I. Mikloš, poslanec: (2008-06-25):
Ale najskôr k podstate veci. Najskôr teda k tomu, kto dnes uvádzal za vládu stanovisko vlády k návrhu na odvolanie ministra a ako prebieha táto diskusia. Pán podpredseda vlády Kaliňák povedal, že sa mi trasú kolená, vraj preto nevystupujem. Nie, vystúpil som zámerne neskôr preto, aby som mohol reagovať aj na diskusiu a aj na to, čo sme mali možnosť si tu vypočuť. Takže po prvé myslím si, že je naozaj príznačné, že tu nie je Robert Fico, pričom všetci vieme, že keby chcel, tak tu byť môže. Zvolanie schôdze je v kompetencii predsedu parlamentu a ten ju zvolal práve nielen na deň, ale aj na hodinu, keď má Robert Fico dôležitú návštevu v zahraničí. Teda je evidentné, že Robert Fico nechcel a nechce obraňovať svojho ministra, čo je podľa môjho názoru nepriamym potvrdením toho, že ho možno ani nechce v tej vláde, ale musí ho tam mať, toho, že o tom, kto je členom vlády a kto nie je členom vlády, nerozhoduje slobodne predseda vlády, že pri tomto rozhodovaní nie je slobodný. A najlepšia ilustrácia toho, najlepšiu ilustráciu toho predviedla skupina, a beriem ten návrh, aby sme to volali slovensky, J a T na svojej tlačovej konferencii. Taktiež, samozrejme, nemohol stanovisko vlády uvádzať podpredseda vlády Čaplovič, pretože ten sa vyjadril, že on na mieste Jána Počiatka by odstúpil, takže možno náhodou, možno nie, na obhajovanie zostal obchodný partner a osobný priateľ Jána Počiatka pán podpredseda vlády Kaliňák. No k tomu podstatnému, čo chcem povedať, od začiatku je snahou aj ministra Počiatka, a dnes to predviedol najmä podpredseda parlamentu Číž, od začiatku je ich snahou personifikovať to a politizovať to v tom zmysle, že tvrdiť, že to nie je kauza, že som si to vymyslel. Personifikovať to vo vzťahu ku mne v tom zmysle, že to je len moja nejaká konštrukcia, ktorá dostala vlastný život. Je to výmysel. Je to predstieranie reality, tak ako to pomenoval pán poslanec Lipšic. A viem to zdokumentovať, že toto nie je pravda. Najskôr chcem povedať, lebo budem citovať pána podpredsedu parlamentu Číža, nie je tu ako obvykle, keď hovorím, ktorý povedal, citujem ho, že „poslanec Mikloš z toho urobil kauzu a zaujímavé je, že deň pred rokovaním o Veriteľovi“. Čiže dokonca aj našiel dôvod, prečo som z toho ja mal vraj urobiť umelú kauzu. Tak chcem vám pripomenúť, vážení kolegovia, že o Veriteľovi, o správe o Veriteľovi rozpráva vláda od jesene minulého roka. Predseda vlády z tej správy o Veriteľovi tu citoval už v minulom roku niekedy v novembri a na program rokovania Národnej rady sa správa o Veriteľovi dostala na májovej schôdzi. Vy hlasovaním, my sme boli proti, ste rozhodli, že ste správu o Veriteľovi presunuli na jún. Čiže ak by to bolo v pôvodnom programe, tak ako sme aj my chceli, tak by správa o Veriteľovi bola prerokovávaná pred schvaľovaním centrálnej parity 28. mája. Toto vás jasne usvedčuje, pán podpredseda Číž, z toho, že zavádzate. A že nie my sme tam nejakú súvislosť videli a mali vidieť, ale vy ste rozhodli, že Veriteľ bol prerokovávaný až v júni. Mimochodom, neviem, prečo ste ho presunuli na jún, keď sme ani nevyčerpali predpokladaný časový harmonogram schôdze v máji. My sme májovú schôdzu skončili skôr, myslím, že o dva dni, ako bol plánovaný termín, a napriek tomu ste presunuli niektoré body na schôdzu júnovú. Teda toto je fakt a realita na rozdiel od konštrukcie pána podpredsedu Číža. K tomu teda, či som kauzu vymyslel ja, či som ju skonštruoval alebo či ten problém tu bol už predtým. Ja si uvedomujem, a hovorím to s plnou vážnosťou, uvedomujem si, že ide o vážnu kauzu a ja ju nie náhodou nazývam megakauzou, lebo si myslím, že naozaj je to megakauza alebo, ak chcete, megaškandál, ale na tento problém upozornili dávno predtým, ako som sa ja k nemu prvýkrát verejne prihlásil alebo vyjadril, dávno predtým slovenské médiá tieto správy priniesli. Ako dôkaz vám odcitujem titulok z denníka Sme zo dňa 3. 6., 3. 6. tohto roka a chcem predoslať, že ja som sa prvýkrát ku kauze možného úniku alebo podozrenia z úniku informácií verejne vyjadril 17. júna. Takže moje prvé verejné vyjadrenie bolo 17. júna. Odcitujem titulok denníka Sme z 3. 6., z 3. júna. Citujem: „Niektorí špekulanti o revalvácii koruny vedeli zrejme skôr ako ostatní a zarobili viac.“ Koniec citátu. Môžem vám ukázať titulku denníka Sme, na ktorej hlavný článok, hlavný titulok je „NBS pátra, kto zarobil“. Tento denník, tento výtlačok je zo 17. júna, teda z toho istého dňa, kedy som sa vyjadroval. Ja som sa vyjadroval popoludní. Tie noviny boli pripravované, samozrejme, deň predtým, ten článok. Zároveň chcem povedať a informovať vás o chronológii, ako teda táto kauza, vlastne jej prerokovávanie aj v Národnej rade, aj medializovanie prebiehalo. Teda už niekoľko dni. K zmene, k oznámeniu, oficiálnemu oznámeniu zmeny centrálnej parity došlo v stredu 28. mája neskoro večer. Už niekoľko dni po tom, čo k tomu došlo, k tejto zmene centrálnej parity, médiá informovali o tom, znovu citujem: „Niektorí špekulanti o revalvácii koruny vedeli zrejme skôr ako ostatní a zarobili viac.“ Samozrejme, že som sa o to zaujímal, pretože ako poslanec za opozičnú stranu to považujem za svoju povinnosť. Považujem za svoju povinnosť kontrolovať a aj kritizovať vládu, keď sú na to dôvody. A navyše ako bývalý minister financií o tomto procese aj niečo viem, keďže som ním prešiel. Na základe informácií, ktoré som získal aj z verejných zdrojov, ale, samozrejme, aj zo zdrojov iných, som došiel k presvedčeniu, že je tu vážne podozrenie. A ak chcete, ja osobne, ja osobne som presvedčený, že došlo k úniku informácií. Som presvedčený, že k nemu došlo a že na základe takéhoto úniku niektoré slovenské skupiny, najmä tá, ktorá sa najviac medializuje, zarobili najmenej stovky miliónov korún. Uvedomujem si, že je to vážna vec a práve preto, že to považujem za vážnu vec, skôr ako som sa k tomu vyjadroval na verejnosti a v médiách, som inicioval kroky tam, kde som ich mal iniciovať podľa môjho názoru, a to je výbor pre rozpočet, financie a menu, ktorého som členom. Na zasadnutí tohto výboru som 11. júna požiadal, aby výbor požiadal guvernéra Národnej banky, aby Národná banka preskúmala obchodovanie so slovenskou korunou pred zmenou centrálnej parity, aby sa potvrdilo alebo vyvrátilo podozrenie, že k úniku informácií došlo. Jedenásteho júna na môj návrh výbor jednohlasne schválil takéto uznesenie. A predseda výboru, to nie ja, ale predseda výboru Jozef Burian poslal v ten istý deň takýto list, ktorý mám tu, v ktorom požiadal guvernéra, aby výboru doručil a aby ju doručil do 17. júna, 11. júna výbor odhlasoval a požiadal guvernéra, aby do 17. júna, kedy bolo ďalšie rokovanie výboru, guvernér predložil správu, ktorá mala potvrdiť alebo vyvrátiť podozrenia z úniku informácií. Guvernér Národnej banky doručil túto informáciu, o ktorú sme ho žiadali, a prišiel aj na rokovanie výboru. Odcitujem vám prvú vetu z tejto informácie. Prvá veta tejto informácie znie, citujem: „V stredu 28. 5. 2008 ráno začali obchodné banky nakupovať vo veľkých objemoch slovenskú korunu buď na vlastný účet, alebo vo väčšine prípadov v mene ich klientov.“ A potom je tu, sú tu aj grafy, aj objemy, v akých sa obchodovalo. To, čo hovoril pán minister, myslím, Maďarič, že do 10.00 hodiny, absolútny nezmysel, obchodovalo sa celý deň. Ale kľúčové a podstatné je, že táto informácia, ja som sa na to jasne pýtal guvernéra vtedy na rokovaní výboru, či teda môže potvrdiť alebo vyvrátiť tu informáciu, či k úniku informácií došlo, lebo tá správa sa tomu vyhla, k tomu vyjadriť sa jasne. Guvernér povedal, po tej diskusii, že to nemôže ani vyvrátiť, ani potvrdiť, že na to treba viac informácií, ale že tam podozrenie je a že sa tieto veci šetria. Nakoniec vyjadril sa, vyjadril sa aj v médiách. Potom som sa k tomu, až potom, po tomto rokovaní výboru, ešte som na pléne Národnej rady, výbor bol doobeda, poobede v utorok minulý týždeň sedemnásteho sa začalo plénum, na pléne som predložil dva návrhy. Prvý návrh bol, aby guvernér Národnej rade ešte na tejto schôdzi, ale na konci tejto schôdze, čiže času by bolo dosť, od 17. do 5., alebo resp. do 4., resp. 11. júla, podľa toho, kedy sa schôdza skončí, aby guvernér Národnej rady predložil na konci tejto... (Reakcie z pléna.) Guvernér, pardon, ospravedlňujem sa, guvernér Národnej banky, aby predložil, čiže tá žiadosť bola, o ktorej sme hlasovali, aby guvernér Národnej banky predložil informáciu o obchodovaní so slovenskou korunou pred oficiálnym oznámením centrálnej parity, ktorá by vyvrátila alebo potvrdila podozrenia z úniku informácií o tomto procese. Tento môj návrh nebol schválený. Nebol schválený hlasmi, pretože zaňho nehlasovali koaliční poslanci. Celá opozícia za tento návrh hlasovala. Čiže my sme mali šancu už na tejto schôdzi, na konci tejto schôdze dozvedieť sa od guvernéra Národnej banky viac. Bola schválená, bol schválený môj druhý návrh, ktorý som žiadal, aby vláda Slovenskej republiky v spolupráci s guvernérom Národnej banky predložili správu aj o rokovaniach o zmene centrálnej parity a o obchodovaní so slovenskou korunou pred oficiálnym oznámením zmeny centrálnej parity, ktorá by zase potvrdila alebo vyvrátila podozrenia z úniku informácií. To je teda priebeh toho, akým to celé prešlo a aká bola moja úloha a rola v tom. Chcel by som povedať veľmi jasne a jednoznačne, že keďže som týmto procesom prešiel, keďže som bol štyri roky ministrom financií a bol som ministrom financií aj v novembri roku 2005, kedy bola stanovovaná centrálna parita, a to je presne ten istý proces, ktorým sa prechádza, keď sa mení centrálna parita, takže viem, ako tento proces prebieha. Tá závažnosť toho, z čoho sú tu vážne podozrenia, je v tom, že ak došlo k úniku informácií, tak k tomuto úniku informácií došlo z najvyšších politických kruhov, resp. z najvyššieho vedenia Národnej banky. Ja neviem presne, koľko ľudí dnes pri zmene centrálnej parity bolo informovaných o tomto procese, viem, že keď sme centrálnu paritu stanovovali v novembri 2005, bolo to 9 ľudí. Boli to 4 ľudia, samozrejme, vrátane ministra na ministerstve financií, 4 ľudia v Národnej banke Slovenska vrátane guvernéra, samozrejme, a predseda vlády Slovenskej republiky. Neviem presne, koľko ľudí o tom vedelo dnes, som ale presvedčený, že o tom vedel predseda vlády, nakoniec vyjadruje sa o tom, jeho výroky to potvrdzujú, nielenže o tom vedel, ale že aktívne sme konali a na náš návrh sa to dialo, vedel o tom celkom určite minister financií, vedel o tom celkom určite guvernér Národnej banky. K tomu podozreniu alebo k tej inkriminovanej návšteve ministra Počiatka na jachte. Ja musím povedať, že mne, možno na to môže byť názor rôzny, mne osobne sama osebe ani návšteva ministra Počiatka na jachte, na akejkoľvek jachte, nejako neprekáža, to, čo mi prekáža, je, že sa to udialo v takomto čase a že sú tu takéto okolnosti a takéto súvislosti, ktoré zvyšujú mieru tohto podozrenia, najmä vo väzbe na ministra financií. Ja, samozrejme, neviem dokázať a neviem, či sa vôbec bude dať dokázať, od koho informácia unikla, ale myslím si, že sa dá a bude dať dokázať, či informácie unikli, či na základe takéhoto úniku došlo k tomu, že niektorí zarobili obrovské peniaze bez rizika, a teda boli zvýhodnení oproti iným, ktorí boli znevýhodnení. Pretože ja nemám problém ani s finančnými skupinami, ani s tým, že niekto zarába, a dokonca ani s tým, že niekto zarába na špekuláciách na kurz alebo pri podnikaní na devízovom trhu. Pán podpredseda Číž, ešte stále tu nie je, tu veľmi vehementne popisoval, že aké je to zlé, keď sa podniká takto, a spomínal Veľkú Britániu. Možno si pamätáte, áno, George Soros zbohatol okrem iného aj na tom, že zarobil na špekuláciách na kurz libry, ale nikto ho nikdy nevyšetroval, neobviňoval ani nebol, aj keď boli rôzne kritiky, pretože on nemal žiadne privilegované informácie. On nemal žiadne iné informácie ako iné subjekty, ktoré na tom istom trhu pôsobia. A v tom je ten zásadný rozdiel a v tom je ten zásadný problém. Pretože vás chcem upozorniť, že ak si myslíte, že únik informácií kauzou a problémom nie je, tak si myslím, že sa mýlite, pretože naše zákony toto jasne pokrývajú. Máme ustanovenie o zneužití informácií v obchodnom styku, ktoré jasne hovoria, že takýto únik by bol trestným činom. Ak si myslíte, že obchodovanie na základe úniku informácií, v dôsledku ktorého niekto zarobí minimálne stovky miliónov korún, nie je kauzou, tak vás chcem upozorniť, že v Českej republike je kauzou prípad manažéra, bývalého člena Predstavenstva ČEZ-u, ktorý na insider tradingu, teda využití informácií, ktoré iní nemali, zarobil 1,6 mil. korún, 1,6 mil. korún, a dnes je za to súdený. Išlo o presne taký istý typ skutku, pretože tento človek jednoducho mal informácie o tom, aké údaje vo výročnej správe spoločnosti, ktorú spolu riadil, budú zverejnené v ďalšom týždni a 3 dni predtým nakúpil akcie tej istej spoločnosti, ktorej bol členom predstavenstva, potom tie akcie išli hore, keďže tie výsledky, o ktorých on vedel, aké budú zverejnené, a iní nevedeli, boli pozitívne, cena akcií išla hore. Čiže ak si niekto myslí, že únik informácií kauza nie je, ja som presvedčený, že je a že je to megakauza. A teraz k tomu dokázaniu, či k tomu úniku informácií došlo, alebo nie. Ja z hľadiska informácií, ktoré o tom mám, z dôveryhodných, na sebe nezávislých zdrojov, z hľadiska skúseností, ktoré mám, keďže som bol účastný procesu stanovenia centrálnej parity, ja s plnou vážnosťou tvrdím, že som presvedčený, že k úniku informácií došlo. A zároveň, samozrejme, som presvedčený, že sa to dá aj preukázať. Problém je v tom, že tí, ktorí to majú, od ktorých očakávame tú správu, sú, samozrejme, zainteresovaní a je to pre nich veľmi citlivá a delikátna vec. Od vlády a ministerstva financií, predsedu a vlády a ministra financií dosť ťažko očakávať, že budú sa zasadzovať za dôsledné a nezávislé došetrenie, keď predseda vlády od začiatku tvrdí, že sa nič nestalo, že absolútne nič sa nestalo a že k žiadnemu úniku nikdy nedošlo. Guvernér Národnej banky, áno, Národná banka má najviac informácií a Národná banka by mala byť schopná aj to najdôslednejšie došetriť, ale guvernér Národnej banky, samozrejme, že tiež je v delikátnej situácii, pretože aj on sám, aj úzky okruh vedenia, proste je súčasťou tej úzkej skupiny ľudí, z ktorých ak sa únik potvrdí, tak k úniku došlo a s najväčšou pravdepodobnosťou sa nebude dať dokázať, kto konkrétne tento únik spôsobil a zapríčinil. Ale to, že či k nemu došlo, alebo nie, to sa preukázať dá, o tom som presvedčený. Ak by som o tom nebol presvedčený, vážené dámy, vážení páni, tak verte, že by som to netvrdil. Teraz k tomu, na čo opiera predseda vlády, dnes aj minister vnútra, ktorý tu stále nie je, aj pán minister Maďarič, na čo opierajú už druhý deň hlavný argument, ktorý zrejme môže zapôsobiť vo verejnosti, keďže ako som počul z vyjadrenia pána poslanca Mikloška, napríklad, tak jeho to asi presvedčilo alebo on na základe toho si myslel, že teda problém nie je. No chcem povedať, že problém je. A ten problém je v tom, že predseda vlády povedal, dnes to zopakovali minister vnútra a minister kultúry, že vlastne tá informácia, ktorá keby unikla, tak by došlo k úniku informácie a dalo by sa na základe toho neférovo, dokonca protizákonne zbohatnúť, že tá vlastne nemohla uniknúť tak, aby sa na základe nej mohlo v utorok ráno obchodovať, keďže ona vlastne vôbec nebola známa a bola známa až v stredu poobede alebo v stredu večer. A toto nie je pravda. Toto nie je pravda. To, na čom to celé staviate a o čo to celé opierate, je to, že formálne bola táto úroveň kurzu schválená, zdôrazňujem, formálne, a konečné formálne schválenie bolo naozaj urobené tou telekonferenciou až v stredu popoludní. Ale to kľúčové a podstatné je, že ten návrh stanovenia na konkrétnej úrovni, zdôrazňujem, na konkrétnej úrovni, ktorý s takmer 100-percentnou istotou bol už len potvrdzovaný, formálne, na druhý deň, že ten návrh, teda konkrétne, že to bude 30,126, to bolo známe najneskôr v utorok a bolo to známe, neviem vyčísliť ten počet ľudí, či to boli traja ľudia, piati ľudia alebo deviati ľudia, ale bolo to známe tým, ktorí rokovali a ktorí za toto zodpovedali, teda celkom určite najvyššiemu vedeniu ministerstva financií, najvyššiemu vedeniu Národnej banky a predsedovi vlády Slovenskej republiky. Myslím si, že je, a toto je veľmi dôležité, pretože to formálne schválenie je jedna vec, ale rokovanie, procedúra, ktorou sa to schvaľuje, a spôsob, akým sa to schvaľuje, je vec druhá. A z hľadiska obchodníkov je v tomto zmysle úplne jedno, kedy sa to formálne schváli, dôležité je mať istotu a mať tú informáciu, na akej úrovni to bude schválené. Dokonca došlo k tomu, a Ivan Štefanec sa k tomu vlastne vyjadroval, že táto suma, táto výška centrálnej parity vo výške 30,126 bola známa v utorok večer, pričom vtedy ešte nemuselo byť a asi ani nebolo známe, kedy bude oficiálne schválená a kedy bude zverejnená. Zvyčajne sa centrálna parita zvykne meniť, v novembri 2005 sa tiež menila, v piatok, teda rozhoduje sa, formálne rozhodnutie sa definitívne prijme v piatok poobede a oznámi sa to v piatok v noci. Vždy sa to oznamuje až vtedy, keď už sa neobchoduje. Tu nie je vôbec podstatné, či pôvodne bol zámer, že sa to formálne schváli a zverejní až v piatok, čo je možné, podstatné je, či niektorí mohli vedieť viac ako iní a tá podstatná informácia, ktorá je, či ju mali, na akej úrovni to bude. A ak Národná banka, a ja avizujem a už som dnes avizoval, zopakujem to aj tu, svoj ďalší krok, ktorý urobím ešte v priebehu tohto týždňa, a to je ten, že položím guvernérovi Národnej banky veľmi konkrétne otázky... (Reakcie z pléna.) ... guvernérovi Národnej banky Slovenska, ospravedlňujem sa, veľmi konkrétne otázky, na ktoré budem očakávať veľmi konkrétnu odpoveď a tieto otázky a tieto odpovede nám jasne pomôžu ukázať a dokázať, či k úniku informácií došlo alebo nedošlo. Takže toto považujem za kľúčové a chcel by som vám ale pripomenúť, že keď sa bude argumentovať, tak ako napr. pán minister Maďarič argumentoval tým, že my sme to vlastne ani nevedeli, že to nám niekto nadiktoval zvonku, že koľko to má byť a my sme sa to dozvedeli vlastne až vtedy, keď už sa ani neobchodovalo, lebo taká je interpretácia aj zo strany ministra vnútra, aj zo strany ministra kultúry, tak chcem odcitovať Roberta Fica zo dňa 29. mája. Dvadsiateho deviateho mája Robert Fico povedal, citujem, ohľadom kurzu, samozrejme, a centrálnej parity, citujem Roberta Fica: „Išlo o dohodu, na ktorej sme dlhšie pracovali, a vítam, že európske inštitúcie prijali náš návrh na stanovenie centrálnej parity.“ Takže Robert Fico hovorí, dlhšie o tom rokovali (potlesk) a v Európskej únii prijali náš návrh. Áno. A ja tvrdím, doplniac slová Roberta Fica, prijali tento náš návrh aj z hľadiska výšky, k dohode, že sa prijme tento návrh, 30,126 došlo najneskôr v utorok večer a táto dohoda sa formálne potvrdila telekonferenciou v stredu popoludní. A ďalšia vec, ktorá nám pomôže dokázať, či áno alebo nie, alebo ešte jeden zaujímavý citát predtým, aby som to podporil teda aj iným citátom. Pán predseda vlády Paroubek tvrdí, že Fico sa mu chválil... (Reakcie z pléna.) Pardon, ja som, áno, áno, Topolánek. To sa mi inak stáva, že si týchto dvoch mýlim, za čo sa ospravedlňujem aj Paroubkovi, aj Topolánkovi. (Smiech v sále a potlesk.) Pán predseda vlády Topolánek, ako viete, povedal, že Fico sa mu chválil s tým, že vyjednal silný kurz dávno predtým, ako bola táto informácia verejná. (Reakcia z pléna.) Nie, nie, bol to Topolánek. Ale nevylučujem, že sa tým chválil aj Paroubkovi. (Smiech v sále.) Ale mal som na mysli pána Topolánka. No. Čiže to kľúčové a podstatné, a to naozaj hovorím aj ako človek, ktorý prešiel týmto procesom stanovovania centrálnej parity, s plnou vážnosťou tvrdím, že tieto dve veci, že keď sa ukáže, kto ako obchodoval, nielen v týchto májových dňoch, ale keď sa to porovná s tým, ako obchodovali predtým, či, v akom objeme, ktoré subjekty, kedy kupovali, kedy predávali, tak sa, myslím si, ukážu veľmi jasné vzájomné súvislosti. Nakoniec ešte jednu vetu by som k tomu chcel povedať. Keď som prvýkrát pomenoval tie dve, lebo nielen tie dve spoločnosti, ale tie dve, ktoré som pomenoval a z ktorých jedna je taká veľmi aktívna a dokonca aj vyjadruje dôveru alebo nedôveru ministrom, dokonca aj poslancom, zdá sa, tak keď som tieto dve spoločnosti pomenoval na tlačovej konferencii, tak ony sa samy k tomu prihlásili. Ony sa samy k tomu prihlásili, že áno, zarobili sme na tom veľké peniaze a tvrdia, že tie veľké peniaze zarobili na základe verejných výrokov aj predsedu vlády, ale aj možno guvernéra, možno ďalších tých najvyšších predstaviteľov. Ale toto sa dá veľmi krásne verifikovať a dokázať a ja budem žiadať napríklad guvernéra Národnej banky, aby porovnal aj konkrétne výroky predsedu vlády a ďalších a toho, ako sa vyvíjalo obchodovanie. To sa dá urobiť. A tvrdím na základe toho, pretože ja som to, samozrejme, už urobil, tvrdím, že nie verejné výroky ani predsedu vlády, ale ani iných, nie verejné výroky boli tým impulzom, ktorý znamenal nejaké zmeny v obchodovaní. Lebo keby to bolo na základe verejných výrokov, potom je to v zásade v poriadku, pretože v tom je zásadný problém, či tie informácie, na základe ktorých mohli dôjsť k veľkým ziskom, mali všetci, alebo to boli privilegované informácie, ktoré sa dostali len niektorým. A tu je ten zásadný problém, že hovoríme nielen o zmene centrálnej parity a obchodovaní so slovenskou korunou, ale hovoríme, a to je druhá časť dôvodu alebo druhý dôvod, prečo dávame tento návrh na vyslovenie nedôvery, a to je prepojenie tejto konkrétnej finančnej skupiny J a T na vládnu koalíciu. Popísalo sa toho najmä na stranu SMER aj, mimochodom, na ministerstvo ministra, ktorý tu tak vehementne vystupoval. A ja nebudem vymenovávať, mohol by som dlho vymenovávať prepojenia, mohol by som dlho vymenovávať aj konkrétne kauzy, niektoré z nich tu boli spomenuté, ale dovoľte, aby som predsa len jednu spomenul, pretože jedna je alebo má potenciál stať sa ďalšou megakauzou a tá potenciálna megakauza sa volá elektronické mýto. Elektronické mýto považujem za zásadný problém, pretože neviem, či si to uvedomujeme, ale to bude doteraz najväčšia verejná zákazka v histórii Slovenskej republiky. Doteraz najväčšia verejná zákazka v histórii Slovenskej republiky, pričom pri takejto zákazke Národná diaľničná spoločnosť vylúčila troch zo štyroch účastníkov súťaže na výber tohto elektronického mýta a na základe tohto, takéhoto netransparentného postupu, môžu občania Slovenskej republiky prísť o 6 mld. korún. O 6 miliárd korún. A prečo hovorím o kauze elektronického mýta tu a teraz, dôvod je jasný, dve písmená – J a T. Takže dovoľte, aby som to rozviedol. Okolo celého tendra je množstvo podozrivých vecí. Neuveriteľné je najmä to, že spoločnosť Ibertax, ktorá je členom toho jediného konzorcia, ktoré už ostalo, vlastnia dve firmy z Cypru, a teda jej skutoční vlastníci sú utajení. Viaceré indície pritom naznačujú prepojenie skupiny J a T na túto firmu. Hoci J a T prepojenie najprv odmietlo, neskôr po zverejnení personálnych prepojení priznali, že v minulosti Ibertax spravovali. Okrem toho Sanet patrí do skupiny Abertis, s ktorým sa J a T snažilo sprivatizovať bratislavské letisko. Skupina J a T, ktorá je počas vlády Roberta Fica na Slovensku mimoriadne úspešná, má pritom bohaté skúsenosti s využívaním firiem, ktoré sú registrované na Cypre. Predstavitelia spoločnosti Siemens, ktorý je technologický dodávateľ konzorcia, tvrdia v zahraničných médiách, že poznajú, kto je hlavným akcionárom Ibertaxu, ale nie sú oprávnení to zverejniť. Ale Siemens zverejnil jednu zaujímavú vec predsa len, a to skutočnosť, že Ibertax má v konzorciu až 50-percentný podiel. Tajomný však nie je iba jeden z predpokladaných víťazov, ale aj členovia výberovej komisie a jej technickí poradcovia, ktorých EDS vytrvalo odmieta zverejniť. Je pravdepodobné, že informácie o minulosti a skúsenostiach týchto ľudí zostávajú v tajnosti aj kvôli tomu, že by jasne ukázali spôsob, akým sa tento tender manipuloval a manipuluje a prepojenia, o ktorých tu dnes celý deň hovoríme. Dovoľte mi, aby som využil túto príležitosť na to, aby som sa ešte predtým, ako prejdem k obviňovaniam zo strany pána Kaliňáka, ktorý, dúfam, si to vypočuje, aby som ešte predtým sa dotkol stručného hodnotenia dvoch rokov ministra Počiatka. Zatiaľ tak urobil stručne a myslím si, že pomerne presne môj kolega Jozef Mikuš, ale myslím si, že keďže budeme hlasovať o dôvere ministrovi, takže je tu a teraz na to miesto. Musím skonštatovať, a hneď na začiatok to hovorím a myslím to naozaj úprimne a vážne, že ministerstvo financií bolo vo Ficovej vláde počas prvých dvoch rokov relatívne lepšie fungujúcim ministerstvom s dôrazom na slovo relatívne. To ale nič nemení na tom, že budem hlasovať za návrh na odvolanie ministra Počiatka, pretože nie jeho fungovanie počas tých posledných dvoch rokov, ale konkrétna kauza, konkrétne prepojenie a konkrétne podozrenia sú dôvodom, prečo podávame tento návrh. Napriek tomu mi dovoľte stručne sa teda vyjadriť k tomu, čo považujem za pozitívum a čo považujem za negatívum. Áno, myslím si, že vstup do eurozóny ako taký možno označiť za pozitívum, avšak s tieňom vážnych podozrení z úniku informácií, o ktorých tu práve hovoríme, a s tým spojených stámiliónových špekulácií. Ďalším pozitívom je relatívna fiškálna zdržanlivosť a znižovanie deficitu štátneho rozpočtu, avšak aj tu treba povedať ale – ale v nedostatočnej miere. Neplníme fakt rastu a stability z hľadiska záväzku znižovania deficitu, ku ktorému sme sa sami zaviazali, a konštatuje to napríklad v Konvergentnom programe samo ministerstvo financií a vláda Slovenskej republiky. Pri 10-percentnom raste je veľmi ľahké znižovať deficit, mal by sa zvyšovať vo vyššej miere. Tretím pozitívom je personálna kontinuita na riadiacich a úradníckych pozíciách na ministerstve, aj tu však musím zopakovať ale. Napriek tejto relatívnej kontinuite ministerstvo neobhájilo, a teda stratilo certifikát kvality riadenia EFQM, ktorý ministerstvo financií získalo počas bývalej vlády ako prvé ministerstvo v celej Európe. Neobhájilo ho preto ministerstvo, že nepožiadalo o hodnotenie, tak automaticky vlastne toto hodnotenie, tento certifikát kvality stratilo. Ministerstvo síce pripravilo Projekt Slovensko 21, čo tiež hodnotím pozitívne, ale treba zároveň dodať, že predtým celá vláda aj s ministerstvom zrušili Minervu, že vlastne Slovensko 21 pripravili do značnej miery len na nátlak Bruselu a že Slovensko 21 vlastne obsahuje mnohé myšlienky z Minervy, čo samo osobe nie je zlé, len skutočná prax vládnej politiky a skutočné kroky vlády idú často proti týmto princípom, ktoré sú deklarované, v deklaratívnej podobe v tomto programe Slovensko 21 uvádzané. Program zjednotenia daňovej a colnej správy UNITAS taktiež vnímam pozitívne, myslím si, že je to dobrá myšlienka zjednotiť daňovú a colnú správu, ušetriť aj na tom, ale negatívne, musím povedať, vnímam to, že realizácia je odsunutá až za voľby a najhoršie na tom je, že ministerstvo nerobí jednu vec, ktorá už bola rozbehnutá a ktorá by mohla priniesť výraznejšie efekty, a to je zjednotenie výberu daní a odvodov. Zjednotenie výberu daní a odvodov je omnoho, omnoho dôležitejšie, umožnilo by znížiť odvody a projekt z roku 2005, ktorý sme naštartovali, bol úplne zabrzdený a nerealizuje sa. Čo sa týka negatív, zhodnem sa asi s kolegom poslancom Mikušom, ktorý hovoril, že za najväčšie považuje nečinnosť a slabosť ministra pri eliminovaní takých krokov iných rezortov a vlády, ktoré ohrozujú dlhodobú stabilitu verejných financií, či už sú to diaľnice cez PPP projekt, kde si veľmi dobre pamätáme, že ministerstvo financií bolo proti tomu, aby tieto projekty sa realizovali v objeme 150 mld. korún. Ministerstvo financií tvrdilo, že najviac 60 mld. korún, pretože inak to ohrozí stabilitu verených financií. Stanovisko ministerstva financií bolo ale zhodené zo stola a nebolo rešpektované. Zadlžovanie zdravotníctva, deformácie dôchodkovej reformy, dôchodkového systému sú ďalším príkladom. Ďalej je to zlé nadstavenie priorít výdavkov štátneho rozpočtu, ktoré nezabezpečujú dlhodobú konkurencieschopnosť, a teda ani udržateľnosť ekonomického rastu, pričom ide najmä o nedostatočné investície do školstva, vedy, vzdelania a príliš veľa investícii do neefektívnych verejných investícii, ktoré sú doslova tehotné korupciou a najmä pri tých prepojeniach, ktoré tu boli veľakrát spájané, nejde len o teoretické hrozby, ale obávam sa, že ide o hrozbu reálnu. Mínusom sú aj deformácie v daňovom systéme, ktoré, napríklad znížené sadzby DPH za lieky a knihy nepriniesli nižšie ceny, priniesli výpadok prostriedkov do štátneho rozpočtu a nepomohli okrem distribútorov liekov nikomu. No a jednoznačne negatívne vnímam aj nepravdivú, účelovú a na politickú objednávku písanú správu o Veriteľovi, ktorá je plná poloprávd, neprávd, chýb, kde dokonca došlo k takým chybám neuveriteľným, že sú navzájom spočítavané stavové a tokové veličiny, čo naozaj degraduje odbornú úroveň ministerstva. Musím povedať, že všetky tie veci, ktoré šíri pán minister opakovane, najmä v snahe zakryť a prekryť škandál úniku informácií pri stanovení centrálnej parity, sú nepravdivé a účelové. Čo sa týka Veriteľa, pri likvidácii Veriteľa boli skutočne daňové kontroly, kontrola z NKÚ, kontrola zo sekcie kontroly ministerstva financií a všetky tieto kontroly konštatovali, že to bolo urobené normálne a štandardne. Všetky materiály, ktoré minister tvrdí, že nemá, má z kópií tých istých materiálov, ktoré má k dispozícii, ľudia, ktorí boli predtým v Dozornej rade Veriteľa, spracovali kompletný zoznam, položku po položke, niekoľkotisícový zoznam, kde sú do haliera všetky peniaze, ktoré sa pri oddlžovaní zdravotníctva používali. Budeme to vedieť zdokumentovať, aj to zdokumentujeme, aj na internetovej stránke, ale aj inde. A dovoľte mi teraz, aby som zareagoval na útoky, stále tu nie je, pána ministra vnútra, ktorý v snahe zakryť škandál, zakryť problémy, ktoré vláda má s prepojením na finančné skupiny, s korupciou a s megaškandálom okolo podozrení z úniku informácií pri stanovení centrálnej parity, ktoré tu vyprodukoval. Takže pán podpredseda vlády Kaliňák najskôr citoval mnohé moje výroky, nebudem vás zdržiavať tým, že by som vám ich znovu citoval, v ktorých tvrdil, že ma usvedčili lží, keď som tvrdil, že SMER zadlží Slovensko, že rast ekonomiky, že to bude znamenať život na úkor budúcnosti a že je to najhoršie zloženie pre Slovensko, tejto koalície, ktorá dnes vládne. Áno, ja som stále presvedčený o tom, že zloženie dnešnej vládnej koalície SMER, HZDS a SNS je najhorším zložením pre Slovenskú republiku. Mimochodom, keď sa rozpamätáte, keď teda sa chcem vracať do minulosti, ja som toto povedal dokonca asi tri týždne alebo mesiac pre voľbami, že toto na Slovensku hrozí. Vtedy to Robert Fico vehementne popieral, že to v žiadnom prípade nie je pravda a že sa to, že sa to nestane. Takže čo sa týka ekonomiky ako takej, áno, ekonomika dosahuje vysoké tempá ekonomického rastu, ale, vážené dámy, vážení páni, a to vám potvrdí každý analytik, najmä vďaka zotrvačnosti, vďaka efektu reforiem, ktoré boli urobené v minulosti. Ak tomu neveríte, nemusíte, ale dám vám jednu takú otázku ja: Skúste mi povedať, na základe ktorých konkrétnych opatrení, konkrétnych reforiem, konkrétnych zmien, konkrétnych zlepšení podnikateľského prostredia k takému, ktoré ste urobili vy počas posledných dvoch rokov, k takému ekonomickému rastu dochádza? A tú zotrvačnosť nič neilustruje lepšie ako to, že od nástupu vašej vlády podľa všetkých nezávislých analýz sa zhoršuje podnikateľské prostredie, jednoznačne zhoršuje podnikateľské prostredie, ktoré dovtedy sa zlepšovalo, a zároveň narastá tempo ekonomického rastu. Áno, narastá tempo ekonomického rastu. Keď sme odovzdávali vládu v polovici roka 2006, tak tempo rastu bolo 6,5 %. Štvrtý štvrťrok roku 2007 to bolo 14,4 %, vyše dvojnásobný ekonomický rast za rok a pol vašej vlády a zároveň zhoršovanie podnikateľského prostredia. Veď to je jasná ukážka a dôkaz zotrvačnosti ekonomických procesov. Lebo ak nie, tak potom máte naozaj nástroj, našli ste ho, čím horšie podnikateľské prostredie, tým vyšší ekonomický rast. Ale by som nebol rád, keby ste realizovali, lebo to tak nie je a, samozrejme, čoskoro sa to, čoskoro by sa to aj ukázalo. No k tým takým osobným útokom, ktoré tu pán minister vnútra, ktoré považujem za dosť úbohé, ale musím sa k ním vyjadriť, aby nevznikol pocit, že je to tak, ako hovoril, nie je to tak. Po prvé teda hovoril, že som klamal, keď som tvrdil, že som sa s nimi nestretol. Ja som na tlačovke jasne povedal, že si pamätám dve stretnutia, jedno, a bol tam pritom aj Ivan Štefanec a predseda Dzurinda, môžu to potvrdiť, že si pamätám jedno stretnutie s Pentou, kde sme rokovali na pôde Úradu vlády o Slovenskej poisťovni spolu s vtedajšou ministerkou Schmögnerovou, pretože oni boli akcionármi, aj štát, aj oni boli akcionármi, v poisťovni, a že si pamätám jedno rokovanie s Istrokapitálom na pôde Národnej banky aj za prítomnosti guvernéra o Poštovej banke, kde taktiež Istrokapitál aj štát boli akcionári. Spomenul som si naozaj, a to je vec, na ktorú som si nespomenul včera, za to sa ospravedlňujem, na jedno stretnutie s pánom Korbačkom na ministerstve financií, kde sme rokovali o tom, že Daňový úrad, ktorý sídlil v ich budove, myslím, že v Pezinku, mal výpoveď a mal tam nejaké problémy, tak sme to riešili, aby ten Daňový úrad nebol postihnutý. Vždy rokovania na pôde Úradu vlády alebo ministerstva financií, a čo je kľúčové a podstatné, vždy rokovania o ochrane záujmov štátu. A nespomínam si, ale neviem to vylúčiť, ale nespomínam si, či za tých osem rokov som sa nestretol aj s pánom Tkáčom alebo Jakabovičom, zjavne to na mňa neurobilo silný dojem, keď si to nepamätám. Ale kľúčové a podstatné je, kľúčové a podstatné je, že ak som sa s nimi stretol, tak som mal len oficiálne rokovania na oficiálnej pôde a rokoval som v mene a v záujme štátu. Napríklad v Slovenskej poisťovni o Slovenskej poisťovni, aby sme chránili záujmy akcionára, štátu ako akcionára v Slovenskej poisťovni, alebo v Poštovej banke záujmy štát ako akcionára v Poštovej banke, alebo ak sme riešili umiestnenie daňového úradu v Pezinku, pretože sedela v budove tejto spoločnosti a boli tam nejaké problémy. To je zásadný a kľúčový problém. Tak nie ja klamem. Ak niekto klame, tak klame minister vnútra, ak tvrdí, že napríklad, že napríklad Mikuláš Dzurinda ako predseda vlády nebol v televíznych diskusiách s Robertom Ficom. Dámy a páni, to sa dá dokázať! Veď sa to dá premietnuť, na koľkých diskusiách s nim nebol. Ale zároveň je pravdou, že váš predseda vlády za dva roky tejto vlády, máme vyše dva roky po voľbách, nebol ani v jedinej ani v televíznej, ani v rozhlasovej diskusii nielen s predsedom SDKÚ, ale so žiadnym iným opozičným politikom, so žiadnym, za dva roky. To sa dá dokázať. Takže kto sa bojí, kto sa bojí diskusií, kto sa bojí argumentov, kto sa bojí polemiky? Ďalej pán minister vnútra povedal, že vraj som mal konečne dostať víza do USA. Musím povedať, že, pán minister, rozohrávate hry, ktoré neviem nazvať inak ako eštebácke. A eštebáckymi, ale áno, eštebáckymi hrami je šírenie nepravdivých informácií, ktoré sa napríklad o mne už roky šíria po internete, že som mal mať problémy a že som nemal víza do Spojených štátov amerických. Celý čas, čo som bol vo vláde, celý čas, odkedy som bol prvýkrát v Spojených štátoch, to bolo v roku deväťdesiatdva, som mal víza do Spojených štátoch amerických a mám ich aj dnes. A chodil som do Spojených štátov amerických najmenej dvakrát ročne ako guvernér za Slovenskú republiku na zasadnutia Medzinárodného menového fondu a Svetovej banky. Každý jeden apríl a každý jeden september alebo október každého roka. Čiže sú to eštebácke metódy, ku ktorým sa schyľuje, sa uchýlil aj minister vnútra, čo má veľmi mrzí, ale je to, žiaľbohu, tak. No, čo sa týka toho, a to ešte by som chcel povedať, že aj pán podpredseda Číž, ale aj pán minister vnútra tu hrali také divadielko, že či teda to mal minister financií povedať niekde na jachte, alebo nepovedať. Ja som nikdy netvrdil ani netvrdím a ani neviem, či, kde a kedy a či vôbec. Ja hovorím, že podľa môjho názoru došlo k úniku informácií, k úniku informácií, ktoré uniknúť nemali, ktoré vedel len úzky okruh najvyšších predstaviteľov tohto štátu a najvyššieho vedenia Národnej banky, a že okolnosti a čas, v akom sa stretol minister financií s týmito ľuďmi, a to, že oni zrejme na tom zarobili, sú jednoducho niečím, čo zvyšuje mieru podozrenia a čo jednoducho je problém. Čiže robiť tu kabaretné vystúpenia typu, a to ako dozvedel sa kurz a bežal do Monaka a tam im to povedal, sú len zastieraním problému. Sú len zastieraním problému. No a ten pekný plagát, čo tu pán minister vnútra, inak bol by som povďačný, keby mi ho mohol podarovať, lebo takú peknú fotku nemám, priznám sa, ani takú veľkú, ale aj to je, aj to je... (Reakcia z pléna.) Áno, áno. Ale aj to je, samozrejme, veľmi, veľmi ľahko vysvetliteľné a veľmi rád to vysvetlím. Pán minister vnútra, stále tu nie je, pán minister vnútra, ja som absolvoval pred necelými dvoma týždňami cyklomaratón z Bratislavy zo Zlatých pieskov, predpokladám, že tá fotka je zo štartu, lebo ešte bola tma, to je o pol piatej ráno, čiže z Bratislavy zo Zlatých pieskov do Jasnej. To je zhruba 315 kilometrov. Tento cyklomaratón som absolvoval tretíkrát. Keby ste si zohnali, čo pre vás nebude iste problém pri aparáte, ktorým disponujete, moje fotky z predchádzajúceho ročníka, z toho prvého, kedy som tam bol v roku 2002, myslím, tak by ste ma videli v inom drese. Videli by ste mal v roku 2002 v drese, ak si dobre pamätám, Radenskej, to je minerálka, a v roku 2006, ak sa dobre pamätám, v drese Prvej stavebnej sporiteľne. Ale nielen mňa, ale všetkých toho roku 180, tohto roku mal cyklomaratón 180 tých, čo boli na štarte, neviem, koľkí došli, ale väčšina došla aj do cieľa, a všetkých 180 ľudí bolo povinne v tomto drese, tohto roku v tomto drese, pred rokom v drese Prvej stavebnej sporiteľne, pred šiestimi rokmi v drese Radenskej, pretože je to súčasť tejto akcie, že ten sponzor tohto preteku alebo toho eventu, ktorý daruje dresy, tak povinne každý účastník, ktorý chce ten cyklomaratón absolvovať, musí v tomto drese ísť. Takže určite pre vás nebude problém zohnať si, pán minister, fotky z priebehu celej trate, je to 315 kilometrov, fotilo sa tam dosť, a uvidíte 180 ľudí, ktorí v tých istých dresoch idú. A áno, ja nemám žiaden problém s tým a ja sa tým ani netajím, vedia, že šéf tejto firmy, ktorá tohto roku bola hlavným sponzorom, je mojím priateľom, s ktorým chodím, s ktorým aj športujem a ktorý tiež ten cyklomaratón prešiel. Je to jedna z veľkých firiem, ktoré pôsobia na informačnom biznise, ja neviem, aké mal zákazky za našich vlád, ale garantujem vám, že som nikdy nijakým spôsobom nezasahoval do toho, aby som túto firmu uprednostňoval. Takže ja si veľmi rád vypočujem od pána ministra o tom, ako sa darí Korinexu, ako sa darí iným firmám, špeciálne IT biznise, pretože tam ako sa darí firmám okolo pána Brhela a ďalším. Veľmi rád si vypočujem aj to, aké prepojenia, ako to súvisí napríklad s tým, že jedna finančná skupina zvolá tlačovku, na ktorej vyjadrí dôveru ministrovi, a o pár hodín na to mu túto dôveru vyjadrí aj predseda vlády. Ja sa za svojich priateľov nehanbím, nemusím sa za nich hanbiť ani sa od nich, nejako sa zatajovať, pretože môžem s kľudným svedomím povedať, že som nikdy nekonal tak, a nakoniec najlepším potvrdením toho je, že, samozrejme, aj ja poznám ľudí nejakých aj z finančného, aj z finančného biznisu. Samozrejme, že poznám. A bol som zároveň pri stanovovaní centrálnej parity a k žiadnemu úniku informácií nedošlo. Môžete si preveriť, lebo tie informácie sa dokumentujú, že v novembri 2005, za to garantujem, k úniku informácií pri stanovení centrálnej parity nedošlo a žiadni špekulanti na takomto úniku nemohli zarobiť. Podstatné a kľúčové je, že teraz k takémuto úniku došlo a zarobili na tom niektorí v obrovských rozmeroch. A toto sa musí došetriť a chcem vás ubezpečiť, že aj ja osobne, ale aj moji kolegovia urobíme všetko preto, aby sa to došetrilo, a som presvedčený, že tá pravda sa nakoniec ukáže. Ďakujem pekne. (Potlesk.)