Cigániková, Jana, poslankyňa NR SR (2017-10-17):
Rozhodnutie o prípustnosti stavby, pôvodne kolaudačné rozhodnutie, živnostenské oprávnenie, žiadosť o zmenu v užívaní, zasa 50 euro, technická správa, pôdorysné nákresy. Projekt umelého osvetlenia akreditovanou organizáciou stal 800 euro, splnomocnenie 5 euro, živnostenský list, výpis z Obchodného registra 8 euro. Doložili sme stanovisko hasičského zboru, žiadosť o predĺženie lehoty, lebo všetky tieto úrady, kým nám dali svoje stanoviská, tak bolo znova teda treba žiadať. Tak isto predbežné súhlasné stanovisko Regionálneho úradu verejného zdravotníctva. V tomto momente, čuduj sa svete, hygiena žiada kolaudáciu. Takže žiadosť na stavebný úrad, 30 euro, technická správa vypracovaná architektom, 500 euro, súhlasné stanovisko hasičov, súhlasné stanovisko regionálneho úradu, súhlasné stanovisko inšpektorátu, kópia katastrálnej mapy, list vlastníctva, 8 euro, projektové osvetlenie, 700 euro, teda projekt dokumentácie osvetlenia, 700 euro, dokumentácia zmerania osvetlenia, súhlas vlastníka stavby, v tejto konkrétnej nehnuteľnosti aj súhlas susedov, ktorý, si viete predstaviť, že asi nie je úplne jednoduchý, pôvodné kolaudačné rozhodnutie, nájomnú zmluvu. Nato sme museli na hygienu zase doložiť, lebo bolo zastavené konanie, keďže sme podľa nich po tomto všetkom nedoložili doklady a nedoložili sme ich podľa nich preto, lebo sme nemali zmluvu so stravným zariadením. Tu vám chcem povedať na rovinu, ako to je. V Bratislave ako viete, sú vyťažené škôlky a predškolské zariadenia. Keď si chcú zriaďovatelia jaslí objednávať stravu u niekoho takéhoto, je to veľký problém, lebo jednoducho sú tie zariadenia predimenzované. Neexistuje alebo je veľmi málo zariadení, ktoré, ktoré varia zdravo a pre deti a ktoré varia podľa noriem tak, ako by to malo byť, preto si objednajú z kdejakých reštaurácií. Čiže toto bol veľký problém a my sme si z tohto dôvodu dlho varili sami, čo nám dlho bolo, aj nejak prižmúrené oči, povolené lebo varíme naozaj od roku 2009 varíme zdravo. Bohužiaľ, v tomto prípade po tých rokoch nastal problém, zhodou okolností, už keď som bola tu, a museli sme si zabezpečiť dodávateľa stravy. Keďže sme takého nenašili, tak museli sme si takúto, takéhoto dodávateľa vytvoriť a dnes my máme jedáleň, v ktorej si, normálne prenajatú v školskej, v škole, kde si varíme pre deti. Akože toto už je podľa mňa naozaj, že trochu prehnané. Zriadenie tejto jedálne nás stálo 15-tisíc euro a 2-tisíc euro mesačne platíme na nájom, aby sme mohli nakŕmiť tie naše deti. Pritom varíme to isté jedlo, len ho varíme teda v priestoroch školskej jedálne, čo je dobré, vieme teda aspoň pomôcť niektorým kolegom. Takže sme požiadali o otvorenie konania, znovu 50 euro. Zase stavebný úrad, 30 euro, doplnenie regionálneho úradu, doklad na oprávnenie na podnikanie s predmetom činnosti na prevádzkovanie výdajnej kuchyne. Podali sme žiadosť o doplnenie na okresnom súde, pretože toto sme predtým samozrejme v živnosti nemali, 66 euro. A nikto to predtým ani od nás nežiadal, hej. Prevádzkový poriadok jaslí, prevádzkový poriadok výdajnej kuchyne, zmluva so stravovacím zariadením. Toto bola ďalšia prevádzka. No ďalšia prevádzka. Znova žiadosť na regionálny úrad, 50 euro, k žiadosti sme potrebovali doložiť inšpektorát práce k tomu, aby sme dostali súhlasné stanovisko, sme museli robiť prerábky za 2 980 euro, stanovisko hasičov, projekt stál 400 euro, samozrejme, klasika – legenda, pôdorys, súčasný, pôvodný, pôvodný výmer, kolaudačné rozhodnutie, súhlasné stanovisko regionálneho úradu s predbežnou projektovou dokumentáciou, opis nájomnej zmluvy, prevádzkový poriadok škôlky, výdajne stravy a prišlo prerušenie zo strany regionálneho úradu verejného zdravotníctva, pretože požadujú zmenu kolaudácie. Pamätáte sa, pán minister, na výbore, keď som sa vás pýtala na túto kolaudáciu, povedali ste, alebo teda pardon, pán Ondruš povedal, je to protizákonné. Ak ste si všimli, v každej jednej prevádzke zmenu kolaudácie požadovali. (Reakcia predkladateľa: „Náš zákon to nevyžaduje.“) Ja vám poviem, že vyžaduje, lebo na základe neho to vyžadujú potom aj ďalšie úrady. A teda táto zmena kolaudácie bola, je zaujímavé, že bola žiadaná v zariadení, kde nebolo nikdy nič iné ako detská škôlka. Len toto zariadenie vzniklo v roku 1940, vtedy sme ešte nemali ani kolaudačné úrady, ani kolaudačné rozhodnutia, ani stavebné úrady. Jednoducho nikto sa s vami nebaví: nedá sa, potrebujeme kolaudačné rozhodnutie. To vám hovorím úplne vážne, hej. Dokladali sme odôvodnenie s doložením miestopisu s vysvetlením, zasa bolo konanie zastavené regionálnym úradom. Podali sme odvolanie na zastavenie, čestné prehlásenie od majiteľa stavby, vyžiadali aj potvrdenie zo stavebného úradu o existencii a užívaní stavby na posudzovaný účel. Priložili zmluvu o prenájme, súhlasné stanovisko pôvodné, lebo to sa odohralo tak, že pôvodne tam príde hygiena, povie vám, čo máte urobiť, príde inšpektorát, povie vám, čo máte urobiť, investujete tisíce eur, prerobíte a potom vám povedia: sorry, nedáme. Takto to v praxi funguje, hej. Pôvodná výmera, kolaudačné rozhodnutie, pôvodný a súčasný pôdorys, originál listu vlastníctva a znova 16-eurový poplatok. Na toto sa čaká. Ja si myslím, že, že zas bude treba otvoriť konanie, zas 50-eurový kolok a jednoducho stále dokola. A podotýkam, že tu sa naozaj bavíme o zariadení, ktoré teda už bolo škôlkou predtým. Ja si to tu zložím, ak dovolíte, lebo uznáte, že je toho dosť. A ak sa vám to zdá veľa, kolegovia, tak si predstavte, že toto reálne musíte fyzicky obísť. Problém je to už len doniesť a prečítať, ale keď to musíte ešte fyzicky každý jeden úrad obísť a každý jeden papier obhájiť, pán minister, veľmi nám to neuľahčujete. No, nevadí, poďme ďalej. Tieto zmeny, ktoré som vám čítala, tu som si to vyrátala, sme si teda so sestrou sadli a zrátali sme si ich, toto, čo od nás žiadali úrady, nás stálo doteraz 50 005 eur, pán minister. Zmeny, ktoré sme museli robiť na základe požiadaviek úradov. A teraz prichádzate vy s vaším zákonom a hovoríte, a všetko odznova, poďme ešte raz. Pretože teraz musíme prekolaudovávať. Vy tvrdíte, že nie, ja vám tvrdím, že včera bola konateľka našej firmy na VÚC-ke a povedali jej, že vraj boli na ministerstve, že ste im povedali iba toľko, že majú byť miernejší, ale jednoducho realita je taká, že oni podľa zákona musia pýtať kolaudačné rozhodnutie. Takže to, čo sa týka VÚC-ky, k tomu, čo tu teraz mám, tak pribúdajú ďalšie povinnosti. Musíme sa zaregistrovať, potrebujeme doklady od poisťovne, Union, všeobecky, Dôvery, potrebujeme zo Sociálnej poisťovne, potrebujeme doklad pre konateľa, žiadosť, samozrejme, podať, potrebujeme doložiť cenník na VÚC-ku, kde rozdelíme zvlášť stravu, bežné činnosti, výchovu a dokonca ešte aj každý jeden krúžok musíme zvlášť zazmluvniť, zvlášť vytvoriť cenník a s každým jedným rodičom každý jeden krúžok osobitne zazmluvniť. Prevádzkový poriadok podľa teda nového predpisu so zameraním na zariadenie starostlivosti o deti do troch rokov veku dieťaťa. Toto je aj názov, ktorý musíme mať v kolaudačných rozhodnutiach podľa VÚC, nie je tam samozrejme, lebo doteraz takýto zákon neplatil. Takisto musíme dodať údaje o finančných podmienkach, predpokladanú kalkuláciu, personálne podmienky, kde teda, ako sme sa dohodli, bude päť detí na jednu osobu, tá musí byť už úplne kompletná. Zoznam materiálneho vybavenia. Tuto sa len pozastavím. Preboha, prečo vám máme dávať takéto informácie, keď súkromní zriaďovatelia žijú zo súkromných peňazí súkromných osôb a my nemáme nárok na žiadnu štátnu dotáciu, ani o ňu nežiadame, tak prečo táto byrokracia?! Ja chápem, že tie zariadenia musia byť kontrolované a absolútne s tým súhlasím. Nemôže si predsa každý jeden v obývačke otvoriť jasle. Ale naozaj toto?! Potrebujeme rozhodnutie VÚC, potrebujeme kolaudačné rozhodnutie, ktoré som už teda spomínala niekoľkokrát a ktoré sa stáva najväčším problémom, pretože samozrejme logicky je veľký problém získať kolaudačné rozhodnutie, keď si prenajmete priestor. Predstavte si, že prenajmete niekomu rodinný dom, no budete súhlasiť s tým, aby si tam skolaudoval takýto účel? A keď aj áno, je to naozaj veľmi, ako som vám teraz prečítala, naozaj veľmi obsiahle a nákladné a myslím si teda, že zbytočné. Pretože my máme kolaudačné rozhodnutie, alebo teda zriaďovatelia majú, ale tie sa volajú rôzne, volajú sa súkromné detské jasle, detské denné rekreačné centrum, súkromná materská škola, zariadenia starostlivosti o deti, deti do troch rokov. Toto boli len názvy, ktoré máme my v našej sieti, alebo teda v mojej firme sieti, ale sú aj iné názvy, ktoré majú iní zriaďovatelia, čo som sa pýtala na aliancii, poznáme detské centrá, zariadenia pre deti od jedného do tri a polroka s režimom materskej školy, jasle, súkromné detské centrá, opatrovateľské detské centrá. Toto všetko neplatí podľa VÚC-ky, pretože budeme musieť prekolaudovať. Vy ste sa kvôli tomuto stretli s Luciou Gomez, čo je šéfka aliancie, ktorá naozaj kvôli vám odložila prácu a rodinu a prišla sa s vami porozprávať za všetkých zriaďovateľov v dobrej viere, že ju vypočujete. Vy ste jej vtedy na tom stretnutí, a boli ste tam viacerí, sľúbili dve veci, odklad registrácie, pretože úrady, ja viem, že nie všetko ste vy, štát, hej, VÚC-ka nie je ministerstvo, tomu rozumiem, ale určite rozumiete aj vy tomu, že pre toho zriaďovateľa je úrad ako úrad a že pravá ruka v štáte by asi mala vedieť, čo robí ľavá, a mala by vedieť možno aj komunikovať so samosprávou. Preto žiadala Lucia Gomez odklad registrácie, pretože je – aký to máme mesiac? – október, a naozaj, čo viem, v Bratislave je registrované jedno zariadenie a na Slovensku celkovo ďalšie jedno, to je všetko. Nikto iný nebol schopný sa zaregistrovať. Moja konateľka bola už v marci, hneď ako zákon prišiel do platnosti, na VÚC-ke, poslali ju preč s tým, že, preboha, len sa neregistrujte, pretože budete musieť okamžite spĺňať všetko, čo platí, a neoplatí sa vám to a počkajte, či sa zmení. Čiže teraz prichádza k tomu, že všetky tie zariadenia, a vy viete, pán minister, že tu sa bavíme o stovkách zariadení po celom Slovensku, všetky tie zariadenia buď budú kriminálnikmi, alebo za týchto pár mesiacov sa budú musieť zaregistrovať a splniť všetky podmienky, ktoré som čítala, plus tie, ktoré ešte prečítam. A ešte chcem povedať, že vy ste Lucii Gomez vtedy ten odklad sľúbili na tom stretnutí, dali ste jej slovo, že odklad registrácie bude. Druhá vec, ktorú ste jej sľúbili, bola akceptácia existujúcich kolaudačných zariadení práve preto, že každé jedno zariadenie si prešlo týmto peklom cez tie úrady a má už nejaké kolaudačné rozhodnutie, aj keď neznie presne tak, ako by malo. Vy ste mi, Lucii ste sľúbili, že to dáte, na výbore mi pán Ondruš povedal, že toto VÚC-ky žiadajú protizákonne. Vy teraz ste mi to takisto zopakovali, že toto by žiadať nemali. Mala som informáciu, že si ich zavoláte a budete ich teda nejakým spôsobom mentorovať, dáte im vedieť, že toto nemajú žiadať. Toto stretnutie sa odohralo a teda dostala som informácie, najprv od vás na výbore, že odklad nie je v pláne, čo bolo na druhý deň po tom, ako Lucia odložila rodinnú prácu, išla za vami. Tak povedzte mi, prosím vás, načo ju potom trénujete, načo behá hore, dole, keď niečo jej sľúbite a úplne bez mihnutia okna na druhý deň poviete úplný opak? Odklad, ste povedali doslova, nie je v pláne a teda tie kolaudácie, oni konajú protizákonne. Včera ráno sa konateľka mojej firmy pýtala na VÚC-ke, § 64 tohoto zákona ods. 4, ktorý sa odvoláva na ods. 3 písm. c), a tam sa píše, že údaje o priestorových podmienkach sa preukazujú listom vlastníctva, nájomnou zmluvou a to všetko, čo som vám čítala, a ak sa má sociálna služba poskytovať v zariadení aj kópiou kolaudačného rozhodnutia. Veľmi radi by nám na VÚC vyšli v ústrety, bohužiaľ, nevedia, musia ísť podľa zákona a zákon im hovorí toto. A my sme vám hovorili, že im to ten zákon hovorí a že tu bude veľký problém. Na VÚC potrebujú možnosť odvolať sa na prevádzkový poriadok, ktorý už bol schválený s hygienou, alebo prípadne doplniť vetu „s výnimkou pre zariadenia tohto typu“. Zákon je jednoducho napísaný pre poskytovateľov sociálnych služieb, preto potrebujeme cenník, evidenciu dochádzku napríklad detí, čo musíme posielať kvartálne. Opäť sa pýtam, načo? Načo, keď my neberieme žiadne dotácie na tie deti, musíme takúto administratívu? My, samozrejme, si dochádzku robíme pre seba, ale prečo ja mám komunikovať s nejakým úradníkom a má mi to strážiť? Musíme spĺňať, ako viete, bezbariérovosť. Povedali ste mi, že ste nedostali ešte žiadnu žiadosť o nejakú dotáciu pri bezbariérovosti. No, viete, naozaj, čo komunikujeme v aliancii, všetci dúfali, že dostanete rozum, preto ste nedostali tú žiadosť, lebo nikto neverí tomu, že toto myslíte vážne. Takisto treba tú kolaudáciu a ak toto všetko nesplnia, hrozí im od 1. 1. 2018 pokuta 35-tisíc eur, 35-tisíc po tom, čo absolvovali toto všetko, čo som tu čítala, a to som ešte polovicu vynechala, lebo už sa mi to zdalo priveľa. Keďže jasle sa stávajú podľa § 32 zariadením poskytujúcim sociálnu službu ambulantnou formou, musia takisto poskytovať napríklad raňajky. Pracovníci VÚC žiadajú, aby sme podávali aj raňajky. Ja sa pýtam po tomto všetkom, naozaj nastali tie všetky úpravy 50-tisíc, bude to stáť ďalšie peniaze, ďalšie zmeny potrebujeme, kto to všetko zaplatí, pán minister? Lebo ja vám poviem, kto to zaplatí. Zaplatia to rodičia tých detí. Všetky tie náklady, jednoducho tie nespadnú z neba, zaplatia to tí rodičia. V našom prípade napríklad, keby sme nemuseli zaplatiť 50-tisíc eur, tak každému dieťaťu by sme mohli za vyše 600 euro, každému jednému kúpiť nejaké hračky, kúpiť nejaké vybavenie do zariadenia, prípadne sme mohli o túto sumu znížiť cenu poskytovanej služby, ale nemôžme, pretože vy tie náklady vytvárate. A plus k tomu máme náklady bežné, máme 30-tisíc mesačne. A chcem k tomu povedať len toľko, že myslím si, že vy sa spoliehate na to, že toto sa netýka v podstate všetkých, že sa to týka len tých rodičov, ktorí sú lepšie situovaní, ktorí si môžu dovoliť tieto zariadenia. Ale vy viete, že teda máme ten príspevok na starostlivosť o dieťa, ktorý jednak ťahá do tejto skupiny aj tých ľudí, ktorí naozaj potrebujú tento príspevok, a ten sme aj navrhovali, aby bol vyšší, s čím ste nesúhlasili, to by sa potom žilo ľahšie aj nám, aj rodičom. Ale hlavne chcem povedať, ak od 1. 1. 2018 sa bude pokračovať v tom zatváraní týchto jaslí alebo predškolských zariadení alebo detských opatrovateľských centier, jednoducho tých, ktorí tu 25 rokov suplovali štát a robili to tak dobre, že existujú dodnes v hojnom počte, a tí rodičia, veď oni nie sú na hlavu padnutí a nechcú tým deťom zle, oni teda do toho zariadenia to dieťa dávajú preto, lebo sú spokojní s týmto zariadením. Štát im nevie poskytnúť alternatívu. Ja sa vás pýtam, čo budete robiť s tými deťmi? V prípade, že napríklad my by sme zatvorili našu firmu, tak sa bavíme o vyše 90 deťoch. Kam ich umiestnite, pán minister? Vy neviete prijať do škôlky deti a tu sa bavíme o deťoch, ktoré sú mladšie ako tri roky, dvojročné deti, jeden a polročné deti, teraz sa bavíme o jednej firme. Predstavte si, že týchto zariadení je niekoľko stoviek, podľa mňa vyše tisíc na Slovensku a vy všetky tieto zariadenia ohrozujete. Ja som si istá po diskusii v aliancii, že viac ako polovica zariadení bude zatvorených. Čo urobíte s tými deťmi, kam ich dáte? Je to v rozpore aj s barcelonských cieľom, ktorý stanovila Európska únia, kde vyslovene v roku 2002 si dala za cieľ do roku 2010 vybudovať pre 33 % detí mladších ako tri roky zariadenie na starostlivosť, pretože toto bola najvážnejšia prekážka vstupu žien na pracovný trh. A máme tu rok 2017 a vy idete takýmto spôsobom obmedzovať zariadenia. Ja ešte raz opakujem, z jednej strany chápem, pretože tomuto celému predchádzali veľmi nešťastné udalosti v niektorých zariadeniach, ale tie nešťastné udalosti boli spôsobené naozaj niečím, čo vy vôbec v tejto novele neriešite. Neriešite tam jednoducho napríklad také veci, akú úroveň vzdelania musia v jednotlivom veku detičky dosahovať, čo musia robiť, aby to nebolo len o tom, že tam deti sa položia a pozerajú celý deň telku. Neriešite vôbec ani to, čo budú jesť. Vy síce riešite, že musia mať zmluvu so stravným zariadením, so stravovacím zariadením na to uspôsobeným. Ale viete čo, pán minister? Poviem vám novinku. Po tom, ako som si teda takéto zariadenia zaobstarala, zabezpečila, kúpila firmu, najala ľudí, naštudovala teda, alebo ľudia so mnou, kolegovia so mnou, nebola som to úplne ja, tak viete, čo sme zistili? Predstavte si, neexistujú normy, neexistujú žiadne normy pre detí mladšie ako tri roky. Čiže my naozaj síce máme kuchyňu, s ktorou sú všetci spokojní, ale nikto nevie, ako máme variť. Toto napríklad novela zákona nerieši. Sú tam veci, ktoré sú fajn, je tam obmedzenie počtu detí na osobu, je tam nejaká vzdelanosť tých učiteliek, toto všetko je super. Pán minister, prečo s nami nerozprávate? Nemusí prísť k tomu, aby tie zariadenia boli pozatvárané, pretože keď sa pozatvárajú, všetky tie deti budú stáť pred dverami tých materských škôlok, ktoré už dnes máte preplnené. A padá to na vašu hlavu. Idete proti, proti tým rodinám, proti ženám, preto deťom a proti, naozaj, aj proti Európskej únii, aj proti tomu, že zákon vám vrátil, tento zákon vám vrátil pán prezident. Mali ste tu petíciu, hovoríme vám to na každej jednej schôdzi, chodím na výbor, ponúkla som pánovi Ondrušovi, že prídem, porozprávam sa s ním. Odmietol to, lebo ho urazilo, ako som sa vyjadrovala o členoch vašej strany, čo sa týka kauzy Čistý deň, ale to tu nebudeme ťahať. Ale ako naozaj, toto má byť kvalitne vypracovaný zákon? Takže ešte raz, ja vás prosím, zamyslite sa, využite tú možnosť, do konca roka ešte je, aby sme tu nemali rodiny, ktoré buď budú platiť predraženú službu len na základe nejakých rozhodnutí od stola, alebo nebudú mať kam dať deti, a bude to padať naozaj na vašu hlavu. A je to úplne zbytočné, dá sa to urobiť lepšie. A my vám vieme povedať, ako to je lepšie. Ďakujem.