Fico, Robert, podpredseda NR SR (2011-03-22):
Vážené dámy a páni, pamätám si jeden prípad zo súdnej praxe, kedy v sťažnosti podanej proti Slovenskej republike Európska komisia pre ľudské práva aj Európsky súd pre ľudské práva konštatovali, že zbytočne je niečo nazývať bielym len z formálneho hľadiska, keď z obsahového hľadiska je zrejmé, že vec je čierna. Podstatu v práve a v politike len veľmi ťažko prekryjete, vážená pani ministerka spravodlivosti, akoukoľvek formou. Prekvapuje ma, ako sa vytrvalo držíte pomenovávaniu javov a rozhodnutí, ktoré štartujete v súdnictve a na prokuratúre. Bol by som však nemilo prekvapený, vážená pani ministerka, keby som zistil, že tomu, čo o vašich návrhoch zákonov hovoríte, aj naozaj veríte, pretože všetkým – a dúfam, že aj vám, pani ministerka – je nadovšetko jasné, že nerobíte nič iné, len plníte politické zadanie. Dostať prokuratúru a súdy pod plnú politickú kontrolu súčasnej vládnej koalície. (Potlesk.) Nič iné nie je podstatou vašich návrhov zákonov. A môžete hovoriť o zlepšovaní práce súdov a prokuratúry, zdokonaľovaní podmienok pre ich činnosť, čo len chcete. To, čo robíte, vážená pani ministerka, na súdoch a na prokuratúre, je obyčajná normalizácia v štýle 70. rokov minulého storočia, lebo keď to vyzerá ako normalizácia, chodí to ako normalizácia a kváka to ako normalizácia, je to normalizácia a nie demokratizácia súdnictva a prokuratúry. (Potlesk.) Celú vašu činnosť v súdnictve ste sústredili do hľadania odpovede na jednu jedinú otázku: Čo s Harabinom? Alebo obrazne na vašu činnosť platí názov vynikajúceho českého filmu „Je třeba zabít Sekala“, len namiesto Sekala si tam dajte meno Štefana Harabina. Likvidácia justičných čakateľov, úplná kontrola výberu nových sudcov vládnou koalíciou, to sú javy, ktoré do roku 2011 nepatria a ktoré sú úplnou negáciou komplikovaného demokratizačného procesu v justícii a v systéme vzdelávania sudcov a justičných čakateľov, ktorý začal, resp. vznikol na Slovensku v roku 1990. Bol to, pani ministerka, vy to určite viete, lebo predpokladám, že o histórii vášho ministerstva ste informovaná, Právnický inštitút ministerstva spravodlivosti, veľká rozpočtová organizácia ministerstva spravodlivosti, v ktorej som na začiatku 90. rokov pracoval v riadiacej pozícii, inštitúcia, ktorá nielen pripravovala a organizovala systém justičného vzdelávania, ale ktorá v úzkej spolupráci so Združením sudcov a veľkým počtom partnerov zo zahraničia robila krok za krokom k približovaniu sa slovenskej justície, ale aj prokuratúry k určitým zaužívaným demokratickým štandardom. Osobitne to bola spolupráca s holandským združením sudcov, americkou a kanadskou advokátskou komorou a ďalšími, ktorá priniesla do slovenského súdnictva a prokuratúry nové a nové pohľady postupne pretavované do schválených návrhov zákonov upravujúcich status sudcov, status prokurátorov a vzťah súdnictva a prokuratúry k iným zložkám štátnej moci. V roku 2006, keď sa SMER – sociálna demokracia stal súčasťou vládnej koalície, plne sme rešpektovali dosiahnutý stav, ako aj pravidlá, ktoré boli prijaté predchádzajúcimi vládami, a bolo nám úplne jedno, pani ministerka, či tieto pravidlá nastavila vláda pána Mečiara, alebo vláda pána Dzurindu. Minister spravodlivosti, v tom období Štefan Harabin, dostal jasnú politickú úlohu. Nezaoberať sa statusovými otázkami a vzťahom súdnictva a prokuratúry k výkonnej a zákonodarnej moci, ale mal sa zaoberať najpálčivejšou slabinou slovenskej justície – súdnymi prieťahmi. Popri tom, kde to bolo možné, sme prijímali aj rozhodnutia vylepšujúce postavenie sudcov a prokurátorov. Bola to predchádzajúca pravicová vláda, ktorá prijala protiústavný zákon a odobrala sudcom a prokurátorom 13. a 14. plat. Bola to naša vláda, ktorá zaviedla sudcom a prokurátorom 13. a 14. plat. My sme nenormalizovali. Pýtam sa vás, pani ministerka, a žiadam vás o odpoveď na túto otázku. Keď už vediete taký džihád proti sudcom, prokurátorom a predsedovi Najvyššieho súdu Štefanovi Harabinovi, prečo ste zatajili pred celou verejnosťou rezolúciu Výborov ministrov spravodlivosti Rady Európy z 2. decembra 2010? To ste už boli ministerka spravodlivosti, ktorá, citujem, „privítala početné súdne reformy na Slovensku v rokoch 2007 – 2009“. Rezolúciu, ktorá ocenila opatrenia prijaté ministrom spravodlivosti Harabinom, majúce za následok skrátenie priemernej dĺžky občianskoprávnych konaní v roku 2009 na trinásť mesiacov v porovnaní so sedemnásť a pol mesiacmi v roku 2004. Toto sú výsledky, pani ministerka spravodlivosti. A v opozícii s ľútosťou musíme konštatovať, že doteraz ste v riešení skutočných problémov súdnictva neurobili nič. (Potlesk.) Naopak, súdnictvo a prokuratúru ste za desať mesiacov dostali politikárčením do strašného stavu. Nestabilita, neistota, znižovanie platov, politické nominácie sudcov a prokurátorov. Toto je zreteľný výsledok vášho desaťmesačného pôsobenia. Nezávislosť súdnictva a prokuratúry, vážená pani ministerka, od výkonnej moci je väčšia pochvala ako od Koaličnej rady za dobre vykonanú normalizačnú prácu. V opozícii predpokladáme, že ste už zálohu na pochvalu pred nastúpenou Koaličnou radou dostali za to, aké zákony ste predložili v súdnictve, ako ste zlikvidovali, doslova zlikvidovali justičných čakateľov a dostali pod politickú kontrolu vládnej koalície, kto bude a kto nebude sudcom, a za atmosféru strachu pred politickými čistkami, ktorá dnes v justícii vládne. Rovnako predpokladáme, že definitívnu pochvalu dostanete, ak vám prejde aj teraz prerokovávaný návrh zákona týkajúci sa prokurátorov. To, čo vládna koalícia predvádza na prokuratúre v súvislosti s voľbou generálneho prokurátora a úplným podriadením prokuratúry pod ministerstvo spravodlivosti, dostalo, podobne ako súdnictvo, aj prokuratúru do strašného stavu. Ak bude vystupovať prvý námestník Generálnej prokuratúry, ja ho žiadam, nech popíše stav, v akom sa dnes nachádzajú ľudia pracujúci na prokuratúrach. Škody napáchané na stabilite súdnictva a prokuratúry sú obrovské a bude trvať veľmi dlho, kedy sa opäť dostanú do normálu. Aj v prípade tohto návrhu zákona môžete, pani ministerka, používať akékoľvek farby, akékoľvek farby. Faktom je, že ide o návrh zákona, ktorý likviduje ústavnú podstatu nezávislého postavenia prokuratúry. Je to návrh zákona, ktorý ministrovi spravodlivosti dáva právomoci oprávňujúceho priamo riadiť generálneho prokurátora a prokurátorov. Je to protiústavné vytvorenie štátneho zastupiteľstva. Opakujem, je to protiústavné vytvorenie štátneho zastupiteľstva. (Potlesk.) Prečo protiústavné? Ak používame takéto silné slová, že je to protiústavné, mám aj povinnosť na túto otázku odpovedať. Vážená pani ministerka, na prstoch možno dvoch rúk by som zrátal poslancov Národnej rady Slovenskej republiky, ktorí tu teraz sedia, ktorí boli pri vzniku a schvaľovaní Ústavy Slovenskej republiky. Pamätám si pána Hrušovského, pána Bugára, pána Slotu, možno ešte dvaja-traja. Mal som tú česť v roku 1992 sedieť aj ja v Slovenskej národnej rade. Aký bol, vážená pani ministerka, úmysel zákonodarcu, keď do Ústavy Slovenskej republiky priamo zaradil články 149 až 151? Vy ste ich asi nečítali, dovoľte, je to veľmi stručné, ja si ich dovolím tu prečítať. „Prokuratúra Slovenskej republiky Čl. 149 Prokuratúra Slovenskej republiky chráni práva a zákonom chránené záujmy fyzických a právnických osôb a štátu. Čl. 150 Na čele prokuratúry je generálny prokurátor, ktorého vymenúva a odvoláva prezident Slovenskej republiky na návrh Národnej rady Slovenskej republiky. Čl. 151 Podrobnosti o vymenúvaní a odvolávaní, právach a povinnostiach prokurátorov a organizácii prokuratúry ustanoví zákon.“ Pamätám si to veľmi presne, bolo to v roku 1992, lebo sme jasne definovali, aby nikto nespochybňoval nezávislé postavenie prokuratúry, ako prokuratúra bude zaradená v Ústave Slovenskej republiky, a aby prokuratúra nemohla byť obyčajným zákonom podriadená výkonnej moci. Ak by mal zákonodarca iný úmysel, nikdy by do Ústavy Slovenskej republiky nedával citované ustanovenia a nechal by úpravu prokuratúry na obyčajný zákon. Potom by som povedal, máte právo obyčajným zákonom meniť postavenie prokuratúry, ale ak je to v ústave tak napísané, ako je to napísané, iná možnosť, ako ústavným zákonom postupovať, nemôžete. Vy sa však neštítite ničoho. Je vám úplne jedno, vážené dámy a páni, čo mal zákonodarca na mysli v roku 1992, ale úplne jedno. Nakoniec, veď ani jeden z poslancov súčasnej vládnej koalície, ktorý sedel v Slovenskej národnej rade v septembri 1992, za ústavu nehlasoval. Tak sa nečudujem, že máte k Ústave Slovenskej republiky vo vládnej koalícii taký postoj, aký preukazujete pravidelne. Ale to vás neoprávňuje, vážená pani ministerka, znásilňovať ústavu. Ak máte mocenské chúťky a o nič iné vám vo vládnej koalícii nejde, ak chcete riadiť prokuratúru ministrom spravodlivosti, predložte návrh ústavného zákona a legitímnou ústavnou cestou zmeňte charakter nezávislej prokuratúry na štátne zastupiteľstvo, iná cesta na zmeny, ktoré predkladáte, neexistuje. Vážená pani ministerka, o nič iné vám nejde vo vládnej koalícii, len vymeniť všetkých okresných a krajských prokurátorov a ich námestníkov, zrušiť inštitút prokurátorských čakateľov, dávať záväzné pokyny prokurátorom, návrhy na ich disciplinárne stíhanie, aby ste dosiahli stavy, kedy, podobne ako na súdoch, aj na prokuratúre robili len vaši politickí nominanti. Aby sa uzatvoril kruh: polícia riadená vládnou koalíciou, prokuratúra riadená vládnou koalíciou, súdy riadené vládnou koalíciou. Táto normalizácia má slúžiť len a len na škandalizovanie a kriminalizáciu opozície a to je jediné, o čo vám naozaj ide. (Potlesk.) A na úspešnú kriminalizáciu jej opozície je potrebné mať všetky tri zložky trestného systému plne pod politickou kontrolou. Vy si vôbec uvedomujete, pani ministerka, čo robíte? Uvedomujete si, čo vytvárate, aký pekelný nástroj, ktorý bude môcť byť v budúcnosti zneužitý? A robíte to ešte aj nekultúrne. Predkladáte návrh zákona, ktorý neponecháva na prokuratúre kameň na kameni. Dovoľte mi, aby som zacitoval z jedného listu. Ja predpokladám, že ten list ste dostali všetci, vážené dámy a páni, ako tu sedíte, lebo tento list prišiel z Generálnej prokuratúry od prvého námestníka pána Dr. Tichého. Citujem to, čo je neuveriteľné, predkladáte zákon, ktorý je protiústavný, lebo riešite ústavné postavenie prokuratúry obyčajným zákonom. Nenechávate kameň na kameni na prokuratúre a ja teraz zacitujem, čo píše o tomto návrhu zákona Generálna prokuratúra: „Označený návrh zákona pripravilo ministerstvo spravodlivosti v spolupráci s ministerstvom vnútra bez účasti Generálnej prokuratúry.“ Vy riešite postavenie Generálnej prokuratúry a prokuratúry a len v spolupráci s pánom Lipšicom predkladáte návrh zákona. Citujem ďalej: „Generálna prokuratúra nebola požiadaná o účasť v pracovnej skupine a ani jeden prokurátor nebol poverený podieľať sa na tvorbe tohto návrhu zákona. Napriek tomu, že rozpory k pripomienkam zásadného charakteru uplatneným v medzirezortnom pripomienkovom konaní neboli odstránené, nebol som“, hovorí pán doktor Tichý, „prizvaný na rokovanie Legislatívnej rady vlády, ani na rokovanie vlády Slovenskej republiky.“ Toto je kultúrny spôsob predkladania návrhu zákona, ktorý ide proti ústave, ktorý likviduje prokuratúru a ktorý vedie len a len k politickému ovládnutiu prokuratúry ako mocenského nástroja. Vy ste odsúdili, vážená pani ministerka, a pravdepodobne tak urobia aj poslanci vládnej koalície, nezávislú prokuratúru na trest zániku v jej neprítomnosti. V jej neprítomnosti. To sa niekedy robilo, že páchateľ nebol, lebo bol niekde v zahraničí, no tak ho súdy odsúdili v neprítomnosti a bol pokoj. Nemal šancu ani len pol slova k tomu povedať. Aké príznačné pre vás, pretože sa bojíte argumentov. Keby sedel tam prokurátor a by argumentoval, nikdy by ste takýto paškvil nepredložili do Národnej rady Slovenskej republiky. A teraz povedzme verejnosti, čo idete urobiť na prokuratúre. Môžete hovoriť čokoľvek, že ako chcete vylepšiť prácu prokuratúry, ja vám teraz presne poviem, čo idete urobiť na nezávislej prokuratúre chránenej Ústavou Slovenskej republiky. Čo idete urobiť obyčajným zákonom bez toho, aby ste sa spýtali prokuratúry na názor. Takže, vážené dámy a páni, po prvé idete priznať ministrovi spravodlivosti, čiže sebe samej, právo vydávať stanoviská záväzné pre všetkých prokurátorov vo všetkých oblastiach prokurátorských činností a súčasne odňať takéto doterajšie zákonné oprávnenie generálnemu prokurátorovi. Vynikajúce! Zavoláte si (potlesk) jednoducho prokurátora a poviete mu: Toto budeš robiť. (Potlesk.) Idem ďalej. Chcete založiť povinnosť zverejňovať a sprístupňovať rozhodnutia prokurátorov v rozpore s ústavným princípom prezumpcie neviny a bez možnosti reálne zabezpečiť primeranú ochranu ústavného práva na zachovanie ľudskej dôstojnosti, osobnej cti, dobrej povesti a na ochranu mena, ústavného práva, na ochranu pred neoprávneným zasahovaním do súkromného a rodinného života a ústavného práva na ochranu pred inak neoprávneným zverejňovaním údajov. Veď máme prezumpciu neviny. A čo keď príde rozhodnutie, ktoré povie, že sa zastavuje trestné stíhanie, lebo sa nepreukázalo, že osoba podozrivá z trestného činu tento trestný čin spáchala? To sa má celá verejnosť dozvedieť, že voči tejto osobe bolo vedené trestné stíhanie? Veď je to jasné porušenie ústavného práva na prezumpciu neviny! A teším sa na tie stovky rôznych žalôb, ktoré budú podávať dotknuté osoby na civilné súdy. Ďalej. Chcete priznať oprávnenie sebe samej a Národnej rade Slovenskej republiky, čiže vládnej koalícii, samozrejme, podieľať sa na kreovaní výberovej komisie na obsadenie voľného miesta prokurátora alebo vedúceho prokurátora rozhodujúcim počtom členov takejto komisie. Rovnako chcete priznať ministerke spravodlivosti právo podávať návrhy na začatie disciplinárneho konania voči ktorémukoľvek prokurátorovi vrátane generálneho prokurátora. Pýtam sa, ako môže mať člen exekutívy právo podávať návrh na disciplinárne stíhanie generálneho prokurátora, ktorého postavenie je upravené v Ústave Slovenskej republiky? Absolútne nemožné. A ešte by som chcel zacitovať, zrušiť chcete doterajšiu trojročnú prípravnú prax na výkon funkcie prokurátora a nahradiť doterajších právnych čakateľov prokuratúry asistentmi prokurátorov, ktorí po vykonaní odbornej a justičnej skúšky sa budú môcť stať prokurátormi bez akejkoľvek prípravy na výkon tohto povolania, ak budú úspešní vo výberovom konaní. A na toto výberové konanie budete mať, samozrejme, rozhodujúci politický vplyv. Dáte si tam toho, koho budete chcieť. Zbytočne sa ľudia pripravovali tri, štyri, päť rokov na prokuratúre, aby sa stali potom prokurátormi. Poviete: tento bude, tento bude, ale tento nebude, pretože sa nám nepáči a je z nejakého iného politického tábora. Vážené dámy a páni, ak vládna koalícia schváli túto nehoráznosť, bude potrebovať na čele Generálnej prokuratúry podriadeného úradníka, ktorý si bude chodiť ministerke pre pokyny, hoci ústava hovorí o nezávislom postavení prokuratúry. Všetci vieme, čo bolo doteraz spojené s voľbou generálneho prokurátora a čo nás ešte čaká. Strašidelná kontrola tajného hlasovania, označovanie poslancov, ktorí slobodne vykonávali svoj mandát a mali iný názor ako Koaličná rada, za zradcov, hľadanie zradcov. Neschopnosť vládnej koalície dohodnúť sa na jednom mene podriadeného úradníka, hoci po každej Koaličnej rade šesť politických subjektov tohto zlepenca hovorí, že máme vzájomnú dôveru 79 hlasov a spoločného kandidáta. Panebože, prečo potom nevolíte generálneho prokurátora, keď máte 79 hlasov, obnovenú dôveru a ešte máte aj spoločného kandidáta?! Lebo si neveríte, lebo sa navzájom vydierate v tomto zlepenci. Tak ste rozparcelovali Generálnu prokuratúru medzi jednotlivé strany, ako napríklad je dnes zrejmé, že nominant na generálneho prokurátora, ktorý bude v postavení podriadeného úradníka, je za SDKÚ, dvaja námestníci – pán Lauko za KDH a druhý pán Szabó za MOST – HÍD. Ešte ani není zvolený generálny prokurátor a už dobre vieme, kto bude námestníkom generálneho prokurátora, lebo už o tom čvirikajú aj vrabce na streche. A keď sa spýtam predstaviteľov KDH alebo sa spýtam predstaviteľov MOST-u – HÍD, či to je pravda, tak len cudne mlčia. Maximálne povedia, že uvidíme, koho si vyberie pán Lauko. No vyberie si týchto dvoch, o ktorých som teraz hovoril. Rovnako si podelíte všetkých okresných prokurátorov a krajských prokurátorov. Rovnako si podelíte ich námestníkov, pretože ich v jeden deň, ako počas francúzskej revolúcie, všetkých odvoláte z funkcie. To tu ešte nikdy nebolo. To sa nedialo ani v sedemdesiatych rokoch. Táto vaša politická normalizácia má ešte horšie črty ako to, čo urobili po roku 1969 v súvislosti s prokuratúrou a so súdmi ešte v bývalej Československej republike. A, samozrejme, voľbu generálneho prokurátora v rozpore so všetkými pravidlami urobíte verejne, aby ste mohli kontrolovať správanie sa každého individuálneho poslanca. Všetko, čo robíte na prokuratúre, je nedemokratické a robíte to len preto, aby ste ju politicky kontrolovali a riadili a používali v boji proti opozícii. Nikdy by som neveril, že niečo takéto sa môže v roku 2011 alebo 2010 stať. Kladiem si legitímnu otázku: S čím všetkým musel kandidát na generálneho prokurátora za vládnu koalíciu súhlasiť, že urobí? Čo podpísal vlastnou krvou? Kto má záujem stať sa treťotriednym úradníkom, ktorého bude riadiť ministerka spravodlivosti? Ešte počas opozičného pôsobenia v rokoch 2002 až 2006 mal SMER – sociálna demokracia jasné stanoviská k mnohým závažným témam. Vyhlásili sme, že stiahneme vojakov z Iraku, nikto nám neveril, stalo sa, že zastavíme privatizáciu bratislavského letiska, vraj to nepôjde, išlo. Viete, je jedna veľká istota v politike, že je to kruh, ktorý sa stále otáča, raz ste dole a raz ste hore. Dopredu jasne vyhlasujem, a môžete si to všetci napísať, že nebudeme rešpektovať generálneho prokurátora zvoleného vo verejnej voľbe, ak SMER – sociálna demokracia bude súčasťou novej vládnej koalície po ďalších voľbách. Nebudeme rešpektovať degradáciu a podriadenie prokuratúry pod Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky. Návrat k právnemu stavu a nezávislosti prokuratúry, ako je garantovaná Ústavou Slovenskej republiky, musí byť jedno z prvých rozhodnutí po nasledujúcich voľbách a bude, samozrejme, spojený s demokratickou tajnou, nie verejnou, tajnou voľbou nového generálneho prokurátora a nie s politickým cirkusom, ktorý teraz predvádzate, a čas vám plynie veľmi rýchlo. (Potlesk.) A čas... (Potlesk.) A čas vám plynie veľmi rýchlo, jeden rok už máte pomaly za sebou. Vážené dámy a páni, na záver, polícia je dnes pod plnou kontrolou vládnej koalície, súdy a prokuratúra budú o chvíľu. V tomto normalizačnou ošiali už chýbali len informácie o využívaní odpočúvania politikov. Nepoviem asi nič nové, ale už v decembri minulého roku sa šírili zvesti, že sa hľadajú zradcovia z radov vládnej koalície, ktorí sa odvážili voliť pri voľbe generálneho prokurátora inak, ako prikázala Koaličná rada, a že pri hľadaní zradcov treba použiť aj mimoriadne prostriedky, pretože vláde išlo o politický zadok. A šírili sa aj informácie, že ministerstvo vnútra požiadalo mimo prokuratúry Krajský súd v Nitre o schválenie odpočúvania viacerých osôb. Medzi týmito osobami mali byť aj verejní činitelia. My sme zostali v nemom úžase, keď sme si vypočuli oficiálne stanoviská ministerstva vnútra a Krajského súdu v Nitre po tlačovej konferencii pána poslanca Štefanova. Na otázku, že či mohlo dôjsť k odpočúvaniu politikov v decembri alebo v tomto vládnom období, sme dostali odpovede, že aj politici si musia zvyknúť na to, že môže fungovať legálne odpočúvanie verejných činiteľov. To znamená, nič nepopreli. Vážené dámy a páni, obávam sa, že ste otvorili Pandorinu skrinku. Ja vítam všetky iniciatívy, myslím, že to bol ústavnoprávny výbor, výbor pre obranu a bezpečnosť, ktoré žiadajú ministra vnútra, aby odpovedal na otázku, že či došlo, alebo nedošlo k legálnemu odpočúvaniu, nikto nehovorí o nelegálnom odpočúvaní, hovoríme k legálnemu odpočúvaniu verejných činiteľov v súvislosti s voľbou generálneho prokurátora alebo v inej súvislosti. A akéže to bolo podozrenie z trestnej činnosti, pre ktoré sa odvážila polícia mimo prokuratúry pristúpiť k odpočúvaniu verejných činiteľov? Toto, vážené dámy a páni, ak je pravda, je vrchol pyramídy. Je to vrchol nedemokratických tendencií vo vládnej koalícii. Vážené dámy a páni, už ide o podstatu Slovenska. To, čo robíte v poslednom období, nemá s demokraciou absolútne nič spoločné. (Potlesk.) A preto máme všetky dôvody, máme všetky dôvody nato, aby SMER – sociálna demokracia nikdy nepodporil takéto šialenstvo, takúto nehoráznosť, ktorú predkladáte, pani ministerka spravodlivosti, a máme všetky dôvody, ak sa nám podarí byť súčasťou vládnej koalície, aby sme postupovali tak, ako som dnes oznámil v mojom vystúpení. Ďakujem pekne. (Potlesk.)