Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2013-06-17):
Pekný deň vám všetkým prajem. Vážená pani predsedajúca, vážené dámy poslankyne, páni poslanci, milý Dodo, pred tým, než začnem hovoriť k veci, ja mám taký pocit, že práve naopak, že som s tou nomináciou veľmi spokojný, pretože táto nominácia ťa, pán poslanec, mimoriadne vytáča. A každým svojím vystúpením potvrdzuješ, že voliči si môžu kľudne pozrieť v priamom prenose, prečo ťa nabudúce nevoliť. Za to obdobie, čo sledujem tvoje dramatické, emotívne vystúpenia, či s okuliarmi, či bez, či na tajného agenta, alebo bez, proste nejakú reálnu vec, ktorá by naozaj veci opravila, som nezaznamenal a ja sa nebudem púšťať do osobných vecí, pretože to mi je, to mi je naozaj ďaleko. A úprimne poviem, na rozdiel, ešte jednému kolegovi, ktorému sa povenujem, tak forma proste bez toho obsahu. Možno ubrať plyn a možno v kľude priniesť nejaké návrhy, ono to možno potom aj ostatní budú počúvať, ale toto je taká emócia, čo sem naozaj zbytočne patrí, o to viac, keď hovoríme o veľmi vážnej téme. Na druhej strane musím povedať, že na rozdiel od kolegu Galka, ktorý už tu nie je teraz, jemu keď dôjdu argumenty, tak prichádzajú urážky. Pokúsi sa vyurážať všetkých v okolí, nazve ich hlupákmi alebo nazve iným spôsobom, čo vypovedá o jeho intelektuálnej úrovni. A myslím si, že raz keby išiel s pánom Dr. Kadúcom na testovanie, tak proste to by ho naozaj, myslím si, že tuná pán doktor zásadným spôsobom porazil, ale to už neriešme. Dobre, poďme k veci. Videl som dnes naozaj veľké množstvo emotívnych vystúpení, niekto to mal ako volebnú kampaň, niekto to mal ako možno aj úprimné vystúpenie. A osobitne musím povedať, že, povedal to tu dneska pán poslanec Lipšic, ale hovoril to na adresu niekoho iného, že nie ste nepopísané listy papiera. A osobitne niektorí vystupujúci. Vtedy by som to zobral ako serióznu debatu, vtedy by som to zobral ako naozaj úprimnú snahu riešiť problém, riešiť vylepšenie stavu, keby s rovnakým zápalom napríklad, pán poslanec Frešo, ste vystúpili k budove Daňového riaditeľstva v Košiciach alebo k zlyhaniu daňovej správy, ktorá priniesla 100 mil. eurové straty, áno, to sú násobky toho, o čom sa tu bavíme dnes. Násobky, ktoré sú potvrdené, že práve tým, že ste sa tomu nevenovali, Slovensko prišlo o stámilióny eur. To nie je výmysel, to viete, že je realita, pretože sa potvrdzuje každý mesiac pri výbere daní. Vtedy by som zobral, keby ste ako chlap, do ktorej roly sa častokrát staviate a tých ochrancov, tých ľudí, o ktorých vy stále tak rád hovoríte, by ste sa postavili a vtedy by ste to tu celé odkomentovali, aké obrovské zlyhanie to bolo, pretože vtedy Slovensko prišlo o stámilióny eur. Ale boli ste ticho. Boli ste zašitý v poslaneckej lavici, len aby ste náhodou nepovedali niečo, čo by sa nemuselo niekomu páčiť z vašej koalície. Práve preto vaše vystúpenie proste nemôžem brať ako nejakú realitu, pretože skôr to bolo vystúpením smerom k voľbám, ktoré sa vám blížia. A niekedy neviem, vzhľadom na to, akým úspešným spôsobom ste ututlali financovanie SDKÚ a veci, ku ktorým bolo mnoho dôkazov a ktoré ste nikdy nechceli vyšetriť a ktoré ste nikdy nechceli ukázať na verejnosti a nikdy ste nechceli ukázať občanom, ako to naozaj bolo, aby niekedy, keď my máme spoločnú fotku, pán poslanec, aby sa ma niekto nepýtal niekedy v budúcnosti, že s kým som to na tej fotke. A nemal som z toho nejaký pokazený kádrový profil. (Smiech v sále.) Čiže to je jedna obava, ktorú vaše vystúpenie vo mne vyvolalo. Teda mohli by sme tu naozaj robiť potom napríklad, pán poslanec Hraško, pre mňa je zábavné a vy ste teda v politike naozaj veľmi krátko, ako keď niekto naznačí, že viete, ale tuná ten kolega, ktorý práve hovoril, ukradol alebo urobil netransparentné konanie, alebo urobil nejakú kauzu, vy poviete, to sú nejaké kauzičky. To vás nezaujíma. To je jedno, že ich hodnota presahuje to, o čom sa tu dnes bavíme, ale proste to vás nezaujíma, pretože to je ten balík, s ktorým práve kryjete bandu proti tým, ktorí sú na tej ľavej strane. To je ten problém, že to nevadí, to nevadí, že proste pán Galko alebo pravicová vláda dávala peniaze daňových poplatníkov eštebákovi number one. Veď ste vygumovali, ste vygumovali, alebo teda netvrdím, že ste to vy vedeli alebo minister o tom vedel, ale tí páni, ktorí dneska tu tvoria, a nie sú politici, tvoria tu morálnu autoritu, ktorá vypovedá, hovorí o nejakých čestnostiach a predajoch a nepredajoch vlastných charakterových vlastností, platili peniaze niekomu, kto vlastne, takmer osobitne sa pozerám teraz na klub KDH, veď sa musíte, keď už, na tej poslaneckej stoličke obrátiť, keď zistíte, že proste pod vedením aj pána kolegu Galka odchádzali peniaze do firmy, ktorú vymyslel, založil človek, ktorý stál na čele ŠtB v roku 1989. To je ten strach, o ktorom hovoril pán minister Glváč. To sú tie veci, ktoré sa postupne začali odkrývať, keď sa zistilo, kam išli peniaze dokonca aj za druhej Dzurindovej vlády. To bolo šokujúce a pre mňa veľmi prekvapivé. Musím priznať, že to je pre mňa vec, kedy sa už nečudujem, že, samozrejme, takéto kauzy vznikajú a sú to spravodajské hry. No poďme ale ďalej. Čiže snažil som sa vám naznačiť, prečo považujem debatu a vystúpenie mnohých, ktorí nikdy nevystupovali, ktorí nikdy nevystupovali počas týchto káuz, nepamätám si ani pána poslanca Viskupiča, nepamätám si, že by vystupoval k tejto kauze, o ktorej som tu hovoril, či už financovanie, alebo daňových úradov, nepamätám si pána poslanca Poliačika, že by búchal po stole a žiadal odvolať ministra financií. Nepamätám si nikoho z vás, že by ste tu navrhovali diskusiu k tomu, aby sme diskutovali o tom, ako obrovsky zlyhalo ministerstvo financií v čase, keď prepadla daňová správa. Nikto z vás. Všetci ste boli ticho. Súčasťou koalície. (Reakcia z pléna.) Tak si veľmi ľahko nalistujeme budovu v Košiciach, ku ktorej koľko bolo návrhov na odvolanie pána ministra financií z vašej strany? Ani jeden. Teraz ste ale podpísaný. Ste podpísaný pod návrhom, pán poslanec? Teraz je ľahko byť hrdina. Čiže ešte raz. Ak chcete mať rovnú chrbticu, musíte mať rovnaký meter. A ten vám teda ale zásadne zlyháva! On ani nie je ohnutý, vy proste v jednom prípade meter nemáte vôbec. Vtedy by som vám to uveril. Vtedy by som vám uveril tú úprimnú snahu, to, ako tu vystupujete a bojujete za práva daňových poplatníkov, keby ste to robili vtedy, keď to bol ale elementárny priešvih a všetci to videli. Neviem, pán poslanec Hlina vtedy nebol v parlamente, možno by to robil. Preto mu to neviem teraz vyčítať, ale vy ste tu sedeli. Všetci ostatní, ktorí ste vystupovali, s výnimkou pána poslanca Hlinu, to ste tu vtedy sedeli, ale bolo ticho. Hrobové ticho v tejto sále k tejto téme. Čiže preto vám hovorím, že keď chcete hovoriť o morálnych právach, o tom, kto môže niečo komu vyčítať, tak som vám to chcel naznačiť. Poďme k druhej téme. Ktože nám tu dnes predstavil svoj scenár, podľa ktorého nakoniec do toho natiahol aj všetkých ostatných poslancov a tí postupne spolu aj s pánom predsedom výboru do toho naskákali a čo dneska bolo leitmotívom celého vystúpenia pána poslanca Galka? Leitmotívom pána poslanca Galka bolo skonštatovanie, že on bol ako jediný minister, ani sme nemuseli mať schôdzu k nemu, odvolaný počas vlády Ivety Radičovej. Takú obrovskú hanbu spôsobil, že prvý raz a jedinýkrát sa zmohla vládna koalícia na to, aby sa sama zbavila ministra, pretože také veľké previnenie to bolo, ktoré ani sa nedalo nejakým spôsobom prikryť, a zlikvidovala ho z tohto postu. Pochopiteľne, reakcie, ktoré vtedy mala k tomu samotná strana, lebo pán minister Galko to má aj teraz, tak dnes tento človek je tou morálnou autoritou, ktorá tu káže o porušovaniach práv alebo nejakých pravidiel v rámci Vojenského spravodajstva. Človek, ktorý keby bol dneska v Českej republike, tak robí spoločnosť pani Nagyovej v tej cele. Pretože možnože tam debatujú iba o nejakom sledovaní. Tu nariadil pán Galko odpočúvanie. Prečo ho nariadil? Spomeňme si dva zaujímavé prípady. V jednom prípade vtedy, keď som zistil a získal som dokumenty, ktoré hovorili jasne o tom, a jeho rukou písané, príkaz dať urobiť za 2 mil. zákazku, ktorú nebolo treba, do budovy, ktorá nikdy nebola súčasťou strategického plánu. A tento materiál bol natoľko zaujímavý, že jeho špicľovia, pretože on je v podstate svojím spôsobom voyer, jeho špicľovia začali vlastne omotávať ľudí, s ktorými komunikujeme, tak, aby získal všetky informácie. Pol roka pred vypuknutím kauzy informoval a vyhrážal sa na tlačovkách, lebo to je jediné, čo vie, to robia tí strašne malí ľudia, ktorí sa stále iba vyhrážajú. A to je jeho jediná vec, ktorú vie povedať: Bude horšie, príde to na vás, my vás zavrieme, neviem čo všetko. A vtedy už od augusta rozprával: Počkajte, ja porozprávam, ako sa niektorí poslanci rozprávajú s novinármi. A toto tvrdil pol roka, než prvýkrát niekto zverejnil spôsob, ako odpočúval nielen novinárov, ale aj svojich blízkych ľudí, ako tlačil na tu neprítomného pána poslanca, aby dal odpočúvať jeho ochranku, aby dal odpočúvať všetkých. Tomu sa hovorí paranoja. A z paranoje sa dá liečiť. A úplne najšarmantnejším príkladom tejto paranoje a toho, čo dneska sme tu boli svedkami, a ten výlev, ktorý spočíval, spočíval predovšetkým v tom nešťastí, že ako jediný minister bol odvolaný, ako jediný minister naživo dostal informáciu, že je neschopný, bolo, že asi hodinu, možno pol, išiel za jeho služobným autom kamión. Akonáhle zistil, že za ním išiel kamión, zavolal týmto svojim skvelým ľuďom, o ktorých tu hovorí, týchto plukovníkov a podplukovníkov, a neviem, ako sa presne volajú všetci, aby okamžite nasadili odpočúvanie na vodiča kamiónu, ktorý ho prenasleduje a ktorý je sieťou spravodajských dôstojníkov, ktorí dokonca majú aj kamióny a prenasledujú ministra na jeho služobnom vozidle a patria do skupiny, ktorú určite riadi Baška alebo Kaliňák, lebo my tu riadime všetko. A zrazu sa ukázalo (potlesk), že bez problémov prelomil, a teraz osobitne MOST – HÍD, prelomil práva vodičovi národnostnej menšiny (smiech v sále), kde aj samotní jeho vlastne posluhovači, a nejak ináč ani neviem povedať, ktorí každý deň reportovali pokolenačky vlastne v jeho kancelárii pracovnej, povedali: Dva týždne neprehovorili inak ako po maďarsky, nevieme to teda nejakým spôsobom odkomunikovať. (Smiech v sále.) Keďže máme vedomosť, že Kaliňák po maďarsky nevie, asi s ním nie je v priamom spojení. (Smiech v sále.) Čiže toto je presne tá úroveň, tá morálna etika, ktorá tu teraz funguje a snaží sa svoje vlastné a obrovské priešvihy zatieniť. Česká paralela ale zaznela. A veľmi mylne si ju vyložil aj pán poslanec Galko, pretože má dve veci. Kupovanie poslancov, kde na rozdiel od slovenského parlamentu, kde poslanci ostali v parlamente, v Čechách sa aspoň vzdali mandátov, u nás zostali v parlamente a boli kupovaní priamo tu. Nakoniec vaši kolegovia to mnohí potvrdili. A druhá kauza je odpočúvanie, resp. sledovanie, no nevieme presne, že ktorú časť a ktorú časť ľudských práv bolo porušené zo strany Vojenského spravodajstva českého. Čiže proste my tu máme Nagyovú v nohaviciach. A, pán Galko, presne ste to vy. A toto všetko, čo sa dnes deje okolo Vojenského spravodajstva, keďže vyšetrovanie pokračuje a tých dôkazov proti vám je stále viac a viac, ste sa rozhodli rozohrať akúsi spravodajskú hru, čo by ste so svojimi kolegami skúsili vytlačiť, aby ste tak mohli hodiť trochu blata na to ministerstvo obrany. A naozaj veľmi čitateľné medzery máte v tých všetkých argumentoch, ktoré hovoríte. Po prvé, samozrejme, útok na ministra obrany Glváča, ktorý je vlastne ministrom v čase, kedy tieto veci sa nediali, je, samozrejme, amatérsky a je robený len preto, aby sa o ňom mohlo diskutovať v parlamente. Pre nič iné. Snažíte sa natiahnuť človeka, ktorý s touto kauzou nemá nič spoločné. Dal ju vyšetriť a odovzdal ju, tak ako právo káže, orgánom činným v trestnom konaní. A to nie je na smiech dodržiavať zákon, milý poslanec Hlina, keď je ten návrh uznesenia, nepovažujeme ho za taký slabý, lebo toto navrhoval niekoľkokrát poslanec Galko. Teraz ste ho bránili, dneska veľakrát. Ale pán poslanec Galko v čase, keď bola kauza odpočúvania, neustále hovoril o tom, že len orgány vyšetrovania, orgány činné v trestnom konaní, žiadny parlament, žiadny výbor nesmie vyšetrovať tieto veci. Môže sa pán Galko priznať, veď to je nahraté. Aj keď teda on vie zaprieť aj nos medzi očami, to je pravda. A ja si pamätám ešte krajšiu vec. Dokonca jeho vlastnému koaličnému partnerovi sa nepozdávala činnosť na ministerstve obrany. Pán poslanec Fedor, pán predseda, pamätáte si, ako vám pán bývalý minister obrany zakázal vstup na ministerstvo obrany? Pamätáte si to? (Smiech a potlesk v sále.) Fajn. Ja len teda v otázke dôvery. Viete, pán poslanec Fedor je teraz v opozícii, napriek tomu si myslím, že to, čo vtedy urobil pán minister Galko, bolo teda ale skutočne pod úroveň akejkoľvek. Pán poslanec Fedor bol jednak bývalý minister obrany a jednak bol členom výboru pre obranu a bezpečnosť a zo zákona mu nemôžete zakázať takéto niečo. Lenže pre vás zákony nikdy nič neznamenali! Pre vás je len jedno – veľké Galko; to je že – ja. (Smiech v sále.) To je jediné, čo poznáte. (Potlesk.) A vaša nekonečná samoľúbosť a paranoja, to je taká tá najhoršia kombinácia, ktorá existuje, vás doviedla k tomu, aby ste počúvali, či nemá náhodou nevhodného frajera vaša sekretárka alebo či náhodou vaši ochrankári nie sú v spojení s Baškovo-Glváčovo-Kaliňákovskou mafiou, o ktorej vždy ste boli presvedčený. Aby sme to dokázali, že teda akú atmosféru ste tam vyvolali, tento jeden z týchto dvoch svedkov, ktorí teraz vystupujú ako tí nepoškvrnení, čistí ľudia, bol raz počas pracovnej doby o dvanástej na hokeji, hrať si, bol si zahrať hokej počas pracovnej doby, veď však teda nebolo to nič výnimočné, predchádzajúci minister chodil na golf počas pracovnej doby a nikomu to neprišlo zrejme na rezorte divné. Vykradli mu auto, nepríjemná udalosť. A z tejto spísal informačnú správu, keďže mu to bolo blbé, ako by sa priznal pánovi ministrovi Galkovi, že mu vykradli auto, tak napísal informačnú správu, že auto mu vykradla skupina okolo Ľubomíra Skuhru v snahe ho diskreditovať a zohnať tajné materiály z tohto auta. Keď si robíte poznámky, znamená, že si pamätáte tú správu. Tak to už je na smiech. Pretože všetko, čo sa udialo zlé na ministerstve, som za to bol zodpovedný buď ja, buď Baška, teraz Glváč, samozrejme, alebo ľubovoľný predstaviteľ, ktorý vtedy bol na ministerstve. Všetci boli zlí, všetci boli sledovaní, všetci boli odpočúvaní. Výhodou je, že Božie mlyny melú pomaly, ale isto, a v tomto prípade si myslím, že takisto verím, že sa dozvieme všetci, aká bola pravda. A nie sme nervózni, že sa to vyšetruje dva roky. No proste tak to býva niekedy v trestnom procese. Dva roky sa to vyšetruje, pretože je strašne veľa svedkov. Ja by som rád ešte teda k osobám, ktoré vy považujete všetci za tých, ktorí niečo povedia, a vy to beriete ako axiómu, ako vec, ktorá sa stala. Čiže pán riaditeľ Mikulec je človek, ktorý je trestne stíhaný, nie nami, nie na naše trestné oznámenie, na vaše trestné oznámenie, za falšovanie. Tak už keď je niekto trestne stíhaný za falšovanie, tak je jasné, že je čisto pravdovravný vo všetkých veciach, ktoré urobí, za zneužívanie právomoci verejného činiteľa, za ohováranie. Tak ak je niekto trestne stíhaný za toto, tak pochopiteľne asi tá dôvera k nemu je u nás minimálna. A ešte raz sa k tomu vrátim. Nie je to taká tá pomsta, ktorú niekto robí, že teraz my dáme na teba trestné oznámenie. Sú trestné oznámenia, ktoré dala premiérka, ktorú tu všetci uznávate. To vtedy boli veci, ktoré sa preukázali, akým spôsobom žil a fungoval tento človek. A táto partia, ktorá sa tvári, že oni všetko vždy chceli urobiť, tak si to zrekapitulujme, aby sme vedeli, o čom sa tu bavíme. Od roku 2010, od leta teda prišli, pán Galko robil rôzne tlačovky: k veslám, k motorom, všelijakým naozaj veciam nie veľkej hodnoty. Ani chlapský sľub nevie dodržať, lebo mi sľúbil v jednom prenose, že mi pošle veslo. (Reakcia poslanca.) Hej, ale neposlali ste ho, to na veci nič nemení. (Smiech v sále.) Faktom zostáva, že proste nikto neuverí tomu, už keby o tom vedel, keby tú informáciu mal, že by jednak nebola obrovská tlačovka, samozrejme, a s tým, že sme všetci za to zodpovední, ale že by nepodal trestné oznámenie, lebo ich podal sedemnásť. Ešte bývalá vláda, nie my, mu polovicu alebo trištvrtinu z toho zamietla ako neodôvodnené, lebo to boli všetko výmysly. Faktom zostáva, že jednoducho nikto v tom nekonal z nich. Niekoľko pokusov o kontakt polície. Raz dokonca teda prišiel riaditeľ, prišiel riaditeľ k ministrovi vnútra, a teraz tu už sedí, pán poslanec Lipšic, ktorý ho vyzval, tak ako sa má, aby mu tie veci odovzdal. Odmietol mu ich dať. To nebola spravodajská informácia, pán poslanec Galko, to bola informačná správa. Tá nepodlieha utajeniu tohto typu, ako niekto vyložil z tých advokátov, že nebol minister vnútra recipientom spravodajskej informácie. To bola informačná správa, ktorá môže mať stupeň utajenia, pretože konštatuje porušenie zákona, a tá práve patrí ministrovi vnútra a nikomu inému. Alebo vtedajšej Generálnej prokuratúre. Mohli si vybrať, buď ministra vnútra, alebo Generálnu prokuratúru, alebo špeciálnu prokuratúru, samozrejme. Čiže v tomto prípade to nikomu nevadí, nad týmto sa nezamýšľame, pán poslanec, napríklad, že prečože 3 roky – 3 roky – nikto v tom nepodal žiadne trestné oznámenie. Ani doteraz nie. Ale namiesto toho to poslal médiám. Poviete, no tak, viete, poslal to médiám preto, aby sa to neututlalo. Dobre. Tak prečo to neposlal zároveň médiám a polícií alebo médiám a špeciálnej prokuratúre, keby nedôverovali polícii, lebo veď teda Kaliňák by mohol ovplyvňovať políciu. Prečo to neposlal a nesprával sa, tak ako sa má, tak ako sú vycvičení. Poslal to len médiám. Až médiá to poslali špeciálnej prokuratúre a následne výboru, ktorý to okamžite poslal na NBÚ, tak ako sa má. To znamená, z tohto pohľadu sa treba pozrieť na myšlienku a to, že čo je toho účelom? A dnešné vystúpenie pána poslanca Galka mi to len potvrdilo, že vlastne celé to tu, čo tu on hovoril zhruba asi trištvrte hodinu, bolo o plači, že bol nespravodlivo odvolaný, a odpočúvací škandál, kde prelomil práva civilných nevinných ľudí, pán Galko. To, že ste sa na mne dorobili, to je vec, ktorú beriem ako súčasť politiky. Ale to, že ste sa dorobili na nevinných ľuďoch, vašej sekretárke, vašich ochrankároch, vašich spolupracovníkoch z chodby, a povedať, že to bol komplot proti vám, tak tomuto sa dá porovnať iba proste, Stalin bol taký. Stalin bol taký. A to, že ste platili peniaze firme, ktorú vymyslel, založil a pripravil bývalý šéf ŠtB, to len potvrdzuje tie metódy, ktoré ste proste používali. A môžte rozprávať o mne, o Glváčovi, o tajných, koľko len chcete, proste toto špinu z vašich rúk nikdy nezmyje. Nikdy. A môžte používať, že sme hlupáci, môžte nadávať a každého uraziť, pretože akonáhle vám dôjdu argumenty, len viete urážať rôznymi vulgárnymi vystúpeniami, máte pocit, že budete atraktívny. Kľudne si to myslite ďalej. Faktom je, že aj dôvera, ktorú v tejto chvíli požíva vaša strana, alebo vo voľbách ste dostali o 50 % menej, je znakom toho, že ste nepresvedčili, že ľudí na Slovensku neoklamete. Môžete mať tisíc facebookových profilov a tisíckrát hovoriť na kameru ľubovoľné hrubé slová voči opozícii. Nikto vám neverí. To je proste tak. Na záver vlastne už len taká drobnosť, ešte sa opýtam. Viete, pán Galko, aj vo vašej vláde, vo vláde predtým, druhej, prvej Dzurindovej vláde, našich vládach, sedia rôzni ministri a tí rôzni ministri majú rôzne úlohy a niektorí aj na poli národnej bezpečnosti. A tí niektorí ministri majú kontakty so zahraničím a niektorí ich zahraniční kolegovia ich proste berú za partnerov, lebo si myslia, že dokážu pre tú národnú bezpečnosť európskeho alebo celosvetového významu niečo urobiť. Áno, keď hovoril pán poslanec Lipšic, že ťažko povedať, že na čo nám je tajná služba vojenská, dá sa povedať, že v prípade našich vlastných slovenských, čisto slovenských záujmov, by sme si v nejakých tých percentách vystačili s informáciami, ktoré dostávame z centrály NATO. Alebo v prípade vojakov a v prípade civilu, ktoré máme z centrály dajme tomu Bernského klubu alebo iných organizácií, ktoré združujú tieto profesionálne tajné služby. Napriek tomu sme veľmi uznávanou zložkou, a osobitne vojenská rozviedka, ktorá je veľmi efektívna a bola efektívna. A nielen kvôli tomu, že my sme boli vláde, ale aj pred nami bola efektívna niekedy a dokázala urobiť obrovské množstvo práce. Povedzte mi, koľkokrát ste sa stretli s nejakým predstaviteľom, riaditeľom cudzej spravodajskej služby, partnerskej, teda mám na mysli? Odpoveď je jednoduchá. So žiadnym. A viete, prečo nie? Lebo vám nikto neveril. Nikto vám v Európe neveril. Iné bolo iní ministri vo vašej vláde, vy ste tento problém proste obrovský mali. A mohli ste vykrikovať, že bojujete proti korupcii, koľko chcete. Faktom zostáva, že akonáhle sa ukázalo, aké sú vaše skutočné úmysly, ako proste rád kšeftujete bez súťaží a podobne, okamžite ste dali celé okolie ľudí, ktorí takúto informáciu poskytli mimo rezort, odpočúvať. Ja viem, možno sa vám zdá 2 mil. eur málo, ale osobne si myslím, že veľmi zaujímavé je aj to, čo vy stále hovoríte o tých vrtuľníkoch. Pokiaľ ste nadávali Baškovi, že ich chce za 3,1 mil. opraviť, jeden vrtuľník, vy ste ich dali opraviť jeden kus za 4,1 mil. Ja teda neviem, samozrejme, 31 mil. a 14 je menej, to je jasné. Ale faktom je, že štyri vrtuľníky po 4,1 mil. je ďaleko viacej ako štyri vrtuľníky po 3,1 mil. A to bolo fakticky, že pod tou, a mnohí vám to tu veria, dneska to tu povedali, aj pán poslanec Hraško, ktokoľvek, že proste verí tomu, niekto dokonca, že hĺbka. Pán poslanec, vy ste hovorili, že to malo hĺbku a že známy ako bojovník proti korupcii. Ale realita je iná. Realita je, že skritizoval Bašku za 3,1 mil. na vrtuľník a objednal vrtuľník za 4,1. Ale všetci ste mu zjedli tú prvú tlačovku. Tomu sa hovorí marketing, ten mu celkom išiel. Toto je práve ten problém a to isté platí aj v tomto prípade. Pretože označiť budovu, ktorá skončila v rukách, už dneska je zbytočná, samozrejme, a tým spôsobená škoda, v rukách ministerstva vnútra, ako tunelovanie Vojenského spravodajstva, ktoré je u nás na ministerstve, priznám sa, že snažím sa mať veľkú fantáziu, ale tu mi to nedochádza. Keď som bol minister, nakúpili sme autá, ktoré sme presunuli na inú spravodajskú službu, nebudem hovoriť na všetky, pretože tie autá sú stále v službe, a niekedy nám iná spravodajská služba dala autá. Takto sa proste vymieňa práve preto, aby bola zachovaná tá časť, aby nevedeli všetci tí, komu tie autá patria. A oni to označili v tej správe za tunelovanie. Označili za tunelovanie, a preto viem, že nevie o tom, pretože označili za tunelovanie budovu, ktorú predal pán Galko, asi sa pomýlili. Jednoducho, tam je toľko proste vecí, ktoré sa ľahko vysvetlia, ale pán Galko jednu jedinú vec sa naučil na ministerstve, popri tom, že, samozrejme, je asi jediným ministrom na svete, ktorého premiérka nechala robiť testy pred tým, aby dostal funkciu. Ešteže nemuseli byť testy z plávania, lebo by sa utopil vo vlastných klamstvách. (Smiech a potlesk v sále.) Faktom však zostáva, faktom však zostáva, že ten imidž bojovníka s korupciou tu môžu mať v tejto sále rôzni ľudia, ale jediný, ktorý ho naozaj zlomil v priebehu niekoľkých sekúnd, bol vždycky iba poslanec Galko. A o tom je presne aj tá hra. Ak on povie, že má ďalších dvoch svedkov, ak si z PN-ky vytiahne slečnu, ktorú tu strašne chráni, a ja sa o nej nebudem vyjadrovať, lebo naozaj je skvelý nápad, ale to neriešme. Proste z lekárskeho ošetrenia ju vytrhne a zoberie ju na tlačovku, aby si urobil reklamu vo svojom alebo vo vašom dome liberálnom, tak ďalšie reči o citlivom prístupe sú vlastne úplne zbytočné. To je dokonca taký veľmi dobrý príklad toho celého, že jednoducho chcete robiť sociálne veci a dievča, ktoré je určite s veľmi vážnym ochorením na PN, určite si to nevymyslela a určite teda je chorá, tak ju vytiahnete, aby teda na tlačovke vám robila reklamu. To určite bude ocenené. To znamená, vrátim sa späť k samotnému prípadu. Áno, sú tu orgány činné v trestnom konaní, ktoré to majú vyšetriť; a špeciálna prokuratúra sa teší veľmi slušnej dôvere. Myslím si, že to má šancu vyšetriť. Faktom však je, že tajná služba, každý, kto aspoň trošku by sa tomu venoval, a venujem sa tejto oblasti dvadsať rokov, by mal vedieť, že veľmi ťažko nájdete v tajnej službe ľubovoľný majetok na ňu napísaný, maximálne jedna budova, ktorá slúži na oficiálne stretnutia, aj to nie je na ňu, ale skôr na samotný rezort obrany, ktorý slúži na oficiálne stretnutie so zahraničnými partnermi. Všetky ostatné budovy sú buď na fyzické osoby, alebo na právnické osoby. Podobným spôsobom funguje sčasti ministerstvo vnútra a, samozrejme, Slovenská informačná služba. To znamená, urobiť z toho, že budova, ktorá je v katastri napísaná na niekoho, potom na niekoho iného a zase na niekoho, a povedať, že to vlastne je presne tá zlodejina, pretože tam nikde nie je napísané Vojenské spravodajstvo, iste. Iste. Iste. Ale nikto už nedodá ten zvyšok tých materiálov, ktorý by potom napovedal, že ako operácia prebehla a prečo a ako. Mnohé z tých vecí sú predsa, no vlastne toto ani nemôžem povedať, takže to už ani nehovorím. Poviem lepší príklad. Častokrát, pán poslanec Lipšic odpustí, niekto kúpil v jeden deň Fabiu za 12-tisíc euro. Ministerstvo vnútra ju kúpilo na druhý deň za 35-tisíc euro. Povedali by ste na hodinu, celý deň by ste sa mohli o tom rozčuľovať. Tak tá Fabia má asi niečo, čo predtým nemala. Momentálne nejaký bič na pirátov cestných a podobne, ktorý zrejme, fabrika, keď ju vyrobila, ju asi vtedy nemala. Potom sa tam dodalo zariadenie, ktoré asi tú cenu zásadne zvýšilo, lebo samo osebe je drahšie ako celé auto dokopy. Čiže z môjho pohľadu sú situácie, ktoré, áno, iste, orgány činné v trestnom konaní môžu skúmať pod veľmi prísnym stupňom utajenia, aby sme neohrozili našich partnerov, lebo tí nám dôverovali, nie preto, či tu parlament bude debatovať o tom. Myslím si, že to nie je podstatné. A skutočne táto diskusia o tomto aj tu v parlamente asi neohrozí veľmi kredit, ktorý naozaj niekto má vysoký. Ale určite ľudia, ktorí zlomili ústavu, ľudské práva cez koleno, nebudú vyzývať na personálnu politiku súčasného ministra obrany, ktorý s tým nemá nič spoločné. A práve preto, že mnoho tých správ, ktoré vám vypisovali všetci títo riaditelia, keď im vykradli auto, keď boli počas práce na hokeji a keď neviem čo všetko sa im stalo a stále písali iba o Skuhrovi a neviem o kom inom, možno vo vás vznikol dojem, že Ľubomír Skuhra bol riaditeľom Vojenskej spravodajskej služby. Nebol. Nikdy nebol riaditeľom Vojenskej spravodajskej služby. A to, o čom sa tu bavíte, je práve problém, ktorý, ja teda si myslím, že je ľahko vysvetliteľný, ale nakoniec nie som tu od toho, na to sú tu orgány činné v trestnom konaní, ktoré si môžu každú operáciu prejsť, ale od A po Z, od začiatku po koniec, aby sme vedeli, ako idú toky finančné. Nielen vytrhnúť niečo skraja. A on nebol riaditeľom tejto služby, bol riaditeľom inej služby. A tá ten problém nemala. To znamená, snaha zatiahnuť to toho ministra obrany Glváča, snaha zatiahnuť do toho súčasného riaditeľa svedčí o tom, nie nielen o neznalosti, ale snahy o tom, že u ľudí, ktorí buď už nie sú v službe, alebo robia niečo iné, by nebola taká šarmantná a nedokázala by prekryť moje ďaleko väčšie priešvihy – teraz hovorím v prvej osobe pána Galka -, ktoré som ja napáchal na tom ministerstve a momentálne sa vyšetrujú a práve sa blížia k mnohým zaujímavým skutočnostiam, ako je napríklad spolupráca s vrcholovým predstaviteľom ŠtB. Takto ešte nikto ten november nevygumoval, pán Galko, ako vy nikto. Nikto. Nikto. Robiť ako, pán poslanec Hlina, veď vy ste robili demonštráciu pred domom pána Lorenca. Vám to nevadí, že ho platili? (Reakcie z pléna.) To je pre mňa, to je pre mňa akože dosť šokujúca informácia. (Reakcie z pléna.) Súhlasím. Aj ja som to počul prvýkrát minule. Je to zaujímavé. A toto sú tie veci, keď hovoril pán minister Galko, pán minister Glváč o strachu, to je on, to je ten. Pretože práve táto skvelá, čistá partia sa na tom podieľala. Čiže na záver. Vážené dámy a páni, urobili ste si diskusný kruh o veciach, ktoré sú citlivé a ktorých ľudia, ktorí naozaj boli v poli, nie úradníci, ktorí sa tu stavajú do polohy, do polohy nejakých, by som povedal, bojovníkov, pretože neviem o tom, že by boli niekedy v Afganistane títo páni alebo v ktorejkoľvek inej rizikovej krajine a mali tam dlhšiu službu ako jednodennú návštevu, tak práve mnohými s týmito hrami si nikto neuvedomuje, že ohrozujeme reálne ich životy. Nielen debatu, kľudne, veď mali sme tu tisíc diskusií a káuz, o ktorých tu môžme debatovať, tlačoviek je mnoho. Politici sú na to, aby sa medzi sebou asi hádali, to tak je. Ale ťaháte do problémov ľudí, ktorí naozaj pre to Slovensko niečo urobili v minulosti. A práve tých ľudí, ktorých sa teraz snažíte očierniť, za nimi sú desiatky listov a správ od zahraničných partnerov, čo všetko dokázalo Slovensko, malé Slovensko, urobiť pre veľké krajiny, ako je Veľká Británia, Nemecko, Spojené štáty, Izrael, ktokoľvek. Neviem, koľko listov dostali vaši kolegovia, ale za tie dva roky tuším ste neurobili nič. Takže žiadnu takú správu aspoň netuším. Boli vaši kolegovia vo vláde, ktorí sa snažili tú situáciu vášho zlyhania zachrániť, ale nebolo to až také jednoduché. Chcem sa vám všetkým pekne poďakovať. Tým, ktorí, samozrejme, uverili niektorým rečiam, samozrejme, to s tým my ťažko niečo urobíme. Orgány činné v trestnom konaní sú na to, aby to vyšetrili, podajú nám určite čoskoro správu. Všetci, ktorí ste tu debatovali o kauzách, ste sa na nich odvolávali, bez ohľadu na to, či pochádzate z koalície, alebo z opozície, tak si myslím, že to je aj namieste. Veľmi pekne vám ďakujem. (Potlesk.)