B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-09-21):
Otváram všeobecnú rozpravu. Do všeobecnej rozpravy okrem pani spravodajkyne sa hlásia dvaja. Končím možnosť sa prihlásiť do rozpravy. Takže, pani spravodajkyňa, nech sa páči, máte slovo. Potom pán poslanec Brocka a potom pani poslankyňa Sárközy. Ľ. Navrátilová, poslankyňa: Dámy a páni, navrhujem, aby sa vrátil návrh zákona, novela zákona č. 5/2004 na dopracovanie a dovoľte, aby som uviedla dôvody, prečo sa domnievam, a dokonca som presvedčená o tom, že tento zákon by mal doznať zmien, ktorých veľká časť je zapracovaná v tomto zákone. Naopak, doznal zmien, ktoré by podľa mojej mienky nemali byť v tomto zákone, pretože tento zákon nezlepšujú, ale, naopak, ho zhoršujú. Ja sa skúsim sústrediť na tie miesta, o ktorých si myslím, že tento zákon zhoršujú. Predovšetkým platné znenie zákona č. 5 uvádza, že uchádzačom o zamestnanie, teda človekom, ktorý je v evidencii uchádzačov o zamestnanie, je aj občan, ktorý vykonáva zárobkovú činnosť v rozsahu najviac 64 hodín mesačne a jeho mzda alebo odmena nepresahuje 3 200 korún. Navrhovanou novelou sa znižuje rozsah prípustnej zárobkovej činnosti na 40 hodín mesačne. Zo systému evidencie uchádzačov o zamestnanie budú vylúčení ďalší občania, čím sa podľa mojej mienky stane to, že administratívnym úkonom nám zase klesne počet evidovaných nezamestnaných. Pán minister, pred chvíľou som sa dívala na TA 3, kde ste konštatovali, že nezamestnanosť je najnižšia, neviem, možnože v posledných dvadsiatich rokoch, ale to je jedno. Ja si strašne želám a myslím, že všetci tu tak, ako sú poslanci, aby klesala nezamestnanosť. Stačí ísť do Revúcej a vidíte, aké je to zúfalé, keď tí ľudia nemajú prácu a ako to mesto vyzerá potom, čo sa odtiaľ vytráca inteligencia. Ale toto nie je cesta. Toto naozaj nie je cesta, ako znižovať nezamestnanosť. A podľa mojej mienky vylučovať z evidencie nezamestnaných ľudí, ktorí zarábajú 3 200 korún, je nerozumné – a to je to najslušnejšie slovo, ktoré môžem povedať. Ďalej. Nepáči sa mi veľmi, že sa ukladá povinnosť ústrediu viesť verejne prístupný register právnických a fyzických osôb, ktorým bolo vydané povolenie na vykonávanie sprostredkovania zamestnania za úhradu, a ďalších. Ale prosím, toto sú všetko činnosti, ktoré robia organizácie alebo fyzické a právnické osoby, ktorým štát nič neplatí. Minimálne dvom z nich štát nič neplatí. Tieto budeme povinne registrovať, ale tú časť právnických a fyzických osôb, ktoré poberajú zo štátnych prostriedkov najviac, to sú tí, ktorí vykonávajú odborné poradenské služby a služby vzdelávania, tie nepodliehajú žiadnej evidencii ani registrácii. Podľa mojej mienky, ak chcem zostavovať nejaký register organizácií, ktoré v tejto sfére služieb zamestnanosti pôsobia, mali by byť zverejnené všetky. Všetky a predovšetkým tie, ktoré poberajú peniaze zo štátneho rozpočtu. Nepáči sa mi ďalej to, že povolanie na sprostredkovanie zamestnania za úhradu, ktoré bolo doteraz vydávané na obdobie piatich rokov a mohlo byť predĺžené bez obmedzenia, sa predlžuje znovu len na obdobie päť rokov. Ja nechápem celkom tú logiku a prosím, vyvráťte mi, že nemám pravdu, aby sme práve tých aktívnych, ktorí zháňajú prácu nezamestnaným, obmedzovali pri výkone ich činnosti. Aký zmysel má každých päť rokov obnovovať tieto povolenia, ktoré sú mimochodom spojené s poplatkami? To sa mi zdá dokonca, že by sme sa mali vážne zamyslieť nad tým, že takáto činnosť by mala byť ako živnosť a mala by byť regulovaná ako ktorákoľvek iná živnosť bez toho, aby vypracúvali projekty, poplatky a každých päť rokov sa uchádzali u úradníkov o to, aby im predĺžili povolenie. Ale je to nad rámec tohto zákona, o tom, čo som hovorila, ale hovorím, tých päť rokov sa mi zdá ako krok nesprávnym smerom. Čo považujem za najhoršie. V jednej časti, ktorá sa týka zaradenia do evidencie uchádzačov o zamestnanie, sa uvádza, že za preukázateľne aktívne hľadanie zamestnania sa považujú, a teraz počúvajte, aktívne formy osobného vyhľadávania zamestnania uchádzačom o zamestnanie ustanovené všeobecne záväzným predpisom. Prosím, to je povinnosť, na základe ktorej môže byť uchádzač o zamestnanie zaradený alebo vyradený z evidencie uchádzačov o zamestnanie. Viete si predstaviť, že normatívna časť textu zákona nebude v zákone, ale bude vo všeobecne záväznom predpise? Veď všeobecne záväzný predpis je mimo nášho dosahu! Čo sú to, prosím, aktívne formy osobného vyhľadávania? Nie sú definované v zákone. To je podľa mňa precedens, ktorý si jednoducho nemôžeme dovoliť prijať. Pretože mohli by, aby som to doviedla ad absurdum, tak mohli by sme sa dohodnúť vždycky na takých neprijateľných aktívnych formách osobného vyhľadávania, ktoré by nesplnil ani jeden uchádzač, a pokojne by sme mali nulovú nezamestnanosť. Podľa mňa toto musí byť v zákone. Tiež spochybňujem, či je správne, aby z evidencie nezamestnaných boli, alebo z evidencie uchádzačov o zamestnanie boli vylúčení aj tí občania, ktorí sa nezahlásia do troch dní po tom, čo si nájdu prácu v rozsahu 3 200 korún. Podľa mojej mienky tie tri dni je príliš krátky čas a toto by som si vedela predstaviť, že by sme vedeli ešte novelou opraviť. Nanovo sa určuje poskytovanie náhrady časti cestovných nákladov pre uchádzača o zamestnanie. Podľa môjho názoru môže sa ten uchádzač o zamestnanie dostať do situácie, kde bude v takej kolízii, že sa k tým cestovným náhradám vôbec nedostane. Totiž platné znenie zákona hovorí o tom, že tieto náhrady cestovného museli súvisieť s miestom aktivít určených v individuálnom pláne. Teraz sa navrhuje, aby to boli aktivity v rámci odborných poradenských služieb. To znamená, ak niektorý uchádzač o zamestnanie má momentálne vypracovaný individuálny plán a odborná poradenská služba vykonávaná, poviem tak, externe určí iné miesto, tak v podstate podľa tohto zákona nemá nárok na náhradu cestovného. Za nepochopiteľné považujem aj to, aby úhradu za výdavky za stravovanie, ubytovanie a výdavky na cestovné mohol poskytovať aj dodávateľ odborných poradenských služieb, ak je tak dohodnuté vo výberovom konaní. Kto ustráži a akým spôsobom ustráži zúčtovanie s úradom práce a kto zaručí, že výber napríklad ubytovacích zariadení bude výhodný pre štát? Domnievam sa, že toto nie je správne, aby si úrad nechal mimo svojej pôsobnosti. Ďalej s počudovaním som zistila, že súčasťou vzdelávania, prípravy pre trh práce uchádzača o zamestnanie môžu byť aj aktivity a činnosti súvisiace s poskytovaním služieb, sprostredkovania zamestnania, informačných a poradenských služieb a odborných poradenských služieb, zabezpečované dodávateľom služby vzdelávania a prípravy na trh práce. Pre mňa je to guláš. Ak niekto poskytuje službu sprostredkovania zamestnania za úhradu, ak niekto poskytuje odbornú poradenskú službu, je to iný typ služby, ako je vzdelávanie a príprava pre trh uchádzača o zamestnanie. Ja mám také podozrenie, a to by som bola rada, keby mi bolo vyvrátené, že práve týmto spôsobom by sa dalo veľmi pekne obísť, aby sa poskytovatelia služieb sprostredkovania zamestnania vymkli bežnému režimu povoľovacej činnosti. No a potom je zaujímavé, a dávam vám to, kolegyne a kolegovia, do pozornosti, že sa vypúšťa verejné obstarávanie pri využívaní služieb vzdelávacieho zariadenia v prípade vzdelávania a prípravy pre trh zamestnanca. Nepochopila som to. Nepochopila som to, prečo sa vypúšťa verejné obstarávanie v týchto prípadoch. A musím sa priznať, pán minister, že bola som trošku v strehu. Nepochopila som to. No a teraz sa vráťme k tomu, že aktivačný príspevok sa plánuje zvýšiť z 1 500 na 1 700 korún. Všetci sme to privítali, že je to dobrá cesta, pretože tie aktivačné príspevky sú nízke. Ale upozorňujem vás na novelu § 52 ods. 1, kde sa zvyšuje aktivačná činnosť z najmenej 10 hodín na najmenej 15 hodín. To znamená 50-percentné zvýšenie aktivačnej činnosti za 200 korún mesačne. Za dvesto korún mesačne! Čiže na jednej strane zase ľuďom dáme a na druhej strane im zoberieme krk. Posledná moja poznámka, aj keď ich mám ešte viacej, sa týka novely zákona o pomoci v hmotnej núdzi. Doterajšie znenie zákona, a toto je vyslovene formálna chyba, ktorá sa tam dostala, aspoň podľa môjho právneho cítenia to takto nemôže zostať. Pretože – na pripomenutie – pri posudzovaní hmotnej núdze sa doteraz odpočítavalo 25 % starobného dôchodku a za roky nad 25 rokov 1 % z priznaného starobného dôchodku. Lenže teraz, terajšie znenie, a to dobre počúvajte, 25 % zo starobného dôchodku priznaného podľa osobitného predpisu, odkaz na 8a). Odkaz 8a): § 65 zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení. To sa nedá inak interpretovať, iba tak, že 25 % sa bude odpočítavať iba tým dôchodcom, ktorým bol priznaný starobný dôchodok podľa 461-ky. Pýtam sa: A čo s tými všetkými, ktorým bol priznaný dôchodok podľa 100-ky? Čo s nimi bude? Nebude sa na nich vzťahovať? Je to zámer alebo len chyba? Ďakujem za pozornosť.