P. Markovič, poslanec: (2007-11-26):
Pavol Paška však sám seba postavil nad úroveň právneho systému Slovenskej republiky a svojvoľne urobil úkon, ktorý je v absolútnom rozpore so všetkým, čo má a musí reprezentovať funkcia predsedu parlamentu. V histórii sa, ako to už mnohokrát odznelo, niečo podobné ešte nestalo. Často sa argumentuje nejakým dobrým úmyslom. Snahou zabrániť existencii zmätočného znenia zákona, ktorý bol prijatý chybou spravodajkyne. Nič z toho by však nebol relatívne vážny problém. Je pravda, že arogancia, s akou vládna koalícia valcuje túto snemovňu a nie je ochotná počúvať názory opozície ani v prípade, keď ide o procedurálne záležitosti, sa jednoznačne podieľa na podobných chybách. Potiaľ síce myslím, že bola situácia zvládnuteľná v súlade so zákonom. Dnes sme toho svedkami, keďže zákon, pochopiteľne, prezident vrátil do parlamentu. Predseda parlamentu sa však rozhodol konať svojsky. Rozhodol sa, že ústava, zákony, rokovací poriadok sú zdrapy papiera a že on obdarený funkciou môže konať tak, ako si zaumieni. V tomto prípade v súlade s dobrým úmyslom. Samozrejme, že všetci vieme, že to tak nie je a byť ani nemôže v žiadnej slušnej spoločnosti. Bol by som ochotný do istej úrovne, pán predseda, aj veriť, že možnože ste ten dobrý úmysel niekde na začiatku mali a že ste počúvali nejakých svojich kompetentných poradcov a rôzne právne hlasy. Bol by som ochotný tomu možno veriť. Dnes však po tom, čo ste sa vyjadrili, že by ste opäť urobili to isté, ak by ste mali tú možnosť, dnes už vám nič také neverím. Vzletné slová o konsenze, spolupráci a rešpekte, ktorými ste sa na úvod uviedli vo svojom inauguračnom prejave, že takú si predstavujete Národnú radu pod svojím vedením. Dnes už nikto nepochybuje z nás, že sa tak neudiali a pomôžem si tým, čo si myslím, v čom ste ako predseda parlamentu zlyhali. Nielen v tom, čo ste urobili bezprecedentný akt, ktorý sa nedá nijako vysvetliť ani ospravedlniť, ale tým, čo sa v tejto snemovni deje už rok a pol. Niektorí kolegovia tu už o tom hovorili. Vy ste predseda parlamentu a máte zodpovednosť aj za svojich podpredsedov, či za toho opozičného, alebo za tých koaličných. A to, čo sa tu jeden a pol roka deje, tak musím povedať, že to sa tu snáď ešte ani nedialo. No určite nie posledných osem rokov. Bola tu už reč o odnímaní slova, vypínaní mikrofónov, komentovaní faktických poznámok. Dneska sme toho boli opäť svedkami zo strany pána podpredsedu Číža, ktorý sa nezastaviteľne hrnie ako transportér cez pole a nič ho nezastaví od toho, aby ako predsedajúci neustále nekomentoval faktické poznámky, na čo ako predsedajúci nemá právo. Má udeľovať slovo. Nič sa nestalo. Bola tu reč o dvojitom metri, dneska sme toho boli svedkom. Pani poslankyňa zo SMER-u, keď oznamovala, že SMER teatrálne odchádza zo sály, pán podpredseda Číž ju neopravil, neupozornil, neodobral jej slovo, neurobil nič napriek tomu, že nedala procedurálny návrh, pán predseda. Nedala ho. A následne o niekoľko chvíľ sme boli svedkami toho, ako neustále pán podpredseda Číž upozorňoval iných poslancov, aby tak konali. Ako treba už rukolapnejší dôkaz toho, že sa tu porušuje rokovací poriadok, že tu existuje dvojitý meter a že zlyhávate vy ako predseda parlamentu? Pretože pod vás spadajú podpredsedovia parlamentu. Boli sme tu svedkami aj ďalších iných perličiek, keď pán podpredseda Číž verejne klamal túto snemovňu, keď nám tvrdil, že nevidí na balkóne žiadne transparenty. Naozaj veľmi zvláštne také tie, ja som ten výraz tu už použil, metrixovské situácie. Že nerešpektujete názory opozície, to nie je nič výnimočné, s tým by sa dalo žiť. Čo vám vyčítam ako predsedovi parlamentu v súvislosti s jeho jedenapolročným pôsobením v tomto volebnom období, je to, že sa ani nesnažíte bojovať o pozíciu tohto parlamentu a už to tu niektorí kolegovia spomenuli. Poslušne v predklone ste urobili tento parlament vazalom vlády a jej predsedu Roberta Fica, keď tento parlament a podľa vás by mal poslušne a najmä potichu prikyvovať predsedovi vlády na všetko, s čím príde. Zazlievam vám to ako druhému najvyššiemu ústavnému činiteľovi, dokonca postavenému v ústavnom systéme vyššie, ako je predseda vlády. Lebo nie vláda, ale parlament má v našom systéme výraznejšie a významnejšie postavenie. A to vám, pán predseda, zazlievam. Zazlievam vám to, čo tu už tiež niekoľkokrát odznelo, ignoranciu členov vlády na rokovaniach parlamentu, kedy dochádza k neustálemu ignorovaniu či už hodín otázok, alebo interpelácií. A budem celkom konkrétny, na 12. schôdzi sa zo šestnástich členov vlády zúčastnili jedenásti. Na trinástej už ich bolo len desať a na poslednej štrnástej iba deväť. Ak pôjdeme týmto systémom, asi sa dožijeme toho, že tu nebude nikto. A keď sa pozerám po mojej ľavici, možno sa tu dožijeme naozaj, že tu bude sedieť len opozícia. Viete, pán predseda, napríklad to, že minister Kubiš a podpredseda vlády Dušan Čaplovič sa nezúčastnili interpelácií a hodiny otázok ani na jednej z posledných troch schôdzí? Viete to? Čo ste pre to urobili? To je tá nová politická kultúra? Naozaj, aj vo vašom inauguračnom prejave ste o tom veľa hovorili a dokonca o tom veľa hovoril aj predseda vlády, o tom, aké je postavenie Národnej rady. Mohol by som to tu dlho citovať, ale myslím, že to nemá celkom význam. Ale prečo poukazujem práve na túto stránku, je to, čo odznelo v posledných dňoch v médiách zo strany ešte zatiaľ ministra tejto vlády pána Jureňu, ktorý absolútne a očividne dokázal, aký je vzťah SMER-u k demokratickým pravidlám, k nášmu právnemu systému, keď povedal, a tentoraz si pomôžem citátom: „Pozrite sa na túto tému parlamentarizmu. Ďakujem za túto otázku. Bolo aj pondelkové koaličné rokovanie. Politický subjekt SMER-u má také predstavy, že jednoducho HZDS má dvoch ministrov a materiály, novely zákonov a zákony, ktoré sa predkladajú do vlády, by už v čase predloženia do vlády by mal mať politický subjekt úplne zvládnuté, teda, aby sa už v parlamente vôbec nominanti nevyjadrovali, aby tam len bezducho dvíhali ruky. Kam sa to vraciame? Veď to je ohrozenie parlamentarizmu. Veď to je už degradácia.“ To hovorí váš minister, síce už skoro odvolaný, ale koaličný, pán predseda. Kam sa to dostávame s týmto parlamentom? Kam táto snemovňa smeruje? A opäť sa budem možno trošku opakovať, ale opäť použijem tie isté slová ešte zatiaľ pána ministra pôdohospodárstva Jureňu, ktorý o dva či tri dni neskôr v televíznej relácii povedal: „Koaličné rokovanie v pondelok u nás mňa osobne veľmi prekvapilo. Tie návrhy, s ktorými prišli kolegovia zo SMER-u, ale chcem povedať ten rozmer v tom, že im, ako keby vadilo, že my sme mali veľa dobrých návrhov priamo v Národnej rade. Lebo oni prišli do koaličnej rady, aby sme akosi ten parlamentarizmus degradovali len to tej pozície, že tu vo vláde sa končí rozhodovanie o zákonoch a vaši poslanci už budú v Národnej rade len v úvodzovkách držať hubu a krok.“ To sú slová ministra tejto vlády, pán predseda. Kam ste túto snemovňu dotiahli? Čo sa snaží strana SMER a predseda vlády urobiť z tejto snemovne? Má nejaké iné návrhy, iné predstavy? Chce meniť politický systém? A v tomto ste, pán predseda, podľa mňa takisto ako predseda parlamentu zlyhali, že ste dovolili, aby si strana SMER a jej predseda uzurpovali všetku moc, aby sa táto snemovňa postupne stávala len nejakým bábkovým divadlom, dokonca bez časti hercov, aby sme tu len ticho sedeli a mlčali, ako sa nedávno vyjadril pán predseda vlády. A aj v tomto ste, pán predseda parlamentu, podľa mňa zlyhali. (Potlesk.)