Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2012-10-18):
Ďakujem veľmi pekne. No ja by som najprv vysvetlil dôvod zmeny v oblasti VZN, všeobecne záväzného nariadenia. Keď si pozriete históriu legislatívneho procesu z dielne ministerstva financií, tak si všimnite, že rezort financií neinicioval zmenu v tomto paragrafe, že ten, kto sa ozval v tejto agende, bol orgán, ktorý sa volá Generálna prokuratúra. Čiže zásadná pripomienka Generálnej prokuratúry v rámci medzirezortného pripomienkového konania bola a smerovala k tomu, že dnes platná legislatíva má protiústavné prvky. Reagujem tým na úsmev niektorých poslancov z KDH. Ani my sme nevyhoveli zásadnej pripomienke Generálnej prokuratúry, ale nasledovala Legislatívna rada vlády, ktorá sa stotožnila s týmto právnym názorom. A na pôde Legislatívnej rady vlády vznikol tento návrh, ktorý je dnes v znení, tak ako ho vidíte v návrhu novely zákona. Čiže neberte to ako nejaký náznak alibizmu z mojej strany. Ale ako iniciatívny prvok z rezortu financií nebol sa montovať do právomocí samospráv. Toto je proste výsledok kompromisu, ako sa na to dívam zľava alebo sprava, ja nie som, chvalabohu, právnik, som na to celkom hrdý, ale výsledkom je, že miestne referendum, nehnevajte sa, pán poslanec Vašečka, hovoríte o netransparentnom riešení, je zatiaľ považované za najvyššiu formu demokracie, hej, voľby, na základe ktorého ste vy aj ja a ostatní sme dostali do parlamentu. Je to forma zastupiteľskej demokracie. Je to najvyššia forma demokracie. Za krátkej existencie terajšieho znenia zákona vznikli už isté podozrenia. Viete, nevytvárajme teraz dojem, že múdri otcovia miest, hlavne malých obcí sú tí najspravodlivejší, proste najčestnejší a najneúplatnejší na zemeguli. Viete veľmi dobre, že to tak nie je. Zoberte si zopár príkladov. Nehovorím o Lomničke, to je zrejme svetlý príklad novely. Ale sú iné prípady. Sú prípady, kde sa zakázal nejaký hazard, ale uvoľnil sa ako medúza. Dané mesto alebo obec objal iný spôsob hry, kasína napríklad. A viete, nie sú len kasína, kde sa chodí v smokingu a s manžetovými gombíkmi. Sú aj kasína, kde vás proste pustia v rifliach, nie čistých a nie celých. Proste spĺňa to legislatívne parametre. Ale je to proste taký istý spôsob, také isté miesto, kde môžete míňať peniaze a hazardovať so svojou budúcnosťou. Miestne referendum je podľa mňa dobrý výsledok kompromisu toho, čomu sa hovorí reflektovanie názoru ľudí. Referendum reflektuje to, čo ľudia chcú. Samozrejme, môže mu predchádzať kampaň. Ak chcete dostať ľudí k urnám, aby hlasovali, tak treba urobiť kampaň. A to je proste téma, o ktorej môžu rozhodnúť ľudia tým, že proste zdvihnú svoje zadky a pôjdu hlasovať v referende o tom a že rozhodnú sa o tom, že v danej obci a v danom meste nechceme mať hazard. Všimnite si ešte ďalšiu malú zmenu. V tejto zmene hovoríme, že keď má byť zákaz hier, tak sa to má týkať všetkých hier, nieže tej firme, ktorá sa nám nepáči alebo nám nie je ochotná dať nejaký kickback, to zakážeme, ale inej to proste povolíme. Keď hovoríme o tom zákaze, tak to má byť o všetkých hrách. Je to malé vylepšenie, snáď uznanie aj z druhej strany. Takže v prvom rade nie je to iniciatíva rezortu, je to naprávanie právnej neistoty, ako to bolo povedané, práve zavedené predchádzajúcou novelou, ktorá, a veľmi si dobre na to pamätám, vznikla nie v odbornom prostredí na rezorte financií, vtedy vedenom mojím hlavným oponentom Ivanom Miklošom, ale ako poslanecká iniciatíva v klube alebo v niekoľkých kluboch v tomto parlamente. Nezdieľam tú náladu toho, že povýšenie rozhodnutia formou referenda je teraz úplné uvoľnenie, navrátenie sa do pôvodného stavu. Ja neviem, z čoho proste vychádzate, že piati, šiesti, dvadsiati traja zástupcovia mesta alebo obce rozhodujú zodpovednejšie, ako vedia ľudia rozhodnúť v referende, špeciálne v malej obci, ako je napr. Lomnička, kde sa o tom rozhodnúť určite vedia. Takže toto je základná výhrada. Ak tu bol nejaký vyjadrený nekonečný obdiv Viktorovi Orbánovi k jemu rozhodnutiu. No možno budem špekulovať. Áno, došlo zo dňa na deň, ako to býva v jednej z čarovných krajín v Európe, k zákazu prevádzkovania klasických výherných automatov. Ale formuje sa možno pod vplyvom nejakého lobingu zákon tzv. internetového hrania, ktorý by prevádzkovali niektoré podnikateľské skupiny v danej čarovnej krajine. Možno v tej čarovnej krajine sa rozbieha veľký nadnárodný biznis, tzv. eurokasíno, ktorému by možno celkom vyhovovalo, keby konkurencia bola vyhladená napr. zákazom takejto činnosti. To môže byť tiež motívom. Neviďme veci čierno-bielo, rozhodne v tej čarovnej krajine. Takže ja neprijímam výhrady zo strany ani Lojza Přidala ani pána Vašečku z toho pohľadu, že touto zmenou textu zákona sa všetky bariéry hraníc teraz akože strácajú a nekorektný biznis dostáva zase zelenú. Ja vítam debatu na tému morálnosti a nemorálnosti takéhoto biznisu, ale ten biznis, gambling, je legálny. V tejto krajine je legálny, marihuana nie je legálna, pritom ju vysoké percento mladých ľudí vo veku nad 15 rokov používa, pretože sa správame pokrytecky v tejto krajine. Ale gambling je legálny, dokonca štát prevádzkuje legálny gambling. A dokonca ho prevádzkuje ako monopol a má z neho nemalé peniaze. Tak otvorme veľkú debatu na tú tému, či gambling áno alebo nie. Ale jedna zo základných výhrad Generálnej prokuratúry, nad ktorou sa usmievajú niektorí poslanci KDH, a základnou výhradou Legislatívnej rady vlády, nad ktorou snáď sa usmievať nemusíme, je to, že sa nedá zakázať základné právo. A medzi základné právo, ústavné právo, patrí aj právo podnikania. A gambling je súčasťou legálneho podnikania v tejto krajine. A ja po skúsenostiach z rokov 2006 až 2010 a po tejto krátkej skúsenosti v tomto roku vyhlasujem úplne zodpovedne, že Slovensko patrí ku krajinám, ktoré majú veľmi sofistikovaný a regulovaný gambling na rozdiel od iných krajín, napríklad krajín na západ od nás, napríklad v Českej republike, a že sa ho stále snažíme niekedy krokmi vpred a niekedy nejakým krokom vzad regulovať viac a viac sofistikovanejšie. Ak ste hovorili o internetových hraniach. Áno, je to proste fenomén, ktorý si môžu dovoliť v Spojených štátoch zakázať zo zákona, pretože vlastnia, majú priamy kontakt na takzvané domy, ktoré ovládajú kreditné karty, čiže kreditný biznis ako taký. V Európe tá možnosť zatiaľ nie je. A nie je to síce väčšinový druh hrania, ale to množstvo peňazí v internetových hrách sa zväčšuje. A robí to veľký problém ako konkurencii, tak aj štátnej lotériovej spoločnosti TIPOS, pretože zatiaľ nevieme zakázať to, aby sme regulovali internet ako taký, aj keď na tejto procedúre pracujeme, tak ako na nej pracovala predchádzajúca vláda. Vy navrhujete prohibíciu. Neviem, či sú dobré príklady z Európy a zo sveta, keď bola prohibícia na akýkoľvek druh činnosti ľudského správania. Ale uznávam, že je úplne legitímna debata aj o tom, že prohibícia je možná. Zatiaľ sme sa, myslím si, väčšinovo v našej spoločnosti nezhodli na tom, že ak sú negatívne externality z nejakého druhu správania, a sú skoro z každého ľudského správania, tak to, ktoré nevieme zvládať, zo zákona zakážeme. Zatiaľ sme sa na tom väčšinovo nedohodli. Ale úplne legitímne prijímam názory, debatu na tú tému, že sa dá aj tak udiať. Nevnímam to ale ako momentálne väčšinový názor ani v politickej reprezentácii krajiny, ale ani ako väčšinový názor spoločnosti ako takej. Ďakujem.