Vašečka, Richard, poslanec NR SR (2013-06-26):
Ďakujem, pani predsedajúca. Pani navrhovateľka, pán spravodajca, kolegovia, kolegyne, ďakujem aj mojim predrečníkom, pánovi poslancovi Froncovi a pani poslankyni Žitňanskej. Keďže sme v prvom čítaní, ja by som sa vyjadril tak, tak komplexnejšie, nešiel by som úplne do detailov, ako bolo aj spomenuté, na to je druhé čítanie. Začal by som citátom z dôvodovej správy: „Pri tvorbe tohto ustanovenia sa vychádzalo z predpokladu, že kredity takto získa okolo 5 % pedagogických alebo odborných zamestnancov, pričom realita je iná.“ Chcel by som sa pri tom prizastaviť. Dôležité je naozaj vychádzať z reality, aj teraz, aj predtým. Je možno humorné, ak uvádzame – a netýka sa to len tejto dôvodovej správy – nejaké odhady, predpoklady. Je dobré si naozaj veci preveriť, preveriť si ich na mieste, lebo potom musíme takýmto spôsobom tieto veci opravovať. Čo je, samozrejme, dobré, ak zistíme, že realita je iná, že ich opravujeme. Ak sa vám budem zdať kritický, tak to nie je ani tak zamerané osobne na predkladateľov alebo na tento zákon, ale skôr na situáciu v školstve. Ďalej sa tu spomína, že veľké percento poskytovateľov tohto vzdelávania realizuje akreditované programy ako zdroj finančného obohatenia. Viete, ťažko nariekať, no sme v trhovom hospodárstve, to znamená, že je pochopiteľné, že pre mnohých ľudí, ktorí niečo ponúkajú, podnikajú, je ich kritériom zisk. Ja sám nesúhlasím s tým, aby zisk bol jediným a hlavným kritériom, ale toto je tá realita, o ktorej sa tu hovorí. Takisto, že je to realizované len ako výmena finančnej čiastky za vydanie osvedčenia. Ja by som sa od tej dôvodovej správy vrátil teda k tej realite, ktorá sa tam spomína, že je iná. No realita je taká, pretože, tak ako to prebehlo aj dnes a včera v médiách, platy učiteľov sú tak nízke, že sa oplatí, alebo je potrebné, aby učitelia naozaj mnohokrát aj bez seriózneho záujmu alebo bez serióznej potreby sa uháňali o nejakých 25, 30 eur v čistom. Ja vám poviem úprimne, odkedy toto kontinuálne vzdelávanie a získavanie kreditov bolo zavedené, ja ho ignorujem. Nie vzdelávanie, tie kredity. Viete prečo? Lebo ja ako otec rodiny a ako učiteľ som nepotreboval 30 eur k platu, ale 300 eur. A to mi nepomôže žiadne vzdelávanie. Moje vzdelávanie vždy vychádzalo z mojej potreby. Ako som vedel, že sa potrebujem vzdelávať? Pochopiteľne, kontakt s odbornou verejnosťou, s kolegami, ale predovšetkým spätná väzba od študentov a ich rodičov. A to bolo pre mňa dôležité a je to dodnes dôležité. Úplne dobrovoľne, bez akéhokoľvek prinútenia si študujem literatúru, debatujem s kolegami, navštevujem školenia, prednášky a naozaj vám poviem, za nejakých 25, 30 eur čistého mi to nestojí, aby som sa na niečo hral. Konkrétny príklad. Už to tu bolo spomínané, školenie týkajúce sa počítačov. Možno tým, že chlapi sú tak viac technicky zameraní, tak keď som prišiel a počul som návrh toho vzdelávania tej počítačovej gramotnosti, tak som sa veľmi slušne na záver opýtal, keďže bola predstavená aj záverečná práca, záverečná skúška, či to môžem absolvovať tak, že to teda predložím. No, že samozrejme. Tak som to urobil bez problémov. Pani prednášajúca bola nadšená z tej mojej záverečnej prezentácie a predstavenia. A potom sme skončili tak, že som v zborovni všetkým tým kolegyniam, väčšinou to boli kolegyne pochopiteľne, v školstve je to tak nastavené, som musel ukazovať znova a znova aj tie úplne najjednoduchšie úkony, keď jedna kolegyňa klikala na nejakú ikonku: „Zmizni, ty hnusné oko.“ Hej? Čiže otázka je, že či naozaj táto vec, opakujem znova, to nie je vaša vina, že či táto vec rieši skutočne kvalitu školstva, kvalitu vzdelávania a financií. Je potrebné, aby, aby sme sa naozaj dostali do tej reality, lebo realita je iná, ako píšete v dôvodovej správe. A tým, ako nastavujeme celý školský systém vrátane platov, vrátane miezd, od toho závisí, kto pôjde učiť. Človek, ktorý bude mať dobre platenú prácu, pokladá za absolútnu samozrejmosť, profesionálnu vec a vec aj udržania si zamestnania, že sa bude vzdelávať a bude špičkový v tom, čo bude od neho vyžadované. Pokiaľ budeme platy držať na tak nízkej úrovni, tak to skončí tak, že buď sa budeme formálne zháňať za nejakým príplatkom, alebo veľká časť učiteľov, zvlášť pokiaľ ide či už o živiteľov rodín, alebo samoživiteľov, bude sa snažiť nejakým spôsobom si tú učiteľskú prácu skrátiť, zjednodušiť a privyrobiť si niekde inde. A garantujem vám, že to bude viac ako tých 30, poprípade po viacerých štúdiách tých nejakých 50, 60 eur. Čiže toto som považoval za potrebné povedať na úvod do tejto debaty v prvom čítaní, ak by zákon bol predložený v takomto znení, tak ho nepodporím práve kvôli námietkam, ktoré spomínali moji predrečníci, ale môžme sa o tom baviť v druhom čítaní. Ale myslím si, že, že v zásade tento zákon nerieši podstatu a ten problém tej inej reality, ale len sa snaží vyriešiť, čo sa dá v možnostiach, ktoré majú predkladatelia. Ďakujem.