L. Žitňanská, poslankyňa: (2008-02-12):
Na úvod by som chcela citovať z § 89 rokovacieho poriadku Národnej rady. A mohla by som citovať aj z programového vyhlásenia vlády, vážení kolegovia, kde ste sa zaviazali výslovne zlepšiť legislatívny proces. A tým rovno argumentujem aj k tým argumentom, čo robila bývalá vláda. Po prečítaní programového vyhlásenia vlády a po tej debate, ktorá k nemu bola, som očakávala teda zásadne iný prístup. Nebudem citovať z programového vyhlásenia vlády, lebo keď vidím, že vláda ho neberie vážne, tak ja to nemusím urobiť. Budem citovať len § 89 zákona, je tam odsek 1, na ktorý sa odvoláva návrh, ktorým sa odôvodňuje skrátené legislatívne konanie. Podľa § 89 rokovacieho poriadku Národnej rady za mimoriadnych okolností, keď môže dôjsť k ohrozeniu základných ľudských práv a slobôd alebo bezpečnosti alebo ak hrozia štátu značné hospodárske škody, Národná rada sa môže na návrh vlády uzniesť na skrátenom legislatívnom konaní o návrhu zákona. Prečítala som si návrh zákona, prečítala som si odôvodnenie, je mi ľúto, akokoľvek čítam návrh, úradné overenie podpisu pri najlepšej vôli, pani ministerka, neohrozuje ľudské práva poistencov. Túto súvislosť proste nie som schopná nájsť, pretože § 89 vyžaduje kvalifikovanú skutkovú podstatu, to znamená, musí tu, citujem opakovane, dôjsť k ohrozeniu základných ľudských práv. Tipujem, že asi na toto ste mysleli, keď v odôvodnení hovoríte, že by mohli byť ohrozené práva na primerané hmotné zabezpečenie v starobe. Ale to mi snáď nechcete povedať, že povinnosť úradného osvedčenia môže ohroziť základné ľudské právo, hoci aj právo na primerané hmotné zabezpečenie v starobe. (Potlesk.) Ja stále som optimistická a ja nechcem predpokladať a nepredpokladám zlú vôľu u vás, pani ministerka, ale poviem, ani pri tom najlepšom úmysle nemôže v právnom štáte byť dôvodom na to, aby bol porušený zákon, dobrý úmysel. Musia byť splnené zákonné podmienky na to, aby bolo možné navrhnúť a odsúhlasiť skrátené legislatívne konanie. A domnievam sa, opakujem, v právnom štáte ani pri tom najlepšom úmysle nemôže štátny orgán porušovať zákon, pretože o tom je právny štát, že nielen občania, ale aj štátne orgány sú povinné dodržiavať zákon a ústavu. A neviem, ako to mám povedať, ani dobrý úmysel nemôže sprostiť štátny orgán tejto povinnosti, a to už vôbec nie s takou ľahkosťou, ako sa odôvodňuje, že o čo ide, že tu ide o nejakú jednu vetu, drobnú administratívnu bariéru, ktorú treba odstrániť. Ale ja si myslím, že to je vážne. Keď sa odhodlá štátny orgán vedome, lebo vy to robíte vedome, porušiť zákon, v tomto prípade zákon o rokovacom poriadku, tak to podľa mojej mienky má vážne dôsledky a pomenujem, pomenujem dva. Prvé je, sa domnievam, že legislatívne pravidlá, ako aj zákon o rokovacom poriadku má svoj význam. Preto je pripomienkové konanie, preto je prvé a druhé a tretie čítanie predpokladané v rokovacom poriadku, aby bol vytvorený priestor prijať kvalitnú právnu normu, prijať kompetentné rozhodnutie. A to je jedno, či je to jedna veta alebo päť viet, pretože aj tá jedna veta môže byť dobrá alebo zlá, aj tá jedna veta môže byť hlúpa alebo skvelá. Ale ja to neviem posúdiť zo dňa na deň. A možnože máte pravdu, možnože by podmienky pre vstup a výstup mali byť vyrovnané. A možnože sú tu úplne iné riešenia. A možnože ich je viac. Ale my nemáme dôvod posudzovať tieto riešenia a nemáme ako posudzovať tieto riešenia v skrátenom legislatívnom konaní. A hlavne teraz nemáme na to dôvod, pretože žiadne ľudské práva nie sú ohrozené. Druhá poznámka. Druhá poznámka, poviem to možno trošku nadnesene, ale som presvedčená, že je to pravda, je to otázka zodpovednosti „elít“. Ako sa má správať alebo prečo má dodržiavať zákon občan, keď vedome štátny orgán zákon porušuje, pričom ľudia to vidia. Toto nie je právny štát a takto sa nezlepšuje prostredie pre vymožiteľnosť práva, lebo vymožiteľnosť práva nie je len o tom, aby súdy rýchlejšie konali, ale aj o tom, aby existovala klíma, ktorá motivuje dodržiavať zákon. Aká je to klíma, v ktorej štátne orgány vedome porušujú zákon, aj keď je to len rokovací poriadok, pretože zjavne rokovací poriadok vnímate, akože však je to len rokovací poriadok? A preto sa domnievam, že treba s plnou vážnosťou sa venovať aj otázke návrhu na skrátené legislatívne konanie. Treba s plnou vážnosťou ho porovnávať s § 89, a preto zopakujem to, čo som už niekoľkokrát povedala, v právnom štáte ani pri najlepšom úmysle štátny orgán nie je oprávnený porušovať zákon, naopak, nesmie porušovať zákon, nech je tu úmysel akýkoľvek. Možno na záver jedna poznámka, ktorá je reflexiou nielen na tento návrh, možno reflexiou aj na predchádzajúci týždeň, možno reflexiou na to, čo sa tu dialo pred hodinou v tejto sále. Požičiam si výrok od Janovica: „Raz zahlasuješ, privykneš.“ Zjavne to v tejto sále za posledný týždeň a dnes platí. Zjavne privykáme. Ja budem hlasovať proti, pretože som presvedčená, že tento návrh na skrátené legislatívne konanie je v rozpore s rokovacím poriadkom Národnej rady a nemienim privyknúť. Ďakujem pekne. (Potlesk.)