D. Jarjabek, poslanec: (2001-09-18):
Dokonca je ignorovaný poslanecký prieskum. Poslanecký mandát sa stáva pre niektorých tzv. riaditeľov štátnych inštitúcií, ktorí majú byť pod kontrolou verejnosti, zdrapom papiera. Aj toto je dôkazom tohto bezútešného vládnutia na ministerstve kultúry a hlavne je to dôkazom toho, ako si minister kultúry predstavuje svoj rezort, a je to zodpovednosť tejto koalície. Ďakujem za pozornosť. J. Migaš, predseda NR SR: Jozef Kalman, nech sa páči. J. Kalman, poslanec: Ďakujem, pán predseda. Veľmi ťažko sa počúvali slová, ktoré hovoril pán kolega Števček, veľmi ťažko preto, pretože si človek začal ešte viac uvedomovať, aj napriek poznaniu, vlastne v akom stave je tá kultúra. Niet kultúry v politike, niet kultúry v medziľudských vzťahoch, pomaly niet kultúry v obciach, mestách, chýba nám kultúra v obchodných vzťahoch, v podnikoch a tak ďalej. Ak si k tomu uvedomíme skutočné kultúrne stánky, inštitúcie a ustanovizne, ktoré máme a ktoré sme v poslednom období zlikvidovali, spejeme k tomu, že nebudeme ani kultúrnym národom. Ak teraz prenesieme aj to málo, čo ešte je, na nepripravené obce takým nepripraveným a chaotickým zákonom, ako je tento zákon, môžeme spôsobiť, že skutočne zaniknú aj posledné kúsky kultúry v našich regiónoch, v našich mestách. A že mám obavu o túto skutočnosť, potvrdzujú, kolegyne, kolegovia, zdevastované kiná, rôzne kultúrne stánky, ktoré doposiaľ boli a ktoré sú na dedinách a ktoré slúžili v predchádzajúcom období, potvrdzuje stály úbytok rôznych kultúrnych krúžkov, kultúrnych podujatí a podobne. A obávam sa, že takýmto spôsobom alebo v týchto intenciách sa bude uberať aj ďalšia časť našej ešte v súčasnom období akej takej kultúry. Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Cuper, nech sa páči. J. Cuper, poslanec NR SR: Chcem reagovať na pána profesora Števčeka. Jeho slová boli vážnym alarmom najmä pre pána ministerského predsedu Dzurindu, ktorý berie všetko, čo sa na Slovensku deje, ako keby Hurvínek išiel do války. Aj slovenská kultúra, pán Dzurinda, to vám asi chcel povedať pán poslanec Števček, patrí do pôsobnosti slovenského štátu, lebo štát je kultúrna inštitúcia a slovenská kultúra bez intervencie štátu prežiť jednoducho nedokáže, pod tlakom okolitých kultúr, ktoré sú bohate dotované zo štátnych zdrojov. Keď chcete dať 1,5 mld. z privatizácie na tretí sektor, tzv. občianske OKO a ja neviem všetky inštitúcie, ktoré vás posadili, pán ministerský predseda, do kresla, aby ste riadili alebo, lepšie povedané, viedli do chaosu tento štát, tento národ, tak láskavo počítajte aj s nejakými peniazmi, trebárs 500 mil., ktoré by nedostalo občianske OKO, ale dostali by ich kultúrne inštitúcie, aby sa zachránili. Keď máte na to, aby ste saturovali národnostné menšiny a rozvoj ich kultúry na Slovensku, nájdite si, pán ministerský predseda, čas a venujte pozornosť aj slovenským kultúrnym inštitúciám a saturujte finančne aj ich, pretože inak sa ako národ nezachováme a nezachováme si ani svoju štátnosť. Znova tu dnes opakujem, na medzinárodnej úrovni som sa stretol s poslancami okolitých krajín – Česka aj Poľska. Vyslovovali vážne obavy o existenciu slovenskej štátnosti. J. Migaš, predseda NR SR: Pani poslankyňa Podhradská. M. Podhradská, poslankyňa: Ďakujem za slovo, pán predseda. Pán poslanec Števček hovoril varovné slová. Ale keď som sa pozerala na tváre napr. tu prítomných členov vlády, tak sa mi zdalo, že ani nevedia, o čom hovorí. Ale aj to je obraz súčasného Slovenska, aj to je obraz súčasnej vlády. A toho, aký má táto vláda vzťah ku kultúre, aký má vzťah ku kultúre samotný minister kultúry, toho veľmi zrejmým obrazom je stav slovenskej kultúry. Ja som očakávala, že v kompetenčnom zákone, keď sa bude hovoriť o oblasti kultúra, tak tam budú premietnuté všetky odvetvia. V tomto návrhu sa to týka zrejme len kultúrnych inštitúcií, ktorých prevádzka je príliš drahá a kde štát už nevie kam z konopí, lebo nemá na ne peniaze, tak sa to pokúša hodiť na krky vyšším územným celkom a obciam, samozrejme, zatiaľ bez peňazí. Stále je tu nejaký neurčitý prísľub, že peniaze budú, a obce sa naozaj veľmi naivne tešia, že budú. Chcela by som pripomenúť: V roku 1990 sa presunuli obciam kultúrne domy a knižnice. Tiež to spôsobovalo veľa radosti a hovorilo sa, že áno, to je ten začiatok, takto pôjdeme. Ale ten presun sa uskutočnil bez peňazí a v kultúrnych domoch dneska sú erotické salóny, krčmy s hracími automatmi a butiky. Takáto je situácia a to je, bohužiaľ, súčasná miestna a regionálna kultúra. Pán Slafkovský tu hovoril o miestnej a regionálnej kultúre veľmi optimisticky. Ja taká optimistická nie som, lebo ak sa mal urobiť nejaký náčrt cez tento kompetenčný zákon, čo sa bude v kultúre riešiť predovšetkým, tak to mala byť práve oblasť miestnej a regionálnej kultúry. A o tom tu v tomto kompetenčnom zákone nie je ani čiarky. J. Migaš, predseda NR SR: Na faktické poznámky chce reagovať pán poslanec Števček. Nech sa páči, pán poslanec. P. Števček, poslanec: Ak dovolíte, iba veľmi stručne. Môžem sa iba úprimne poďakovať za pochopenie a rozvinutie základných myšlienok, o ktoré mi išlo. Využijem však túto príležitosť na apel voči súčasnej vláde, že je ešte čas všeličo napraviť. Národná kultúra stojaca pred integráciou a globalizáciou je jediná a najdôveryhodnejšia identifikačná karta národa i štátu. Myslím si, že tento fakt nemožno nijako bagatelizovať, skôr ho treba veľmi-veľmi doceniť a urobiť všetko možné konkrétne, aby táto národná kultúra dýchala plnými pľúcami a prestala živoriť a prestala sa najmä postupne a zámerne likvidovať tak, ako sa likviduje doteraz. Inštitucionálny základ národnej kultúry som nespomínal nadarmo. To je kostra, na ktorú sa viaže živý organizmus kultúry, umenia, ale aj kultúrnosti. A rušiť inštitúcie pod všelijakými zámienkami, Maticu preto, Dom zahraničných Slovákov preto, TASR preto, Slovenskú televíziu zase pre iné je nezmyslom. Ide o nás, ide o našu existenciu, lebo príde možno čas, že v tom trhovom spôsobe života nebudeme mať dôveryhodnejšiu legitimáciu, než je národná kultúra. Prosím vás, myslime na to. Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Gajdoš a po ňom pán poslanec Andrejčák. Nech sa páči, pán poslanec. J. Gajdoš, poslanec: Vážený pán predseda, vážení členovia vlády, vážené kolegyne, kolegovia, ja som niekoľkokrát vo svojich faktických poznámkach teraz, ale aj predtým varoval pred chvatom, s ktorým súčasná vládna koalícia spúšťa reformu verejnej správy. Upozorňoval som na to, že s prevodom kompetencií už tak problémovo zabezpečený chod samosprávy môže nadobro ustať alebo uviaznuť. Upozorňoval som na to, že na samosprávu sú prenášané kompetencie, ktoré v súčasnej dobe samospráva nie je schopná uniesť. Podozrieval som vo svojich vystúpeniach vládu z neúprimnosti tohto reformného kroku. Svedectvom toho je i predložený návrh novely zákona o rozpočtových pravidlách, ktorý sa na jednej strane snaží akože deklarovať ochotu podporiť samosprávne funkcie, na druhej strane zväzuje a okliešťuje právomoci samosprávy. Svedectvom toho, že táto snaha reformných krokov je neúprimná, je i informácia, ktorá bola zverejnená v dnešnej tlači o tom, čo pripravuje ministerstvo financií do budúceho roka pre daňových poplatníkov. Len tak v rýchlosti avizujem pre občanov. Ministerstvo financií ráta so zavedením 9 nových daní – daní za lôžko, turistických daní, daní zo vstupného, daní z komunálneho odpadu, daní za nevýherné hracie prístroje, daní z reklamy, daní z predaja alkoholu a tabakových výrobkov, daní za osobitné využívanie verejného priestranstva a daní zo psa. Podľa súčasne platných zákonov samospráva sa neodvažuje v plnom rozsahu uplatňovať výruby daní, pretože má isté sociálne cítenie, pozná situáciu občanov, nezneužíva svoju právomoc na to, aby neúmerným spôsobom zaťažila daňami obyvateľov, hlavne v tých častiach regiónov, kde je vysoká nezamestnanosť. Napriek tomu takýto pripravovaný návrh ministerstva financií spôsobí, že funkcia starostu bude riziková, že vzdelaní občania budú mať strach kandidovať na funkcie starostov a do miestnych zastupiteľstiev, pretože budú ohrození pri svojom rozhodovaní buď ujmou na zdraví, alebo možno aj na svojich životoch. Poďme si zrekapitulovať čím v súčasnej dobe obce disponujú. Samozrejme, že majú starostu, obecné zastupiteľstvo, obecný úrad, možno aj schátraný alebo rozostavaný kultúrny dom, schátrané a rozbité cesty, vodovody postavené v akcii Z, teda vo väčšine prípadov nefunkčné. Ak mali obce šťastie a svojho patróna, tak majú plyn a niektoré začali pracovať na projektovej dokumentácii na odkanalizovanie obce alebo majú sčasti rozostavanú túto kanalizáciu. Ďalej majú školy, školské budovy, ktoré tiež boli väčšinou postavené v akciách Z za socializmu, materské školy, niekde majú pošty, niekde analógové telefónne ústredne. Samozrejme, ku každej kultúrnej obci patrí kostol alebo kostoly. Vo vyspelej obci ešte je to fara a farský úrad. O krčmách nebudem hovoriť, lebo sa nebavíme o „kultúrnych inštitúciách“. Podľa kompetenčného zákona majú na obec prejsť vraj vyššie právomoci v otázke zriaďovania škôl základných. Ja ako starosta obce do 1500 obyvateľov poznajúc stav školskej budovy, priľahlých pozemkov, poznajúc obrovské dlhy, technickú zaostalosť tejto školy sa celý trasiem nad tým, že mi prejde táto škola do kompetencie. Ak sa aj naplní sľub ministerky financií, že tieto zariadenia budú oddlžené, som si vedomý toho, že pri súčasných finančných možnostiach štátu sa vo veľmi krátkom časovom intervale opäť školské zariadenia dostanú do dlhov, do finančných problémov. Ako potom bude obec riešiť platobnú neschopnosť voči týmto zariadeniam, obec sa dostane do exekučnej situácie. Exekvované školy nebudú, bude exekvovaný iný majetok obce. Čiže vytvárajú sa v tejto oblasti kompetencií obrovské problémy, ktoré môžu reálne posúdiť len ľudia z praxe, ktorí s tým prichádzajú do kontaktu dennodenne. Na obciach je spústa nevysporiadaných majetkových vzťahov jednak ku školským majetkom, k materským školám, k iným objektom postaveným na pozemkoch, ktoré majú x vlastníkov. To je ďalší problém, ktorý treba v súčasnej dobe do prechodu týchto kompetencií nevyhnutne vyriešiť. Poďme sa pozrieť, čo nám v rámci kompetenčného zákona chce vláda darovať do našich právomocí. Na obec prechádza pôsobnosť na úseku pozemných komunikácií: zabezpečovanie stavebnotechnického vybavenia ciest a miestnych komunikácií v ich vlastníctve podľa potrieb cestnej dopravy a obrany štátu. Vo vzťahu k obecným cestám túto povinnosť má obecné zastupiteľstvo už teraz, takže to nie je žiadna novota. Do majetku vyšších územných celkov prejdú cesty 2. a 3. triedy. Tam budú problémy. Druhá kompetencia v oblasti pozemných komunikácií hovorí o poskytovaní údajov z technickej evidencie ciest a miestnych komunikácií v ich vlastníctve. Komu bude obec poskytovať tieto údaje a kto tieto údaje bude zúročovať, kto s nimi bude pracovať a kto bude adekvátne reagovať na tieto údaje, ktoré sú z obce poskytované? Vykonávanie pôsobnosti špeciálneho stavebného úradu pre miestne komunikácie a účelové komunikácie, to je v poriadku pre obce nad 3000 obyvateľov, ktoré majú značné množstvo miestnych komunikácií alebo obecných komunikácií alebo pre mestá. Ale obec stredná alebo malá, ktorá má jednu obecnú komunikáciu, si bude musieť zriadiť špecializovaný útvar na to, aby mohol alebo musel zo zákona riešiť problémy okolo obecných komunikácií? Kde na to zoberie finančné prostriedky? Kde na to zoberie vyškoleného človeka? Ten bude robiť len túto jednu účelovú funkciu? V oblasti vodného hospodárstva je tu kompetencia – rozhodovanie o používaní vôd bez náhrady. Chcem upozorniť, že to je kompetencia, ktorá je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky, pretože vody obci nepatria. Podľa čl. 4 Ústavy Slovenskej republiky voda je majetkom štátu. Už sa teším, ako budem vykonávať ochranu rybárstva, keď v obci nemám žiaden rybník. (Smiech v sále.) Rybník mi v obci niekto vypálil. Myslím si, že to bola súčasná vláda, pretože zostala len mláka. Bod druhý v oblasti vodného hospodárstva je o vydávaní povolení na niektoré činnosti, už tu bolo povedané, na ktoré činnosti vo vzťahu k vodám, k vodnému hospodárstvu. Vydávanie súhlasu na stavby, zariadenia, príp. činnosti, na ktoré nie je potrebné jeho povolenie, ktoré však môže ovplyvniť vodné pomery, to je tak zmätočná kompetencia, že skutočne to musel byť koumes, ktorý to do tohto zákona dal. Určovanie zátopových území a rozsahu pozemkov a ich oznamovanie stavebným úradom, táto kompetencia predsa patrí útvarom povodí. Pokiaľ by tu bola dikcia, že určovanie zátopových území malých vodných tokov, v poriadku, môže to byť v kompetencií obce. Schvaľovanie kanalizačných poriadkov, pre boha živého, tie sú štandardizované. Prečo by obec mala schvaľovať kanalizačné poriadky? Vydávanie povolení na vypúšťanie vôd, ktoré na dodržanie najvyššej prípustnej miery znečistenia vyžadujú predchádzajúce čistenia, to nepatrí do kompetencie obce, na to musí byť štátna inštitúcia, ktorá dohliada na dodržiavanie noriem, ako sa vody musia čistiť a v akých normách môžu byť vypúšťané do vodných tokov. Dalo by sa takto pokračovať a uvažovať v pochybnostiach o ďalších a ďalších kompetenciách. Na prvý pohľad by bolo sympatické, keby obce získali dostatok kompetencií v oblasti sociálnej pomoci za predpokladu, že na to obce dostanú aj dostatok finančných prostriedkov. Je možné, že obce dostanú kompetencie aj časť finančných prostriedkov, ale nie je nikde zakomponované v návrhoch noviel zákonov alebo v návrhoch zákonov, ktoré sa týkajú reformy verejnej správy, že tieto prostriedky nebudú zneužité alebo použité na iné účely. Aká je garancia, že aj v tejto oblasti dôjde k úplnému oddlženiu týchto zariadení a že tieto zariadenia budú plne funkčné a spôsobilé poskytovať služby na takej úrovni, ako to predpokladá zákon. Zaujímavé sú kompetencie... J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec, nech sa páči, telefonovať mimo rokovacej miestnosti. Pán poslanec, nech sa páči. J. Gajdoš, poslanec: ... v oblasti ochrany prírody. Je smutné, že obec dostala dôveru od ministerstva životného prostredia len v takom rozsahu, že bude rozhodovať o kvalite drevín, o ich výrube, príp. o náhradnej výsadbe. Z toho, ako udržiavať životné prostredie, ako ho ochraňovať, aké preventívne opatrenia robiť proti zakladaniu nelegálnych skládok, akým spôsobom zabrániť znečisťovaniu životného prostredia, z týchto kompetencií nejde na obec nič, obec nemá žiadne právomoci. Áno, na obec ide ďalšia ťarcha v podobe nového zákona o odpadoch, nie na obec, vlastne na občanov, ktorí budú niesť zodpovednosť za likvidáciu odpadov na svojich bedrách v podobe zvýšenia poplatkov. Ale obciam sú v oblasti životného prostredia odovzdávané minimálne kompetencie. Nebudem hovoriť o problematike zdravotníctva, nie som kompetentný a o tejto problematike hovorili moje fundované kolegyne, ale tiež mám pochybnosti o tom, že zariadenia, ktoré prejdú do kompetencie obcí, budú 100-percentne oddlžené a či na základe zdrojov, ktoré budú mať k dispozícii, budú schopné zabezpečovať zdravotnú starostlivosť pre občanov. Som presvedčený, že ZMOS ako združenie, ktoré malo vehementne presadzovať záujmy obcí, nielen miest, nezohralo svoju úlohu pri koncipovaní tohto zákona, ani v druhom čítaní pri jeho úpravách, pretože v dôvodovej správe alebo v spoločnej správe výborov Národnej rady o prerokovaní tohto vládneho návrhu zákona sa ZMOS presadil len v málo prípadoch. Ak sa chce pýšiť tým, že napr. k § 4 presadilo v odseku 2 znenie, citujem, „ak zákon pri úprave pôsobnosti vyššieho územného celku neustanovuje, že ide o výkon prenesenej pôsobnosti štátnej správy, platí, že ide o výkon samosprávnej pôsobnosti obce a vyššieho územného celku“, tak si urobilo medvediu službu alebo obciam urobilo medvediu službu. Ak bažilo po veľkom množstve originálnych kompetencií, tak sa zbavovalo finančných prostriedkov na ich vyfinancovanie, a ak si myslelo, že čím menej prenesených kompetencií mu zostane, tým bude viacej samosprávne, tak je na veľkom omyle, pretože obec si originálne kompetencie bude musieť finančne zabezpečiť sama. Podľa môjho názoru napriek tomu, že sa ZMOS zasadzovalo, aby § 2 a § 3 v kompetenčnom zákone zostali, sú tieto paragrafy úplne zbytočné, sú zmätočné a zavádzajúcim spôsobom dokresľujú celý kompetenčný zákon. Pokiaľ by sa tieto § 2 a § 3 vypustili, a ja sa prikláňam k tomuto návrhu, ktorý bol podaný v rámci druhého čítania v rozprave vo výboroch, značným spôsobom by sa sprehľadnili kompetencie, ktoré sú uvedené v novelách jednotlivých zákonov. Už som vo faktickej poznámke hovoril, že kompetencie sa netvoria takým spôsobom, že sa zoberie zákon, ide sa odrážka po odrážke a štátni byrokrati povedia „toto mi je sympatické, toto môžeme robiť naďalej my, z toho je finančný profit, toto si ponecháme a toto je príťaž pre štátnu správu, odovzdajme to samospráve, ona si to dorieši“. Myslím si, že keby bol na to dostatočný časový priestor a boli by na to určení kvalitní odborníci, zákon by mal úplne inú podobu, než má dnes. Ja nie som proti reforme verejnej správy, bol by som proti občanovi. Reforma verejnej správy má zabezpečiť prenesenie maximálneho množstva služieb čo najbližšie k občanovi. Má priniesť finančné zdroje do regiónu. Má priniesť oživenie spoločenského života v regiónoch. Má priniesť väčšie právomoci orgánom samosprávy. Má zabezpečiť vyššiu transparentnosť financovania samosprávy. Nemám taký dojem, že by tento zákon a následné zákony, ktoré sú pripravené do druhého čítania, takéto výhody takto pripravenej reforme, ktorú pripravila vláda Mikuláša Dzurindu, priniesli. Takže s rozpakmi nad predlohou zákona aj z rozčarovania nad tým, čo tento zákon a ďalšie zákony obciam prinesú, chcem vysloviť svoje rozhodnutie, že za návrh tohto zákona nebudem hlasovať. Ďakujem. (Potlesk.) J. Migaš, predseda NR SR: Faktické poznámky na vystúpenie pána poslanca Gajdoša – ako prvý pán poslanec Kalman, ako posledný pán poslanec Krajči. Uzatváram možnosť podania prihlášok pre faktickú poznámku. Nech sa páči, Jozef Kalman. J. Kalman, poslanec: Počas vystúpenia môjho kolegu Gajdoša sme sa niekoľkokrát zasmiali, dokonca som si všimol, že sa zasmiali aj predstavitelia vlády. Áno, kolegyne a kolegovia, až také anomálie sú uvedené v predloženom návrhu zákona, že sa z toho smejeme. Napriek tomu tlieskame tým, ktorí ho pripravili, napriek tomu sme rozhodnutí takýto návrh zákona podporiť. Pán kolega Gajdoš poukázal na skutočnosť, že si nevie predstaviť ako niektoré kompetencie, hlavne tie, ktoré nie sú celkom jasné a ktoré budú robiť problémy, zvládnu obce, ktoré už dnes majú existenčné problémy. Žiaľ, takéto obce poznám aj ja. Dnes dokonca obecné úrady vlastne nemajú peniaze na nič, nevedia sa pohnúť, nevedia si rady. Neviem si skutočne predstaviť, ako takéto obce budú preberať tieto kompetencie, ale predovšetkým ako budú riešiť problémy, ktoré im z týchto kompetencií vyplývajú, ako budú riešiť oprávnené požiadavky svojich občanov a všetko, čo s tým súvisí. Žiaľ, poznám aj také obce, ktoré doposiaľ nedokázali usmerniť svojich občanov pri ich oprávnených požiadavkách, či je to v oblasti reštitúcií, v oblasti nejakých iných právnych nárokov, na základe ktorých mnohí občania alebo samotné obce prišli o majetky. Neviem si teda predstaviť, ako takíto starostovia, ako takýto aparát mestských a obecných zastupiteľstiev bude usmerňovať občanov, bude usmerňovať jednotlivé subjekty, ktoré prejdú do ich kompetencií pri takto nekvalitných zákonoch, pri takejto nejednotnosti alebo možnom rôznom vysvetľovaní príslušnej právnej normy. Obávam sa výsledkov, obávam sa, čo to všetko v konečnom dôsledku v praxi spôsobí. J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Vojtech Tkáč, nech sa páči. V. Tkáč, poslanec: Ďakujem pekne, pán predseda, za slovo. Chcel by som potvrdiť slová pána poslanca Gajdoša, ktorý mimochodom je zároveň veľmi úspešným starostom na ďalekom východe a ktorý má aj skúsenosti z priameho riadenia obce. Chcem tým povedať, že to nie je len postoj človeka, ktorý má praktické skúsenosti a je vynikajúci exštátny tajomník ministerstva obrany, ale že zároveň sa nám postupne hromadia na stole aj pripomienky už v tejto fáze tzv. reformy verejnej správy, ktorú len zamilovaní redaktori zosobňujú z ľudí, ktorí na to nemajú, géniov reformy, tzv. reformy verejnej správy, a že sú to reklamácie od Matice Slovenskej k zákonu o prechode niektorých pôsobností štátnych orgánov na obce a na samosprávne kraje. Máme zároveň veľmi bohaté, fundované stanovisko Združenia miest a obcí Slovenska. Máme aj absenciu stanoviska sociálnych partnerov, ktorých zároveň ZMOS je členom – Združenia zamestnávateľov v Rade hospodárskej a sociálnej dohody. Nepoznáme stanovisko odborárov v tejto súvislosti, čo to spraví s personálnym substrátom presunu týchto kompetencií. ZMOS zároveň hovorí to, čo hovoria všetci v koalícii či v opozícii, v koalícii, samozrejme, v kuloároch, že za zásadné považujeme, aby bola vyriešená zadlženosť zodpovedajúce financovanie výkonu kompetencií, otázka majetku pri presúvaných kompetenciách a aby bol vypracovaný návrh štátneho programu postupného odstránenia kapitálových modernizačných dlhov štátu voči samospráve pri presune kompetencií zo štátnej správy na samosprávu. Máme, samozrejme, aj ďalšie stanoviská a opozícia hovorí, koalícia mlčí. J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Dušan Jarjabek, nech sa páči.