Gál, Gábor, poslanec NR SR (2014-11-25):
Ďakujem, pani podpredsedníčka, za slovo. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte, aby som vystúpil ja tiež k tomuto skrátenému legislatívnemu konaniu asi kratšie, lebo kolegovia vlastne povedali do istej miery, čo som tu mal v hlave pripravené, ale nedá mi, aby som stále opakujúco neupozornil na to, že máme tu zákon. Máme tu rokovací poriadok, ktorý je alfou – omegou pre našu prácu. A keď sa budeme k nej správať tak, ako sa správame, tak potom nebudeme môcť požadovať ani od občanov tejto krajiny, aby dodržiavali zákony, keď my tu, v tejto sále, v Národnej rade Slovenskej republiky zákony nedodržiavame. O čom je reč? Pravidlá pre skrátené legislatívne konanie sú jasné. Vymedzuje ich § 89 ods. 1, čiže za akých konkrétnych okolností je možné vybočiť z normálneho rámca legislatívneho procesu a použiť skrátené legislatívne konanie. Je to za mimoriadnych okolností, keď môže dôjsť k ohrozeniu základných ľudských práv a slobôd. Po druhé, za mimoriadnych okolností, keď môže dôjsť k ohrozeniu bezpečnosti a po tretie, ak hrozia štátu značné hospodárske škody. Toto skrátené legislatívne konanie, čo sa týka verejného obstarávania, je subsiované po ten posledný bod, že hrozia štátu značné hospodárske škody. Hrozia stále. Stále hrozia štátu značné hospodárske škody, keď sa tu kradne a keď nikto nebude za to postihnutý. Aj keď prijmeme tento zákon, aj v minulosti, aj v budúcnosti, stále budú hroziť štátu značné hospodárske škody, lebo budeme mať stále na Slovensku ľudí, ktorí budú porušovať zákon. Len problém je, že my nevyužijeme prostriedky, ktoré máme. Zas zo mňa prehovorí právnik, ale pán minister spravodlivosti, vy ste predkladateľom, neviem, prečo tu nesedí pán minister vnútra, lebo zastupujete, v poriadku, len keď sme pred rokom a pol veľmi narýchlo všili tú poslednú veľkú novelu zákona o verejnom obstarávaní, tak tu vehementne ten zákon obhajoval, že už aký bude perfektný, stopercentný, neomylný, zabetónovaný a už veky-vekúce proste vyrieši všetko. No nevyriešil. Ale problém nie je ani v tejto poslednej novele, problém nebude ani v žiadnej novele, problém je v prístupe štátnych orgánov k celej záležitosti. A teraz už idem na to troška právnicky. My tu fakt chceme mať každý zákon nejaký dvesto stranový? Že budeme musieť v každom zákone myslieť na to, že tu stále bude ten ľudský faktor zlyhávať? To sa nedá. Čo je zákon, pán minister? Všeobecne, všeobecne záväzná právna norma. Všeobecne. Proste ten zákon analogicky sa musí vzťahovať na podobné prípady. Čiže my tu zbytočne ideme teraz zmeniť zákon a to myslím, že a práve v skrátenom legislatívnom konaní, kde nemáme priestor na to, aby sme vychytali všetky tie priepasti, tie míny, ktoré tam budeme mať stále. Preto ten, takýto návrh v skrátenom legislatívnom konaní nie je dobrý. A najhoršie je na tom, že celú záležitosť tento zákon nebude riešiť. Nám by teraz postačoval zákon, ktorý máme, platný právny poriadok. Tých, ktorí kradnú, nech zavrú, verejné obstarávania nech sú transparentné, hospodárne a nech je verejná kontrola. Aj politická. Prečo stále nemáme na čele NKÚ predsedu? Odtiaľ začneme. To je dôležitejšie. Nie jak toto skrátené legislatívne konanie, že spravíme teraz pre ľudí, ktorí aj možno už aj teraz sú na ulici, nejaké, hm, nejakú kozmetickú úpravu. Lebo to je kozmetická úprava, dámy a páni. Schránkové firmy. Pán minister, vy ste veľmi úspešný advokát. Zaoberáte sa obchodným právom tiež. Tak ten nekorektný človek túto svoju schránkovú firmu napíše na konkrétnu fyzickú osobu, ktorá bude mať nejakú podnikateľskú minulosť a už nebude tá firma schránkovou firmou. Už bude mať konkrétneho majiteľa a naďalej tu budeme mať netransparentné verejné obstarávania a naďalej kšeftíky budú môcť bežať ďalej, ako bežali doteraz. Nie, my musíme to verejné obstarávanie nastaviť tak, aby bolo čo najobjektívnejšie, najhospodárnejšie a najotvorenejšie. A my nejdeme tou cestou. Mne osobne ani by nevadilo, že verejné obstarávanie by vyhrala firma, ktorej majiteľom je nejaká verejne činná osoba, pre mňa to nevadí, ale nech tá firma vyhrá, nech tá firma vyhrá korektným, transparentným spôsobom. Nejde nám o to, že aby sme verejných, a však to je úmyslom verejného obstarávania, aby sa najlepšie dosiahli nejaké hospodárske výsledky s tým, že budeme mať najlepšieho obstarávateľa. Najlepšieho dodávateľa. Takže v tomto smere mne by to nevadilo, kebyže tá firma toho verejného činiteľa by dala najlepšiu podmienku. Ale to je fikcia, bohužiaľ, na Slovensku, zatiaľ. Ale toto, že nebudú schránkové firmy, tak budú dobre, tak budú, budú firmy adresné na konkrétnej adrese, nie v nejakom „office house“, budú mať konkrétne nejakého majiteľa, ale stále to môže mať v rukách nejaký verejný činiteľ cez rôzne zmluvy, síce zákon o konflikte záujmov tiché spoločenstvo nedovoľuje, ale poznám iks prípadov, ako sa zmocniť, ako ovládať nejakú tú obchodnú spoločnosť aj mimo tichého spoločenstva, takže naďalej to bude fungovať. Ale prapríčinu tej celej záležitosti a to, že je tam nezdravý politický alebo mocenský lobing na verejné obstarávanie, neodstraňujeme. A preto si myslím, že toto skrátené konanie nie je na mieste, tá značná hospodárska škoda v zmysle vnímania tohto tu bude stále, čiže každý zákon by sme potom mohli prerokovávať v skrátenom legislatívnom konaní, preto my toto skrátené konanie by sme mali prehodnotiť a hlavne by sme mali prehodnotiť ten zákon, ktorý navrhujete. A ešte idem prízvukovať jednu vec, lebo sa môže stať tá vec, ktorú som opísal, že nejaký verejný funkcionár, verejný činiteľ napíše svoju firmu na nejakú fyzickú osobu a tá fyzická osoba po zaplatení dane z príjmov, odvodu do zdravotnej poisťovne, to je 34 % na základe vašich skvelých hlasovaní, odvedie tých 34 %, ale predsa len tomu verejnému funkcionárovi donesie v kufríku domov peniaze a bude ich utrácať v hotovosti. Síce máme obmedzenie, čo sa týka výdavkov do 15-tis. eur v prípade fyzických osôb, nepodnikateľov, ale to sa kľudne dá. A na druhej strane my budeme mať zviazané ruky, pán poslanec Beblavý a pani poslankyňa Žitňanská o tom vedia rozprávať, ja som tiež bol štyri roky predsedom toho výboru, tiež viem o tom niečo povedať, že my nebudeme môcť skontrolovať tých verejných funkcionárov, ktorý bude mať doma v kufríku peniaze, či nežije náhodou nad svoje pomery, lebo ten zákon, ústavný zákon o konflikte záujmov je taký bezzubý. Čiže nevieme skontrolovať, že ten daný verejný funkcionár koľko zarobil, aké sú jeho konkrétne majetkové pomery a či nežije nad svoje pomery, či nie je tu podozrenie, že má nejaké nečestné zdroje. No ale ten návrh zákona tiež tu je v parlamente a budem zvedavý, s akou vehementnosťou budete hlasovať aj za tú zmenu ústavného zákona o konflikte záujmov. Ďakujem za pozornosť.