P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-10-25):
J. Gajdoš, poslanec: Ďakujem. Vážený pán predsedajúci, vážení páni ministri, kolegyne, kolegovia, ja chcem len poznamenať, že pozmeňujúci návrh, ktorý bol predlo-žený pánom poslancom Paškom, nieže nerozširoval vojenskú stratégiu o nové skutočnosti, on ju doslova negoval. Takže za svojich kolegov a kolegyne sa ospravedlňujeme, že sme boli uvedení do omylu a nestotožňujeme sa s takýmto pozmeňujúcim návrhom. Diskusiou o vojenskej stratégii sa končí prakticky rozprava o dôležitých politicko-vojenských, strategických teoretických dokumentoch, ktoré definujú bezpečnostné prostredie Slovenskej republiky, definujú ohrozenia a riziká, ktoré môžu toto bezpečnostné prostredie narušiť. Stanovujú úlohy pre ozbrojené sily Slovenskej republiky a rámcujú ich organizačnú štruktúru a pôsobnosť v rámci tohto bezpečnostného prostredia. Škoda, že v sále nesedia páni poslanci, ktorí okolo tohto dokumentu narobili veľa kriku, ktorí sa aj podieľali na jeho spracovaní, ale teraz práve by mali možnosť vyjadriť sa ku konečnej podobe tohto dokumentu, pretože prešiel istým procesom. Musím poznamenať, že kvalitatívnym procesom, ktorý prispel k jeho politicky konsenzuálne prijateľnej podobe. Každý takýto dokument sa rodí bolestne, pretože neexistuje skúse-nosť. Nikto z nás predtým takéto dokumenty nevyrábal. O to ťažšiu úlohu mal minister obrany pred sebou, aj ľudia, ktorí tieto dokumenty tvorili, neboli na takúto prácu špeciálne pripravovaní a orientovaní. Preto pri schvaľovaní tohto dokumentu treba mať istú dávku tolerancie. Treba zohľadniť i možné chyby, nielen metodické, ale aj obsahové, ktorých sa predkladatelia tohto dokumentu dopustili. Treba ešte raz podčiarknuť a zdôrazniť úlohu, ktorú zohral minister Stank pri tvorbe týchto dokumen-tov, pretože skutočne sa snažil osloviť všetkých odborníkov, ktorí mohli tento dokument obohatiť zo všetkých parlamentných i mimoparla-mentných politických subjektov. I to dáva reálny predpoklad na to, že tento dokument prejde v pléne Národnej rady pri konečnom hlasovaní. Tieto teoreticko-politické  a vojenské dokumenty jednoznačne vyty-čujú strategický cieľ smerovania Slovenskej republiky. Nespochybniteľ-ným spôsobom dávajú jednoznačne najavo, že Slovenská republika sa usiluje stať riadnym rovnocenným členským štátom NATO. Nie je to jednoduchý proces, je to proces bolestivý, ktorý si vyžaduje okrem tvorby týchto strategických dokumentov aj dotvorenie príslušnej legislatívy, interných právnych noriem, ale hlavne, tento proces bude zavŕšený bolestivým reformným procesom vlastných ozbrojených síl. Včera vláda Slovenskej republiky schválila Model armády roku 2010. Budeme sa mať možnosť k tomuto modelu v parlamente vyjadriť. A ja by som chcel avizovať pánu ministrovi, že nebude to mať ľahké pri jeho obhajobe, pretože podklady, ktoré sme dostali k dispozícii, zakla-dajú mnoho otáznikov pred definitívnym odobrením reformného procesu v podobe Modelu armády roku 2010. Teoretické dokumenty majú charakter „šuplíkový“, ale sú dokumen-ty na základe istej alebo určitej politickej objednávky. Tak sme sa k týmto dokumentom postavili ako opoziční poslanci. Cítili sme potrebu ich vypracovania a rýchleho schválenia, aby sa vytvoril nástupný priestor na tvorbu koncepčných materiálov, z ktorých definitívny výstup sa bude rovnať reálnej podobe Armády Slovenskej republiky podľa predpoklada-ného Modelu roku 2010. Do budúcnosti však treba zvlášť upozorniť pána ministra, že otázkam prípravy takýchto závažných dokumentov treba venovať patrič-nú pozornosť, treba sa patrične vyzbrojiť, treba mať na to kvalitný ľudský mozgový potenciál a k dispozícii dobrých vojenských odborníkov, ktorí potom garantujú kvalitu takýchto dokumentov. Kvôli názornosti a poučeniu by som chcel upozorniť na niektoré naivnosti, ktoré sa v tomto dokumente vyskytujú. V úvodnej časti dokumentu sa hovorí, že podstatné myšlienky z tejto stratégie budú ďalej rozvinuté v spracovanom dlhodobom realizačnom pláne reformy a modernizácie ozbrojených síl. Prečo podstatné myšlienky? Prečo nie úlohy, ktoré z tejto stratégie pre ozbrojené sily vyplývajú? To len čistý teoretik môže koncipovať takúto vetu. Hneď v ďalšej časti sú precízne vypracované základné zásady obrannej stratégie, ale na záver tejto pasáže je nakoncipovaná veta, ktorá hovorí: „Vojenská stratégia sa bude pridŕžať uvedených zásad“. Táto veta je celkom zbytočná, pretože tieto zásady svojím spôsobom spochybňuje. Ideme do konkrétností, ktoré už obsahuje vojenská stratégia v podobe definovania bezpečnostného ohrozenia Slovenskej republiky. A tu sa predkladatelia dopúšťajú už vážnejších chýb, keď konštatujú, že súčasné medzinárodné prostredie je charakterizované skončením globálnej konfrontácie. Azda by bolo na mieste vložiť slovko  „vojenskej“, „globálnej vojenskej konfrontácie“, potom by to bolo prijateľnejšie. Ale aj tak nie, pretože súčasný svet je celý permanentne, globálny svet je konfrontovaný obrovskou vlnou terorizmu, obrovskou vlnou zločinnosti, drogových násilností a môže byť globálne ohrozený aj ekologickými katastrofami. S takýmto konštatovaním nemožno súhlasiť, aj keby sme tam vložili to slovko „globálnej vojenskej konfrontácie“, tiež sa to dá spochybniť, dokiaľ existujú vo svete jadrové zbrane, dokiaľ existujú biologické zbrane, chemické zbrane vždy existuje reálna mož-nosť globálneho ohrozenia bezpečnosti sveta. Spracovatelia tohto dokumentu sa nás snažia upokojiť konštato-vaním, že rozsiahly ozbrojený konflikt, jeho možnosť je v súčasnosti veľmi nízka, ale neuvažujú o tom, že existujú aspekty, o ktorých som hovoril, teda existencia jadrových, biologických, chemických zbraní a existuje aj možnosť prerastania regionálnych ozbrojených konfliktov do globálnych konfliktov. V pasáži, kde predkladateľ definuje možnosti eliminovania rozsiah-lych ozbrojených konfliktov a regionálnych ozbrojených konfliktov, je pre neho determinujúci a nadraďujúci fakt existencie dostupných zdrojov nad strategickými záujmami Slovenskej republiky. Spracovatelia pri svojom vojenskom vzdelaní neuvažujú o možnosti eliminácie rozsiahleho ozbro-jeného konfliktu i za cenu, že celé hospodárstvo Slovenskej republiky prejde na tzv. vojnové hospodárstvo a štát sa musí v tomto momente snažiť využiť maximálne svoj ekonomický, finančný i vojenský potenciál na odrazenie hrozby ohrozenia suverenity Slovenskej republiky. Dokon-ca do pasáže regionálny ozbrojený konflikt sa dostala takáto hviezdna dikcia: „Vzhľadom na vyššiu pravdepodobnosť vzniku tohto ohrozenia v súčasnom bezpečnostnom prostredí môže Slovenská republika akcepto-vať iba strednú mieru rizika obsiahnutú v týchto ohrozeniach“. No, nehnevajte sa na mňa, či sa nás bude niekto pýtať, čo chceme, alebo nechceme akceptovať v prípade vojenského ohrozenia. My budeme donútení akceptovať toto ohrozenie a budeme musieť v patričnej miere na toto ohrozenie reagovať. Ak hovorí predkladateľ o rizikách nevojenských ohrození, ozbrojené sily majú pri riešení nevojenských ohrození bezpečnosti Slovenskej republiky iba podporné poslanie, opäť sa mýli. Je na mieste vložiť do toho textu slovko „pri riešení niektorých nevojenských ohrození“. Len pri niektorých nevojen-ských ohrozeniach budú mať ozbrojené sily nepodstatné poslanie. Nepoučili sme sa z 11. septembra, pretože pri eliminácii teroris-tických hrozieb hrajú rozhodujúcu úlohu práve vojenské zložky štátu. Tak by som mohol poukazovať na ďalšie a ďalšie závažné veci, ktoré sa v texte tejto vojenskej stratégie vyskytujú a určitým spôsobom ju vo vecnom ponímaní spochybňujú. Hovorím, už som to konštatoval, že sa treba nad tieto naivnosti, nad tieto i vecné chyby povzniesť a dať šancu ministerstvu obrany, ktoré garantuje vypracovanie ďalších dokumentov, realizačných dokumentov smerom k zabezpečeniu bezpečnosti štátu, aby sa z týchto chýb poučil a vyvaroval sa v budúcnosti ich zapracúvaniu do takýchto dokumentov. Podstatnou oproti teórii, ktorá z týchto dokumentov vzišla, bude ich realizačná fáza. Výstup, ktorý príde na stôl i do parlamentných lavíc pred poslancov v podobe Modelu armády roku 2010, bude predstavovať reálne naplnenie týchto dokumentov v praxi. A to už bude trošku iná káva, pretože tieto teoretické predstavy sa musia vtesnať do zdrojových, materiálových, personálnych možností tohto štátu pri vytváraní optimál-nych ozbrojených síl na obranu suverenity Slovenskej republiky. Prvý pohľad, prvé zoznámenie sa s Modelom armády roku 2010 nedáva uspokojujúcu odpoveď na všetky otázky, ale to nie je predmetom súčasnej rozpravy. Dúfam, že v dohľadnom čase tento materiál do parlamentu dostaneme a budeme sa môcť k nemu vyjadrovať. Chcel by som podotknúť, že treba určitú dávku odvahy na to, aby sa v jednom časovom intervale vypracúvali takéto strategické dokumenty a zároveň, aby sa pracovalo na konkrétnych koncepčných dokumentoch a zároveň, aby sa tieto koncepčné dokumenty spúšťali do reálneho života. Minister obrany bude musieť prijať rad nepopulárnych opatrení. Nezávidím mu to. Ale ak chceme, aby Slovenská republika mala garantovanú vlastnú bezpečnosť dovtedy, než sa stane členským štátom aliancie, ak chceme, aby sme v aliancii v budúcnosti nehrali druhé husle, je nevyhnutné pristúpiť k týmto opatreniam. Z toho titulu oceňujem robotu, ktorá  bola odvedená vo vzťahu k budúcnosti ozbrojených síl Slovenskej republiky. Verím, že tak ako v tomto prípade pri tvorbe týchto vojensko-politických alebo politicko-vojenských strategických dokumentov, aj pri tvorbe ďalších koncepčných a legislatívnych noriem i pri dotváraní vlastného Modelu armády roku 2010 nájde si minister obrany cestu ku všetkým, ktorí môžu pomôcť vypracovať reálny model týchto ozbrojených síl. Na záver svojho vystúpenia by som chcel aj tých, ktorí majú pochybnosti a majú výhrady k tomuto dokumentu, je ich dosť, poprosiť, aby boli tak ako poslanci Hnutia za demokratické Slovensko dostatočne tolerantní, aby sme mohli tento dokument dnes v Národnej rade schváliť. Ďakujem za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec, za vaše vystúpenie v rozprave. Pán poslanec Ošváth do rozpravy sa hlási, nech sa páči. P. Ošváth, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážení páni ministri, kolegyne, kolegovia, v rámci rozpravy som ešte využil možnosť vystúpiť ako spravo-dajca a podať tretí pozmeňujúci návrh, pretože po konzultácii som dospel k záveru, že pozmeňujúci návrh číslo jeden pána poslanca Krajčiho síce má svoje opodstatnenie, ale nebol celkom presne podľa mňa formulovaný. Aj na termíny, ako on stanovil, mám iný názor, a preto dávam alternatívny pozmeňujúci návrh číslo tri, ktorý znie, budete ho mať rozdaný v laviciach: „Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej repub-liky, aby predložila Národnej rade Slovenskej republiky na prerokovanie tieto dokumenty: 1. Ozbrojené sily Slovenskej republiky - Model 2010 do 31. 12. 2001. 2. Informáciu o dlhodobom pláne štruktúry a rozvoja ozbrojených síl Slovenskej republiky v záujme zabezpečenia stability budúcich ozbrojených síl. Termín do 31. januára 2002.“ Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Vyhlasujem rozpravu o tomto bode programu za skončenú. Pýtam sa pána ministra, či chce reagovať na rozpravu. Áno, pán minister, máte slovo. J. Stank, minister obrany SR: Vážený pán predsedajúci, pani poslankyne, páni poslanci, je fakt, že o takomto dokumente možno diskutovať určite ešte niekoľko mesiacov a všetci by sme mali pocit, že táto diskusia má význam a je zmysluplná. Ale raz je potrebné sa dohodnúť na nejakom texte a my sa domnievame, že práve tento čas nastal. Bol som kritizovaný ja i táto vláda, že v tomto roku sa vlastne prijímajú všetky strategické dokumenty. Vy viete, že sa diskutovalo o bezpečnostnej stratégii a o obrannej stratégii jeden a pol roka, až nakoniec boli v prvej polovici tohto roku prijaté. Táto stratégia bola, ako som už povedal, na internete od mája. Trikrát o tom rokoval výbor pre obranu a bezpečnosť, ale i ostatné kompetentné výbory, predovšetkým zahraničný výbor. Dospeli sme k takémuto textu, resp. k takémuto dokumentu. Pripúšťam a skutočne by som bol vyznel asi veľmi nelogicky, keby som si myslel, že vo všetkých oblastiach a vo všetkých slovíčkach, v celej dikcii je dokonalý. Určite dokonalý nie je, ale je to v tejto chvíli to najlepšie, čo sme mohli predložiť ako konsenzuálny návrh. Oceňujem rozpravu o tejto vojenskej stratégii. Keď odhliadneme od niektorých sar-kastických poznámok pána poslanca Andrejčáka a niektorých znevažujú-cich a politicky motivovaných návrhov pána poslanca Pašku, myslím si, že diskusia bola vecná, kultivovaná a konštruktívna, poznačená snahou pomôcť, nielen poukázať na text stratégie, ale hlavne naznačiť možnosti jej aplikácie v nasledujúcej koncepcii Ozbrojené sily 2010 a v Dlhodobom pláne štruktúry a rozvoja ozbrojených síl do roku 2010. Veľmi výrazne to zaznelo aj v poslednom vystúpení pána poslanca Gajdoša. Ďakujem tým, ktorí si všimli, že na ministerstve obrany máme skutočný a nefalšovaný záujem a chcem ubezpečiť všetkých v tom, aby sa koncepcia realizovala a aby kontinuálne pokračovala aj v ďalších volebných obdobiach. Vítame pripomienky všetkých, ktorí cítia potrebu sa k týmto dokumentom vyjadriť a nikoho dopredu, a to hovorím skutoč-ne všetkým, nikoho dopredu nevylučujeme. Bez dlhodobej koncepcie nie je možné ministerstvo obrany efektívne riadiť. O tom ste sa viacerí mali možnosť aj osobne presvedčiť. Preto je vítaná každá odborná myšlienka a, samozrejme, široká politická podpora. A teraz niekoľko slov k pripomienkam. Poslanec Andrejčák sa pýta, čo s mobilizovanými Slovákmi. Áno, budúca malá Armáda Slovenskej republiky bude môcť byť v prípade potreby posilnená mobilizáciou až na 60 tisíc vojakov. Do prijatia Slovenskej republiky do aliancie bude pre túto armádu uložená výzbroj, aj keď jej hodnota za ten čas klesne, ale to je cena, ktorá vyplýva zo zvoleného trojdimenzionálneho prístupu uve-deného v tejto vojenskej stratégii. Som rád, že si to viacerí páni poslanci, osobitne pán poslanec Danko, aj pani poslankyňa Szabó, povšimli a zdôraznili to vo svojom vystúpení. Vôbec, s pripomienkami pána poslan-ca Danka súhlasím, rovnako ako s poznámkami pána poslanca Drobné-ho, pána poslanca Húsku i pána poslanca Gajdoša a, samozrejme, tiež pána poslanca Fica. Viac poznámok bolo k terorizmu. Dovoľte mi, prosím vás, aj keď sme už v pokročilom čase, aspoň krátko citovať jedno ustanovenie, ktoré sme tam dodatočne dali a ktoré sa akoby dostatočne nevžilo do vašich myslí. Citujem teraz: „Z dôvodov zvyšovania množstva a rozsahu teroristických operácií musia byť ozbrojené sily pri reakcii na takéto operácie pripravené poskytnúť osobitnú podporu vojenského charakteru príslušným orgánom štátnej moci a samosprávy, prípadne prevziať plnú zodpovednosť v boji proti terorizmu. Rýchly čas reakcie v takýchto podporných operáciách si vyžaduje, aby si ozbrojené sily vybudovali a udržiavali protiteroristické spôsobilosti. Konkrétne ide o zlepšenie protiteroristického výcviku a vybavenia špeciálnych síl a spravodajských orgánov. Ja viem, že sme nevyriešili týmto spôsobom všetko, čo sa týka terorizmu, ale chcem dokumentovať, že na tieto potreby a na tieto úlohy pamätáme. Stratégia skutočne nerieši koncepcie jednotlivých zložiek ozbro-jených síl alebo druhov vojsk. Model 2010 má však túto ambíciu okrem iného aj preto, aby koncepcia vyvážene reagovala na potreby rozvoja ozbrojených síl ako celku, pravdaže z hľadiska plnenia jej základných funkcií podľa vojenskej stratégie. Ja som podrobne neskúmal, prečo celý legislatívny proces vrátane stratégií počkal až na mňa. Môžem vás však ubezpečiť, pane poslankyne a páni poslanci, že v Legislatívnej rade vlády je už ústavný zákon o bezpečnosti Slovenskej republiky, v pripomienkovom konaní máme paragrafované znenie zákona o obrane, zákona o ozbrojených silách, zákona o brannej povinnosti. Všetky tieto štyri zákony, keďže vzájomne súvisia, by sme radi predložili s prosbou o skrátené legislatívne konanie tak, aby mohli platiť 1. 2. budúceho roku. Financovanie a dlhodobé plánovanie. Zatiaľ máme iba uznesenie vlády Slovenskej republiky, kde sa hovorí, že do roku 2006 by to malo byť 1,89, v ozbrojených silách máme 2 % od roku 2006. My sa budeme usilovať o to, keď vám predložíme model ozbrojených síl, aby ste uznesením Národnej rady schválili toto dlhodobé financovanie, aby ste ho podporili a minimálne v tomto rozsahu ho schválili, aby aspoň uznesenie Národnej rady bolo záväzkom aj pre ďalšie vlády, aby financovanie ozbrojených síl prebiehalo v takomto režime. Pokiaľ ide o návrhy uznesenia, ja sa prihováram k tomu pozme-ňujúcemu návrhu, ktorý predložil na záver pán poslanec Ošváth. Sme pripravení reálne predložiť model ozbrojených síl v tomto čase do Národnej rady, pretože bol, ako viete, včera vo vláde schválený. Rovnako sme zaviazaní uznesením vlády predložiť dlhodobý plán štruk-túry a rozvoja ozbrojených síl Slovenskej republiky do konca tohto roka. Predpokladáme, že tento dokument bude mať asi 900 strán s tým, že tam bude veľká časť tajných informácií. Zdá sa nám nepraktické v takomto rozsahu to predkladať Národnej rade, preto odporúčam, aby sme predložili informáciu s tým, že príslušný výbor si kedykoľvek môže vyžiadať celý príslušný dokument, mám na mysli výbor pre obranu a bezpečnosť. Vážené pani poslankyne, páni poslanci, bez patetických slov chcem vyjadriť presvedčenie, že Národná rada Slovenskej republiky opäť ukáže, že sa vie na základných bezpečnostných dokumentoch štátu zhodnúť. Má to podľa mňa dôležitý zahraničnopolitický, ale aj vnútropolitický význam. Povzbudzuje nás to na ministerstve obrany k ďalšej práci. Ďakujem vám, pani poslankyne a páni poslanci. (Potlesk.)