M. Hort, podpredseda NR SR: (2007-04-13):
Minister hospodárstva Ľubomír Jahnátek zložil dňa 4. 7. 2006 do rúk prezidenta Slovenskej republiky tento Ústavou Slovenskej republiky predpísaný sľub: „Sľubujem na svoju česť a svedomie vernosť Slovenskej republike. Svoje povinnosti budem plniť v záujme občanov. Budem zachovávať ústavu a ostatné zákony a pracovať tak, aby sa uvádzali do života.“ Skupina poslancov, navrhovateľov vyslovenia nedôvery, je presvedčená, že minister Jahnátek sa spreneveril svojmu sľubu ministra, člena vlády Slovenskej republiky. Viaceré jeho doterajšie kroky a verejne vyslovované názory a z nich plynúce možné dôsledky sú v príkrom rozpore so záujmami občanov, ako aj morálkou ústavného činiteľa demokratického, právneho štátu. Jeho verejné vyjadrenia, ktoré sú uvedené v prílohe č. 1 tohto odôvodnenia, pritom nemožno chápať inak, ako priznanie sa k vedomosti o nezákonných finančných transakciách a nabádanie na ich uskutočňovanie obchodnými spoločnosťami v zriaďovateľskej pôsobnosti štátu. Dovoľte mi, aby som na tomto mieste odcitoval časť rozhovoru s týždenníkom Trend. Otázka týždenníka Trend: „V týchto štátoch sa obchoduje hlavne cez úplatky, buďme realisti, v týchto nestabilných. Budú môcť štátne firmy si vedieť zúčtovať úplatky?“ Odpoveď pána ministra Ľubomíra Jahnátka: „Pozrite sa, hovoríme o netradičných formách predaja. Tieto netradičné formy skutočne fungujú, to by sme klamali, keby sme nepotvrdili tento fakt. Ale ja si myslím, že aj toto je ošetriteľné aj v štátnych podnikoch. Len to musí byť niekde evidované. Ja sa vás pýtam, ako môže ten súkromník, ktorý má dodržiavať takisto zákony tejto republiky, má dodržiavať účtovnú osnovu, má dodržiavať daňový systém – akým spôsobom on vygeneruje tie čierne peniaze, ktoré idú na tú netradičnú formu obchodovania?! Veď ju musí takisto len nejakým zákonným spôsobom vyčleniť! A prečo to nemôže urobiť štátna firma?“ Ďalšia otázka týždenníka Trend: „No nemôže, lebo on“, súkromník, „môže mať v rôznych krajinách dcérske spoločnosti, viete, ako to chodí, krížom-krážom, ste z biznisu, pán minister.“ A odpoveď pána ministra Jahnátka: „Práveže som z biznisu a viem veľmi dobre, ako takéto toky fungujú. A preto si myslím, že vie to urobiť aj štátna spoločnosť. Pokiaľ je to v úvodzovkách transparentné, je všetko v poriadku.“ Minister hospodárstva Ľubomír Jahnátek prezentoval názor, ktorý je v priamom rozpore s morálkou a praktickým konaním, aké demokratický, právny štát vyžaduje od všetkých občanov a považuje ich za samozrejmé u každého slušného občana. Musí byť prirodzené, že ústavný činiteľ nesmie ani verbálne tolerovať, nieto dokonca nabádať k niečomu, čo slušný, demokratický, právny štát odmieta a na čo hľadá mechanizmy, aby takémuto konaniu bránil, resp. z neho vyvodzoval trestnoprávnu zodpovednosť. Skupina navrhovateľov s poľutovaním konštatuje, že predseda vlády pán Robert Fico nekonal, keď nevyužil svoju ústavnú zodpovednosť podať návrh na odvolanie ministra hospodárstva z funkcie prezidentovi Slovenskej republiky. Skupina navrhovateľov s pobúrením konštatuje, že minister hospodárstva dodatočne klamal, keď tvrdil, že jeho slová boli prekrútené a on údajne nikdy nehovoril o čiernych peniazoch. Autentický záznam, ktorého prepis uvádzame v prílohe, ho s jeho názorom na ním tolerované aktivity štátu pri obchodovaní so zbraňami neodškriepiteľne usvedčuje. Dovoľte predsa len ešte raz, aby bolo každému zrejmé: „V týchto štátoch sa obchoduje hlavne cez úplatky, buďme realisti, v týchto nestabilných.“ A pán minister hovorí: „Tieto netradičné formy skutočne fungujú, to by sme klamali, keby sme nepotvrdili tento fakt. Ale ja si myslím, že aj toto je ošetriteľné aj v štátnych podnikoch. Len to musí byť niekde evidované.“ „A prečo to nemôže urobiť štátna firma?“ „Práveže som z biznisu a viem veľmi dobre, ako takéto toky fungujú. A preto si myslím, že vie to urobiť aj štátna spoločnosť. Pokiaľ je to v úvodzovkách transparentné, je všetko v poriadku.“ Čiže k podaniu návrhu sme prikročili z týchto dôvodov: 1. Národná rada Slovenskej republiky nemôže tolerovať, aby člen vlády Slovenskej republiky pôsobil vo svojej funkcii s presvedčením, že, a teraz citujem, „čierne peniaze, ktoré idú na tú netradičnú formu obchodovania“, by mala vedieť vygenerovať aj štátna spoločnosť, pričom zastáva názor, že „pokiaľ je to v úvodzovkách transparentné, je všetko v poriadku“. 2. Štátne orgány Slovenskej republiky nemôžu vyžadovať súčinnosť a podporu občanov pri účinnom boji s korupciou a klientelizmom, pokiaľ členovi vlády, ministrovi hospodárstva stačí, aby finančné transakcie podnikov v jeho zriaďovateľskej pôsobnosti boli transparentné len v úvodzovkách. Občania Slovenskej republiky nemajú u takéhoto člena vlády, ministra hospodárstva pána Jahnátka, žiadnu záruku, ba ani len odôvodnený predpoklad, že nebude k transakciám „transparentným“ nabádať svojich podriadených a zástupcov štátu v obchodných spoločnostiach. Riziko takéhoto konania sa priamoúmerne zvyšuje v tomto čase, keď sledujeme silnejúce kontakty predsedu vlády Slovenskej republiky a ministra hospodárstva s obchodníkmi so zbraňami a ich spoločne koordinované aktivity v zahraničí. 3. Kombinácia prezentovaných názorov ministra hospodárstva a praktických aktivít predsedu vlády v zahraničnej politike predstavuje tiež veľké politické riziko pre dobré meno Slovenskej republiky. 4. Návrh na vyslovenie nedôvery ministrovi hospodárstva zároveň reflektuje spôsob, akým minister hospodárstva vykonával svoju právomoc vymenúvať zástupcov štátu do obchodných spoločností v období od septembra 2006. Kombinácia voluntarizmu, rodinkárstva a ústavnému činiteľovi nedôstojných pokusov zbavovať sa politickej zodpovednosti za jeho vlastnú zákonnú kompetenciu diskvalifikujú ministra hospodárstva pána Jahnátka pre výkon člena vlády Slovenskej republiky. V tejto súvislosti si spomíname na škandalózne nominácie ministra hospodárstva do orgánov Transpetrolu na čele s Júliusom Rezešom jr., ale i ďalšími známymi persónami z čias divokej mečiarovskej privatizácie a následného tunelovania bývalých zlatých nosníc z obdobia socializmu, keď pod tlakom verejnej mienky sa pán minister a následne aj pán premiér Fico zbabelo schovali za koaličných partnerov systémom „ja nič, ja muzikant, to Mečiar, to Slota“. Čiže ak v týchto konkrétnych prípadoch pán minister Jahnátek nenašiel odvahu zobrať zodpovednosť za tieto škandalózne nominácie sám na seba, bohužiaľ, ani pán premiér Fico, niet sa ani čo čudovať, že pri takom vážnom politickom a morálnom prešľape, aký reprezentuje, jeho výroky priamo navádzajúce na legalizáciu úplatkov v štátnych firmách, sa pán minister uchyľuje ku klamstvu. Lebo ak má inú nahrávku, prečo ju na svoju obranu nezverejní, ale podľa vzoru svojho šéfa iba osočuje médiá. Je však zrejmé, že žiadna iná nahrávka neexistuje a pán minister sa okrem osobnej diskvalifikácie znížil k verejnému klamstvu. V tejto chvíli, vážené kolegyne, kolegovia, by bolo namieste krátke zamyslenie sa nad etikou a morálkou v politike v podaní súčasnej vlády, v podaní vás, ctení jej členovia, vás pán minister hospodárstva, ale aj vás tu prítomných poslancov vládnej koalície, ktorí takéto počínanie schvaľujete. Nebudem tu pripomínať predvolebnú rétoriku, bombastické sľuby ani verejné záväzky vo vzťahu k principiálnym budúcim krokom reprezentantov terajšej koalície. To predpokladám, že tu zaznie z iných úst. Vo vzťahu k morálke a etike v politike si však pomôžem citátom zo stanoviska vlády Slovenskej republiky k návrhu skupiny poslancov na vyslovenie nedôvery pánovi Jahnátkovi, poverenému riadením Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky, myslím tým stanoviska, ktorým vláda výroky pána ministra bezprecedentne obhajuje, a teraz, ak dovolíte, citujem: „Vláda Slovenskej republiky oceňuje doterajšiu prácu Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky pod vedením pána ministra Ľubomíra Jahnátka a najmä jeho osobnú odvahu nazvať pravými slovami skutočnosti, ktoré sú neraz súčasťou obchodného prostredia.“ Čiže aby bolo úplne zrozumiteľné, vláda Slovenskej republiky pod vedením Roberta Fica oceňuje osobnú odvahu pána ministra Jahnátka, ktorý na konštatovanie redaktora „buďme realisti, v týchto nestabilných štátoch sa obchoduje hlavne cez úplatky“ verejne vyhlasuje, myslím pán minister: „Tieto netradičné formy skutočne fungujú, to by sme klamali, keby sme nepotvrdili tento fakt. Ale ja si myslím, že toto je ošetriteľné aj v štátnych podnikoch. Len to musí byť niekde evidované“. „Prečo to nemôže urobiť štátna firma?“ „Práveže som z biznisu a viem veľmi dobre, ako takéto toky fungujú. A preto si myslím, že vie to urobiť aj štátna spoločnosť. Pokiaľ je to v úvodzovkách transparentné, je všetko v poriadku.“ No, milé kolegyne a kolegovia, toto už nie je o bulharských sestričkách v Líbyi ako páchateľkách, čo mimochodom vážne poškodilo meno Slovenska a naše vzťahy s Bulharskom. To už nie je o tvrdení, že referendum v Srbsku bolo zmanipulované. Aj Srbom už táto vláda stihla poslať zopár „pekných odkazov“. Toto je vyjadrenie, ktoré diskvalifikuje kredibilitu pána ministra Jahnátka, ktoré vrhá veľmi zlé svetlo na Slovenskú republiku, na jej vládu cez prizmu boja proti takému fenoménu, akým je korupcia. Toto je niečo, čo je v priamom rozpore s etikou a morálkou v politike. No a aby toho nebolo dosť, ešte jeden citát zo stanoviska vlády Slovenskej republiky k tejto kauze: „Doterajšie aktivity Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky sú zrkadlom kvalitnej riadiacej práce pána ministra, jeho politickej zrelosti, odborných a životných skúseností, ako aj jeho morálnych a charakterových vlastností.“ Nuž „začem bukvy“? V priamom kontexte s vyhláseniami a vyjadreniami pána ministra a následným stanoviskom vlády niet čo dodať, iba súhlasiť s klasikom: „Je naozaj niečo zhnité v štáte dánskom.“ Na základe uvedených skutočností si vás v mene skupiny poslancov dovoľujem požiadať o podporu nášho návrhu skupiny poslancov na vyslovenie nedôvery členovi vlády Slovenskej republiky Ľubomírovi Jahnátkovi, poverenému riadením Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky. Na záver mi dovoľte ešte jednu poznámku. Ako už bolo avizované niektorými poslancami vládnej koalície na verejnosti či v diskusiách vo výboroch Národnej rady Slovenskej republiky, bude ich snahou odpútať pozornosť na rôzne iné témy. Táto schôdza je však o škandalóznych výrokoch pána ministra vo vzťahu k navádzaniu na legalizáciu úplatkov a korupcie v štátnych firmách a za opozíciu vás chcem ubezpečiť, že v diskusii túto vopred vami avizovanú hru neprijmeme. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)