R. Fico, poslanec: (2001-10-05):
Tu chcem však povedať, že cieľom tohto návrhu zákona je vytvoriť tri úrovne postupu proti osobám, ktoré nevedia preukázať pôvod svojho majetku. Najskôr by to mal byť pokus osobu, ktorá získala svoj majetok nepoctivým, teda nezákonným spôsobom, dostať pod trestnoprávnu zodpovednosť. Tu je v plnej miere dôkazné bremeno na strane štátu, a ak štát toto dôkazné bremeno unesie, môže nielen uložiť takejto osobe trest za spáchaný trestný čin ekonomickej povahy, ale súčasne môže štát pristúpiť aj k uloženiu trestu prepadnutia veci alebo prepadnutia majetku. V takomto prípade vieme naplniť účel odobratia majetku, pri ktorom nevie preukázať svoj pôvod, za predpokladu, že je to spojené s predchádzajúcou trestnou činnosťou. Toto je však absolútne výnimočné, pretože trest prepadnutia veci alebo prepadnutia majetku sa prakticky neaplikuje a štát nie je schopný v najcitlivejších veciach znášať dôkazné bremeno v takom rozsahu, ako to vyžaduje Trestný poriadok. Potom by mala nastať úroveň občianskoprávna, s ktorou prichádzam ja, kde navrhujeme, aby dôkazné bremeno prešlo na stranu žalovanej osoby, aby to bola osoba, ktorá musí preukázať, kde majetok vzala. Pokiaľ nebude schopná takéto dôkazné bremeno vzniesť, o majetok príde. Ak ani civilné konanie nie je úspešné, jednoducho nie sme spôsobilí preukázať, hoci to dôkazné bremeno je na strane žalovaného, že majetok je získaný nepoctivým spôsobom, prichádza tretia rovina, a to je rovina daňová, o ktorej hovorí pán poslanec Orosz. Ja sa plne stotožňujem s tou úpravou, ktorú navrhuje, aby teda v prípade, že dôjde k určitým nezrovnalostiam pri hodnotení daňových priznaní, že bude môcť pristúpiť daňový úrad k dodatočnému dodaneniu. Ale to nie je otázka odobratia majetku. To je otázka len dodatočného dodanenia, pretože v takomto prípade daňový úrad nemá právo siahnuť na nejaké majetkové prírastky iným spôsobom. Ak by sme vytvorili tieto tri stupne, o ktorých teraz hovorím, tak sa veľmi priblížime mechanizmom, ktoré majú v Taliansku a vo Veľkej Británii, kde rovnako idú cez trestné, civilné až po daňové právo, aby siahli na majetok osobám, ktoré nie sú schopné preukázať pôvod svojich majetkových prírastkov. Ešte jednu poznámku naozaj k právnej otázke, ktorú otvoril pán poslanec Orosz, a to je otázka retroaktivity zákona. Je naozaj jeden prípad, ktorý je citovaný v judikatúre Európskeho súdu ako prípad C verzus Taliansko, kde Európska komisia pre ľudské práva skúmala, či mohli talianske orgány vziať konkrétnej osobe celý komplex hotelov vrátane továrne na výrobu minerálky, pretože nebol schopný preukázať pôvod tohto majetku. Je zaujímavé, že tento človek použil rovnakú argumentáciu ako človek, o ktorom hovoril pán poslanec Orosz, pretože sa bránil na talianskych súdoch, že nadobudol tento obrovský majetok dlhoročnou poctivou prácou. Talianske orgány aplikovali zákon, ktorý mal spätnú účinnosť. Lebo zákon bol prijatý na konci 80. rokov a išlo o majetok, ktorý bol nadobudnutý v rokoch 70. a 80. A odobrali celý tento majetok žalovanej osobe v civilnom konaní. Žalovaný podal sťažnosť na Európsku komisiu pre ľudské práva a táto rozhodla, že v tomto prípade ide o kontrolu vlastníctva majetku, ktorá je v súlade s článkom 1 Dodatkového protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru, teda je to v súlade s nazeraním na ochranu ľudských práv v rámci Rady Európy. Mám za to, že toto rozhodnutie platí celoplošne. A ak ďalšie krajiny prídu s podobnou právnou úpravou, bude to zodpovedať týmto kritériám. Nemôžem, samozrejme, sa stotožniť s návrhom vlády alebo s názorom vlády, že prezumpcia neviny nie je v tomto prípade aplikovaná. My hovoríme o občianskom práve, nehovoríme o trestnom práve a v občianskom práve nemôžeme automaticky vylučovať možnosť preniesť dôkazné bremeno na žalovaného. Rovnako nesúhlasím s názorom vlády, že tento návrh zákona prichádza do rozporu s nálezom Ústavného súdu Slovenskej republiky, ktorý považuje jedno z ustanovení Občianskeho súdneho poriadku v súvislosti s ochranou osobnosti za protiústavné. Pozor, Ústavný súd sa vyjadril len k tomu, že ak osoba v určitej lehote nedá konkrétne dôkazy, konkrétne návrhy, bude súd vychádzať len z návrhov osoby, ktorá podáva návrh. Toto je trošku rozdielny prípad. My tu hovoríme len o dôkaznom bremene, nehovoríme o lehotách, že ak by v tejto lehote nepredložil, tak automaticky by vychádzal súd len z návrhov, ktoré predkladá generálny prokurátor v tomto návrhu. Súhlasím však s pánom poslancom Oroszom v tom, že návrh zákona určite otvára niektoré ústavnoprávne otázky. No ale keby neotváral, tak potom ho ani nepredkladajme, pretože my nie sme schopní predložiť taký návrh zákona, ktorý by bol účinný. Ak máme predložiť návrh zákona, kde bude zakázaná retroaktivita, ak máme dať návrh zákona, kde nebude možné preniesť dôkazné bremeno na žalovanú osobu, ak máme predložiť návrh zákona, ktorý nebude obsahovať takéto prísne mechanizmy, ako sú tu, tak potom nepredkladajme žiadne, lebo taký zákon bude bezzubý a nemá absolútne žiadny význam. Som rád postoju pána poslanca, teda že chce, aby sme o tejto otázke diskutovali v druhom čítaní. Opakujem, som otvorený všetkým pripomienkam, ktoré dostanú tento návrh zákona tam, kam ho chceme dostať, do absolútneho súladu s ústavou a predovšetkým s judikatúrou Európskeho dohovoru o ľudských právach, alebo teda Európskeho súdu o ľudských právach. A určite, ak takéto pripomienky, pozmeňujúce návrhy budú podané, nebudem sa im v žiadnom prípade brániť, pretože je to nóvum. Ale chcem zdôrazniť aj to, že sme prijali mechanizmy, ktoré sú obsiahnuté už v iných zákonoch. Ak dnes sudca podľa zákona o sudcoch a prísediacich nie je schopný napríklad preukázať pôvod svojich majetkových prírastkov, môže prísť v rámci disciplinárneho konania o funkciu sudcu. Takáto prísna sankcia tam je. Samozrejme, nemôžeme už siahnuť na tento majetok, pôvod ktorého nevie preukázať. Toto by trebárs bola situácia, kedy by generálny prokurátor proti osobe, ktorej sme vzali funkciu sudcu, mohol postupovať podľa Občianskeho súdneho poriadku alebo podľa tohto zákona. Rovnaký mechanizmus je aj v zákone o prokurátoroch, kde sa predpokladá, že ak nepreukáže pôvod majetkových prírastkov, môže prísť o funkciu prokurátora Slovenskej republiky. Takže toľkoto mám naozaj výhrady k postojom vlády Slovenskej republiky. Nie sú relevantné. A vytvorme priestor v Národnej rade, aby sme o veciach diskutovali podstatne hlbšie, ako len tak, že vládny úradník napíše na pokyn odmietavé stanovisko, nakoniec majú „šmiráky“ napísané, my to dobre vieme, a všetky poslanecké návrhy zákonov odmietajú bez ohľadu na to, či je tam niečo rozumné, alebo tam rozumné nie je. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán predseda, chcete sa ako spravodajca vyjadriť ku kolegovi Ficovi? Je to síce vzájomné pingpongovanie, ale je to podľa rokovacieho poriadku. L. Orosz, poslanec: Ja poviem len tri vety. Som rád, že pán poslanec nesiahol teraz k politickému zhadzovaniu tých argumentov, ktoré boli v stanovisku vlády. Ja som ich spomenul práve z toho dôvodu, aby sme si uvedomili, že naozaj je to mimoriadne závažná právna úprava, ktorá naráža do kolízie s určitými ústavnými princípmi. Je potrebné argumentačne sa s nimi vysporiadať. Ak to dokážeme spoločne, tak si myslím, že môžeme hľadať riešenie, ktoré by mohlo pomôcť riešiť veľmi závažný spoločenský problém. Pretože nezakrývajme si oči, naozaj na Slovensku je strašne veľa novodobých milionárov a miliardárov, ktorí nenadobudli svoj majetok z poctivo zarobených zdrojov, a je potrebné hľadať východiská pri riešení tohto problému. Niečo Robert Fico naznačil. Myslím si, že diskusia, na ktorú vytvorí priestor posunutie tohto návrhu do druhého čítania, môže posunúť riešenie tohto problému ďalej. Takže ja potom, keď bude snemovňa uznášaniaschopná, zopakujem svoj návrh, aby sme posunuli tento návrh do druhého čítania. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán predseda. Teraz by sme mali pristúpiť k hlasovaniu. Preto žiadam poslancov Národnej rady Slovenskej republiky, ktorí sú mimo rokovacej miestnosti, aby sa dostavili na hlasovanie. Opakujem ešte raz, žiadam všetkých poslancov Národnej rady Slovenskej republiky, aby sa dostavili do rokovacej miestnosti na hlasovanie. (Pauza pre nedostatočný počet poslancov v rokovacej sále.) Dámy a páni, pristúpime k hlasovaniu. Nech sa páči. L. Orosz, poslanec: Takže dovoľte mi, aby som predložil návrh v zmysle § 73 ods. 3 písm. c) zákona o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky o tom, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla, že odporučí tento návrh zákona prerokovať v druhom čítaní. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Dámy a páni, teda pristúpime k hlasovaniu o návrhu na pridelenie tohto návrhu zákona výborom a na určenie gestorského výboru, ako aj na určenie... (Reakcie z pléna.) Aha, pardon, áno. Tak pristúpime k hlasovaniu podľa ustanovenia § 73 ods. 3 zákona o rokovacom poriadku. Prosím, prezentujme sa a zároveň hlasujme. Dámy a páni, prerušujem na päť minút naše rokovanie a žiadam predsedov poslaneckých klubov, najmä poslaneckých klubov koalície, aby sa dostavili na krátku poradu. (Hlasy z pléna.) (Päťminútová prestávka.)