B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-08-20):
L. Ambróš, poslanec: Ďakujem pekne. Vážený pán podpredseda, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, v tejto diskusii už odznelo viacero argumentov, či už ekonomických alebo environmentálnych. Ja by som nechcel zoširoka diskutovať, ale chcel by som pripomenúť dve, jeden taký environmentálny aspekt a jeden ekonomický aspekt. Ten environmentálny aspekt hovorí o tom, že na rozdiel od iných krajín Slovensko sa môže pochváliť tým, že patrí medzi popredné miesta na svete so zachovalosťou krajiny a so životným prostredím na takej úrovni, za ktorý sa nemusíme z celosvetového priemeru hanbiť. Treba však zároveň povedať to, čo spomenul už kolega Juriš, že práve tieto veľké vody, ktoré v posledných dňoch boli a spôsobili povodne, vyplavili na povrch niečo, čo bolo zatiaľ skryté len v nejakých zákutiach, v jarkoch a sa to vlastne zachytilo na našich priehradách. Ide o obaly, ide o nevratné obaly, ktoré vlastne boli zachytené tam, kde nemali byť, a celý zámer tohto zákona je, aby sa vlastne minimalizovali možnosti toho, aby sa tieto nevratné obaly dostávali tam, kde nepatria, kde znečisťujú životné prostredie a spôsobujú aj škody na majetku. To je jedna záležitosť. To hovorím ako zelený, ako ochranca prírody a krajiny. Zarazila ma však jedna vec, ktorá vyplynula z diskusie a najviac to prezentoval pán poslanec Maxon. Prečo sa ekonómovia vlastne bránia tomu, aby sa doriešil doposiaľ ešte nedoriešený jeden kolobeh obalov, ktorý nám takto vážne spôsobuje problémy, zaťažuje občanov a zaťažuje zároveň aj obce a mestá. Pán prezident tým, že vrátil tento zákon do parlamentu, urobil asi toľko, že vytvoril vlastne nerovnaké postavenie medzi výrobcami obalov. Na jednej strane sú tu výrobcovia vratných obalov, ktorí sú povinní do recyklačného fondu platiť a, samozrejme, z týchto prostriedkov sa aj tieto vratné obaly budú recyklovať a budú sa vracať znovu do obehu. Na druhej strane sú tu nevratné obaly a mnohí to doposiaľ zužujú na tie známe PET fľaše, polyetyléntereftalát, ktorý je na jednej strane veľmi významnou surovinou, o ktorú má záujem napríklad aj čínska ekonomika, pretože všetky tie PET fľaše, keby sme vyviezli do Číny, tak sú ich ochotní spracovať a formou čínskeho trhu nám ich vrátia vo forme vetroviek alebo tých otepľovačiek, ktoré na čínskom trhu môžete kúpiť. My by sme nemali ísť touto cestou a mali by sme sa snažiť, aby vlastne to, čo sme energeticky už raz zhodnotili, to, čo sme vytvorili, týka sa to vlastne aj tých jednorazových respektíve nevratných obalov, aby sme to dokázali zužitkovať a zhodnotiť v našom hospodárstve, v našej ekonomike, na našom trhu. Odzneli tu argumenty, že vlastne naše obchodné reťazce nie sú pripravené na to, aby brali naspäť tieto nevratné obaly. Dokonca v rozhlasovej diskusii použil zástupca jedného obchodného reťazca taký expresívny príklad, že pokiaľ by sme znova zaviedli platenie za nevratné obaly, že v predajniach nebude dostatok miesta pre základné potraviny. To je podľa mňa veľmi scestný argument, hovorí len o tom, že otázka ekonomického, a keď to nazvem expresívnejšie, gazdovského myslenia, nie je všetkým blízka a nedokážu v podstate rozmýšľať za úroveň svojho osobného alebo skupinového zisku, ktorý majú z určitého podielu na trhu. Chcel by som všetkým týmto však pripomenúť, že všetko toto, čo teraz robíme, a nielen my, ale aj tie obchodné reťazce, tak robia vlastne pre občana, robia to pre zákazníka a to, čo chceme zaviesť zákonom o obaloch, je to vlastne služba zákazníkovi, aby zákazník mohol vrátiť niečo, čo nepotrebuje a za čo už zaplatil. Pán poslanec Maxon tu použil veľmi scestný, veľmi zavádzajúci argument, ktorý nesvedčí o ňom ako o ekonómovi, pretože povedal, že zavedením poplatkov za PET faľše sa zvýši cena vlastne nápojov. Prosím vás pekne, čo to tu tvrdíte. Veď dosiaľ aj tak tí, ktorí plnili nápoje, za tieto nevratné obaly platiť museli! Každý tento obal mal svoju cenu, za ktorú musel potravinár, ktorý plnil nápoje, musel za ne zaplatiť, akurát s tým rozdielom, že tu tie náklady za obal preniesol na občana, a občan, staraj sa, ako s ním budeš nakladať. Obce to riešili, a z viac ako 2 800 obcí do dnešného dňa má asi 500 obcí separovaný zber. Ale tento separovaný zber nie je práve najvhodnejší na tieto komodity, pretože poviem dva argumenty, ktoré vlastne hovoria pre to, že nemôže dosiahnuť také výsledky ako to, čo je navrhované v zákone, je to otázka vlastne vracania nevratných obalov cez obchodné reťazce. Prvá veci je, že nútime občana aby vrátil nevratný obal tam, kde proste on obvykle nechodí. To je otázka, že musí ísť niekde nájsť zberné miesto, kde sa vlastne tieto nevratné obaly zhromažďujú. Pritom však v zákone navrhujeme, aby on vrátil nevratný obal tam, kde ho kúpil! To znamená v tom obchode, kde chodí nakupovať a kde je proste naučený pravidelne každý deň alebo niekoľkokrát do týždňa prísť. To je prvý argument. Druhý argument je ten, že vlastne mnohokrát sa separovaný zber, hlavne plastov, skončí veľmi neslávne. Mohol by som spomenúť jeden prípad z nášho okresu, kde starosta rozdal občanom plastové vrecia, aby vyzbierali PET fľaše. Občania poctivo celý mesiac tieto PET fľaše zbierali, starosta zabezpečil vozidlo, zozbierali tieto vrecia s PET fľašami a čakali dva mesiace a firma, ktorá mala vlastne tieto PET fľaše recyklovať, neprišla. Starosta to vyriešil asi tak, že proste tieto PET fľaše vyviezol na skládku komunálneho odpadu, a občania, keď to zistili, tak povedali, že oni už separovať PET fľaše nebudú, pretože nemajú záujem, aby sa toto vyvážalo na smetisko. Čiže naším zámerom je, aby sme občanovi vytvorili podmienky pre to, aby sa mu vrátili peniaze za to, čo nepotrebuje. On nepotrebuje prázdny obal. Zároveň chceme vytvoriť podmienky pre to, aby obchodné reťazce vytvorili vlastne kolobeh týchto nevratných obalov smerom k recyklácii, a tu môžem povedať konkrétne čísla, pretože ich vlastne vyslovili zástupcovia výrobcov obalov. Na zavedenie tohto systému zberu nevratných obalov treba zhruba 600 miliónov korún. Zástupcovia obchodných reťazcov sa boja, že to budú musieť zaplatiť zo svojich peňazí. To nie je pravda. Ja ako poslanec Národnej rady som mal možnosť byť vo viacerých firmách, ktoré sa zaoberajú zberom či už komunálneho odpadu alebo aj separovaného zberu, ktorý ešte pred platnosťou zákona o odpadoch mali pripravené technológie na to, aby mohli vlastne od obchodných reťazcov odoberať či už plasty, papier, sklo, a ďalšie komodity bez toho, aby boli vlastne obchodné reťazce zaťažené nejakými nákladmi, že budú musieť platiť za takéto technologické zariadenie. Čiže hlasovanie o zákone o obaloch bude nielen hlasovaním o svedomí, ale bude to zároveň aj hlasovanie o vyspelosti poslancov, ktorí majú záujem na tom, aby sa Slovensko dostalo na popredné miesta v Európe, aby bolo príkladom pre ostatné krajiny a nasledovalo také krajiny, ako je Švédsko a Dánsko. Preto vás, vážené panie poslankyne, páni poslanci, žiadam, aby sme hlasovali znovu za tento zákon, aby sme ho uviedli do praxe, aby sme vlastne prispeli k zlepšeniu situácie nielen v životnom prostredí, ale aj čo sa týka ekonomiky a hospodárstva tejto krajiny. Ďakujem pekne za pozornosť.