P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-05-28):
P. Ošváth, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, rád by som vystúpil k predmetnému návrhu zákona najmä z hľadiska pozmeňujúceho návrhu Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre financie, rozpočet a menu, ktorý odôvodňoval a podporoval vo svojom vystúpení pán poslanec Brocka. Predmetný pozmeňujúci návrh sa týka skutočnosti, v ktorom sa navrhuje vypustenie ustanovenia, ktorým sa deklaruje vylúčenie príslušníkov silových rezortov zo základného systému sociálneho poistenia. Škoda, že tu nie je pán poslanec Brocka, lebo práve jemu som sa chcel prihovoriť. Ak sa vráti dovtedy ešte do sály, tak sa mu prihovorím na záver, ale chcem povedať na margo tohto návrhu jednu základnú vec. Každý, kto navrhuje nejaký zákon alebo prípadne pozmeňujúci návrh k zákonu, by okrem toho svojho presvedčenia, že považuje tento návrh za správny, svojho vnútorného presvedčenia, že považuje za správny, by sa mal zamyslieť aj nad tým, aké dôsledky tento jeho návrh alebo pozmeňujúci návrh spôsobí. Ja mám taký pocit, nie pocit, skôr presvedčenie, že ten, kto tento návrh predkladal a schvaľoval, sa nad tým nezamyslel. Chcem vám tu na tomto mieste s plnou vážnosťou povedať, a ten, kto sa zaoberá problematikou bezpečnosti a obrany v tejto sále, mi to celkom určite potvrdí, opakujem, s plnou vážnosťou vám chcem povedať, že ak prejde tento pozmeňujúci návrh výboru pre financie, rozpočet a menu, ktorý predložil pán poslanec Brocka, tak do troch mesiacov tento štát nemá armádu a políciu. (Reakcia z pléna.) Vysvetlím dôvod. Dôvod je jednoduchý, skrátka návrh zákona vylučuje príslušníkov silových rezortov zo základného systému sociálneho poistenia, znamenalo by to prakticky tú skutočnosť, že tí vojaci - profesionáli a policajti, ktorí by ešte po schválení tohto zákona stačili odísť do zálohy respektíve do dôchodku, by poberali výsluhové príspevky a dôchodky podľa toho starého zákona, čiže ďaleko výhodnejšie, a tí, ktorí by už nestačili, poviem to tak - utiecť od armády a polície - samozrejme tí, čo spĺňajú tieto podmienky a slúžili by ďalej a odchádzali by už po nadobudnutí účinnosti tohto zákona, by mali tie dôchodky ďaleko nižšie. Ak sa nad tým, vážené dámy a páni, zamyslíte nad logikou, jednoduchosťou logiky tohto konštatovania, musíte so mnou súhlasiť, že skutočne, toto nebezpečenstvo tu hrozí. Každý, či už profesionálny policajt alebo vojak, vždy sa bude riadiť pochopiteľne tými výhodnejšími ekonomickými možnosťami, ktoré mu ponúka či už systém sociálneho alebo dôchodkového zabezpečenia a je to jeho absolútne legitímne právo, aby využil tie najvýhodnejšie podmienky, ktoré má. Čiže ja to ešte raz zopakujem, keďže pán poslanec Brocka sa vrátil do sály, jemu som sa chcel prihovoriť, ja ti s úplnou vážnosťou hovorím, že ak tento pozmeňujúci návrh v parlamente prejde, ktorý ty si navrhol vo výbore a výbor si ho osvojil, tak do troch mesiacov, garantujem, že tento štát nemá armádu a políciu. A potvrdí to ktokoľvek, kto sa zaoberá branno-bezpečnostnou problematikou v tomto parlamente. Chcem ešte v stručnosti zdôvodniť aj toto stanovisko z toho hľadiska odborného. Mám tu písomné stanovisko Odborového zväzu policajtov, mám tu stanovisko Profesného zväzu vojakov, ktorí sa veľmi rázne ohradzujú voči takémuto ustanoveniu a vlastne v tom texte, ktorý píšu, potvrdzujú toto stanovisko, ktoré som vám ja predložil. Takisto ešte raz chcem zopakovať konštatovanie, ktoré som vo svojej faktickej poznámke uviedol, že aj v ostatných krajinách Európskej únie alebo väčšine krajín Európskej únie, do ktorej sa chceme integrovať, ako je napríklad Francúzsko, Spolková republika Nemecko, Veľká Británia, krajiny Beneluxu, Taliansko a taktiež aj Spojené štáty, silové rezorty majú samostatný systém sociálneho zabezpečenia svojich zamestnancov a tento je veľmi podobný vládnemu návrhu zákona o sociálnom zabezpečení policajtov a vojakov. Služba profesionálnych vojakov a policajtov je v štátnom záujme vykonávaná ako dočasné, a nie celoživotné zamestnanie. Na toto treba brať ohľad. Policajti sú denne v ohrození života, aspoň na väčšine tých úsekov, kde pracujú. Mnohí profesionálni vojaci v zahraničí aj v ďalších službách v armáde sú denne vo vojnovom stave. Dočasnosť ich služby zároveň znamená, že profesionálny vojak a policajt sa po skončení výkonu služby stáva novou pracovnou silou na trhu práce spravidla s nevhodnou kvalifikáciou a vekovým znevýhodnením. Dôsledkom toho je, ako bolo zistené sociologickým výskumom, 44-percentná nezamestnanosť bývalých profesionálnych vojakov, neviem, ako je to u policajtov, ale zrejme to bude podobné, v ich aktívnom veku do 60 rokov. U skupiny tých profesionálnych vojakov, ktorí ukončili službu v posledných 3 rokoch, miera nezamestnanosti dosahuje až 61 %. Všeobecný systém sociálneho poistenia tento jav nedokáže ošetriť ani doplnkovým poistením počas trvania služby, pretože rozhodujúcou sociálnou udalosťou preňho je ekonomický prepad po skončení služby. Ďalej treba poukázať na to, že profesionálna policajná služba je opäť v štátnom záujme spojená s personálnou mobilitou, to znamená výkonom služby na rôznych miestach štátu. Tento znak služby je však spojený so zmenou miesta pobytu, čo má, pochopiteľne, dôsledky aj na jeho zamestnanie, na zamestnanosť jeho partnera, ten často musí ukončiť svoje doterajšie zamestnanie a hľadať ho na novom mieste. Takéto dôsledky majú dopad aj na zárobkovú úroveň a na dôchodkové zabezpečenie týchto kategórií. Takto by sa dalo pokračovať aj ďalej vo výpočte skutočností, ktoré odôvodňujú osobitný systém sociálneho zabezpečenia vojakov a rovnako aj policajtov a objektívne zabraňujú tomu, aby vojaci a policajti boli zahrnutí do všeobecného sociálneho systému, systému sociálneho poistenia. Na záver svojho vystúpenia by som chcel ešte raz apelovať na všetkých poslancov pri schvaľovaní, respektíve pri hlasovaní o pozmeňujúcom návrhu IV B, ktorý sa týka Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre financie, rozpočet a menu, aby nepodporili tieto pozmeňujúce návrhy, pretože dôsledky schválenia takéhoto pozmeňujúceho návrhu by boli skutočne nedozerné a ja si trúfam povedať, že by to znamenalo kolaps bezpečnostného systému, kolaps polície, kolaps armády a krajina, ktorá sa chce integrovať do Severoatlantického paktu, by mala určite asi malé ambície, keby chcela vstúpiť do NATO s totálne zdecimovanou armádou a policajným zborovom. Ďakujem.