Bittó, Cigániková, Jana, poslankyňa NR SR (2021-05-28):
Áno, prepáčte, jasné. Samozrejme, tá diskusia mala byť interná. Tento materiál, čo tu vidíte, to nebolo, že my sme prišli na tlačovku a sme z neho začali čítať alebo že by sme komukoľvek povedali pol slova. Nie, tá diskusia bola interná. Normálna vec, pýtali sme sa na položky, chceli sme vedieť, táto položka, čo táto, čo táto, čo, prečo, koľko, ako. Normálna vec. Reakcia pána ministra financií bola taká, že urobil tlačovku s nadpisom SAS-ka chce zobrať ľuďom pri položkách, kde sme sa pýtali, že prečo také, takto sú nastavené. Úplne normálna, bežná vec pri poslancov, ktorí, alebo pri vláde, ktorá reálne chce, chce byť zodpovedná. No je nám to ľúto, obťažujeme tým občanom. Tá diskusia naozaj má byť interná. Preto my sme nevychádzali s tým, ale, ale riešili sme to vo vnútri. Pozrela som sa teda na jednotlivé položky toho rozpočtu a budem sa vyjadrovať k tomu, v čom sa vyznám, teda k zdravotníctvu. Prvá položka, na ktorú som za... som narazila, je COVID zákon kúpeľná starostlivosť, kde má byť 1 mil. eur. Neuveríte, SaS s tým súhlasila, nemám tam žiadnu poznámku, že by sme nejako niečo rozporovali. Presne tak, bolo to schválené, Národná rada to odhlásila, odhlasovala, SaS to podporila, a práve preto, dobre, s týmto sme, s touto položkou zdravotníckou sme súhlasili. Ďalšia položka, liek: Bamlanivimab, Veklury, Regeneron – dokopy 33 mil. eur. Tam máme otázku. Pýtame sa napríklad, aký je medicínsky prínos verzus náklady. A viete, prečo sa na to pýtame? Nie preto, že sme odľudia, ale preto, že už konečne, prosím vás, pochopme, že rozpočet je obmedzený. A keď raz mám rozpočet obmedzený a mám napríklad 2 mil. euro v rozpočte zdravotníckom alebo v akomkoľvek inom, no tak ja si môžem vybrať. Nemôžem kúpiť viac ako za 2 mil. Môžem kúpiť liek niekomu, jednému človeku za 2 mil. alebo môžem kúpiť tisíc ľuďom liek, ktorý im rovnako pomôže, rovnako zachráni život, ale tisíc ľuďom za 2-tisíc euro. Alebo 2-tisíc ľuďom za tisíc euro. Furt miniem tie 2 mil., len je rozdiel, či pomôžem jednému a dám to pekne na titulné stránky denníkov, alebo, lebo ten človek má tvár, to je ťažký životný príbeh, alebo pomôžem tým, ktorí možno tú tvár nemajú, ale je ich násobne viac. Lebo my máme roz-, roz-, ten rozpočet bol obmedzený. A preto pýtať sa na farmaekonomiku, farmakoekonomiku. Pýtať sa na konkrétny farmakoprínos za konkrétne peniaze, veď, preboha, to je presne to, čo máme robiť, lebo inak sa nám stane, že miesto tisíc ľuďom pomôžeme jednému. A preto sme si dovolili pri položke za 33 mil. sa pýtať, prosím vás, aký to má prínos, koľkým ľuďom to pomohlo, ako konkrétne. Nedostali sme odpoveď, ale dostali sme na tlačovke od koaličného partnera za túto otázku hejt. To vážne? To je problém? Toto vás hnevá, kolegovia, že sa pýtame? No tak, a teraz myslíte si, že my teraz budeme, sa prestaneme pýtať, aby ste sa náhodou nehnevali? Myslím si, že tieto otázky by ste mali mať aj vy v prvom rade. Ďalšia vec je, lieky predsa nenakupujú ministerstvá. Na to máme zdravotné poisťovne. A viete prečo? Preto, lebo zdravotné poisťovne majú presne týchto ľudí, ktorí vyhodnocujú farmakoekonomický prínos a presne povedia, koľko, ktorý liek sa oplatí kúpiť. Či jeden, či druhý, či tretí, či iný. Bola tu diskusia o tom, že či Ivermektín, či by viac nepomohol, keby sme nakúpili... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)