P. Prokopovič, minister dopravy, pôšt a telekomunikácií SR: (2004-02-03):
1. Definovanie prioritného infraštruktúrneho majetku ako majetku, ktorý môže byť v súlade s čl. 20 Ústavy Slovenskej republiky iba vo vlastníctve štátu alebo určených právnických osôb, myslí sa iba letiskových spoločností. 2. Osobitnú úpravu voči Obchodnému zákonníku na založenie, vznik a právne formy akciovej spoločnosti, ktorú si vyžaduje zmena právnej formy z príspevkovej formy organizácie. 3. Prechod infraštruktúry a súvisiacich pozemkov malých letísk do vlastníctva samosprávneho kraja alebo mesta. Zakladateľom letiskovej spoločnosti a jej prvotným 100-percentným akcionárom je Slovenská republika, v mene ktorej koná ministerstvo dopravy. Letiskové spoločnosti sa zakladajú majetkom, ktorý sa rozdeľuje na prioritný s osobitnou ochranou a ostatný. V prípade krachu spoločnosti alebo orientácie na iné činnosti, ako prevádzkovanie letiska, zákon umožňuje pri likvidácii spoločnosti návrat prioritného majetku späť do vlastníctva štátu tak, aby bola zachovaná prístupnosť Slovenskej republiky leteckou dopravou v každom okamihu. Pri malých letiskách sa prioritný majetok nedefinuje. Ochrana infraštruktúry týchto letísk sa zabezpečuje jej bezodplatným prechodom do vlastníctva VÚC a dotknutých miest na základe dohody s predstaviteľmi regiónu. Ostatným majetkom sa nezávisle založia letiskové spoločnosti s poslaním prevádzkovať tieto letiská, ako aj vykonávať správu a údržbu zverenej infraštruktúry. Táto kombinácia umožňuje regiónom garantovať verejný záujem vlastníctvom majetku a po prevode práv akcionára aj cez zastúpenia v orgánoch letiskovej spoločnosti. Neskorší termín zakladania ostatných letiskových spoločností bol prijatý, aby sa vytvoril dostatočný priestor na rokovanie so zástupcami regiónu a potenciálnymi investormi. Pani poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi, aby som sa v tomto úvodnom slove vyjadril aj k viacerým pozmeňujúcim návrhom, ktoré nakoniec v gesčnom výbore po našom zdôvodnení neboli prijaté, ale ktoré boli iniciované zástupcami vyšších územných celkov. Projekt transformácie nespochybňuje legitímne právo, a to zdôrazňujem, nespochybňuje legitímne právo zástupcov regiónu spolupodieľať sa na prevádzkovaní letísk. Avšak uzhodlo sa, že je potrebné oddeliť oba procesy, proces transformácie od procesu privatizácie. Procesu privatizácie, ktorý umožňuje aj bezodplatný prevod práv akcionára zo štátu na VÚC a dotknuté mestá. Mechanizmus je upravený zákonom č. 92/1991 Zb. o veľkej privatizácii, a preto ho nie je potrebné osobitne upravovať. De facto bez problémov s ústavnosťou ani to nie je možné. To sú dôvody, prečo neodporúčame týmto návrhom zákona o letiskových spoločnostiach vopred stanovovať percentuálny podiel VÚC a miest v novozaložených spoločnostiach. Proces prerozdeľovania akcionárskych práv upravených zákonom č. 92/1991 Zb. je rovnako verejný a nie je možné z neho vynechať či obísť kraje a dotknuté mestá. Ostatné pozmeňujúce návrhy de facto presadzujú iný variant transformácie. Štát by si mal ponechať vo vlastníctve pozemky a všetok ostatný hnuteľný aj nehnuteľný majetok vrátane vzletových pristávacích dráh vložiť do akciových spoločností bez osobitnej ochrany ústavou, či pri malých letiskách bez prechodu majetku základnej infraštruktúry do vlastníctva VÚC a miest. V procese prijímania projektu transformácie sa skúmalo viacero alternatív a tento konkrétny model sa charakterizoval ako neprijateľný a nevhodný. V našich podmienkach už bol totiž zrealizovaný, avšak neúspešne. Týmto spôsobom bola založená akciová spoločnosť v Žiline, bez majetku, bez infraštruktúry a bez pozemkov. Táto ostala vo vlastníctve štátu. Spoločnosť jedine spodkapitalizovaná nemá priestor na vlastný rozvoj, výstavba na cudzom pozemku je problematická a tak spoločnosť každoročne vykazuje straty. Región, keďže nie je vlastník infraštruktúry, nemá legitímnu možnosť objednať si jej správu a údržbu. A štát, naopak, podľa zákona o správe majetku štátu, keďže prenechal štátny majetok na podnikanie, je nútený za to žiadať ešte odplatu. Dovoľte mi záverom ubezpečiť vás, že predložený vládny návrh zákona je výsledkom niekoľkoročných diskusií odborníkov a bol prijatý aj odbornou leteckou verejnosťou. Je relatívne komplikovaný, ale jedine tým dokáže eliminovať všetky doteraz nám známe problémy spojené so založením kvalitných letiskových spoločností, spoločností, ktoré dokážu uspieť v komerčnom prostredí, ale aj v konkurencii s inými európskymi letiskami. Ďakujem za pozornosť.