Susko, Boris, poslanec NR SR (2023-05-05):
Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, páni poslanci, ja budem viac, by som povedal, taký technický pri tomto návrhu ako, ako politický a pokúsim sa nejakým spôsobom zhrnúť a vysvetliť, že čo je vlastne, vlastne účelom tohto zákona samotného. V dôsledku nadmernej inflácie v oblasti cien potravín, ako sme už teda doteraz počuli, tieto v ostatnom období neúmerne prudko vzrástli, medziročne v priemere asi o 30 %, ale pri niektorých základných potravinách až o 50 až 75 %. A napriek tejto skutočnosti vláda Slovenskej republiky ani príslušné cenové orgány v zmysle zákona o cenách, v tomto prípade teda ministerstvo financií, nijako nekonajú, nereagujú na vznik mimoriadnej trhovej situácie, ktorý má priamy vplyv na ceny tovarov na tuzemskom trhu a ktoré ohrozujú cenovú stabilitu alebo dostupnosť tovarov, a to napriek tomu, že máme už dnes v platnom a účinnom právnom poriadku práve na takúto situáciu, keď zlyhá trh, v tomto prípade trh s potravinami, resp. cenami potravín, máme na to nástroje, ktoré umožňujú cenovému regulačnému orgánu na takúto situáciu zareagovať. V stručnosti si dovolím odcitovať, resp. poukázať na niektoré ustanovenia zo zákona č. 18/1996 Z. z. o cenách v znení neskorších právnych predpisov, aké sú teda tie regulačné nástroje a kedy má cenový regulačný orgán možnosť zasiahnuť, ak nefungujú klasické trhové mechanizmy, trhová ekonomika tak, ako ju spomínal pán poslanec Viskupič vo svojom vystúpení, a kedy teda by cenový regulačný orgán mal zasiahnuť s prostriedkami, ktoré mu tento zákon dáva, a to je najmä teda cenová regulácia. Inými slovami opatrenia na zamedzenie nežiaduceho cenového vývoja podľa zákona o cenách môžu byť buď regulácia cien, alebo zákaz dohodnúť neprimeranú cenu. Pričom regulácia cien je určenie samotnej ceny alebo určenie záväzného spôsobu vytvorenia ceny tovaru a podmienok regulácie cien cenovými orgánmi, teda v tomto prípade ministerstvo financií, pričom cenové orgány môžu regulovať ceny tovaru podľa § 4a ods. 2 písm. a), ak vznikne mimoriadna trhová situácia s priamym vplyvom na ceny tovarov na tuzemskom trhu, ohrozujúcim cenovú stabilitu alebo dostupnosť tovarov. Teda presne tá situácia, ktorá na trhu s potravinami nastala. No a spôsoby regulácie cien sú rôzne, ktoré cenový regulačný orgán má. Môže prísť buď k úradnému určeniu cien, vecnému usmerňovaniu cien, alebo kombináciu týchto spôsobov, prípadne určeniu maximálnych cien alebo pevných cien, alebo vecnému usmerňovaniu cien, čo môže byť maximálny rozsah prípustného zvýšenia cien vo vymedzenom období, alebo záväzný postup pri tvorbe ceny. To znamená napríklad stropovanie obchodných prirážok alebo iné takéto opatrenia. Pretože cenový regulačný orgán nekoná napriek tomu, že nastali podmienky podľa zákona o cenách, ktoré umožňujú cenovému regulačnému orgánu konať, ale tento nekoná, tak vznikla legislatívna potreba určiť povinnosť cenovému orgánu konať tak, aby na dočasnú dobu, upozorňujem dočasnú dobu, vykonal cenovú reguláciu. Po diskusii na odbornom fóre so zainteresovanými subjektami, ako hovoril pán predkladateľ, v oblasti potravín sme sa zhodli na tom, že skôr ako sa vykoná samotná regulácia, to znamená, ako sa určí samotný spôsob a forma regulácie, je potrebné vykonať analýzu cenového vývoja na trhu, až na základe toho vykonať samotnú reguláciu. Preto ambíciou tohto návrhu zákona nie je priamo nastaviť alebo zaviesť cenovú reguláciu či už na obchodné prirážky, alebo maximálne ceny, alebo podobne, ale stanoviť povinnosť príslušnému cenovému orgánu, teda v tomto prípade ministerstvu financií, vykonať reguláciu, samozrejme, po predchádzajúcej analýze cenového vývoja. Preto aj účinnosť tohto zákona je nastavená mesiac pred povinnosťou zavedenia vykonať samotnú reguláciu cien na vybrané druhy potravín, ktoré sú stanovené v prílohe tohto návrhu zákona. Samozrejme, o tej prílohe, kde sú, kde je stanovených, myslím, 40 základných alebo 30 základných potravín, je možné o tom diskutovať v druhom čítaní a je možné, môžme to upravovať, prípadne úplne vypustiť, to je, to je na tom, ako bude prebiehať, prebiehať diskusia, diskusia v druhom čítaní, prípadne ešte odborná diskusia s príslušnými subjektami na potravinárskych trhoch, pričom dátum účinnosti návrhu je zatiaľ nastavený na 1. 6. práve z toho dôvodu, že chceme alebo sme mali ten zámer požiadať, čo bolo aj súčasťou tej mimoriadnej schôdze, požiadať vládu Slovenskej republiky o skrátené legislatívne konanie a zavedenie samotnej regulácie od 1. 7., aby bol časový priestor na to, aby cenový regulačný orgán mohol vykonať takúto analýzu. Samozrejme, pokiaľ by návrh na skrátené legislatívne konanie neprešiel, tak v druhom čítaní budeme musieť účinnosť aj samotný začiatok regulácie upraviť a posunúť. Keď som povedal, že ambíciou nie je zaviesť samotnú reguláciu, vychádza to z toho, že my nemáme nástroje na to, Národná rada ani poslanci Národnej rady, aby sme vedeli takúto analýzu cenového vývoja na trhu s potravinami urobiť. Naopak, cenový regulačný orgán, ktorým je ministerstvo financií v spolupráci s ministerstvom pôdohospodárstva, má na to tak odborné, ako aj personálne zázemie a vybavenie, aby túto analýzu vedeli urobiť a už ju dávno mali urobiť, aby na základe tejto analýzy cenového vývoja vedeli stanoviť príslušnú cenovú reguláciu. V návrhu zákona my nehovoríme, akú cenovú reguláciu majú vykonať, či majú stanoviť maximálne ceny koncové, či majú stanoviť obmedzenie obchodných prirážok, alebo majú stanoviť povinnosť nejakým spôsobom sa dohodnúť pri tvorbe ceny. My v tomto návrhu zákona nastavujeme tú povinnosť vykonať cenovú reguláciu v celom rozsahu, ktorý zákon o cenách umožňuje cenovému orgánu. Čiže nechávame na cenový regulačný orgán, ministerstvo financií, aby si vybralo po uskutočnení analýzy cenového vývoja, ktorý z nástrojov cenovej regulácie bude najefektívnejší, a ten aby cenový regulačný orgán použil. Čiže tuná nechávame úplne voľnú ruku ministerstvu financií, ak vykoná analýzu po tejto a z výsledkov tej analýzy, aký najefektívnejší nástroj vyjde, tak taký aby použil, ale na obmedzené obdobie jeden z tých nástrojov si musí vybrať a musí ho použiť tak, aby to malo vplyv na koncové ceny potravín. Druhá vec, ktorú tento návrh zákona rieši a ktorú spomínal aj pán poslanec Viskupič vo svojej faktickej poznámke pred chvíľkou, je to, že zákonom č. 198/2000 Z. z., ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony v súvislosti so zlepšovaním podnikateľského prostredia zasiahnutými opatreniami na zamedzenie šírenia nebezpečnej nákazlivej ľudskej choroby COVID-19, v tzv. kilečku, ktorý s cieľom znížiť administratívnu záťaž predávajúcim, čo teda je, samozrejme, pozitívne, ale zrušil povinnosť viesť evidenciu o cenách vrátane kalkulácie nákladov a zisku pre takéto subjekty. Realizáciou tohto návrhu tohto zákona už platného prišli o dôležitú možnosť zabezpečiť relevantné podklady pre realizáciu tak výkonu kontroly príslušné štátne orgány, ako aj pre sledovanie a evidenciu cenového vývoja na trhu s potravinami, čo je jediný možný a efektívny nástroj na to, ako zabezpečiť v prípade, že trh zlyhá, nejakým spôsobom kontrolu a či už konkurencieschopnosť, alebo dostupnosť tovarov a služieb na príslušnom trhu. Preto po konzultácii či už so Slovenskou obchodnou inšpekciou, alebo aj všetkými zainteresovaný... a, všetkými subjektami, ktoré zastupujú potravinárov na slovenskom trhu, sme sa zhodli na tom – a nebol, nebola k tomu žiadna námietka zo strany žiadneho zo zväzu potravinárov ani samotných prvovýrobcov – zaviesť opätovne v takom istom rozsahu, ako bolo do roku 2020 povinnosť evidencie cenového vývoja. Táto povinnosť bola od vzniku vôbec zákona o cenách v zákone zavedená, nikto s tým nemal žiaden problém. V kilečku sa to zrušilo a vyvolalo to naozaj veľmi negatívne skutočnosti na trhu, pretože dnes príslušné či už cenové regulačné orgány, alebo kontrolné orgány, ktoré vykonávajú dohľad nad trhom, to znamená Slovenská obchodná inšpekcia, nemajú možnosť skontrolovať tieto otázky, pretože nemajú žiadnu evidenciu cenového vývoja, na ktorú by sa, o ktorú by sa mohli oprieť. A preto po dohode všetkých zainteresovaných zavádzame alebo teda navrhujeme zaviesť túto evidenciu opätovne do zákona, čo nespôsobí podnikateľskému prostrediu žiadne problémy, pretože všetci ju tak či tak vedú, akurát dnes nemajú povinnosť tieto výsledky poskytnúť štátnym orgánom za účelom vykonávania dohľadu. Čiže zhrniem to úplne na záver, účelom teda navrhovanej právnej úpravy je stanoviť povinnosť cenovému regulačnému orgánu určiť opatrenia na zamedzenie nežiaduceho cenového vývoja na vybraný okruh potravín na časovo obmedzenú dobu podľa výberu samotného cenového regulačného orgánu a obnoviť právny rámec pred novelizáciou zákona č. 198/2000, ktorý s modifikáciami trval prakticky po celú dobu účinnosti zákona o cenách a nevytváral žiadne negatívne dôsledky pre podnikateľské prostredie. Ďakujem pekne.