P. Hrušovský, predseda NR SR: (2004-05-12):
Nech sa páči, pani poslankyňa. D. Bollová, poslankyňa: Vážený pán predseda, pán predkladateľ, kolegyne, kolegovia, využívam túto možnosť nie na to, aby som opakovala alebo čítala tu dôvodovú správu k nášmu predkladanému návrhu, chcem vás len zoznámiť s listom nášho občana, občana Slovenskej republiky, ktorý ma poprosil, aby som vás s jeho obsahom zoznámila. „Vážení poslanci, v uplynulých dňoch celým civilizovaným svetom otriasli obrazové a textové informácie o neľudských metódach, ktorých sa dopustili a dopúšťajú bojovníci za demokraciu a ľudské práva v úvodzovkách na irackých zajatcoch. Vo veci nič pozitívneho neprinieslo ani vyhlásenie Georga Busha o tom, že tieto udalosti nepredstavujú celý národ Spojených štátov. Z vystúpenia ministra obrany Spojených štátov amerických v Senáte Spojených štátov sa veľmi intenzívne natíska dojem, že hlavným vinníkom v predmetnej ukážke demokracie sú novinári, ktorí všetko zverejnili.“ K tomu dodávam, ak ste včera sledovali, a predpokladám, že áno, správy našich médií, tak sme sa dozvedeli, a to nebolo až včera, že pán minister obrany o týchto veciach vedel už dávno, ale mlčal, prehovoril až teraz, keď to novinári zverejnili. Pokračujem v liste. „Keď však po druhej svetovej vojne počas norimberského procesu so súdenými predstaviteľmi hitlerovskej ríše nebolo prijaté ospravedlnenie, že ani o spáchaných zverstvách nič nevedeli, prečo dnes pred takým istým počínaním iných zakrývať oči?“ Vážení kolegovia, tento list bol poslaný poslancom Národnej rady, nie mne. Buďte takí dobrí, venujte mu aspoň trošku svojej pozornosti. „V tejto súvislosti sa veľmi intenzívne vynára porovnanie s udalosťami tesne pred druhou svetovou vojnou, keď vtedajší demokrati západného sveta obetovali Československo v mene zachovania svetového mieru. Výsledok je známy. Udalosti posledných dní sú v podstate rovnaké. Rozdielne sú len obal a herci. Vtedy to bolo úsilie o zachovanie svetového mieru, dnes je to boj proti terorizmu a za zastavenie výroby imaginárnych bojových prostriedkov. Tak ako vtedy nebol zachovaný svetový mier, tak ani dnes po niekoľkých mesiacoch od intervencie do Iraku hľadané zbrane doposiaľ nájdené neboli. Podobných porovnaní možno nájsť viac ako dosť. Teraz však nejde o to, ide o to, zastaviť všetky tieto barbarstvá, nech ich vykonáva ktokoľvek a v mene akejkoľvek idey. A všetkých páchateľov postaviť pred medzinárodný vojnový tribunál a súdiť ich ako vojnových zločincov. Všetkých, aj s ich judášskymi prisluhovačmi. Len barbar a najväčší zločinec môžu budovať víziu lepšieho sveta na biede a utrpení druhého. Bolo by teda vhodné, aby Slovenská republika, jej vláda a parlament konečne pochopili tieto skutočnosti a odvolali slovenský vojnový kontingent z Iraku. Tie takzvané humanitné akcie by po úplnom zastavení bojov v Iraku a nastolení legálnej vlády mali vykonať tí, ktorí ich potrebu spôsobili svojou doterajšou zločinnosťou. Táto situácia je nevídanou hanbou civilizovaného sveta a ľudí všetkých národností, teda i nás. Pokiaľ ide o riešenie, v Spojených štátoch amerických sa s ňou  musia vysporiadať sami. V medzinárodnom meradle jediným riešením je zodpovedných najvyšších predstaviteľov USA postaviť pred medzinárodný vojnový tribunál ako zločincov nášho storočia. Ak odvoláme našu jednotku, Slovenskú republiku vyčleníme spomedzi podozrivých vojnových zločincov a očistíme tento biľag z nášho národa.“ Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)