Zs. Simon, minister pôdohospodárstva SR: (2004-10-29):
Viem, že dneska je veľmi citlivo ponímané lesné hospodárstvo a tie reformné kroky, ktoré sa vykonávajú v tejto oblasti. Je skutočne pravdou, že v programovom vyhlásení vlády máme zakotvené, že pripravíme osobitný zákon na založenie akciovej spoločnosti na spravovanie majetku štátu v lesnom hospodárstve v pôsobnosti ministerstva pôdohospodárstva. To, samozrejme, čo na samom začiatku  pri schvaľovaní tohto zákona sme nepredpokladali, je, že schvaľovanie zákona o lesoch ako takých potrebuje prejsť reformou a stretne sa s obrovským odporom v širokej verejnosti vykonanie tých aktuálnych zmien. Chcem len upozorniť, že pôvodný zákon o lesoch č. 100/1997 Z. z., bol teda schválený v roku 1997, od tej doby prešiel niektorými zmenami, v nedostatočnej miere reaguje na aktuálny spôsob hospodárenia, spravovania lesných pozemkov, nakoľko v tej dobe ešte 2 mil. ha patrilo do lesného hospodárstva a spravovalo štátne organizácie. Dneska už polovica je v kompetencii súkromných osôb a organizácií, spoločností. A na to treba v dostatočnej miere reagovať. Keď sme túto problematiku otvorili a riešili, tak je pravdou, že na požiadanie výboru sme zákon mali predložiť v marci, ale pán predseda výboru veľmi dobre vie, že k tomuto zákonu sme dostali viac ako 800 pripomienok. A snažili sme sa tento zákon v maximálnej miere vyčistiť a upraviť tak, aby reagoval na všetky aktuálne potreby. A tento zákon bude mať priamy dopad na spravovanie majetku štátu či už formou štátneho podniku alebo akciovej spoločnosti. A tiež v priebehu minulého roka a začiatkom tohto roka sme ukončili analýzu majetku a štruktúry Štátnych lesov. Dámy a páni, na to, aby štátne organizácie lesného hospodárstva od roku 1954 mohli postaviť chatu alebo iné zariadenie, nepotrebovali žiadne stavebné povolenie. Dneska máme viac ako tisíc nehnuteľností, z ktorých štátny podnik, kým sa táto analýza nevykonala, sme vôbec v evidencii, že je majetkom štátu, ani nemali. Tento majetok treba vysporiadať, dostať ho na listy vlastníctva a vedieť, čo zapíšeme do nového zákona o akciovej spoločnosti, čo je potrebné na spravovanie majetku štátu. A v súvislosti so zákonom o lesoch treba všetko skĺbiť tak, aby to mohlo byť vykonané. Preto ministerstvo pôdohospodárstva na základe analýzy a skutočností, že v programovom vyhlásení vlády sme odsúhlasili, že odbúrame dotácie do lesného hospodárstva, ktoré ročne predstavovali vklad do tohto podniku 200 mil. korún, a štátny podnik za rok 2002 vykázal pri tejto podpore 4,132 mil. korún zisku, len jednoduchým krokom odobratia týchto dotácií by to štátny podnik postavilo do červených čísiel a vystavilo ohrozeniu majetku štátu, že by sa mohla dostať k tomu exekúcia. Dámy a páni, nastúpili sme systém reštrukturalizácie, pretože štátny podnik ako taký po tých zmenách, ktoré nastali po roku 1992, po odovzdávaní nehnuteľností pozemkov pre súkromné osoby v nedostatočnej miere reagoval a svoju štruktúru zachoval takmer v pôvodnom stave. Preto bolo treba pristúpiť k zníženiu počtu pracovníkov, zvýšeniu produktivity práce, aby sme štátny podnik mohli zrevitalizovať a postaviť takpovediac na nohy. V priebehu roku 2003 došlo k úpravám všetkých nedostatkov, ktoré audítor predpísal, vytvorili sa všetky opravné položky, účtovníctvo sa vyčistilo a tým pádom podnik vytvoril v minulom roku hospodársku stratu v objeme mínus 570 mil. korún. Dámy a páni, stav v štátnom podniku k 30. septembru 2004 je plus 231 mil. korún. A tento štátny podnik dneska nemá ani korunu bankového úveru, má viac desiatok miliónov korún hotovostných prostriedkov, znížil počet pracovníkov o viac ako 5 000 ľudí od 1. januára 2003. To sú reštrukturalizačné kroky, ktoré štátny podnik vykonáva. Preto som prekvapený, že výbor navrhuje prijať uznesenie, kde zastaví proces transformácie a reštrukturalizácie do doby rozhodnutia o založení akciovej spoločnosti formou zákona. Pán predseda výboru, myslím si, že táto oblasť je plne riešená zákonom   č. 111/1990 Zb. o štátnom podniku a povinnostiach a zodpovednosti generálneho riaditeľa štátneho podniku na vykonanie týchto krokov. Súhlasím s tým, že musí byť zákon o akciovej spoločnosti ako osobitný zákon predložený do Národnej rady. Preto ministerstvo navrhuje predložiť do konca tohto roku legislatívny zámer takéhoto návrhu zákona a do konca marca do vlády na odsúhlasenie návrh zákona o založení akciovej spoločnosti formou osobitného zákona a následne do Národnej rady ho predložiť s tým, že samotná akciová spoločnosť bude založená k 1. 1. 2006. Bude päť až šesť mesiacov na to, pokiaľ Národná rada prijme tento zákon v prvej polovici budúceho roka, aby štátny podnik sa pripravil na zmenu svojej formy na akciovú spoločnosť. Nazdávam sa, že zmenu je možné vykonať k 1. 1., keď sa ukončí účtovný rok v tom-ktorom podniku, pretože takýto obrovský majetok uprostred roka nie je možné zmeniť a previesť na inú formu. Vyskúšal to môj predchodca v roku 1999, keď tri štátne podniky stiahol do jedného štátneho podniku a do dnešného dňa máme čo robiť, aby sme odstraňovali dôsledky tohto kroku, pretože ten majetok nie je usporiadaný. A jednoducho, dámy a páni, my musíme vedieť, čo máme. Bez toho nevieme povedať, čo chceme, nevieme to presne zadefinovať do zákona, pretože keď vytvoríme v zákone priestor na odpredaj majetku štátu, či už je to budova alebo lesný pozemok, tak by sme vytvárali nepriamo možnosť odpredaja a privatizácie štátneho podniku. Toto je krok, ktorý nechceme vykonať. Chceme ísť v súlade po vyčistenom majetku jasným zákonom s jasnými pravidlami, ktorý neumožňuje nikomu bez súhlasu Národnej rady siahnuť na majetok štátu, tak ako je to zapísané v programovom vyhlásení vlády. Preto si myslím, že tento návrh nemá opodstatnenie. Čo sa týka Zelenej správy poľnohospodárstva a potravinárstva, je skutočnosťou, že v roku 2003 aj vplyvom nepriaznivého počasia tento sektor prekonával obrovský nedostatok finančných prostriedkov, pretože jeho pokles výroby bol o viac ako 2,3 mld. korún. Dámy a páni, ale to je ten proces, ktorý sa mal začať trošku skôr, na ktorý sa bolo treba pripraviť a na ktorý bolo treba upozorniť. A my sme, si myslím, v dostatočnej miere upozorňovali na tento proces, že prechádzame z predfinancovania na následné financovanie. Z viacerých vašich úst, panie poslankyne a páni poslanci, odzneli pochvalné slová a uznanie na založenie a fungovanie Pôdohospodárskej platobnej agentúry. Ale treba si uvedomiť, keď sa zaoberáme zálohovými platbami, tak tie zálohové platby musia byť z istej čiastky vypočítané. Osobne som napísal list komisárovi Fischlerovi, aby som dostal jasnú odpoveď, či je možné pristúpiť k vyplácaniu podpôr bez ukončenia kontrol. Odpoveď, dámy a páni, znela, bez ukončených kontrol nie je možné pristúpiť k vyplácaniu zálohových platieb. Kým neviete povedať, že mám niekomu dať 100 korún, neviem mu dať zálohu na tých 100 korún. To znamená, v procese, ktorý Slovenská republika nastúpila v tomto roku, mohli sme prijať žiadosti len od      1. mája tohto roku, keď sme boli členmi už Európskej únie, pretože pravidlá neumožňovali na tieto platby prijímať žiadosti skôr. Prijali sme  tieto žiadosti do 14. mája v predloženej lehote so sankciou do konca mája od poľnohospodárov. Po tomto kroku sme vykonali krížové kontroly, vykonali sme prvé kontroly priamo v teréne, ale následná kontrola a krížové kontroly ukázali, že ešte viac než 800 žiadateľov z tých 12 000, ktorí požiadali o dotáciu v tomto systéme, vykázalo chybu. Tie chyby boli rôzne. Viete veľmi dobre, že ministerstvo pôdohospodárstva pripravilo program, podporu na 1 ha pôdy prostredníctvom leteckých snímok a satelitného snímania diaľkového prieskumu Zeme. Na základe tejto skutočnosti nie je možné, aby farmár na danú plochu podal žiadosť na väčšiu výmeru, než je to vykázané a potvrdené leteckým snímkovaním. Predsa sa našlo 75 takých žiadateľov, ktorí napriek tomu, že po verifikácii mali presné informácie o tom, že tá plocha má 20 ha, neustále nástoja na tom, že to má 21 ha. A totiž z tohto dôvodu pracovníci ministerstva pôdohospodárstva, resp. platobné agentúry musia prísť fyzicky k týmto farmárom, musia každú plochu prieskumnými prístrojmi GPS obísť, premerať, zaniesť ju do systému a prekontrolovať, či je to skutočne tak. Ďalej, boli aj takí, že na jednej parcele sa ich prihlásilo 14, pričom každý z nich tvrdí, že tú pôdu obhospodaruje on. A totiž keď nechceme pristúpiť k tomu, aby sme vyplácali niekomu na istú plochu dvakrát dotácie, tak tiež musíme prísť na kontrolu a musíme to prekontrolovať. Po vykonaní týchto kontrol sa všetky zistené údaje naplnia opätovne do celého systému, budú porovnané všetky údaje. A keď každý jeden farmár v tejto republike bez rozdielu, či je v Bratislave, či je v Trebišove alebo v Starej Ľubovni, bude vysporiadaný, len v tomto momente bude systém pripravený vydávať rozhodnutia o platbe pre jednotlivých žiadateľov. Po tomto kroku je možné pristúpiť k vykonaniu preddavkov. Ale nakoľko už dneska sme v takom stave, že už nepotrebujeme pristúpiť k preddavkom, môžeme pristúpiť k vyplácaniu priamo celej čiastky. Chcem povedať, že pracovníci napriek tomu, že v pondelok je sviatok a v sobotu, v nedeľu, každý si to myslí, je čas oddychu, pracovníci ministerstva a pôdohospodárske platobné agentúry intenzívne pracujú, sú v teréne a denne odstraňujú z týchto 800 chybných žiadostí okolo 80 a 90 subjektov, prekontrolujú ich, máme vonku bezmála 20 skupín, ktoré ich kontrolujú fyzicky a odstraňujú nedostatky. Robíme veľmi intenzívne na tom, aby farmári mohli v priebehu tohto roka dostať všetky peniaze, tak ako to predpisuje Európska únia. Chcel by som dodať, že pred dvoma týždňami sme mali kontrolu z Európskej únie na systém kontroly a vyplácania podpôr. A táto kontrola potvrdila všetky naše výsledky, našla len minimálne nedostatky, ktoré sú administratívneho charakteru, ktoré sa dajú odstrániť a už boli odstránené. Dostali sme z tohto hľadiska pochvalu, že skutočne Slovenská republika sa nemá obávať toho, že by v budúcich rokoch malo prísť k škrteniu prostriedkov z Európskej únie z titulu porušovania pravidiel v roku 2004. Pán predseda výboru, predniesli ste problematiku, že nie sme pripravení na intervenčný nákup a nezahájili sme intervenčný nákup. Chcem povedať, že pravidlá Európskej únie striktne určujú, že intervenčný nákup sa zahajuje 1. novembra. A dneska ešte tento dátum nie je. Pôdohospodárska platobná agentúra je v plnej miere pripravená na to, aby koordinovala tento proces a riešila ho v zmysle platných právnych predpisov a smerníc Európskej únie, ako aj Slovenskej republiky. Bude otázne, koľko toho obilia bude spĺňať podmienky a kde ho môžeme uskladniť. Chcem povedať, že sme požiadali Európsku komisiu o možnosť podpory vývozu nášho obilia, ktoré nevieme nakúpiť a umiestniť v našich intervenčných skladoch z titulu nadúrody, aby Európska únia prispela na prepravné náklady do najbližšieho prístavu, kde môžeme tento tovar predať. Týmto prístavom je Rotterdam, kde by sme boli radi, aby Európska únia prispela na prepravné náklady. Slovenská republika požiadala o túto možnosť spolu s Maďarskou republikou, Českou republikou a Rakúskom, pretože tieto štyri krajiny z európskej dvadsaťpäťky nemajú vlastný prístav a nemajú možnosť týmto spôsobom obchodovať. A nakoľko je nadúroda v rámci celej Európskej únie, odbyt sa musí riešiť mimo. Bola tu otvorená otázka problematiky riešenia špecifických rizikových materiálov. Pán predseda, musím povedať, že máte pravdu, keď hovoríte o tom, že istá firma dostala za štyri a pol roka 500 mil. korún. Len treba vidieť, že už v roku 2002 táto spoločnosť mala ešte za ďalších 40 mil. korún požiadavky na ministerstvo na vyplatenie, ktoré ministerstvo v roku 2002 odmietlo vyplatiť nad úrovňou 212 mil. korún, ktoré táto spoločnosť dostala na základe uznesenia vlády zo začiatku roku 2002. V roku 2003, rok pred vstupom do Európskej únie, Európska únia sa štyrikrát zúčastnila na kontrole bezpečnosti potravín. A táto oblasť bola stále predmetom kontroly, pretože špecifické rizikové materiály a ich likvidácia má priamu súvislosť vo vzťahu k verejnému ohrozovaniu. Nie je možné nechať tieto materiály deň i dva niekde vonku, aby poležali voľne prístupné, pretože k tomu treba okamžite pristúpiť, likvidovať to a fyzicky to spaľovať. Rozhodnutia, ktoré prijal môj predchodca, som nemal možnosť z jedného dňa na druhý meniť, ale vy osobne veľmi dobre viete, že sme vykonávali niekoľko zmien a kontrol na to, aby sme tento proces objektivizovali a sprístupnili. Tak minulý rok sme do tohto procesu zaviedli normatív úhynu, aby nie každý farmár rovnako dostával peniaze, pretože normatív úhynu vyjadruje starostlivosť o svoje zvieratá. A platili sme farmárom, prispievali sme len vo výške normatívu úhynu, to je pravda, že to bolo prostredníctvom tejto spoločnosti, kde ministerstvo malo rámcovú zmluvu a museli sme zabezpečiť túto kontrolu. Je pravdou aj skutočnosť, že v priebehu roka 2003 žiadna iná spoločnosť nemala oprávnenie na likvidáciu majetku kategórie I a II, iba jedna jediná spoločnosť toto oprávnenie mala. V roku 2004 toto oprávnenie získala aj ďalšia spoločnosť, preto sme pristúpili k tomu, aby sme rokovali aj s ďalšou spoločnosťou o riešení tejto problematiky. Treba vidieť, že všetky tieto asanačné podniky sú na západe Slovenska, v Nitre, Senci a Žiline. V tom prípade, pokiaľ by sme to urobili administratívnym krokom, k 1. januáru, zrušili by sme živočíšnu výrobu v strede a na východe Slovenska, čo by malo ďalekosiahly ekonomický a národohospodársky dosah na chov zvierat v tejto oblasti, pretože každá táto spoločnosť by v tom momente začala účtovať prepravné náklady, čo znevýhodňuje chovateľov tým viac, čím ďalej sú od týchto spracovateľských závodov. Nič menej chcem povedať, že nie od 1. októbra, ale od 1. septembra je zmluva ukončená. Táto oblasť je absolútne liberalizovaná a máme za to, že v tomto období už liberálny trh funguje v dostatočnej miere a máme vytvorené dostatočné spôsoby na ďalšiu existenciu a likvidáciu tohto odpadu. Chcem povedať, že skutočne treba brať ohľad aj na legislatívu Európskej únie, ktorá ešte začiatkom tohto roka uvažovala, že zruší absolútny zákaz skrmovania mäsokostných múčok v oblasti hospodárskych zvierat. Tým pádom by situácia v tejto oblasti bola radikálne iná. Pán predseda, otvorili ste problematiku tokaja. Musím povedať, že v oblasti Tokaja skutočne je pravdou, že Slovenská republika má odovzdané všetky doklady o tom, že má tokajské víno a môže vyrábať tokajské víno. Problematika je úplne iná. Problematika je v tom, že takúto istú žiadosť a takýto istý súhlas má aj Maďarská republika na ochranu geografickú, to znamená, že podľa legislatívy Európskej únie mali dve krajiny požiadavku na geografickú ochranu, a to Slovenská republika a Maďarská republika, a ďalšie krajiny mali požiadavku na ochranu názvu tokaj ako odrody, boli to Slovinsko, Taliansko, Francúzsko, ale sa objavila aj žiadosť z Japonska, ale aj z Austrálie. V tom prípade, pokiaľ nedôjde k dohode medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou, Slovensko by mohlo vyprodukovať tokaj, ale mohli by to urobiť aj tieto spomínané krajiny ako Slovinsko, Taliansko, Francúzsko a ďalšie dve krajiny, ktoré predložili svoju požiadavku na registráciu tejto odrody. Táto dohoda zaručuje pre tento región, pre Slovensko a Maďarsko, jednoznačne výhodné pozície, pretože po roku 2007 nikto iný na svete nemôže produkovať, len vo viniciach v tejto oblasti a len v uznaných odrodách sa môže produkovať tokaj. To znamená, že môžeme otvorene povedať, že aj na Slovensku máme takú oblasť, ktorá je svetoznáma a ktorú môžeme prirovnať k takým oblastiam ako Bordeaux, Champagne a ďalším, s ktorými nikto nemôže súperiť, pretože sú tam dané prísne geografické ochrany. Táto dohoda pod kuratelou Európskej únie zaručuje, že nikto iný nebude mať na to možnosť a totiž naši výrobcovia na tomto danom teritóriu budú mať možnosť produkovať víno, ktoré postupom času bude na pultoch Európskej únie a vo svete len z týchto viníc a bude drahšie, než je dneska, pretože tie tokajské odrodové vína zaniknú a bude tokaj produkovaný na základe geografickej ochrany. Treba si tiež povedať, že 40 rokov hádania sa medzi Slovenskom a Maďarskom dospelo k tomu, že výmera rodiacich tokajských viníc klesla na Slovensku málo, na 375 ha, a tých 48 ha bolo v 40. roku svojho rodenia, to znamená na hranici svojej existencie. Stabilizácia v tejto oblasti prinesie danému regiónu 200 mil. investície, výsadbu ďalších vinohradov, pracovné miesta pre ľudí a rozvoj celého regiónu. Ďakujem pekne, pán predsedajúci, skončil som.