanovenia novely, ktoré hovoria, že ministerstvo či Národná rada bude môcť zasahovať do jej činnosti prostredníctvom stanovísk, obsadzovaním komisií svojimi kandidátmi a pod., sú snahou zmeniť samostatnú a nezávislú prokuratúru na štátne zastupiteľstvo podriadené ministrovi spravodlivosti bez toho, že by došlo k zmene ústavy. Nielen ja som presvedčená o potrebe zmien vo fungovaní prokuratúry, ale najmä tí, ktorých sa novela týka, sú si vedomí toho, že je potrebné skutočne reagovať v istom stupni vývoja aj na zmeny prebiehajúce v celej spoločnosti. Avšak bez dostatočného množstva informácií, analýzy, bez komunikácie so zainteresovanými subjektmi, bez komunikácie so širokou odbornou verejnosťou, bez prijímania odlišných názorov založených na štúdiu, poznaní, skúsenostiach, sa skúmaná problematika sotva dostane na vyššiu úroveň a tým, samozrejme, aj novela zákona. Podľa vyjadrenia predstaviteľov prokuratúry aj prokuratúra mala pripravených množstvo vecí, ktoré by bolo potrebné zmeniť, zohľadňujúc odborné poznatky a praktické skúsenosti prokuratúry, ale z hľadiska časového bolo vhodné zmeny načasovať tak, aby sa na ich príprave mohol aktívne podieľať aj budúci generálny prokurátor, ktorý v zmysle ústavy nesie aj ústavnú zodpovednosť za rezort, ktorý riadi. Všetci zainteresovaní predstavitelia bez ohľadu na to, či pracujú na ministerstve spravodlivosti alebo generálnej prokuratúre, sú súčasťou toho istého systému štátnej moci, ktorý má rozumne a v súlade s platnými pravidlami, či už právnymi alebo etickými, riadiť a vykonávať správu veci verejných na úseku, ktorý mu je zverený do pôsobnosti. Je preto dôležité, aby všetky zainteresované osoby spolu komunikovali slušne, čoho neoddeliteľnou súčasťou je aj spôsobnosť, resp. dodržiavanie obvyklej štábnej kultúry a protokolu. To je aj jedným zo základných predpokladov na zvládnutie procesu prijatia tak závažného zákona, o ktorom teraz diskutujeme. Priebeh reformy zatiaľ nebol presvedčivo odkomunikovaný vo vzťahu k občanovi, ale ani vo vzťahu k prokurátorovi ako proces, z ktorého by bola evidentná poctivá ambícia súčasnej koalície urobiť na prokuratúre pozitívne zmeny na odbornom základe, nie na báze osobnej reciprocity, k čomu sa vlastne posunul aj obraz reformy prezentovaný médiami. Reforma prokuratúry je tak závažná zmena v systéme verejnej moci, že je potrebné konať s rozvahou, so znalosťou veci, bez predčasných záverov, emócií, a to platí nielen pre zainteresovaných na legislatívnom procese, ale aj pre médiá, ktoré majú veľkú moc a nesú časť zodpovednosti za výsledok. Je dôležité, čo a ako predostrú verejnosti, či sa venujú podpore poctivej vecnej informovanosti, alebo skôr šíria povrchné narýchlo pripravené informácie, nehľadiac na možné dôsledky. Z doterajšieho priebehu legislatívneho procesu je zrejmé, že navrhovateľ zákona je rozhodnutý pokúsiť sa o jeho schválenie v Národnej rade, a to aj napriek mnohým zásadným pripomienkam, ktoré v rámci pripomienkového konania neboli vyriešené. Navrhovateľ by mal predložiť parlamentu návrh v takom znení, aby parlamentom schválený zákon nebol predmetom konania na Ústavnom súde. Návrh, ktorý bude zrozumiteľný, logický nielen pre bežných občanov, ale najmä pre tých, ktorí s nim pracujú, teda pre prokurátorov. Na otázku ústavnosti si môžeme urobiť svoj vlastný názor. S konečnou platnosťou však túto otázku iste posúdi len Ústavný súd. Osobne som presvedčená o tom, že doposiaľ platný ústavný a zákonný rámec vytváral dostatočné predpoklady pre dobré fungovanie prokuratúry a že prokuratúra bola fungujúcou apolitickou sústavou štátnych orgánov. Potvrdzujú to desiatky tisíc vecí, ktoré každoročne vybavil rezort prokuratúry. Napriek dosiahnutým výsledkom sa ministerstvo spravodlivosti v spolupráci s ministerstvom vnútra rozhodli spochybniť prokuratúru. Pod zámienkou, že je nevyhnutné odstrániť pochybnosti o transparentnosti procesov na prokuratúre, vytvorili návrh zákona, ktorý umožňuje koncentráciu moci v rukách exekutívy. V prípade schválenia tohto návrhu zákona by exekutíva mohla významným spôsobom ovplyvňovať pomery na prokuratúre a výsledky rozhodovacej činnosti prokurátorov. Vláda totiž predložila na ústavné prerokovanie návrh zákona, ktorý, ak bude prijatý parlamentom, prizná ministrovi spravodlivosti oprávnenie vydávať stanoviská záväzné pre všetkých prokurátorov vo všetkých oblastiach prokurátorských činností a súčasne odníme takéto doterajšie zákonné oprávnenie generálnemu prokurátorovi vo vzťahu k podriadeným. Zakáže nadriadeným prokurátorom vydávať podriadeným prokurátorom negatívne pokyny. Za ďalšie, tento zákon ustanoví povinnosť zverejňovať a sprístupňovať rozhodnutia prokurátorov, prizná ministrovi spravodlivosti, parlamentu podieľať sa na kreovaní výberovej komisie na obsadenie voľného miesta prokurátora alebo vedúceho prokurátora rozhodujúcim počtom členov v takejto komisii. Taktiež prizná ministrovi oprávnenie podávať návrhy na začatie disciplinárneho konania, voči ktorémukoľvek prokurátorovi vrátane generálneho, prizná oprávnenie ministrovi a parlamentu podieľať sa na kreovaní disciplinárnej komisie a odvolacej disciplinárnej komisie rozhodujúcim počtom členov. Zruší doterajšiu trojročnú prípravnú prax na výkon funkcie prokurátora a nahradí doterajších právnych čakateľov prokuratúry asistentmi prokurátorov, ktorí po vykonaní odbornej justičnej skúšky sa budú môcť stať prokurátormi bez akejkoľvek prípravy na výkon tohto povolania, ak budú úspešní vo výberovom konaní. Pritom na toto výberové konanie bude mať rozhodujúci vplyv politická moc. Na záver, vážené poslankyne, poslanci, prokuratúra v Slovenskej republike sa nachádza v zložitej situácii, nemá generálneho prokurátora a na prerokovaní v parlamente sa nachádza návrh zákona, ktorý výrazným spôsobom zasahuje do doterajšieho právneho postavenia prokuratúry a prokurátorov. Voľba generálneho prokurátora je skutočnou traumou dnešnej slovenskej politickej moderny. Vládna koalícia sa tvári, že chce voľbu transparentnú, preto žiada voľbu verejnú, a my v opozícii, ktorí poznáme skutočný stav dôvery v útrobách koaličných partnerov, chceme voľbu tajnú. Všetci dobre pritom vieme, o čo ide, a len tí pri moci nás nepresvedčivo presviedčajú o potrebe zmien pravidiel počas hry. K uvedenému vládnemu návrhu zákona o prokuratúre preto si dovoľujem navrhnúť v zmysle § 73 ods. 3 písm. b) rokovacieho poriadku nepokračovať v rokovaní o tomto návrhu zákona až dokedy nebude zvolený nový generálny prokurátor, ktorý, pevne verím, bude mať dôveru aj nás z opozície. Ďakujem.