P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-11-07):
Pán poslanec Delinga, nech sa páči. P. Delinga, poslanec: Vážený pán predsedajúci, panie poslan-kyne, páni poslanci, vystupoval som v prvom čítaní k tomuto návrhu zákona, kde som sa snažil zodpovedne upriamiť pozornosť na veľmi citlivý a závažný problém, ktorý odznieva v našej spoločnosti, a to je vysporiadanie sa s minulosťou v rámci reštitúcie a reštitučných nárokov. Som rád, že aj predkladateľ tohto zákona uznáva, že tak postavenie problému, ako ho definoval vo svojom prvom návrhu zákona, ktorý v podstate teraz prekvalifikoval do inej polohy zákona a novelizujú sa tým vlastne viaceré zákony, mi dáva za pravdu, že ide o problematiku veľmi zložitú a náročnú. Vo výbore pre pôdohospodárstvo ako v gestorskom výbore sme veľmi zodpovedne posudzovali túto problematiku nielen z pohľadu toho, čo má predkladateľ na mysli, vysporiadanie sa s vlastníckymi právami reštituentov v obvode Javorina, prípadne ešte vo väčšom okruhu, ako to bolo v pôvodnom návrhu, ale upozornili sme na to, že ide o citlivý problém, ktorým otvárame tú skrinku, na ktorú mnohí naši občania, mnohí naši ľudia, ktorí prišli o svoje majetky, o svoje nároky v minulosti, v podstate neboli vysporiadaní v doterajšom období. Chcem vo svojom vystúpení, ak dovolíte, v dvoch takých okruhoch poukázať na tieto zásadnejšie problémy. Jednak vo vzťahu k tejto problematike, ktorá sa týka vlastníckych práv v obvode Javoriny, ako sa vysporiadavali tieto nároky, kde došlo a dôjde k určitým úskaliam pri schválení tohto zákona. Tým však nechcem povedať, že som proti vysporiadaniu týchto nárokov. A po druhé chcem pripojiť k tomuto návrhu zákona svoje pozmeňujúce návrhy v takej dikcii, aby došlo v tejto etape, ak je také politické ovzdušie a naklonené k pozitívnemu riešeniu tohto problému, aby došlo skutočne k odstráneniu aj ďalších napáchaných krívd v reštitúciách a odňatí majetku mnohým ďalším tisícom občanov v našom štáte, ktoré boli naviazané v podstate na to, keď sa pôvodný zákon prerokúval ešte vo Federálnom zhromaždení. Dovoľte mi teda, aby som bol trošku obsiahlejší a aby som využil na to aj svoje dokumenty a podklady, ktoré som získal, aby sme skutočne objektívne a spravodlivo veci chápali. Treba povedať, že obsahom zákona o pôde je reštitúcia poľnohospodárskeho a lesného majetku, ktorý bol v rokoch 1948 až 1989 odňatý ich vlastníkom niektorými špeciálnymi postupmi štátu. A potom aj ukážem, ktoré tie špeciálne postupy štátu neboli dovedené v reštitúciách do konca. Tieto postupy štátu boli uznané ako reštitučné tituly na prinavrátenie odňatého majetku s tým, že oprávnená osoba musela požiadať v zákonnej lehote, teda do 31. 12. 1992, o vydanie tohto majetku. Vieme veľmi dobre, že je dnes veľmi veľa žiadostí po tomto termíne, kde mnohí občania možnože z vedomých alebo nevedomých dôvodov si neuplatnili svoje nároky a boli to občania, ktorí skutočne prišli o svoj majetok, ktorý slúžil na ich živobytie, a že azda by stálo za to aj pouvažovať, aj zobrať do úvahy týchto občanov, aby si mohli ešte v tej predĺženej lehote, ktorá sa navrhuje v tomto zákone, uplatniť svoje nároky, ktoré vlastne zodpovedajú tej dikcii zákona, ktorá je dávno schválená, čiže pôvodnej dikcii zákona. Predloženým návrhom zákona sa otvárajú nové reštitučné konania z titulu, že došlo v období rokov 1948 až 1989 k prevodu na štát podľa zákona č. 169/1949 o vojenských obvodoch. Návrh zákona navyše neobsahuje úpravu vrátenia už poskytnutých náhrad za zoštátnenie nehnuteľností, ktorú pôvodným vlastníkom zákon č. 169/1949 umožnil. Táto náhrada sa poskytovala buď v hotovosti a v inej primeranej nehnuteľnosti na základe dohody s bývalými vlastníkmi. Pri absencii tejto úpravy budú oprávnené osoby podľa navrhnutého reštitučného titulu zvýhodnené oproti iným oprávneným osobám podľa zákona o pôde. A možno poukázať v tejto súvislosti azda aj na nerovnosť v právach pri rovnakej skupine osôb, ak teda každý má podľa ústavy nárok na svoj majetok. Ďalej chcem povedať, že v dôvodovej správe nie je uvedené jasné definovanie doterajších spôsobov vysporiadania. Pán predkladateľ teraz doplnil niektoré veci a ja k tomu chcem dodať, že vojenské obvody boli zriadené už na základe toho zrušeného zákona č. 169/1949 o vojenských obvodoch, ktorý odrážal právnu, politickú i ekonomickú situáciu 50. rokov, tak ako ostatné zákony, ktoré boli v tomto období prijímané. Podľa tohto citovaného zákona o vojenských obvodoch boli nehnuteľnosti zoštátnené za náhradu v zmysle vtedy platných predpisov, podľa platných cenových predpisov, čiže tak, ako vtedy boli cenové relácie. Existovali tri formy náhrad. Jedna forma bola dohoda uzatváraná medzi vlastníkmi a ministerstvom národnej obrody. Mám niekoľko takýchto dohôd k dispozícii. Ďalšia forma vysporiadania bola zápisnica o pokonávke, ktorá sa konala podľa § 40 o správnom konaní. V tomto prípade, ak nedošlo k podpísaniu dohody, prostredníctvom uznesenia súdu sa podpísala zápisnica o pokonávke, čo sa tiež dialo, a sú o tom dôkazy. A po tretie sa konalo vysporiadanie výmerom okresných národných výborov. A ak nedošlo k dohode, ani k pokonávke, tak príslušné národné výbory vydávali výmery, v ktorých boli presne stanovené výšky náhrad za zoštátnené nehnuteľnosti a v zmysle § 316 Občianskeho zákonníka tí občania, ktorí si nevyzdvihli tieto sumy, tak boli dávané a uložené do depozitu. Z uvedených foriem majetkovoprávneho vysporiadania, čiže o dohode o pokonávke alebo výmere ONV, jasne vyplýva, že všetky nehnuteľnosti boli zoštátnené za náhradu. Nehnuteľnosti vo vojenskom obvode sú vedené na listoch vlastníctva na štát. Aj teraz platné zákony umožňujú inštitút vyvlastnenia vo verejnom záujme, čo nie je v rozpore s demokratickými princípmi štátu. Ak nastala skutočnosť, že finančná náhrada bola uložená podľa § 316 Občianskeho zákona do depozitu a pôvodný vlastník si túto v stanovenom termíne neprevzal, štát si svoju povinnosť v zmysle platného Občianskeho zákona splnil, aspoň podľa tých zákonov, ktoré platili. V zmysle tohto, teda podľa zákona 278/1993 o správe majetku štátu môže vlastne dôjsť, ak sa na to právnici jasne pozrú, k porušeniu tohto zákona. Čiže žiaden zákon nedovoľuje prideľovať majetok štátu fyzickým osobám, ak sa za tento majetok už náhrada poskytla. Okrem náhrad boli občanom vysťahovaným z vo-jenského výcvikového priestoru postavené domčeky, boli im prednostne prideľované domčeky a pozemky vo vlastníctve štátu na základe prídelových listín. Tieto v podstate by mali byť predmetom tiež vyrovnania. Ceny stavebného materiálu boli v tom čase zvýhodnené. Na základe uvedených údajov môžeme považovať niektoré skutočnosti uvedené v dôvodovej správe, tak ako ich predložil predkladateľ, za nie celkom jasné. O otázke tiesne by mal rozhodovať vlastne súd. To znamená, že je niekoľko súdnych rozhodnutí, kde aj bolo rozhodované, samozrejme, nie o tiesni, ale o nárokoch a kde súd nepriznal tieto náhrady. Čiže táto novela v podstate zvýhodňuje skupinu občanov, ktorá nebola doteraz vysporiadaná, ale môže sa stať, že ak sa na to dôkladne zo strany štátnych orgánov nebude pristupovať, že potom v podstate môže dôjsť aj k podvojnému získaniu svojich náhrad. Vážené poslankyne a páni poslanci, to je teda ten prvý okruh, kde ešte treba povedať to, že z pôvodných možno 6 tisíc vlastníkov v okruhu, v katastri Javorina dnes, samozrejme, pri našom drobení vlastníckeho práva môže ísť o desaťnásobky vlastníckych fyzických osôb, ktoré bude nutné v zmysle tohto zákona v štátnych orgánoch alebo na štátnych úradoch posudzovať a zaoberať sa tým. To treba tiež vziať do úvahy, ale, samozrejme, štát by to mal zvládnuť, ak sa tak rozhodne v parlamente. Chcem teraz povedať k druhému svojmu okruhu, t. j. o okruhu ďalšieho nevysporiadania reštitučných nárokov tých občanov, ktoré neboli vysporiadané doteraz v zmysle platného zákona č. 229, a chcem potom podať aj ďalšie doplňujúce a pozmeňujúce návrhy. Treba povedať aj to, že u nás sa reštitúcia riešila ešte aj zákonom č. 282/1993, kde tiež v parlamente prerokúvame novelizáciu tohto zákona, kde vlastne ide o reštitúciu cirkevného poľnohospodárskeho majetku. Napriek tomu, že sa dodnes niektoré veci nevysporiadali, a napriek tomu, že je tu ďalej ešte veľmi mnoho fyzických osôb, ktoré neboli v rámci reštitúcií vysporiadané, ide ďalej o tieto tri zásadné problémy. Predovšetkým o požiadavku na vrátenie majetku členom bývalých jednotných roľníckych družstiev, ktorých majetok prešiel bezodplatne do majetku štátu. Ďalej ide o navrátenie majetku členom bývalých roľníckych a spracovateľských družstiev, ktorých majetok prešiel do užívania štátnych podnikov, ktoré ich v podstate protizákonne zoštátnili. No a tretí okruh je ten, že sú občania, ktorí si z akýchkoľvek, či už subjektívnych, alebo objektívnych príčin nepodali návrhy na vrátenie svojho majetku v rámci stanovenej lehoty. Pokiaľ ide o prvý okruh, t. j. prechod majetku bývalých jednotných roľníckych družstiev na štát, ide v podstate o to, že v rámci smerníc, ktoré sa vydávali v roku 1961 až 1964, kde ministerstvo pôdohos-podárstva, alebo v tom prípade lesného a vodného hospodárstva, svojou smernicou č. 62333/61/613 z 21. decembra 1961, ako aj ďalšou smernicou č. 60806/64 zo dňa 28. 5. 1964, bol urobený bezodplatný prevod majetku družstva do vlastníctva štátu a ako podmienka prechodu tohto majetku družstva do štátnej hospodárskej organizácie sa vyžadovali písomné vyhlásenia členov družstva, že bezodplatne do vlastníctva štátu prevedú svoju pôdu združenú do spoločného družstevného hospodárenia a ostatný združený majetok a tiež sa vzdajú svojich pohľadávok voči družstvu, to znamená živý a mŕtvy inventár. Vieme veľmi dobre, že takáto požiadavka bola protiprávna a že sa často rozhodovalo kolektívne, to znamená na členských schôdzach, aj bez súhlasu individuálneho súhlasu týchto ľudí. Títo ľudia vlastne v rámci transformácie poľnohospodárskych družstiev v rokoch 1992, 1993 a 1994 neboli vysporiadaní vlastnými poľnohospodárskymi družstvami, ktoré už v podstate neexistovali, ale neboli vysporiadaní ani štátnymi organizáciami, to znamená štátnymi majetkami, ktoré vtedy fungovali a ktoré boli v podstate sprivatizované. To znamená, že tu ide o tých členov, o majetok družstiev, ktoré sa takto nedobrovoľne sanovali do štátneho sektoru a títo občania prišli automaticky o svoj živý a mŕtvy inventár, ktorý im nikdy doteraz nebol vyplatený. Ďalej treba hovoriť o tom, že v rokoch dvadsiatych a tridsiatych, ale aj v neskorších vznikali roľnícke spracovateľské družstvá, ale aj iné výrobné družstvá, ktoré boli zakladané fyzickými osobami a ktoré sa zaoberali rôznou poľnohospodárskou alebo inou výrobnou činnosťou a nadobudli zo svojich prostriedkov veľký majetok, keď vykonávali spracovateľskú, obchodnú, skladovaciu alebo inú činnosť. Toto všetko sa vtedy síce dialo na základe uhorského zákona, čl. 37, ale v podstate všetky tieto družstvá boli 28. 9. 1952 Slovenskou radou družstiev a Povereníctvom potravinárskeho priemyslu protiprávne dohodou odovzdané majetkovo do štátnych podnikov. Dodnes neboli tieto fyzické osoby, ktoré takto združili svoj súkromný majetok a vytvorili v zmysle daných a platných zákonov v tom období, vysporiadané v rámci reštitúcií. A tento majetok prebral štát. V mnohých prípadoch išlo aj na tú dobu o dobré technológie, či už v liehovarníctve, vinárstve, v textilnom priemysle, obuvníckom priemysle, v krajčírskom priemysle a tak ďalej. Z toho vyplýva, že sú tu ďalšie možno stovky alebo tisícky fyzických osôb, ktorým majetok štát zobral, znárodnil, ale dodnes sa s nimi reštitučne nevysporiadal. A tak je tu dnes možno ten správny čas, keď je politická situácia a klíma v tejto Národnej rade priaznivá a prichádzame na cestu vysporiadania sa s niektorými oprávnenými nárokmi fyzických osôb v jednom obvode. Prichádzame k tomu záveru, že sa treba vysporiadať so všetkými reštitučnými nárokmi, ktoré doteraz neboli podľa platných predpisov alebo podľa súčasných predpisov uskutočnené. Dovoľte mi preto, aby som predložil v snemovni svoj pozmeňujúci návrh k tomuto návrhu zákona, samozrejme, k pôvodnému návrhu zákona, pretože som nevedel, že pán poslanec Palko bude novelizovať svoju novelu, takže predkladám tento návrh takto: K bodu 1. K § 6 ods. 1 vložiť nové písmená z) a x). Písmeno z) bude znieť takto: „z) bezodplatného prevodu majetku členov jednotných roľníckych družstiev do majetku štátu, kde hodnota živého a mŕtveho inventára nebola vysporiadaná“. Zdôvodnenie: Prechod majetku niektorých jednotných roľníckych družstiev aj majetku ich členov do vlastníctva štátu, teda štátnych majetkov, sa realizovalo v rokoch 1960 až 1985 a nebol doteraz oprávnenými osobami vysporiadaný. Písmeno x) bude znieť takto: „x) bezodplatného odovzdania a prevzatia majetku roľníckych, spracovateľských a niektorých iných výrobných družstiev na základe neplatného právneho úkonu do majetku štátnych podnikov“. Zdôvodnenie: Dňa 28. 9. 1952 uzatvorila Slovenská rada družstiev a Povereníctvo potravinárskeho priemyslu dohodu o odovzdaní a prevzatí majetku týchto družstiev, a to celého majetku, aj keď takéto dohody neboli oprávnené uzatvoriť. Dodnes nebol tento majetok oprávnenými osobami nahradený alebo vrátený. Samozrejme, v kontexte toho, že ide o značný okruh oprávnených nárokov, je podľa mňa nutné a potrebné upraviť aj lehotu, a preto navrhujem v II. v bode 5: V § 13 ods. 1 doplniť aj písmená z) a x) a lehotu upraviť „do 31. 12. 2002“. Samozrejme, v tomto kontexte navrhujem vyňať na osobitné hlasovanie zo spoločnej správy ten bod, ktorý sa týka tej lehoty podania návrhov, ktoré tam výbor v podstate zatiaľ odsúhlasil. Čiže na osobitné hlasovanie tento bod. Myslím, že je to bod 1. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi teda, aby som vás z pohľadu takto predkladaného návrhu, ktorý jednak pán poslanec Palko vo svojom úvodnom vystúpení, ale aj vo svojom pozmeňujúcom návrhu predložil tejto snemovni, požiadal aj o zohľadnenie, keď už máme byť objektívni, správni a prísni, aj o zohľadnenie týchto návrhov, ktoré som vám dnes tu v tejto snemovni predložil. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega, za vaše vystúpenie. Pani kolegyňa Angelovičová, vy chcete vystúpiť v rozprave? Čiže to nie je faktická? S faktickou poznámkou sa prihlásili štyria poslanci. (Reakcia z pléna.) Do rozpravy? Takže traja – pán poslanec Oberhauser, Gajdoš a Slaný. Uzatváram možnosť sa prihlásiť ďalej. Slovo má pán poslanec Oberhauser, nech sa páči. V. Oberhauser, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. K vystúpeniu pána poslanca Delingu by som chcel povedať toľko, že v tej prvej časti by som povedal, že je to trošku ako pritiahnuté za vlasy, lebo stotožňujem sa s názorom predkladateľa, že naozaj v prípade odňatia majetku v tejto oblasti Javorina došlo k takým činom, ktoré nie je možné brať ako vysporiadané a treba sa k nim vrátiť formou reštitúcie. V tej druhej časti sa plne stotožňujem s pánom poslancom Delingom a môžem povedať z osobných skúseností, že napríklad Poľnohospodárske družstvo v Hliníku nad Hronom, ktoré takto bolo násilne prevedené do štátnych majetkov, pôvodní podielnici si vytvorili aj nové družstvo. Stále nebola ochota a hľadali sa rôzne prekážky, ako im nevydať ich majetok, ktorý tam reálne existoval. Takto isto to bolo aj v iných výrobných družstvách, ktoré práve z toho titulu, že boli síce fyzickými osobami vytvorené a osoby ich tvorili, ale za to, že sa na ne pozeralo ako na právnickú osobu, nepodliehali reštitúcií. A na rozdiel od Čiech, kde množstvo podnikov po roku 1990 vzniklo práve formou reštitúcie, lebo tam fyzické osoby vlastnili tie rôzne malé prevádzky, malé výrobne, na Slovensku, kde ich vlastnili právnické osoby, lebo v tých vojnových rokoch bol taký právny systém, ktorý uprednostňoval formu právnických osôb, zapríčinili, že na Slovensku sa tie reštitúcie malých firiem aj formou družstevnou, ktoré boli vytvárané, nerealizovali a bolo to na škodu veci. Takže táto úprava, ktorú navrhuje pán poslanec Delinga ako doplnenie, je správna a plne ju budem podporovať. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Teraz vystúpi s faktickou poznámkou pán poslanec Gajdoš, nech sa páči. J. Gajdoš, poslanec: Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Ak by sme chceli naprávať krivdy z minulosti, nestačilo by nám celé jedno volebné obdobie na to, aby sme tak urobili. Upozorňujem len, že novelou zákona, ktorú predkladá pán poslanec Palko, sa spúšťa mechanizmus reštitučných nárokov z minulosti, ktorý možno nebude mať konca. No nech. Ak to snemovňa schváli, prosím, nech sa napráva časť krivdy z minulosti. Ale prečo by sme mali byť pri hlasovaní o tejto novele skrivodliví voči istým skupinám ľudí? Voči istým skupinám občanov? Nehlasujme teda za pozmeňujúci návrh pána poslanca Palka, nech platí jeho novela v pôvodnej účinnosti. Ja sa budem cítiť, ak odhlasujete novelu, teda jeho pozmeňujúci návrh, dotknutý ako starosta obce Zemplínske Hámre, pretože v tom prípade sa tá novela nebude vzťahovať na pôvodný majetok obce Zemplínske lesné hospodárstvo v rozlohe okolo 2 000 ha lesa. Prečo by obec o takúto rozlohu mala prísť? Tak ak spravodlivosť, tak všeobecná! V opačnom prípade je to v rozpore s ústavou. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Ďalej vystúpi s faktickou poznámkou pán poslanec Slaný. Nech sa páči, pán kolega, máte slovo. J. Slaný, poslanec: Ďakujem za slovo. Chcel by som reagovať na pána Delingu. V tej prvej časti by som mohol dosť polemizovať a myslím si, že pán predkladateľ poslanec Palko dostatočne ošetril to, aby tam nevznikli ďalšie právne komplikácie, čo sa týka ďalších nárokov na náhradu iných vojenských okruhov, a sú tam riešené i tie vojenské stavby. Čiže aj to vecné bremeno. Ja si myslím, že je to z právneho hľadiska dobre ošetrené, takže v tomto smere podporujem predkla-dateľa. Čo sa týka tej druhej časti, súhlasím v plnom rozsahu s jeho pozmeňujúcim návrhom, keďže, áno, musíme si uvedomiť, že keď sme boli schopní v prípade bánk, kde došlo viac ako k 100-miliardovému odlevu peňazí a štát si našiel peniaze a sanoval tieto banky, a pritom tu je evidentné, že ten majetok, ktorý občania tohto štátu poctivou prácou v minulosti nadobudli, oň prišli a nemali žiadnu náhradu. Čiže z toho morálneho hľadiska nie je o čom diskutovať. Tak ja si myslím, že sme povinní toto odškodniť, a v plnom rozsahu podporím aj predkladanú celkovú novelu a jeho pozmeňujúci návrh. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán poslanec Ober-hauser, nech sa páči, máte slovo. (Reakcia poslanca.) Nie do rozpravy? Áno, ďakujem. Teraz podľa čl. 28 ods. 1... (Reakcia z pléna.) Chceš odpovedať? Nech sa páči, pán kolega Delinga, máte slovo. P. Delinga, poslanec: Ďakujem pekne za udelenie slova. Chcel by som poďakovať pánom poslancom za podporu, že sa stavajú pozitívne k tomu návrhu. Chcem však zároveň vyzvať pána predkladateľa, aby tiež zaujal k tomu stanovisko najmä z toho pohľadu, pretože on predložil pozmeňujúce návrhy, ja som si nezachytil tak presne, viem, že sa novelizuje ďalší zákon jeho návrhom. A potom sa mi zdá, že zmenil určitý paragraf. Čiže ide o to, aby tam nevznikla nejaká kolízia, keď budeme implementovať vlastne tieto návrhy do jednej právnej úpravy. Takže by som bol rád, aby sa tieto veci vyjasnili, aby nevznikol potom nejaký lapsus, ktorý by nám vrátil pán prezident. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega. Podľa § 28 ods. 1 požiadal o slovo pán minister obrany. Nech sa páči, pán minister, máte slovo. J. Stank, minister obrany SR: Vážený pán predsedajúci, panie poslankyne, páni poslanci, vzhľadom na to, že ide podľa našej mienky o veľmi dôležité rozhodovanie, dovoľte mi, aby som vám objasnil stanovisko ministerstva obrany k tomuto návrhu. Ja sa ospravedlňujem dopredu, pretože nepoznám dodatočné pozmeňujúce návrhy, ktoré predkladateľ k tejto novele predložil, takže moje vystúpenie bude reagovať na ten pôvodný návrh. Podstata tohto návrhu spočíva v tom, že ustanovenie § 6 ods. 1 zákona č. 229/1991 Zb. o úprave vlastníckych vzťahov k pôde a inému poľnohospodárskemu majetku v znení neskorších predpisov sa dopĺňa o nové písmeno v), v ktorom sa reštitučným titulom označuje aj prechod vlastníctva nehnuteľného majetku, pozemkov na štát podľa zákona č. 169/1949 Zb. o vojenských obvodoch. Súčasne sa novelou zákona § 9 ods. 5 navrhuje stanoviť ex lege vecné bremeno, účelové určenie nehnuteľnosti na obranu štátu, ako aj právo Slovenskej republiky využívať nehnuteľnosti, ktoré budú vydané oprávneným osobám na účely obrany štátu bezodplatne. Z dôvodovej správy predkladanej novely len nepriamo vyplýva, že by sa mala týkať výlučne Vojenského obvodu Javorina a v rámci neho cca 30 000 pôvodných vlastníkov severného Spiša. Predkladaný návrh novely zákona je však v rozpore s jeho dôvodovou správou. Z obsahu návrhu zákona, napríklad čl. 1 bod 1, bod 2 a bod 4, však explicitne vyplýva, že vrátenie pozemkov sa týka všetkých oprávnených osôb, ktorých nehnuteľnosti prešli na štát na základe pôvodného zákona z roku 1949, t. j. vo všetkých vojenských obvodoch Slovenskej republiky, t. j. Záhorie, Lešť, Javorina, Valaškovce. Prijatie navrhovanej novely by znamenalo vydanie pozemkov pôvodným vlastníkom vo všetkých vojenských obvodoch na území Slovenskej republiky. Zoštátnenie nehnuteľností na základe zákona č. 169/1949 Zb. bolo však realizované za náhradu. Za predmetné pozemky štát poskytol pôvodným vlastníkom finančnú alebo vecnú náhradu. Predkladaná novela však nerieši otázky vrátenia pôvodne poskytnutej peňažnej alebo vecnej náhrady, čím znevýhodňuje štát. Novela zákona nerešpektuje čl. 12 Ústavy Slovenskej republiky, keďže neodôvodnene zvýhodňuje len úzku skupinu osôb, ktorej sa podľa návrhu zákona majú vydať nehnuteľnosti vo Vojenskom obvode Javorina. Je v rozpore aj s čl. 20 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky tým, že podľa predkladanej novely sa má fyzickým osobám vydať majetok vo vojenských obvodoch, ktorý však v zmysle zákona o vojenských obvodoch môže byť výlučne vo vlastníctve štátu. Návrh je tiež v rozpore s čl. 20 ods. 4 ústavy, keďže predpokladá obmedzenie vlastníckych práv bez primeranej náhrady, kým citovaný článok Ústavy Slovenskej republiky stanovuje, že obmedzenie vlastníckeho práva je možné iba za primeranú náhradu. Predkladateľ uvádza, že novela nebude vyžadovať finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu, ani z rozpočtu obcí. Finančné náklady na realizáciu návrhu by, naopak, boli podľa našej mienky vysoké. Nedošlo by k úspore rozpočtových prostriedkov, aby vznikla potreba ďalších finančných prostriedkov napríklad na vytýčenie jednotlivých parciel, na činnosť vojenského katastrálneho úradu a pôdohos-podárskeho úradu na pyroasanáciu územia, keďže na tomto území sa vykonával intenzívny výcvik s ostrou muníciou. Ministerstvo obrany predpokladá skončiť vojskové využívanie Vojenského obvodu Javorina najneskôr v roku 2006. O tom, či to bude v roku 2006 alebo v inom termíne, sa môžeme tu zhovárať a diskutovať, keď vám predložíme Model ozbrojených síl 2010 a nadväzne na to Dlhodobý plán štruktúry rozvoja a ozbrojených síl. Je však nepochybné a Rada obrany štátu tento zámer schválila, bol predložený Národnej rade Slovenskej republiky, že ministerstvo obrany nebude tento priestor najneskoršie od roku 2006 využívať. Ja som o tomto zámere informoval všetky zainteresovaných starostov a primátorov na osobitnej schôdzi a prijali tento návrh, toto riešenie prijali s mimoriadnym uspokojením a nadšením. Nehovoril som vtedy, lebo nemal som presne tento termín, hovoril som len o tomto zámere. Aj tento zámer bol takto prijatý. Platný zákon o vojenských obvodoch č. 281/1997 Z. z. ukladá ministerstvu obrany povinnosť zabezpečiť majetkové vyrovnanie pôvodných vlastníkov do 31. 12. 2012. Ide o jediný obvod, vojenský výcvikový priestor, ktorý nemáme vysporiadaný. Všetky ostatné priestory sú majetkovo vysporiadané. Zákon stanovuje pre túto povinnosť ministerstva iba hraničný termín vyrovnania, neurčuje splátkový kalendár na jednotlivé roky do roku 2012. V prípade, že ministerstvo obrany skončí vojskovú činnosť vo Vojenskom obvode Javorina až v roku 2006, do tohto termínu je povinné majetkovoprávne vyrovnať nehnuteľnosti vo vlastníctve iných osôb na území vojenského obvodu. Po zrušení Vojenského obvodu Javorina vznikne ministerstvu obrany ako správcovi majetku štátu povinnosť previesť správu k tomuto majetku na Slovenský pozemkový fond poľnohospodársku pôdu a na Lesy Slovenskej republiky, š. p., lesnú pôdu. V tejto súvislosti ministerstvu obrany nevzniknú žiadne ďalšie finančné náklady podľa platnej právnej úpravy. Prijatie predloženého návrhu novely zákona č. 229/1991 v znení neskorších predpisov by vo svojej podstate znamenalo likvidáciu všetkých vojenských obvodov na území Slovenskej republiky, čo by negatívne ovplyvnilo možnosti výcviku a bojovú pripravenosť jednotiek ozbrojených síl. Navrhovaná novela je aj z tohto pohľadu nielen pre ministerstvo obrany, ale aj pre štát, Slovenskú republiku, zásadne neprijateľná. Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, páni poslanci, na základe uvedeného navrhujem nesúhlasiť s predkladaným návrhom zákona. Predmetný návrh sa týka výlučne pozemkov vojenských obvodov, ktoré boli zoštátnené podľa zákona č. 169/1949. Jeho prijatím vznikne precedens na uplatnenie nárokov ďalších osôb a na ďalšiu novelizáciu § 6 zákona č. 229/1991 Zb. v znení neskorších predpisov, ktorým by sa zavádzal ďalší reštitučný titul vzťahujúci sa na pozemky napríklad pod diaľnicami, železnicami a inými stavbami, ktoré tvoria základnú infraštruktúru štátu. Takže ide o to, tak ako tu v diskusii odznelo, či spustiť tento mechanizmus, alebo ponechať súčasný stav. Ďakujem vám za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Pán minister, ďakujem vám za vaše vystúpenie. Zároveň tu vítam predstaviteľov, starostov z oblasti Javorina, ktorých sa priamo tento problém týka. (Potlesk.) V rozprave budeme pokračovať vystúpením pani poslankyne Angelovičovej. Pani kolegyňa, nech sa páči, máte slovo. M. Angelovičová, poslankyňa: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, ctená snemovňa, dovoľte mi vysloviť svoje stanovisko k predloženému návrhu zákona pána poslanca Národnej rady Vladimíra Palka na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 229/1991 Zb. o úprave vlastníckych vzťahov k pôde a inému poľnohospodárskemu majetku v znení neskorších predpisov. Doplnenie § 6 ods. 1 písm. v) zákona o prevode na štát podľa osobitného predpisu, t. j. zákona č. 169/1949 Zb. o vojenských obvodoch, zrušeného zákonom č. 281/1997 Z. z., sa netýka len Vojenského obvodu Javorina, ale všetkých vojenských obvodov na území Slovenskej republiky. Tak ako to zdôraznil vo svojom vystúpení aj pán minister obrany Stank. Prinavrátenie vlastníckych práv fyzickým osobám vo vojenských obvodoch je v rozpore s § 5 ods. 1 zákona č. 281/1997 Z. z. o vojenských obvodoch vzhľadom na to, že nehnuteľnosti a práva k nim a právo k vodám na území vojenských obvodov môžu byť iba vo vlastníctve štátu. Ak by bol § 6 ods. 1 doplnený o písm. v) tohto znenia, boli by v rozpore dva zákony rovnakej právnej sily. V zmysle § 6 ods. 1 písm. a) až u) zákona boli riešené reštitučné nároky fyzických osôb podľa platných právnych predpisov. V zmysle § 11 ods. 3 zákona v prípade, že podľa osobitných predpisov došlo po prechode alebo prevode do vlastníctva štátu alebo inej právnickej osoby k obmedzeniu užívania pozemku tým, že pozemok alebo jeho časť je určený pre obranu štátu, je na vôli oprávnenej osoby, či bude požadovať vydanie pôvodného pozemku alebo prevod iného pozemku vo vlastníctve štátu. Ani jedna z oprávnených osôb nepožiadala o prinavrátenie vlastníckych práv k pôvodnému pozemku vo Vojenskom obvode Javorina, ale boli poskytnuté náhradné pozemky na základe rozhodnutí príslušného okresného úradu odboru pozemkového pôdohospodárstva a lesného hospodárstva. K návrhu na novelizáciu § 9 poznamenávam, že nie je možné v novele zákona označiť neexistujúci subjekt, pozemkové úrady už neexistujú a ich kompetencie prebrali okresné úrady odboru pozemkového pôdohospodárstva a lesného hospodárstva. Nadobudnu-tie práva zodpovedajúceho vecným bremenám na základe rozhodnutia štátneho orgánu sa zapisuje formou záznamu do katastra nehnuteľností. Zápis vlastníckeho práva prevádzanej nehnuteľnosti nemôže byť realizovaný formou poznámky. Je to v rozpore so zákonom o katastri nehnuteľností. Na základe skúseností z 90. rokov, keď dochádzalo k zmenám zákona o majetku obcí a z toho plynúci väčší pohyb osôb vo vojenských obvodoch, rôzne blokády a pod., nie je možné, aby bol výcvik armády realizovaný na území s niekoľko tisíc vlastníkmi. Aj európske štáty majú vyriešený problém výcviku vojsk na pozemkoch vo vlastníctve štátu. Ináč musia za výcvik vojsk na súkromných pozemkoch platiť vlastníkom náhradu. Fyzické osoby budú požadovať na zriadenie vecného bremena náhradu, zákon pripúšťa bezplatné zriadenie vecného bremena, ale len so súhlasom oprávnenej osoby. Pri zriaďovaní Vojenského obvodu Javorina v roku 1952 až 1956 bolo založených asi 12 500 spisov vlastníctva fyzických osôb. Odvtedy už prežili dve generácie. Počet vlastníkov sa takmer zoštvornásobil na 60 tisíc, z ktorých je ťažko vytvoriť fungujúce združenie. Bezplatné užívanie nehnuteľností štátom, Armádou Slovenskej republiky, je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky a Občianskym zákonníkom vzhľadom na to, že vlastník je oprávnený predmet svojho vlastníctva držať, užívať, požívať a nakladať s ním. Nie je možné preto vlastníka donútiť, aby nehnuteľnosti slúžiace na výcvik vojsk dali do užívania bezplatne. Vlastníci nehnuteľností slúžiacich na výcvik vojsk budú požadovať uzatvorenie nájomných zmlúv v zmysle platných právnych predpisov. Správa nehnuteľného majetku a výstavby Košice už v tomto čase eviduje nájomné zmluvy fyzických osôb vo Vojenskom obvode Javorina. Skúsenosti s inými strelnicami, kde je potrebné platiť nájomné, napr. strelnica Sučany, poukazujú na to, že očakávať bezplatné užívanie pozemkov je nereálne. Opäť ide o peniaze daňových poplatníkov. Čo sa týka môjho stanoviska k dôvodovej správe, čo tu ešte neodznelo na pôde k predloženému návrhu zákona, chcem ešte dodať toto: Nemôžeme dávať do jednej roviny majetok obcí vo vojenskom výcvikovom priestore a majetok fyzických osôb. Majetok obcí bol riešený zákonom č. 138/1991 Zb. v platnom znení s tým, že obce pri vzniku vojenských obvodov nedostali náhrady za zoštátnený majetok. Rovnako ako jednotlivé fyzické osoby boli riešené aj spoločenstvá, urbariáty, dohoda s urbariátom Jakubany. Urbariát Jakubany dostal náhradu za zoštátnené nehnuteľnosti vo výške 4 603 596 vtedajších Kčs. Aj napriek tomu začali v roku 1994 s nezákonnou hospodárskou činnosťou na majetku štátu v pôvodnom katastri Jakubany na výmere 3 307 ha, hoci v pôvodnom vlastníctve urbariátu bolo len 1 100 ha. K dnešnému dňu bolo na štátnom majetku vyťažených urbárskou spoločnosťou najmenej 200 000 m3 drevnej hmoty, čím štátu vznikla škoda značného rozsahu, najmenej 250 mil. Sk. Majetok nikdy nebol vydaný, ani fyzicky odovzdaný. O tejto nezákonnej hospodárskej činnosti na majetku štátu boli poslanci Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre životné prostredie a ochranu prírody informovaní na poslaneckom prieskume v Starej Ľubovni. Vojenské lesy a majetky Kežmarok spolu s Ministerstvom obrany Slovenskej republiky podnikajú rôzne kroky na ochranu štátneho majetku od trestných oznámení cez súdne spory, medzirezortné rokovania atď. Okrem uvedeného, prečo Strana demokratickej ľavice nepodporí predloženú novelu zákona pána poslanca Palka, sú tri zásadné: 1. Táto novela zákona legalizuje protizákonnú činnosť. 2. Čo sa týka združovania občanov, mám otázku na predkladateľa. Ako tieto spoločenstvá fungujú, ako sa vlastníci združujú, ako vedenie spoločenstva dáva vlastníkom možnosť kontrolovať ich hospodárenie? 3. Činnosť armády po schválení tejto novely zákona bude vo vojenských obvodoch ohrozená. Ja osobne predložený návrh zákona nepodporím. Nebudem hlasovať za jeho schválenie. Ďakujem pekne za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Pani kolegyňa, ďakujem vám za vaše vystúpenie. S faktickou poznámkou sa prihlásil pán poslanec Oberhauser. Končím možnosť ďalších podaní prihlášok. V. Oberhauser, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Neprekva-puje ma, že Strana demokratickej ľavice nepodporuje, aby sa vrátili pôvodným vlastníkom majetky vo Vojenskom obvode Javorina, prekvapuje ma to, že rovnako principiálne nepristupuje k privatizácii Slovenského plynárenského priemyslu a ostatných monopolov, ktoré pre slovenské hospodárstvo majú veľký význam, a vo svojom programe mala, že nebude podporovať ani túto privatizáciu. Takže tu je paradox, že sa ide predávať štátny majetok cudzím a to Strana demokratickej ľavice podporuje. A pôvodným vlastníkom sa vlastne nemá vrátiť to, čo im právom patrí. To je zvláštne. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Teraz v rozprave vystúpi pán poslanec Cuper. Pripraví sa pán poslanec Oberhauser. J. Cuper, poslanec: Vážený pán predsedajúci, milé dámy, vážení páni, chcem aj ja povedať pár slov k návrhu zákona o reštitúcii vojenských, teda pozemkov vo výcvikovom priestore Javorina. V prvom rade chcem povedať pani kolegyni Angelovičovej, že, tuším, pochádza z toho kraja, takže asi zrejme ďakujeme jej, že tak intenzívne bojovala za vrátenie pozemkov týmto občanom, svojim rodákom. Po druhé, dúfam, že s takou intenzitou bude bojovať aj proti privatizácii Slovenského plynárenského priemyslu firmou Texacom, ktorú chystajú aj vaši členovia vlády, a rozdávaniu ďalších majetkov do zahraničia, ktoré ste podporovali, pani kolegyňa, vrátane Východo-slovenských železiarní, ktoré sú pred veľkým prepúšťaním, ktoré ste tu tak vehementne všetci obhajovali, pánom Eichlerom, jeho privatizáciu a odovzdanie U. S. Steelu. Ja na rozdiel od vás, pani kolegyňa, si myslím, že riešenie krívd z minulosti sa mohlo diať a deje vždy dvomi spôsobmi z hľadiska práva, a to reštitúciou a rehabilitáciou. Vždy, ak o tom učím študentov, im hovorím, že obidva spôsoby sú nespravodlivé a každý právny štát sa im vyhýba. Dokonca je zásadou, že právne normy v právnom štáte majú platiť iba do budúcnosti. Ale je tu niečo, s čím právo musí počítať, a to je morálka a náprava krívd z minulosti. Ak sa krivdy udiali, a v danom prípade sa krivdy udiali, nech budú argumenty z každej strany akékoľvek, ja chápem, že čistý proces zoštátňovania vojenských lesov v obvode Javorina neprebiehal. Netvrdím, ja som si bol, pani kolegyňa, dávnejšie pozrieť tiež v archívoch, keď sme sa touto problematikou museli zaoberať ešte za vlády Vladimíra Mečiara, netvrdím, že tí ľudia niektorí nedostali za zoštátnenie aj zaplatené. Netvrdím, že to nebolo podľa vtedajších cenových výmerov. Ale, pani kolegyňa, ak sa reštituovali majetky v obciach, do ktorých bolo investované, napr. do niektorých budov, desiatky, stovky miliónov, a boli reštituované, ak by som zobral len napr. také Múzeum mincí a medailí v Kremnici, ktoré bolo zrekonštruované za desiatky miliónov a bolo reštituované súkromnou osobou v takom stave, v akom bolo, to znamená rekonštruované a vynovené. Tak iste aj tu treba povedať, že tie lesy mohol štát zveľaďovať, ale mohol ich aj ničiť, pretože vojenskou činnosťou sa tam aj páchali škody. Nemyslím si, že by obec Jakubany mohla prísť k 250 mil., lebo potom by zrejme nevyzerala tak, ako vyzerá, alebo zrejme asi by bola oveľa bohatšia, pretože na takú obec 250 mil., o ktoré okradli štát, by, myslím, asi vyzerala inak tá obec. Takže v každom prípade... (Reakcia z pléna.) To tvrdila pani kolegyňa Angelovičová, nie ja, že teda obec Javorina obrala štát o 250 mil. hospodárskou činnosťou, teda na lesoch, ktoré sú teraz v majetku štátu, ale patrili do urbariálneho spoločenstva obce Jakubany. Takže v každom prípade si myslím, že my tu s absolútnou presnosťou nikdy nestanovíme, aká bola miera tej náhrady, aká by mala byť ešte miera reštitúcií. Z hľadiska morálneho vychádza z toho a mne je sympatické, že tí ľudia, ktorí tu bojujú za svoje majetky už takmer 2 mesiace, a ak by som počítal celý proces, takmer 6 rokov, mne je sympatické, že za ne bojujú, že si svoje majetky vážia. A strašne mi pripomínajú mojich rodičov, ktorí si tiež vážili každú piaď zeme, ku ktorej prišli počas svojho života, na ktorú tvrdo museli zarobiť, ktorú museli svojimi rukami obrábať. Preto si myslím, že je spravodlivé, aby sme im tie majetky vrátili. Vrátili im v plnom rozsahu. Formy toho, či tie prostriedky, ktoré dostali, majú naspäť vrátiť, alebo nie, či bude Armáde Slovenskej republiky zabezpečené právo na výcvik formou poznámky alebo riadnym zápisom v katastri nehnuteľností, alebo či bude môcť cvičiť Armáda Slovenskej republiky za náhradu alebo bez náhrady, to je ďalší proces ďalšieho riešenia a ďalších právnych úprav. Podstatné je to, aby sa majetky reštituovali a vrátili naspäť tým ľuďom, ktorí ich vlastnili, ktorých rodičia ich nadobudli vlastnou prácou, pretože ich neukradli. Isteže, alebo si ich museli prarodičia alebo ešte praprarodičia odkúpiť od bývalých šľachticov, tak vznikali urbariáty a komposesoráty na Slovensku. Takže ja osobne s tým nemám absolútne nejaký problém, aby som zahlasoval za túto novelu. Áno, netvrdím, že ten proces, jej vznikanie, je ľahký alebo že je v súlade s rokovacím poriadkom alebo s Ústavou Slovenskej republiky, áno, aj k tomu by sa dalo mať výhrady. Myslím si, že aj ďalšie reštitučné nároky, pokiaľ sú oprávnené a pokiaľ ich žiadajú občania Slovenskej republiky, naši rodáci Slováci, treba im vyjsť v ústrety a vrátiť tie majetky. Preto si myslím, že je potrebné podporiť aj návrh pána poslanca Delingu v plnom rozsahu. To je z mojej strany všetko. Ja ďakujem týmto ľuďom, že bojujú za svoje majetky, a súhlasím s tým, i keď kedysi som stál na inej strane pred Ústavným súdom v Košiciach, kde sme museli uznať (reakcie z pléna), že teda nemôžeme nútiť nikoho, pani kolegyňa Angelovičová, lebo vy ste to tu spomínali, áno, my sme ich chceli prinútiť, aby tie majetky vymenili vo Vojenskom priestore Javorina, aby si zobrali iné majetky za tie, ktoré tam majú. Ale ak si niekto nechce vymeniť svoj majetok vo vlastnom katastri vlastnej obce, teda chce ten, ktorý má vo vlastnom katastri vo vlastnej obci, za majetok v inom katastri inej obce, nemožno ho nútiť, tak hovorí ústava. Uznali sme svoju prehru pred Ústavným súdom Slovenskej republiky a vyvodili sme z toho konzekvencie. Vidíte, že sme ochotní podporiť navrátenie majetkov. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) M. Andel, podpredseda NR SR: Pán kolega, ďakujem vám za vaše vystúpenie a za vašu sebakritiku. Vaše vystúpenie malo v parlamente úspech. Teraz vystúpi pán poslanec Oberhauser a potom sa pripraví pán spravodajca. (Reakcia z pléna.) Pardon, prepáčte, áno, pani kolegyňa Angelovičová. Prepáčte, nevšimol som si, nemám okuliare. S faktickou poznámkou vystúpi pani kolegyňa Angelovičová. M. Angelovičová, poslankyňa: Ďakujem pekne, vážený pán predsedajúci. Chcem reagovať na predrečníka, chcem ho len upozorniť, že sa prerokúva 16. bod programu, t. j. návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Vladimíra Palka na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 229/1991 Zb. o úprave vlastníckych vzťahov k pôde a inému poľnohospodárskemu majetku v znení neskorších predpisov (tlač 966). Po druhé, sedím tu a pozorne som si vypočula vaše stanovisko k prerokúvanému bodu programu, ja len nerozumiem, prečo je to stanovisko k mojej osobe  Angelovičovej. Po tretie, pán poslanec, je to veľmi citlivý problém, bolo treba sa trošku z iného pohľadu pozrieť, lebo poškodení sú aj iní, aj iné vyvlastnenie bolo. Boli už v diskusii načrtnuté niektoré problémy. Ja sa vás však chcem spýtať: Aké bude vaše stanovisko k sprivatizovanému majetku za vládnutia HZDS, ak si budem žiadať svoj diel, budete takým ľudomilom aj ku mne? Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Pán kolega Cuper chce reagovať. J. Cuper, poslanec: Ale chcem. Pani kolegyňa, vašu demagógiu, samozrejme, chápem, pretože majetky, ktoré boli sprivatizované za vlády Vladimíra Mečiara, boli sprivatizované legálnou cestou a vy sama dobre viete, že tie čierne knihy, ktoré ste prezentovali asi dva roky, namiesto toho, aby ste sa zaoberali problémami vládnutia v tomto štáte, vám nevyšli. Dnes súdy jednoznačne konštatujú, že tie majetky budú musieť byť vydané naspäť pôvodným privatizérom. Kúpele Sliač budú musieť byť vrátené naspäť pánovi Soboňovi, pretože ich sprivatizoval legálne, staral sa o ne, choďte sa pozrieť teraz. Obdobne Kúpele Dudince. Vy sa starajte len o to, ako budú vyzerať Východoslovenské železiarne o tri mesiace, ktoré ste vy s vašou ministerkou strčili U. S. Steelu, pretože príde mnoho tisíc ľudí o zamestnanie. Pokiaľ ide o to, že čo prerokúvame, ja viem, čo prerokúvame, pani kolegyňa, na rozdiel od vás ja vždy hovorím z vlastnej hlavy a nečítam, čo mi niekto napíše. Pretože aj v rokovacom poriadku je napísané, že poslanec má hovoriť, a nie čítať. Prečítať niečie múdrosti je veľmi pekné, ja plne súhlasím... M. Andel, podpredseda NR SR: Pán kolega, neurážajme sa. J. Cuper, poslanec: Pán kolega, ja odpovedám kolegyni. Pokiaľ ide o to, že či reštituujeme, alebo teda sa zaoberáme zákonom z roku 1991 alebo zákonmi z 1948, tak vás ubezpečujem, že sa zaoberáme práve zákonmi alebo právnymi pomermi, ktoré boli v roku 1945, dokonca ešte pred nimi, a až v 50. rokoch. Takže ťažko povedať, či sa zaoberáme reštitúciou v roku 1990, lebo vtedy sa nič nevyvlastňovalo. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán kolega, za vaše vystúpenie. Teraz v rozprave vystúpi pán poslanec Oberhauser. Pán spravodajca, pripravte sa, potom pôjdete vy. Nech sa páči. V. Oberhauser, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, k predkladanému návrhu novely zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 229/1991 Zb. o úprave vlastníckych vzťahov k pôde a inému poľnohospodárskemu majetku v znení neskorších predpisov, treba povedať jednoznačne, že rieši problematiku, kde sa má napraviť krivda, ktorá jednoducho sa v tom čase neriešila v tom zákone č. 229 a neriešila sa z takého dôvodu, že sa stále tá oblasť ministerstva obrany a vojenská oblasť brala ako oblasť, ktorá má vysoký štátny záujem a v takýchto lokalitách jednoducho pre štátny záujem netreba otvárať túto otázku vlastníckych vzťahov. Vývoj však ukázal jednoznačne, že po prvé sú riešenia, aby bolo možné súbežne s výkonom nejakých vojenských akcií vydať majetky a prevádzkovať tam normálnu hospodársku činnosť, ako to nakoniec robia aj Vojenské lesy a majetky. To je jedna stránka veci. Na druhej strane vývoj ukázal, že aj tá oblasť ozbrojených síl podlieha určitým zmenám, že ten rozsah vojenskej činnosti zrejme nebude taký, aby potreboval také množstvo vojenských obvodov na cvičenie vojska. A sám pán minister pred chvíľou povedal, že vlastne tu sa počíta so skončením vojenskej činnosti, proste manévrov a všetkých tých cvičení, ktoré sa tu robili v roku 2006. Čiže je jasné, že nie je žiaden vysoký štátny záujem, ktorý by mal v tomto priestore mať takú vysokú prioritu, aby sa neriešili vlastnícke vzťahy pôvodných majiteľov týchto pozemkov a lesov, ktoré sa v tejto lokalite nachádzajú. Čiže skôr celá otázka stojí: Aké sú vlastne záujmy za týmto všetkým, že sa tieto veci neriešia? A to je stále od začiatku až podnes stále o tom istom, že jednoducho ťažba dreva, ktorá je v tejto lokalite veľmi zaujímavá, poľovačky, ktoré sa tam realizujú, sú skutočnou príčinou, prečo tí, ktorí tam majú akési výnimočné podmienky, aby ich mohli realizovať, stoja za tým, aby sa tie lesy nevrátili, aby sa majetkové veci neriešili. A preto, ako sme boli pred chvíľou svedkami, pán minister touto lobistickou skupinou bol až pritiahnutý do parlamentu, čo sa bežne pri poslaneckých návrhoch v parlamente nestáva, aby obhajoval záujmy práve Vojenských lesov a majetkov, ktoré v tejto lokalite hospodársky pôsobia. Čiže myslíme si jednoznačne za Slovenskú národnú stranu, že veci treba naprávať, tu nie je možné mať dva metre. Na jednej strane tu celá vládna koalícia hovorí, že štátne podniky nie sú dobré, že tam sa zle hospodári, že treba hospodáriť na princípe súkromného vlastníctva, a zrazu v prípade Vojenských lesov a majetkov štátne vlastníctvo treba udržať, treba aby štátny podnik mohol fungovať, ten hospodári lepšie, urbariát drancuje lesy, mestské lesy nehospodária tak dobre ako štátne podniky. To sme tu vlastne už počúvali veľakrát, a nie je to pravdou. V tejto snemovni budeme prerokúvať zelenú správu a tam s prekvapením zistíme, že súkromné lesy, obecné, mestské urbariáty hospodária so ziskom a štátny podnik, ktorý bol špeciálne vytvorený, aby bol celoštátny dokonca za to, aby sa riešila pozemková renta, tak ten hospodári s vyše 300-miliónovou stratou, ktorú mu štát musí vyrovnávať z dotácií. Čiže vidíme, že akosi tá súkromná aktivita prináša aj pozitíva aj v tej hospodárskej činnosti. A Slovenská národná strana je plne za to, aby vlastníkom lesov v tej lokalite Javorina, ale aj ďalším vlastníkom, ako to navrhoval pán poslanec Delinga, sa vrátili ich vlastnícke práva, aby mohli sami hospodáriť na svojom vlastnom. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.).