Zemanová, Anna, poslankyňa NR SR (2018-02-06):
Pán kolega, páči sa mi, ako bránite svojho ministra, má to tak byť, je to v poriadku, avšak tie argumenty, ktoré ste použili, tak stoja trošku na vode. Keby aspoň na čistej, však? Povedzme si, čo hovorí ústava vo veci oblasti životného prostredia. Ústava hovorí, že každý má právo na priaznivé životné prostredie. Každý je povinný chrániť a zveľaďovať životné prostredie a kultúrne dedičstvo. Nikto nesmie nad mieru ustanovenú zákonom ohrozovať ani poškodzovať životné prostredie, prírodné zdroje a kultúrne pamiatky. A teraz, „štát dbá o šetrné využívanie prírodných zdrojov, o ekologickú rovnováhu a účinnú starostlivosť o životné prostredie a zabezpečuje ochranu určených druhov voľne rastúcich rastlín a voľne žijúcich živočíchov“. To znamená, nič nebránilo ani z titulu povinností, ktoré štát, ústava kladie štátu na to, aby dbal o ochranu kvalitnej pitnej vody Žitného ostrova. To, že bola dlhodobo určovaná povinná osoba, kto je zodpovedný za realizáciu sanácie, ako určenie pôvodcu sanácie vrakunskej skládky, to je pravda. Avšak to nebránilo ministerstvu životného prostredia v zmysle iných zákonov, smernice o vodách, v zmysle zákonov, kde vlastne štát sa zaviazal o dosiahnutie, čo environmentálnych cieľov, to znamená, dosiahnuť dobrú kvalitu podzemných vôd, realizovať opatrenia. Ani len sa štát nad tým nezamyslel, robil monitoring podzemných vôd Žitného ostrova, kde len zo zverejnených údajov od roku 2009, dovtedy zverejnené dáta nie sú, ale predpokladám, že aj vtedy mohlo byť, ale teda hovorme od roku 2009, kedy boli analyzované vo vzorkách vôd Žitného ostrova pesticídy, v hlbokých horizontoch Žitného ostrova, a štát nekonal. Pán minister sa vyviňuje, že však údaje boli zverejnené v ročných správach SHMÚ a každý ich mohol si tam nájsť a prečítať a skonštatovať, že naša najväčšia zásobáreň pitnej vody, riečny ostrov strednej Európy, ktorý má kapacitu zásobiť pitnou vodou 13 miliónov ľudí, to znamená nielen 250-tisíc obyvateľov, ktorí v súčasnosti odtiaľ poberajú z vodárenských zdrojov vodu, ale pre 13 miliónov ľudí v Európe, že tento poklad je, si pomaly nekonaním štátnych orgánov znehodnocujeme a nechávame tých ľudí v mienke, že tá voda je stále pitná, môžete ju piť, a ohrozujeme ich zdravie. Je to fatálne, fatálne zlyhanie štátnej správy. Hovorili ste aj o tom, že áno, že iné riešenia sú a majú byť vo verejnom a sú teda vo verejnom záujme. Spomínali ste, áno, to sa dá uznať, ak sú najlepšie riešenia navrhnuté a majú sa realizovať a budú účinné, nech sú vo verejnom záujme a keď budeme hovoriť o samotnom zákone, tak nech sa použijú možno v krajných prípadoch aj krajné prostriedky. Ale chcem ešte zareagovať na to, čo bolo povedané, že no, skúste povedať Vrakunčanom, že nebude zákon prijatý na tejto schôdzi, ale o pol roka. Tí Vrakunčania tam s tou skládkou žijú od 1970, proste 70. rokov, kedy tam tá skládka vznikla, vtedy Vrakuňa bola malou obcou, ktorá sa postupne rozrastala, a všetci o tej skládke tam vedeli. Tá skládka bola v podstate istým spôsobom rekultivovaná, všetci o nej vedeli, bolo zakázané na nej stavať. Nijakým spôsobom okoloidúci človek nevedel o tom, že v zemi sa tá skládka nachádza. A samozrejme, že aktiváciou tejto vrakunskej skládky došlo zase konaním štátu, a to spustením dočasného riešenia Vodného diela Gabčíkovo. Už vtedy, keď sa pripravovalo náhradné riešenie, variant C pre Vodné dielo Gabčíkovo, sme ako ochranárska verejnosť a ľudia, ktorí sme sa venovali týmto témam, upozorňovali na to, že nielen na Žitnom ostrove, ale práve v tej severovýchodnej časti Bratislavy sa nachádzajú rôzne skládky, rôzne záťaže, ktoré, zmenou režimu podzemných vôd dôjde k ich aktivácii a k postupnej hrozbe ohrozenia kvality podzemnej vody Žitného ostrova. Vtedy to bola pomaly zakázaná téma a kto si dovolil toto niečo povedať nahlas, tak sa stretával vo svojom živote s veľkými problémami. Avšak štát už aj vtedy strkal hlavu do piesku, pretože tie negatívne vplyvy sa začali prejavovať neskôr. A prvýkrát, kedy ich občania Vrakune spozorovali, bolo zhruba v roku 2000, kedy do malého Dunaja z brehov začala vytekať smradľavá voda, ktorá tam dovtedy nebola, a potom začalo pátranie, o čo ide, a potvrdili sa tie scenáre, ktoré boli, na ktoré sme upozorňovali pri spustení Vodného diela Gabčíkovo do prevádzky, že sa stanú. Odvtedy sa problém nerieši, nerieši ho ministerstvo životného prostredia, nerieši ho ministerstvo zdravotníctva, neriešia ho príslušná štátna správa, nerieši ho žiadna inšpekcia. Každý sa tvári, že problém nie je. Ale uznávam, treba ho riešiť. A to, ten argument, že povedzte niekomu, že vyvezieme tú skládku a niekde inde ju budeme spracovávať, že čo povedia na to tí ľudia niekde inde, nuž, keď raz niečo je vo verejnom záujme, aj vo verejnom záujme a tých iných je mať kvalitnú pitnú vodu za dostupnú cenu, pretože ak my neurobíme riadnu sanáciu tejto skládky a sú rôzne technológie, ktoré boli prezentované na rôznych fórach, ktoré neboli preverené, či naozaj by neboli realizovateľné. Či tá sanácia na mieste, nejakým plazmatickým spracovaním, či nejakým vyvezením a spracovaním na inom mieste a vlastne urobenie komplexnej sanácie, toto nikto nikomu nepredložil. A nikto ani nepredložil, aké opatrenia ministerstvo má nachystané na ochranu Žitného ostrova voči šíreniu toho obrovského plošného znečistenia, ktoré sa pomaly približuje z Bratislavy do podzemných vôd Žitného ostrova. Tak hovorme tu pravdu, hovoríme síce o skrátenom konaní, ale tu nie je naozaj dôvod na to, aby sme dnes konali unáhlene. Keď prijme sa zákon v priebehu tohto polroka, nič sa nedeje, pretože to, čo ste povedali vy, áno, treba EIA, ale len malú. No o tom nerozhodujete vy, ale o tom vy nerozhodujete, že vy môžte pripraviť, máte pripraviť zámer, tzv. malú EIA, ale na základe toho zámeru sa stanovuje rozsah hodnotenia pre veľkú EIA. To znamená, že to nie, aha, budú tri mesiace, máme malú EIA, máme za tým všetkým. Nie, na základe malého oznámenia o zámere tej činnosti, ten sa vyhodnocuje, ten sa posudzuje, prerokuje s odborníkmi s verejnosťou a pri takýchto príkladoch zväčša sa ide potom do komplexného hodnotenia, ktoré sa robí na základe rozsahu hodnotenia, ktoré vzíde z tej tzv. malej EIA. To znamená, celý rok. A prečo to neurobilo ministerstvo? Projekt je známy od roku, minimálne, čo je, na verejnosť sa z utajených zdrojov sa minimálne začiatkom minulého roku dostal ten projekt na verejnosť. Pretože bol v utajovanom režime. Prosím vás pekne, ten projekt bol v utajovanom režime. A keď sa zverejnil, prečo okamžite ministerstvo nezačalo EIA? Tá mohla byť za celý rok 2017 už uzavretá a dnes sme tu mohli mať rozhodnutie ministerstva životného prostredia a ak by bolo odporúčacieho charakteru, mohli začať správne konania. Nie je dôvod na skrátené konanie.