F. Mikloško, poslanec: (2001-11-08):
moje vystúpenie bude spočívať len v prečítaní listu, ktorý podpísali tieto osobnosti slovenského života: Ing. Pavol Čorej, riaditeľ Lúčnice, prof. Štefan Nosál, umelecký šéf Lúčnice, ďalej členovia Umeleckej rady Martin Sleziak, vedúci orchestra Diabolské husle, ďalej Mgr. Árt Mikuláš Sij, asistent umelckého šéfa, Ján Blaho, choreograf, M. Vach, dirigent a umelecký vedúci speváckeho zboru, Mgr. Elena Matúšová, dirigentka speváckeho zboru, externí členovia Umeleckej rady doc. Milan Leščák a Dr. Stanislav Dužek. Čiže toto sú autori, ktorí poslali list výboru pre kultúru, teda aj mne. Dovoľte mi, aby som prečítal tento list. „Stanovisko umeleckého súboru Lúčnica k návrhu zákona o SĽUK-u. Vedenie Umeleckého súboru Lúčnica, jej Umelecká rada i členovia pozorne sledujú dianie okolo schvaľovania zákona o Slovenskom ľudovom umeleckom kolektíve, ktorý už bol posunutý do druhého čítania Národnej rady Slovenskej republiky. Ak ponecháme stranou otázku, ktoré teleso na Slovensku je vrcholným predstaviteľom folklóru (o tom by mali rozhodnúť odborníci), tak ostáva otázka, čo sa prijatím takéhoto zákona vyrieši. Vyrieši si snáď inštitucionálny problém SĽUK-u, no Lúčnica sa tým dostane do veľkej nevýhody z rôznych dôvodov. Najväčšiu nevýhodu vidíme v pripravovanom vládnom návrhu zákona o podmienkach premeny niektorých rozpočtových a príspevkových orga-nizácií na neziskové organizácie, ktorý sa podľa § 1 písm. a) nebude vzťahovať na organizácie zriadené zákonom.“ V zákone o neziskových organizáciách č. 213/1997 § 29 ods. 3 sa konštatuje, že, citát: „Neziskovej organizácii možno”, podčiarknuté, „poskytnúť dotácie zo štátneho rozpočtu”. (Koniec citátu.) Z toho vyplýva, že ak bude SĽUK zriadený podľa zákona a Lúčnica nie, môže byť transformovaná na neziskovú organizáciu, a tým nebude mať právny nárok na dotáciu zo štátneho rozpočtu. Obe telesá, SĽUK vznikol v roku 1949 i Lúčnica vznikla v roku 1948, teda je o rok staršia. Z hľadiska umeleckých výkonov a najmä tvorby boli prinajmenšom porovnateľné, hoci SĽUK ako plne profesionálne teleso má oveľa lepšie finančné i materiálne podmienky. Lúčnica, najmä v ostatných desaťročiach, dokazuje, že i pri nižších finančných nárokoch tvorí a predvádza programy na profe-sionálnej umeleckej úrovni, ktoré skutočne vychádzajú z tradícií svojho národa. Má stabilizované umelecké vedenie s jasnou víziou i odborné manažérske zabezpečenie a vždy plné sály. Je vynikajúcim reprezentantom na najprestížnejších domácich podujatiach a vysoko oceňovaná najvýznamnejšími politickými a kultúr-nymi osobnosťami vo svete i doma. Svedčí o tom aj odborná kritika vo svetových novinách New York Times, naposledy tiež vysoké uznanie vedúcich predstaviteľov českej politiky a kultúry na slovenskom štátnom sviatku v Prahe. Prijatím zákona len o SĽUK-u sa Lúčnica, i keď je vrcholným telesom vo svojom žánri, dostáva do druhého sledu. Okrem toho sa môže za istých okolností dostať aj pod VÚC, vyššie územné celky, hoci súčasné vedenie Ministerstva kultúry SR ponecháva Lúčnicu v priamom riadení. Vzhľadom na uvedené dôvody navrhujeme riešiť zákonom aj Lúčnicu”. Opakujem znovu, je podpísaný riaditeľ Čorej, taká osobnosť ako profesor Štefan Nosál, umelecký šéf a tak ďalej. Vážení prítomní, ja len znovu nabádam k opatrnosti. Úplne oceňujem to, čo tu predstavuje a čo chce presadiť pán poslanec Kalman, ale aby sme ešte aj tak v tom malom slovenskom svete nepostavili proti sebe to posledné, čo máme. Buďme preto opatrní pri rozhodovaní a pri hlasovaní. Ďakujem.