Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2024-06-20):
Ďakujem veľmi pekne, vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, vážené kolegyne, kolegovia, nevynucujem si nejak pozornosť, ale keď ste tu, tak aby som to tu prípadne skúsil povedať. Nebudem dlho, lebo už dosť toho povedané bolo, možno len krátka poznámka, na úvod ma zaujalo tých sedem statočných, ktorí sa zdržali pri tom hlasovaní o pánovi Kotlárovi. Považujem to za takú iskierku nádeje v tejto mizérii, v ktorej tu žijeme, aj číslo sedí. Sedem statočných odmietlo slepú poslušnosť, hej, zahlasovať za to, čo normálne rozum nedovolí. No takže mal som pôvodne ladený ten môj príspevok veľmi smutne, ale toto mi tak aspoň, ja som z podstaty pozitívny človek a toto mi teda, ma tak utvrdzuje, že stále má zmysel byť pozitívny. A teraz k tým negatívnym. Viete, kde zahynulo pri obrane alebo pri bojoch, pri akej budove 30 ľudí? Neviete. Viete, kde zahynulo 30 ľudí počas okupácie v šesťdesiatom ôsmom? Neviete. Viete, že zahynulo 30 ľudí pri bojoch o budovu pražského rozhlasu počas okupácie v šesťdesiatom ôsmom? Dosť, nie? Tristo bolo zranených a boľševik vedel, komunista vedel, čo treba robiť. Komunista vedel presne, čo treba robiť. Zoskočiť na letisko a utekať do rozhlasu. Viete, my sme tu naozaj svedkami mocenského zápasu a symboliku ja mám rád. Tá symbolika vyšla aj dneska, lebo my sa ho, oni sa ho zmocňujú, toho štátu. Zmocňujú sa ho cez základný kameň demokracie, a to je zákon 84/1990 o zhromažďovaní. Ten sme tu mali doobeda a dnes hovoríme o médiách, tie máme poobede. All in one. Jeden deň, krásne to išlo, nech je to rýchlo, čím skôr a ešte sa im to vcuclo do jedného dňa. Jeden nevymyslí. To je symbolika. To je naozaj symbolika a ľudí na to, prípadne dávajte pozor, lebo aj tento symbol sa nám snaží niečo naznačiť. Čisté zmocnenie sa štátu, ľudí, vedomia, názorov. Televízia je kľúčový parameter. Ešteže im odrobil Krajcer robotu, že zlúčil televíziu s rozhlasom. Teraz si predstavte, že by bola aj televízia, aj rozhlas, by sme museli mťa dvakrát nejaký, dvakrát by sme museli o tom rokovať, hej? Takže tu je úspora nákladov v tom, že to pôjde o jednom, o jednom vrze, jak sa hovorí. Čo k tomu ešte dodať, veľa bolo povedané, veľa ešte asi povedia. Som sa snažil aj v predchádzajúcom mojom vstupe hovoriť niektoré skutočnosti, ktoré stoja za zamyslenie. Nezarezonovalo, meniť sa nič nebude, stále je to tak. Dokonca aj ten tenký ľad toho, by som povedal, že náboženského zmieru, ktorý tu máme a ako tak si tu žijeme, aj že máme, niektorí sú bez viery, niektorí s takou vierou, nejakí s hentakou, tak aj toto sa nám, nám spáli prsty a ideme vchádzať do týchto temných vôd, ktoré môžu skončiť zle. Ja som sám zvedavý, že kto bude zástupca etickej komisie z radov cirkvi. A čo to urobí alebo neurobí vo vedomí tej spoločnosti a v tom, ako sa bude formátovať tá televízia. Ak by som len mohol poprosiť moju katolícku cirkev, že by sa do toho nehrnula. By som naozaj, že aby prípadne, ja vám, áno, ja som bol tak vychovaný na Orave pre veľkú zbožnosť. Vždycky, keď ide okolo mňa biskup, vždycky sa prežehnám. Ja som tak bol vychovaný a je to moja cirkev, ale to ja asi nemám, možno mi to niekto teologicky vysvetlí, nemám ani právo to od nich žiadať. Ale tu som o niečo, som slobodný, výkon mandátu mám, a preto hovorím, ak sa to dá, tak sa do toho nehrňte, lebo to neskončí dobre. Neskončí to dobre. Možno by bolo dobré, keby sa nikto do toho nejakým spôsobom nehrnul, lebo im to neskončí dobre. Takže ani to nebolo vypočuté, hej, to tam všecko máte, jak ste chceli, lebo však sa potrebujete skryť. Ako, čo nám, čo bude tá ponuka, čo bude tá skvostná ponuka toho spravodajstva, ide z toho obava, lebo už to štruktúrovanie tých spravodajstiev, už sme toho svedkami. A ja teraz som, niekedy som, pozeral som si večer, preletel cez správy, teraz úprimne si poviem, že musím sa viacej nútiť, ale viem, že je to teda, mám to vedieť, čo sa deje. A minule som pozeral správy, nepoviem u ktorého vysielateľa, večerné spravodajstvo, v nedeľu to bolo a bol tam sedemminútový príspevok v spravodajstve, v hlavnom, o servise bicyklov, samozrejme, potom šli šteniatka a neviem čo. Áno, čiže ideme tam, nezadržateľne ideme tam, ideme do tohto typu spravodajstva aj v komerčných televíziách. A teda posledná na rade, tam sa to riešilo, tam sa to upratovalo cez ekonomické záujmy a posledná na rade je RTVS-ka a tam sa to uprace mocensky cez zákon, presne to. A budeme mať správy také, aké boli. Budú šúľať zrno na žatve, on nebude vedieť, či je jačmeň, ovos, pšenica, ale bude šúľať a tváriť sa múdro, hej, budú sa strihať pásky, neviem, rozmýšľam, čo ešte bude. Niečo také, viete, aby neublížilo, ale aby potešilo dušu Slováčiska, hej, že všetko je v poriadku, nič sa nedeje. Však sme tu mali ten režim, že nič sa nedeje, všetko, všetko je v poriadku. Mlieko v obchode nebolo, kokos iba pred Vianocami, ale všetko bolo v poriadku podľa tých správ. Takže aj teraz sa už nebudeme obťažovať niečím takým, že niečo nesedí, niečo nefunguje, že nie sú peniaze, v správach bude, všetko je v poriadku. Ešte som aj zvedavý na tú vyváženosť tých politických diskusií a ako to skončí. A prípadne tu si ešte povieme aj v mojom kontexte, lebo ja som sa stal, teda tak sa stalo, že je strategická dohoda, údajne to niekde na koaličnej rade až riešili, že s Hlinom nemôžu ísť do diskusie ani Takáč, ani Taraba. Ja neviem, že prečo, ja si, ja si viem svoje domyslieť, lebo na rozdiel od niekoho iného ja tomu trošku rozumiem, teda nedáva to zmysel so mnou do diskusie ísť, lepšie je nejsť, hej, a že ako ten trend bude pokračovať, lebo už v diskusii o poľnohospodárstve a o životnom prostredí bol už s týmito dvoma kdekto. A oni naozaj a špeciálne minister Takáč by najradšej šiel a teraz sa, kolegyne, prípadne nedotknite, Takáč by najradšej šiel s niektorou z vás, ktorá sa poľnohospodárstvu nevenujete, ale strašne by si vás vychutnal, ak by ste niekde urobili nejakú chybičku. A on by tú celú polku tej relácie mohol hovoriť, ako tomu nerozumiete, lebo presne toto robil doteraz. Vybral si tu niektorých kolegov, dostal ich do takej uličky a potom hovoril, jak tomu nerozumejú. Tí sa už doučili, hľadá si obete ďalšie, čiže uvidíme, čo nám ponúkne RTVS v rámci relácie o poľnohospodárstve, že kto tam bude, bude diskutovať s ministrom pôdohospodárstva. To som zvedavý. Bol jeden hrdina v RTVS a ja k tomu už len poviem, už končím, ku cti nech mu padne, nepoviem meno, aby ho chudáka nevyhodili, alebo bohvie ako skončí, lebo toto skúšal Takáč na neho v jednej relácii, že on s Hlinom nejde, a on povedal, dobre, tak nebude relácia. Toto bol postoj redaktora v RTVS, podľa mňa jeden z posledných postojov redaktora v RTVS. Takže nech sa páči, máte to, hasta la vista, ja neviem už, tu minule rozdávali nejaké knižky o Leninovi, tu sa kolega pýtal, že či nemajú Che, máme aj Che, viete, to je, všetko tu sedí, všetko sedí, symbolika dnešná sedí. Ráno ste začali zhromažďovacím právom, dnes pokračujete televíziou, za dnes to budete mať celé a dokopy. Otázka stojí, že čo s tým a kde je tá iskierka nádeje, vzdať sa nie je žiadna výzva. Nie je, ani baliť kufre nie je výzva, už nám to tu len treba len nejako dobojovať aj kvôli tým našim deťom a teraz treba zvoliť nejakú tú stratégiu že ako, hej? Tam bude nám treba nad tým rozmýšľať. A rozmýšľam aj nad jednou vecou a tým už naozaj končím, oprášiť jeden projekt, ktorý som mal dávnejšie vymyslený aj s kolegom Druckerom, ktorý teda je už inde, ale v tom danom momente, keď bol, neviem, či si spomínate, bol taký šialený nápad, že vládne noviny, spomínate niektorí? To bol úplne akože, to bolo ako krásne, hej, len sa tu nad tým zamýšľali, že vládne noviny a neviem čo a, prosím vás, a keď teda bolo, že vládne noviny, tak my sme vtedy hovorili, že spravme opozičné noviny, lebo to je tak absurdné robiť vládne noviny, že kľudne môžte robiť absurditu ďalšiu, že urobíte opozičné noviny. Mali sme to prichystané a je tam aj registrovaná známka, všetko je prichystané a rozmýšľam, či to nevykopať z tej zásuvky, lebo nám vytvárate trh, kolegovia z koalície, viete, kde je trh, sa časom vytvorí ponuka a vy naozaj nám vytvárate trh, vytvárate trhový priestor na vznik niečoho, čo je svojím spôsobom absurdné v demokratickej krajine. Ale my žijeme absurdnú dobu, že v kľude v danom momente môžte byť aj vy, môžte to prikryť tiež rovnakou absurditou, ale v ten daný moment potrebný. Takže ak budete pokračovať v tomto trende vytvárania dopytu po iných správach, opozičných správach, lebo budú správy iba také, čo vy potrebujete, tak potom dáva aj ekonomickú logiku, nielen politickú logiku, mne to, ja som obchodník, priznám sa, som obchodoval, ešte keď sa nedalo, a ma to baví, hej, a baví ma proste tvoriť nejakú hodnotu, ale aj takú, čo je vidieť, hej, a ja v tom cítim aj ekonomický rozmer, že to nemusí byť iba projekt, na ktorom by ste umreli, hej, alebo dotovali, že to dokonca by dalo aj nejaké čísla. Takže áno, netreba sa vzdať, určite nie, treba bojovať aj s vami, lebo dlho, dlho asi tiež nevydržíte napriek tomu, že si všetko chystáte, aby ste tu boli s nami dlho. Ja verím, že nás je ešte toľko v tejto krajine, ktorí využijú všetky tie nástroje, ktoré demokracia poskytuje, a to je aj sloboda zhromažďovania a sloboda prejavu, aby ste tu s nami dlho neboli. Sme povinní to urobiť kvôli našim deťom. Ďďakujem veľmi pekne.