Kiššová, Jana, poslankyňa NR SR (2015-02-06):
Ďakujem pekne za slovo. Vážené dámy, vážení páni, dovoľte aj mne predložiť v mene mojom a v mene kolegu Ľubomíra Galka Národnej rade návrh na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 56/2012 Z. z. o cestnej doprave v znení neskorších predpisov. Touto novelou zákona reagujeme na nedávno medializované udeľovanie, resp. skôr neudeľovanie licencie pre autobusovú linku na trase Bratislava – Nitra – Banská Bystrica, ktorá mala byť prevádzkovaná spoločnosťou RegioJet. Rovnako ako kolega predrečník chcem hneď na úvod zdôrazniť, že problém nie je konkrétna spoločnosť RegioJet, problém je zákon, ktorý vytvára priestor pre subjektívne posudzovanie žiadateľov, ktorý vytvára priestor pre bránenie vstupu konkurencie na trh a je tak prekážkou a brzdou v slobodnom podnikaní na Slovensku a vytvára okrem iného aj priestor pre korupciu a klientelizmus. Udeľovanie licencií na autobusové linky okrem mestskej dopravy je v kompetencii vyšších územných celkov, pričom vyžaduje súhlas všetkých žúp, cez ktoré táto linka prechádza. V tomto schvaľovacom procese rozhodujú župy a majú možnosť posudzovať, samozrejme, v zmysle zákona rôzne kritériá, pre ktoré môžu alebo nemusia licenciu žiadateľovi vydať. Takýmto kritériom je napríklad bezpečnosť a plynulosť cestnej premávky alebo to, či toto je, alebo nie je v záujme obcí. Tak takto vágne definované kritériá môžu byť tie, pre ktoré sa môže samospráva rozhodnúť licenciu neudeliť alebo udeliť. Inými slovami, ak by sa teda napríklad zástupca župy rozhodol, že ak jeho župou prejde raz za hodinu autobus nejakej spoločnosti a že toto bude mať negatívny vplyv na bezpečnosť alebo plynulosť cestnej premávky, tak môže to považovať za dôvod, pre ktorý takúto licenciou neudelí. Toto rozhodne nie je dobrý stav, pretože tie kritériá, ktoré sú definované, je možné posúdiť mimoriadne subjektívne, nie cez objektívne fakty. A ako som už spomenula, to je ideálny stav pre korupciu a klientelizmus, teda stav, kedy má niekto moc subjektívne posúdiť, či jednu spoločnosť pustí do konkurenčného boja a druhú spoločnosť nepustí. Možno aj preto v spomínanom prípade, ktorým bola spoločnosť RegioJet konfrontovaná, v tomto prípade vznikli rôzne podozrenia, že za neudelením licencie na linku Bratislava – Nitra – Banská Bystrica je dohoda žúp s lokálnymi autobusovými prepravcami, ktorí nechcú medzi seba pustiť novú spoločnosť, aby im táto nová spoločnosť nekonkurovala. No, pri takto nastavených pravidlách sa ani niet čo čudovať takejto interpretácii tejto situácie. Ako som už spomenula, tento stav nie je dobrý, a preto sme sa rozhodli s kolegom Ľubošom Galkom predložiť taký návrh zákona, ktorý by v budúcnosti zabránil v oblasti poskytovania pravidelnej autobusovej dopravy osôb klásť prekážky slobodnému podnikaniu, resp. vstupu nejakej firmy do odvetvia cez subjektívne vyhodnotené a relevantne neodôvodnené „dôvody“. Tieto prekážky likvidujú konkurenciu ešte skôr, ako táto vôbec stihne vzniknúť. Ak štát bráni vzniku konkurencie, bráni tak aj občanovi slobodne si vybrať službu, ktorá mu vyhovuje kvalitou alebo ktorá mu vyhovuje cenou. V tomto konkrétnom prípade, ak nie je možné nejakému dopravcovi konkurovať, nie je tu tak ani priestor na to, aby sa zvyšovala kvalita tejto služby, aby sa znižovali ceny cestovného. Na takúto neprimeranú reguláciu tak dopláca, samozrejme, občan, ktorý má zúžený priestor na výber. A máme za to, že súčasná legislatívna úprava je naozaj v tomto neprimeranou reguláciou. Dopravcovia dnes už sú regulovaní, nehovoríme teda o tom, že ideme otvoriť ten priestor úplne dokorán. Dnes už dopravcovia podľa európskej legislatívy musia spĺňať predpoklady na výkon svojej činnosti a ja som presvedčená, že tieto spotrebiteľa dostatočne chránia. Nariadenie Rady Európskej únie č. 1071/2009 totiž kladie na podniky, ktoré vykonávajú povolanie prevádzkovateľa cestnej dopravy, veľmi vysoké nároky. Tieto spoločnosti musia mať skutočné a stabilné miesto usadenia v členskom štáte, musia byť bezúhonné, musia preukázať zodpovedajúcu finančnú spoľahlivosť, musia preukázať požadovanú odbornú spôsobilosť a sú povinné spĺňať aj požiadavky podľa ďalšieho nariadenia, konkrétne nariadenia č. 1073/2009, a získať povolenie podľa čl. 6 až 11 tohto nariadenia. Prvé z citovaných nariadení Európskej únie hovorí o tom, že pri uplatňovaní svojich požiadaviek na odbornú a finančnú spoľahlivosť a bezúhonnosť prepravcu sa má dbať na čo najväčšie zníženie administratívneho, formálneho zaťaženia subjektov. Slobodu usadzovania právnických osôb v členských krajinách Európskej únie považujeme za jeden z najzásadnejších výdobytkov fungovania celej Európskej únie a cieľom nariadení je podporiť slobodu toho usadzovania. No nadmerne rozbujnený administratívny proces podľa slovenského zákona túto slobodu brzdí a ide vlastne proti zmyslu týchto nariadení. Nariadenie Rady sa snaží teda vyvážiť záujem na ochrane prepravovaných osôb, to je vyjadrené práve tými náročnými požiadavkami na prevádzkovateľa, s požiadavkou čo najmenšej záťaže podnikateľského prostredia v oblasti prepravy cestujúcich. Sme presvedčení, že toto vyvažovanie musí mať na zreteli aj náš slovenský zákon, a teda zákon o cestnej doprave, a nesmie klásť na podnikateľov nezmyselné požiadavky a nesmie umožňovať ani ľubovôli samosprávneho orgánu pri udeľovaní licencie na jednotlivé autobusové linky. V zákone o cestnej doprave sa novelou, ktorú s kolegom Ľubošom Galkom predkladáme, menia predovšetkým tie ustanovenia, ktoré sú nepresné, sú zneužiteľné a dávajú neprimeranú právomoc dopravnému správnemu orgánu. Najpodstatnejšou zmenou je zmena v § 10 v odseku 3, ktorý podľa navrhovaného znenia taxatívne stanovuje podmienky, kedy sa licencia neudelí, čo znamená, že vo všetkých ostatných prípadoch bude mať licencia nárokovateľný charakter. Myslím, že toto máme aj s kolegami rovnako zadefinované. Ďalej sa zo zákona vypúšťa možnosť dopravného správneho orgánu ukladať žiadateľovi nezmyslené povinnosti, ktoré by mal vyriešiť trh, a takisto sa sužuje okruh dôvodov, pre ktoré je možné licenciu odňať. Čiže aj v tejto fáze sa limituje kompetencia samosprávy rozhodovať o odnímaní licencie. Zo zákona sa tiež vypúšťa povinnosť súhlasu všetkých vyšších územných celkov, ktorými linka prechádza, so zriadením linky, čo predstavuje prekážku v konkurencii v diaľkovej doprave. Cieľom predkladanej novely je obmedzenie širokej svojvôle orgánom samosprávy pri udeľovaní alebo odnímaní licencií na autobusové linky. Tieto orgány samosprávy sa už nemôžu chovať ako kedysi, niekto vševediaci, nejaký tvorca socialistických plánov, ktorý určí, koľko prevádzkovateľov má na trhu byť a koľko je potrebných a ktorí sú vyvolení. Toto jednoducho nemá byť v ich kompetencii. Už niekoľko rokov totiž žijeme v trhovom prostredí, žijeme v trhovej ekonomike a následkom omylov týchto centrálnych plánovačov na úrovni samosprávnych krajov sa trh poškodzuje, nevytvára sa tlak na skvalitňovanie služieb, nevytvára sa tlak možno na modernizáciu spojov a nevytvára sa ani tlak na znižovanie cien. A ten, kto týmto trpí, je, samozrejme, opäť len občan preto, lebo nemá možnosť si vybrať a je nútený vybrať si toho poskytovateľa služieb, ktorého mu vybrala samospráva. Predkladaná novela zákona umožní rozšírenie počtu komerčných autobusových liniek, zvýšenie konkurencieschop-nosti na trhu a v konečnom dôsledku kvalitnejšie a lacnejšie služby pre ľudí. Tu akýkoľvek argument, že po rozšírení ponuky spojov nie je dopyt, no takto sa vyjadril nitriansky pán primátor, nemôže obstáť. Tí, ktorí diaľkovými spojmi skutočne cestujú, bezpochyby radi privítajú nového poskytovateľa cestnej dopravy. Tieto efekty úzko súvisia aj s uskutočňovaním verejného záujmu na rozširovaní hromadnej dopravy a redukcii individuálnej dopravy. Ak sa zlepší konkurenčné prostredie s efektom skvalitnenia služieb tohto druhu, určite budú ľudia motivovaní nechať zaparkované svoje autá doma a zníži sa miera využívania individuálnej dopravy. Dámy a páni, fakt, že ide o vážny problém v legislatíve, dokazuje aj to, že sme sa tu stretli s tromi veľmi podobnými návrhmi zákonov, rovno aj kolegovia Martin Chren a Miro Beblavý predkladajú veľmi podobný návrh zákona. Možno tieto zákony tieto riešenia majú trošku rozdielne znenie, ale cieľ, ako som počula, je rovnaký, a preto si myslím, že ktorýkoľvek z týchto návrhov, ak táto snemovňa prijme, tak v druhom kole, v druhom čítaní bude priestor na to, aby sme vyprecizovali všetky odlišnosti a aby vznikol jeden kvalitný, optimálny návrh zákona, ktorý vyrieši problémy, ktoré som spomínala ja a spomenuli ich aj moji kolegovia predrečníci. Vážené dámy, vážení páni, chcem vás preto na záver veľmi pekne poprosiť o podporu predkladanej novely, ktorá rozširuje priestor pre konkurenčné podnikateľské prostredie a redukuje možnosť korupcie a klientelizmu. A ako aj poslanci SMER-u častokrát hovoria a hovoria to aj čelní predstavitelia strany SMER, že chcú bojovať s korupciou a klientelizmom, tak ja si myslím, že tuto je priestor na to, aby to možno aj ukázali takouto, možno na prvý pohľad jednoduchou novelou zákona, ale myslím si, že toto by rozhodne bol jeden z dopadov, ktorý by táto novela mala, limituje sa priestor na korupciu a klientelizmus. Ďakujem pekne.