Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2014-10-14):
Ďakujem za slovo. Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán minister, vážená pani spravodajkyňa, ja už aj pomaly chronicky sa vyjadrujem k týmto poľnohospodárskym témam, lebo ako občana tejto krajiny naozaj ma to trápi, keď vidím, že to poľnohospodárstvo naozaj by mohlo byť na veľmi slušnej a dôstojnej úrovni. Veľmi často to prirovnávam k susednej krajine, to je Rakúsko, možno Nemecko, ale Švajčiarsko je typické tým, že aj tým reliéfom tá krajina sa veľmi podobá našej krajine. Dokonca aj rozlohou v kilometroch štvorcových, myslím, že je tam 6 -tisíc kilometrov štvorcových. Naša krajina je väčšia. A keď stačí mi len privrieť oči a vidím, v akých ťažkých podmienkach pracujú poľnohospodári vo Švajčiarsku, a musím povedať, že oplatí sa im poľnohospodáriť, tak ako je to možné? Bohatým Švajčiarom sa oplatí v ťažkých podmienkach pracovať a tuná nám, chudobnejším, v úvodzovkách chudobnejším, Slovákom v lepších podmienkach a neoplatí sa poľnohospodárčiť? Niekde naozaj musí byť v tom zádrhel. Čo sa týka 28 hektárov, ktoré pán minister tuná ako predkladá. Ja som sa nad tým zamýšľal, že prečo je to práve 28 hektárov. No ale tak niekde tá hranica musí byť stanovená. Či je to veľa alebo málo, pán minister nám to vysvetlí. Ja si myslím, že mohlo by to byť aj optimálne, lebo keď som mal možnosť rozprávať aj cez toto leto s farmármi vo Švajčiarsku, pýtal som sa: na koľkých hektárov hospodáriš? Tak mi povedal ten konkrétny gazda, mal kravy, povedal, že na 16 hektároch. Koľko môžeš mať kráv na 16 hektároch? Hovorí, že: na jeden hektár môžem mať len jednu kravu. To je podmienka vo Švajčiarsku. A pýtam sa, ty máš šestnásť? Nie, ja mám viac. A ako je to možné, že máš viac? No v tom kantóne, jak je horská oblasť, horská, nie podhorská oblasť, tam už by som to dal na úrovni možno pomaly Skalnatého Plesa, tí, ktorí poznáte trošku Tatry, tak sa na takej úrovni pásli kravy, aj vo vyšších nadmorských výškach, 2 500 metrov nadmorská výška bežne. My máme končiare tatranské 2,5-tisícové. A v takýchto ťažkých podmienkach. Ale táto pôda patrí kantónu. A on hovorí, že on si časť pôdy teda prenajíma, teda v lete pasú sa tie kravy hore v týchto podmienkach a tým pádom on môže mať viac tej dobytčej jednotky. Hovorí, že tam má ešte jalovicu, už presne si tie kusy nepamätám. Ale moja otázka ďalšia znela: a vyžiješ z toho, z tých 16 hektárov? Povedal mi, že áno. Vyrábaš syr? Povedal nie, predávam len mlieko. Bolo mi to divné, lebo väčšinou tí farmári vo Švajčiarsku vyrábajú aj tie výrobky a naozaj sú finálne. Len my sme zabudli už pracovať na tej pôde a stratili sme, žiaľ, vzťah k pôde. Pán minister, ja sa obávam, že toho 2. januára na SPF-ko, na tú Búdkovú nepríde nikto, ale dal by Pán Boh, aby tam bola šora tých mladých ľudí. Lebo zas na druhej strane, keď sa stretávam s ľuďmi, tak mladí ľudia, teda začína sa prebúdzať záujem o to poľnohospodárstvo, ale naozaj je veľký problém dostať k pôde. Je to obrovský problém. Mesto Kežmarok tu bolo spomenuté predchádzajúcim ministrom pôdohospodárstva. Ja som Kežmarčan a naozaj je pravdou, je to, že u nás, v našom chotári je pôda, je veľmi rozdrobená, pán minister. Je veľmi rozdrobená a Slovenský pozemkový fond je naozaj spolupodielovým vlastníkom v mnohých parcelách, ale nie v hektároch alebo v hektári, ale sú to tenké remenice a sú to, naozaj veľakrát sú to dvetisíc, tritisíc, štyritisíc, päť, až do jedného hektára strašne veľa rolí, strašne veľa pôdy. A tá pôde je naozaj rozdrobená. Ja si dovolím takú malinkú vsuvku a ono to súvisí aj tuná s tým. Ale aj prijatý zákon o nadobudnutí poľnohospodárskeho pozemku, pán minister, tá blokáda, ktorá tuná je, ja by som vám vrelo odporúčal, aby ste zvýšili aspoň tú výmeru z 2-tisíc  aspoň na 5-tisíc  m², aby bez tých peripetií a tých všetkých prekážok mohol poľnohospodár nadobúdať do vlastníctva pôdu. Prečo? Je to jednoduchý prozaický dôvod. Spomenul som to a zopakujem to znova. Na to, aby si bol dobrý gazda, dobrý hospodár, ty potrebuješ vlastnú pôdu, ty potrebuješ vlastniť pôdu, aby si ty na nej zodpovedne hospodáril. Ty keď túto pôdu budeš vlastniť, budeš sa k nej zodpovedne správať. Žiaľ, musím povedať, veľakrát je to tak, že k prenajatému, alebo tak sa hovorí, že z cudzieho krv netečie. Aj k prenajatej pôde sa tak mnohí možno správajú, aj tak macošsky. Ale vlastnú pôdu, to si budeš opatrovať a naozaj si ju neotráviš a budeš hľadieť na ňu, aby si ju zveľaďoval. Čo mne chýba, pán minister, v tomto návrhu zákona. Ja by som ešte odporúčal, skúste sa nad tým zamyslieť, ak dávate tú poľnohospodársku pôdu tým začínajúcim mladým farmárom, aby oni v tých zmluvách okrem tých obmedzení, ktoré tam majú, ešte sa k tomu dostanem, naopak, mali aj výhodu. Výhoda by mohla byť taká, že by mali predkupné právo, ak sa raz bude do budúcna predávať táto pôda, štátna pôda. Pán minister, štát pôdu nepotrebuje. Bola tu pani riaditeľka Slovenského pozemkového fondu na minulej schôdzi. Štát naozaj pôdu nepotrebuje. Ak by to bola moja kompetencia, pôdu, všetku pôdu štátnu dal by som do rúk ľuďom, gazdom, hospodárom. Predať túto pôdu, rovnako les a rovnako aj vodu. A toto je najlepší hospodár. Štát nie je takým dobrým hospodárom. Aj keď pani generálna riaditeľka hovorila, že za minulý rok to bol zisk 10,5 mil. eur. Cez to všetko, ja som sa tak opýtal, tak humorne, koľko zeleniny ste, pani riaditeľka, vypestovali, koľko pšenice ste dopestovali? Štát nedopestuje nič, len prenajíma tú pôdu. To, čo zaznelo tuná kriticky voči Slovenskému pozemkovému fondu, že prenajíma tú pôdu možno za, za nízke ceny alebo možno menej výhodné, tak ja to nevnímam ako negatívnu vec. Ja skôr by som to vnímal ako pozitívnu vec, hej, že ten štát v podstate sa snaží o to, aby tá pôda nestála ladom, ale jednoducho je lepšie, ak ju ktosi, túto pôdu prenajatú má a na nej hospodári. Určite je to výhodnejšie, ako keď mnohé poľnohospodárske pozemky dnes zarastajú naozaj invazívnymi rastlinami v našom regióne. Ale keď by sme zobrali aj ten stred a sever Slovenska, tak naozaj mnohé poľnohospodárske pozemky, v úvodzovkách, sa stratili. Dneska je to les, alebo nevieme to ani identifikovať, kde bola tam orná pôda. Rastú tam naozaj stromy, kriaky. Kde boli lúky, pasienky, takisto sú zarastené. Aj s týmto treba sa vysporiadať a naozaj to dať na poriadok. Sú to častokrát, sú to proste rastliny, ktoré síce boli tak v tom regióne, ale keď sa tá poľnohospodárska pôda intenzívne obhospodarovala, trnky a šípky v takom rozsahu, v akom rastú teraz, tak sem-tam na nejakej medzi boli, ale dnes sú celé, celé plochy, obrovské, zarastené v podstate tými krami. Toto by sme určite nechceli. Ja chcem povedať, pán minister, len toľko, však nebudem už veľa rozprávať, ale že tento návrh zákona ja vnímam, že naozaj je tu dobrý úmysel, aj keď v podstate môžeme mať na to rôzny názor. Aj ste boli predmetom kritiky tuná. Ja ho v prvom čítaní podporím, budem hlasovať zaň, lebo ho vnímam ako úsilie, ako naozaj vyjsť mladým poľnohospodárom v ústrety. Čo vnímam ako dosť vážnu záležitosť, alebo, nechcem to povedať, prekážku, ale je to do istej miery, je to prekážka, že sú tu dve podmienky, ktoré ste aj v tej svojej dôvodovej správe, pán minister, tuná predniesli. A to je, že mladý poľnohospodár sa bude musieť zaoberať špeciálnou rastlinnou výrobou, to znamená, že bude musieť pestovať zeleninu, čo je do istej miery, viem, zase vás chápem, že vy potrebujete, v podstate, hej, tento problém, ktorý na Slovenku tuná máme nejak riešiť, lebo pestovaniu zeleniny a ovocia sa tuná málokto venuje. Áno, ten, ktorý pestuje ovocie a má tých do päť hektárov, tak ako to bolo tu spomenuté, tak je ziskový, a potom od 50 hektárov vyššie, to je, keď pestuje pšenicu alebo podobne. Ale pre mladého začínajúceho farmára naozaj to môže byť veľmi, veľmi náročné. Možno v našich podmienkach, podmienkach podtatranského regiónu by tento problém až nemusel taký byť, lebo viem si predstaviť, že mladý začínajúci poľnohospodár by začal pestovať zeleninu a tou zeleninou sú zemiaky. My sme boli zemiakarská oblasť. Dnes tie role, kde sme ešte pred dvadsiatimi piatimi rokmi alebo dvadsiatimi rokmi pestovali zemiaky, a naozaj tam boli vysoké výnosy a veľmi slušné, dneska sú zarastené. Naozaj, to už aj je ťažko identifikovať, že kde tie role ako boli. Tak humorne spomeniem. Spomínam si na predsedu družstva, ktorý, ktorý, môžem spomenúť, však aj obec, v Ihľanoch, a teraz oni tam pestovali v tej oblasti zemiaky. A odrazu prišiel rok, kedy nezasadili zemiaky. Rómovia zo susednej osady prišli za predsedom družstva sa sťažovať, že: pán predseda, jak to, že ste nezasadili toho roku zemiaky? Tí Rómovia boli naučení chodiť v podstate na tú poľnohospodársku, alebo na to družstevné pole ako na svoje. Možno za tých dvadsať rokov nastal posun. Tiež som sa nad tým zamyslel, hej, a naozaj nevieme sa správať, že človek si myslí, že: však čo, všetko patrí nám, a môžem si ísť nakopať tie zemiaky, kde chcem. To neni správne, neni to správny postoj. Ale toto sú, toto je jeden z problémov, ako v podstate jednak dopestovať ako tú zeleninu, pán minister, a konkrétne zemiaky, a keď dostanete tú pôdu v blízkosti tých rómskych osád, ja sa teraz nechcem Rómov nejak dotknúť, ale je to vážny problém, poľnohospodári u nás, v našich, v našom regióne a v našich podmienkach prestali sadiť zemiaky v blízkosti týchto osád. Bol to obrovský problém. Dokonca Rómovia boli tak naučení alebo tak nastavení, že sadbu, ktorú zasadili, zemiaky, tak v noci zmizla, aj sadba sa vykopala, nielen zemiaky, ale aj zasadené zemiaky. Druhá podmienka, ktorá je tuná stanovená, ktorú ste, ste uviedli, pán minister, že mladý začínajúci poľnohospodár nesmie túto pôdu prenajať ďalej. Tuná myslím si, že nemám výhrady, ak teda chce vykonávať podnikateľskú činnosť, v poľnohospodárskej činnosti, myslím si, že je to okej.  Dostal si tú pôdu na to, aby si na nej hospodáril, aby si sa učil. Ja by som to tak povedal, tých 28 hektárov je pre mladého začínajúceho farmára pôda, na ktorej by sa učil. Čo si myslím a obávam sa jednej veci, ktorá tuná môže ako nastať, a to môže byť to, čo kolegovia tu kriticky naozaj hovorili, ale, pán minister, by som poprosil, ak by ste nám podali tu to vysvetlenie k tomu, že naozaj keď v tých regiónoch by prejavili o tú pôdu viacerí mladí začínajúci farmári, akým kľúčom sa bude vyberať, alebo ako tú pôdu, jak prenajať. Áno, tie percentá tam sú uvedené, od 100 hektárov 3 percentá. Jak to tam je? Až do 5 % nad 1 501 hektárov, alebo teda 10 percent, hej, nad 1 501 hektárov, 701 až 1 500 je 7 percent. No ak nebude dostatok tej pôdy v tom danom regióne a bude tam viac ako záujemcov, tak asi to bude ten poradovník, ktorý tu spomínal kolega Hlina, a 2. januára, keď si to vystojí na tej Búdkovej, alebo si to nevystojí. Ja na záver by som len toľko povedal, že ja som sa, tak ako kolegovia tu spomenuli, ja som sa veľmi potešil, že máme tuná tento návrh zákona a ktorý myslí ako na poľnohospodárov. Minimálne vnímam to pozitívne aj z toho pohľadu, že otvárame tento problém, lebo ja ako osoba aj ako poslanec Národnej rady, ale aj ako občan tejto krajiny, naozaj ma trápi to poľnohospodárstvo, v akom stave u nás je. Musím povedať, že je kopec, veľmi veľa, kopec, prepáčte, no tak to už je taký terminus technicus, je veľmi veľa tej pôdy, ktorá je naozaj nevyužitá, je reálne nevyužívaná, respektíve nie je efektívne využívaná. Na záver ešte spomeniem znova to Švajčiarsko. V oveľa ťažších podmienkach, vo veľkých strmých svahoch pasú sa nielen ovce. Tu ani ovce sa nepasú na takých svahoch, na akých svahoch sa pasú vo Švajčiarsku kravy. My, pán minister, tuná, ak naozaj toto podporíme, a bude to aj tá živočíšna výroba, ja verím, že na Slovensku sú dostatočne šikovní a schopní ľudia, aby sme my vyrábali kvalitné a ekologické potraviny. Ja som to istého času, pán minister, povedal, že my máme rezervy na naše, v našej krajine 100 % alebo až 140 percent. Je rezerva v poľnohospodárstve a tam sú skryté pracovné miesta, pracovné príležitosti. Keď teraz je naša krajina v sebestačnosti na úrovni 40 %, 60 % nám chýba do 100 %, aby sme to dorovnali, a 40 %, aby sme vyvážali. Alebo že by sme vyvážali 60 % potravín, kvalitných, ekologických, na to nič netreba extra veľké. Švajčiari dorábajú tieto, tieto výrobky ekologické. Lebo ten syr, keď si kúpite od toho gazdu, tam naozaj nie sú umelé hnojivá používané, ani nie je možné ich tam používať, lebo tam sú tak ťažké podmienky, že tam ani poľnohospodárske stroje do tých výšok nevyjdú. A to mlieko aj tá čokoláda, však o švajčiarskej čokoláde vám nemusíme rozprávať, že aká je kvalitná, aká je super a je špičková, dalo by sa povedať, v celom svete. Ďakujem pekne za pozornosť.