V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-12-02):
K. Džupa, poslanec: Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené dámy poslankyne, páni poslanci, návrhom, ktorý sme predložili a prešiel prvým čítaním, sme otvorili problém. Nečakali sme a – úprimne poviem – sme radi, aký ohlas táto naša iniciatíva priniesla. Už v tejto chvíli bez ohľadu na to, ako sa snemovňa rozhodne pri hlasovaní a či ho postúpi alebo nepostúpi do tretieho čítania, sme základný cieľ, ktorý sme si predsavzali touto novelou, aj splnili. Veľmi dobre to definovala pani poslankyňa Podracká, som jej vďačný. A pokým sa dostanem k takému chronologickému výpočtu záverov a reakcií na ne, ktoré sme zhromaždili do týchto chvíľ, najprv budem reagovať na príspevky, ktoré odzneli v diskusii. K pánu poslancovi Čaplovičovi. Zásadne – podčiarkujem to, čo povedala už aj pani poslankyňa Podracká – nemeníme slovenské priezviská. Veľa hystérie dokonca vzniklo ohľade toho, či my zrazu budeme chcieť, aby sa manželky volali alebo používali priezvisko manželov bez koncovky prechyľovania. Takže zásadne my to nemeníme. Naša novela sa týka cudziniek, ktoré sú na určitý čas na území Slovenskej republiky. Bolo nám vytknuté, že sme sa neradili s jazykovedcami. Dovolím si poznamenať, že vzhľadom na moju doterajšiu medicínsku vedeckú prácu som mal našťastie možnosť spoznať celú plejádu vynikajúcich vedcov aj jazykovedcov. Azda patrí ospravedlnenie tým jazykovedcom, s ktorými konzultoval pán poslanec Čaplovič, že som aj ja tak neurobil, ale zaiste sme toto konzultovali a veľmi citlivo zvažovali každé slovo predloženého návrhu. Ďalej bolo povedané, že sa snažíme o deštrukciu jazyka, ale v niekoľkých ďalších vetách pripustil, že slovenčina je živý jazyk, nie je to mŕtvy jazyk a vyvíja sa rovnakým spôsobom, ako sa vyvíjajú iné živé jazyky, a rovnakým spôsobom podlieha vplyvu iných jazykov aj v týchto dvoch základných kategóriách, ktoré použil pán poslanec Čaplovič. Dokonca sa s hrdosťou domnievame, že tak, ako keď Čapek zaviedol slovo robot a používa sa na celom svete, jedného krásneho dňa preberú aj iné kultúry a jazyky niektoré zvláštne a špecifické slovenské slovo a budú mu rozumieť na celom svete. Takže my nediskutujeme o tom, či ideme meniť slovenské priezviská, iba chceme používať cudzie priezviská v ich tvare. To znamená, ide o rozhodnutie politické, ale ako sa bude narábať s týmto tvarom, o tom rozhodnú jazykovedci. Určité ich rozčarovanie, či dokonca nevôľu v podobe dosť príkreho tónu citácie, ktorú použil pán poslanec Čaplovič, chápem a viem si dobre predstaviť, že to ešte pritvrdia, pokiaľ dozrie moje rozhodnutie a niekedy v priebehu budúceho roka budem navrhovať, aby sme zrušili tvrdé „y“ v našom pravopise. To ešte bude nie taká reakcia. Ale v tejto chvíli, to chcem použiť iba ako príklad a chcem zdôrazniť. Veľmi jasne sme si museli odpovedať na otázku, kam zaradiť a akým spôsobom toto znenie zákona a ako oddeliť práve tú odbornú stránku veci, o ktorej odborníci rozhodnutú, od tej politickej. Čo sa týka výhrad, ako sa budú používať ruské, české či iné priezviská, predsa to zákon jasne hovorí. Tak ako je zapísané. A keď táto krajina, povedzme Česká republika, pozná koncovku prechyľovania v priezviskách svojich žien, bude to používať aj v dikciách Slovenskej republiky. Čo sa týka možnosti zmeniť svoje priezvisko, toto už bolo umožnené skôr a mnoho občanov Slovenskej republiky, mnoho žien občianok Slovenskej republiky to využilo. V tejto chvíli je preto potrebné povedať celkom jasne, korektne a razantne, ak niekto v tomto chce vidieť nejaké nacionalistické vášne, ak niekto na základe tohto návrhu zákona chce eskalovať nejaké nacionalistické ťaženie, varujem ho. Čudujeme sa, že pani europoslankyňa Bauer si zmenila meno. Ale to už bolo ošetrené skôr a iným zákonom. Ale nečudujeme sa, že komentátorka Vadkerti to urobila a vôbec nám to neprekáža? Aj v tomto parlamente sú poslanci nielen maďarskej národnosti, ktorí upravili priezviská, ktorých manželky či dcéry si upravili svoje priezviská v zmysle už platných zákonov. A preto vám znovu musím zdôrazniť, táto novela o tom nehovorí. Možnosť zmeny priezviska občianky Slovenskej republiky bola už vyriešená v zákonodarstve oveľa skôr a pred niekoľkými rokmi. A znova zdôrazňujem a varujem pred tým, aby toto bolo zneužívané na nejaké nacionalistické či dokonca protimaďarské nálady. Čo sa týka návrhu pána poslanca Kolesára, stotožňujem sa s ním a budem sa uchádzať o jeho podporu, aj sám ho podporím svojím hlasovaním. Čo sa týka príspevku pani Dr. Podrackej, pani poslankyne, chcem zvýrazniť to, čo povedala. Z diskusií so zainteresovanými, s vládnymi legislatívcami aj ministerstva vnútra, sme napokon dospeli k záveru, že naša iniciatíva a zámysel ministerstva vnútra pri novelizácii zákona č. 300 sa navzájom nevylučujú. Sú paralelné. Ale my sme len chceli zakotviť jeden aspekt, že sme od 1. mája v Európskej únii, a negovali možnosť, aby prostredníctvom svojho právneho zástupcu cudzinka vzniesla protest či žalobu na tento štát, že jej nie je umožnené, aby jej meno na území tohto štátu bolo používané v tvare, v akom je zapísané v jej domácej krajine. Aby sa týmto aj prípadným súdnym sporom mohlo zabrániť. Takže, vážené dámy a páni, zhrniem to ešte niekoľkými slovami. Otvorili sme problém, vyvolal mnohoraké reakcie aj v našom poslaneckom klube a za všetky tieto reakcie sme vďační, pretože posúvajú riešenie tejto problematiky na ďalší kvalitatívny stupeň. Či ho posunieme do tretieho čítania, alebo nie, ja verím, že áno, je preto v tejto fáze pre nás už samotným zadosťučinením, lebo prešiel prvým čítaním. Znova musím zdôrazniť, a možnože sa to ešte objaví v mojom príspevku niekoľkokrát, novelou sledujeme európsky a osobnostný rozmer. Nič iné a nič viac. Ďalej, a je to napísané aj v návrhu, náš návrh je plne v súlade s pravidlami slovenského pravopisu. Čo sa týka konkrétnych názorov a vyjadrení legislatívcov, tieto sú rôznorodé a sú ani nie tak negatívne postavené. Z názoru odboru legislatívy a aproximácie práva je potrebné uviesť, niektoré aspekty problematiky, ktorú rieši náš návrh zákona, sa objavujú v prípadovom práve v súvislosti so súkromnoprávnym statusom osôb pri zápisoch ich mien a priezvísk do verejných registrov podľa rozhodnutia Európskeho súdneho dvora z 2. októbra 2001. Sú síce pravidlá týkajúce sa priezviska osoby vecou spadajúcou do kompetencie členského štátu, avšak členský štát musí pri výkone tejto kompetencie postupovať v súlade s komunitárnym právom, predovšetkým s ustanoveniami Zmluvy ES o slobode pohybu a pobytu každého občana na území členských štátov. Dotýka sa aj odporúčania Rady Európy 1362/1998 o diskriminácii medzi mužmi a ženami pri výbere priezviska a problematika právnej úpravy priezvísk sa objavuje aj v prípadnom práve Európskeho súdu pre ľudské práva, napríklad je tu citovaný prípad z 25. novembra 1994. Pozmeňujúcim návrhom pána poslanca Kolesára sme odstránili všetky závažné a zásadné pripomienky nielen legislatívno-právneho odboru, ale aj tie, ktoré sa objavujú v stanovisku vlády Slovenskej republiky. Týmto spôsobom sme odpovedali aj na pripomienky, nepriamo na pripomienky, ktoré sa objavili v stanovisku vlády Slovenskej republiky. Vážené dámy poslankyne, vážení páni poslanci, nedá mi ešte nevyhodnotiť aj prístup k riešeniu tohto problému či tohto návrhu. Objavili sa rôzne názory, objavili sa aj rôzne prístupy. Napríklad: Ako vysvetlíme našim voličom, že prijímame taký zákon? Našim voličom som sa to pokúsil vysvetliť mnohokrát, pretože som mal možnosť stretnúť sa s nimi. Prvá otázka bola: Vy chcete zrušiť v priezviskách -ová? Keď som povedal, že nejdeme zrušiť v slovenských priezviskách žien -ová, len chceme umožniť, aby cudzinky u nás mohli používať svoje mená v tvare, v akom sú zapísané v domácich dokladoch, pochopili to a akceptovali. Takú perličku vám poviem. Najlepšie tento zákon prijímala mladá generácia, študenti stredných a vysokých škôl, ale vôbec mladí ľudia, najmä preto, že oni veľmi často a intenzívne komunikujú rôznym spôsobom so zahraničím. Veľmi prekvapujúce bolo, bez najmenších problémov toto prijala najstaršia generácia a zdôvodnila to tým, veď toto už to bolo, pamätajú si to z čias ešte minulého tisícročia. Celkom na záver som si dal jednu pripomienku a chcem ju skomentovať. Je to taká skupina, že sme proti slovenskej tradícii, že sa poklonkujeme Západu, že nie sme národovci a tak ďalej. K tomu dodám len jednu odpoveď. Najlepšou a najcennejšou tradíciou Slovákov je slušnosť a my nič nechceme, len dodržať elementárnu slušnosť. Aby ľudia, cudzinky, ktoré prídu k nám, mohli byť oslovované v tvare priezviska, ako sú doma na to zvyknuté. A je to potom aj národné, aj tradičné, aj slušné a je to aj moderné a je to v súlade so skutočnosťou, že sme v treťom tisícročí. Najviac ma potešila jedna výhrada a tú som si nechal nakoniec, že tento návrh je príliš intelektuálny a je podaný zložitou rečou. Ak je výhradou, že sme podali intelektuálny návrh, nás predkladateľov to teší, lebo naozaj sme v ňom zhmotnili svoje znalosti a možno aj danosti. A čo sa týka reči textu, nuž museli sme akceptovať duch alebo štýl, akým zákon o matrikách bol napísaný. A posledná už len naozaj záverečná replika. To, kam umiestniť tento zákon, teda túto novelu, do ktorého zákona, to bol kľúčový moment. A môžem vám povedať, že sme sa ním zaoberali aj vďaka pomoci právnikov najmenej šesť týždňov. Čo právnik, to iný názor. S právnikmi alebo s doktormi práva je to podobne ako s doktormi medicíny. Ak sa na nich obrátite s problémom, vyriešia ho, ale len čo sú na ten problém viacej ako dvaja, nezhodnú sa. Väčšina nám radila práve kvôli tomu, aby sme jasne oddelili politickú vôľu a umožnili potom následne upraviť používanie odborníkom, práve zákon č. 154 o matrikách a tiež nám potvrdili, že sa s ostatnými zákonmi, tak ako je to uvedené v návrhu zákona, nevylučujú ani nebijú. Z uvedených dôvodov, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, si vás dovoľujem poprosiť o podporu o postúpení predmetného návrhu zákona do tretieho čítania. Ďakujem.