Dubovcová, Jana, poslankyňa NR SR (2010-10-19):
Ďakujem za toto slovo. Chcem sa vyjadriť v záverečnom slove po skončení rozpravy, aj po slove predkladateľky k tomu, čo odznelo k tomuto zákonu v priebehu rokovania a rozpravy o ňom. Poslanci v rozprave použili výrazy povyhadzovať, zlikvidovať, zmocniť sa súdnictva, ovládnuť súdnictvo. Viacerí z opozičných poslancov v rámci svojho vystúpenia používali tieto slová, ešte aj iný militantný slovník vo vzťahu k navrhovanej novele zákona o sudcoch a prísediacich. Miestami som mala z toho taký pocit, že vlastne oni sa chceli zmocniť súdnictva v predchádzajúcom období. A len tak tesne, tesne sa to nepodarilo vďaka tomu, že dokonca až ľudia vyšli do ulíc, keď boli pohoršení nad pomermi, ktoré sa ukázali, že v justícii vládnu. Takže od tohto militantného slovníka by som sa ja chcela vzdialiť. Chcem upozorniť na to, že predkladaná novela zákona je po desiatich rokoch predkladaná do Národnej rady Slovenskej republiky a je vlastne pokračovaním tých reforiem a zmien, ktorými súdnictvo prechádzalo na môj vkus dosť pomaly,  trvali pätnásť rokov. Podľa toho, čo hovorili opoziční poslanci, touto novelou zákona, ako keby sme chceli zrušiť všetko to, čo sme doteraz urobili. Neboli to oni, ani reprezentanti tých sudcov, ktorých kritizujeme, ktorí doteraz zaviedli do súdnictva to, čo tam už je. Teda aj Súdnu radu, aj rozvrh práce, aj sudcovské rady ako poradné orgány, verejné výberové konania na sudcov, aj na predsedov súdov. V priebehu týchto desiatich rokov sa ukázalo, že zákon z roku 2000, v praxi realizovaný 10 rokov, má aj mnohé nedostatky. Práve to, ako prakticky ona bola využívaná aj súčasným, napr. predsedom Najvyššieho súdu a ľuďmi okolo neho, nás privádza k tomu, aby sme určité veci v zákone menili, aby sa niektoré nedostatky alebo negatíva nedali v praxi súdov opakovať. My preto vylepšujeme nakladanie s rozvrhom práce súdu, prideľovanie vecí, vylepšujeme výberové konania tak, aby boli verejné. Nerobíme to preto, že ideme súťažiť, alebo súperiť s niekým, ale preto, že podľa nášho názoru to vyplýva ako povinnosť z ústavy. Nie je to fráza, že zdrojom moci, zdrojom štátnej moci sú občania, a že občania majú právo kontrolovať štátnu moc, a to všetky jej tri zložky. My všetci dobre vieme, že pokiaľ ide o súdnictvo a výkon súdnej moci, tak je tu určitý deficit skladania zodpovednosti, pretože poslanci, Národná rada a od nich sa odvíjajúca vláda, tí skladajú účty spravidla vo voľbách. Súdna moc nemá takúto možnosť a je to moc, ktorá je veľmi významná, a ktorá ovplyvňuje pomery v štáte aj vzhľadom na to, že všetky tri zložky štátnej moci majú funkciu vzájomných bŕzd a pák. Ako súdna moc má skladať zodpovednosť za svoje činy, za svoje pôsobenia, fungovanie? No jediná možnosť, akým spôsobom môže ona skladať účty za svoje činnosti je to, že bude čo najviac informácií o tom, ako funguje a akým spôsobom je riadená, zverejňovaných. To znamená, v novele navrhujeme pustiť verejnosť pokiaľ možno, ku všetkým informáciám, ktoré sa týkajú činnosti a fungovania súdnictva ako takého, a to aj rozhodovacej činnosti, ale aj vedenia súdov, správy súdov a vykonávania výkonnej moci v týchto súdoch, teda ako sú riadené a aj do personálnych otázok, do toho, kto sa môže stať sudcom a kto sa stáva sudcom. Keď toto všetko budeme zverejňovať, umožníme tak verejnosti, tej časti, ktorá bude mať o to záujem, aby sa mohla oboznámiť s činnosťou súdov, aby jej mohla lepšie porozumieť. To nemôže byť nikdy negatívum. Môže to byť len pozitívum a môže to byť len v prospech súdnej moci a súdnictva. Čiže nejde o žiadny prvok na ovládanie súdnictva, ale, naopak, je to prvok na zlepšenie jeho fungovania. Pokiaľ ide o to, že súdy by mali byť podrobené  verejnej diskusii. Ako by mohla verejnosť diskutovať o tom, ako fungujú súdy, keď ony by pred jej očami boli úplne zakryté? Verejnosť by nemala žiadne informácie o tom, ako súdy pôsobia. Verejná diskusia pre lepšie fungovanie súdov je nevyhnutná a nedá sa iným spôsobom docieliť. Pokiaľ ide o navrhovaný zákon, tak v súlade s ústavou sa každý zákon vykladá tak, že jeho výklad by mal sa odvíjať od toho, čo zákon v praxi spôsobí, aké dôsledky. Pokiaľ by sa táto novela sa stala účinnou, tak by mohla priniesť iba pozitíva do praxe súdov, aj do fungovania demokratických inštitúcií v Slovenskej republike. Ja som o tom hlboko presvedčená, a preto si myslím, že bolo potrebné, a je najvyšší čas, aby takáto novela zákona bola predložená, a aby sme tie negatíva, nedostatky, ktoré za uplynulých desať rokov sme v praktickom používaní zákona z roku 2000 zistili, mohli začať odstraňovať. Ďakujem.