Kollár, Jozef, poslanec NR SR (2013-10-17):
Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, dámy a páni, ďakujem pekne za slovo. Dve, tri vecné pripomienky k predloženému návrhu zákona o rozpočtových pravidlách územnej samosprávy. Predložený návrh možno len a len uvítať a rovnako ako ten, ktorý bol predložený predtým, ktorý sa týkal rozpočtových pravidiel verejnej správy. V jednom prípade išlo o tú implementáciu európskej fiškálnej zmluvy a v tomto prípade plne chápem pána ministra financií Kažimíra, že to, čo potrebuje ako soľ, je zvýšiť predvídateľnosť, akým bilančným výsledkom, či schodkom alebo prebytkom, skončí hospodárenie, ak sa nemýlim, viac ako 2 900 alebo rádovo skoro 3 000 subjektov. Toto je nevyhnutné vedieť hlavne kvôli tomu, aby sme sa ex post niekedy vo februári, v marci nedozvedeli, ako nám skončil celý okruh vyšších územných celkov a obcí. Pretože všetko je to nakoniec naliate v jednom hrnci a nie je možné manažovať ani deficit. V konečnom dôsledku to bude robiť problémy aj s verejným dlhom, ak sa nám vymknú spod kontroly, ak sa nám vymkne spod kontroly hospodárenie miest a obcí. Dve vecné pripomienky k predloženému návrhu zákona. Po prvé. To, čoho sme boli svedkami uplynulý rok, keď sa pripravoval a schvaľoval rozpočet na tento rok. Pamätáte si všetci to memorandum so ZMOS-om, kde bolo povedané, že sa dosiahol nejaký progres, to, čo tu niekedy v minulosti nikdy nebolo. Máme memorandum a ZMOS prisľúbil, že bude ozdravovať verejné financie celého okruhu takmer 3 000 subjektov. No čo tam bolo ale, v tom memorande, ukázalo sa tiež ex post úplne zbytočné a navyše poškodzujúce, a to bolo to opatrenie, že všetky, podčiarkujem, všetky mestá a obce mali škrtnúť platy o 5 % a prevádzkové výdavky o 10 percent. A to je to, čo čiastočne, tému selektívnosti alebo plošných opatrení, načrtol aj môj predrečník. Pravdou je, že akonáhle pristúpite k nejakým plošným škrtom, tak chtiac alebo nechtiac, bez nejakého teraz zlého úmyslu kohokoľvek obviniť z čohokoľvek, ale stane sa, že budete trestať zodpovedných a budete odmeňovať nezodpovedných. Poviem úplne konkrétny príklad. Existujú na Slovensku, napríklad existuje obec A, ktorá v uplynulom roku dosiahla mínusové bilančné saldo, skončila rok s dierou rozpočtovou v hodnote 1 mil. eur. V tomto roku bude končiť s mínusom 500 000 eur. Táto obec v zmysle prijatého memoranda je ZMOS-om vyhodnocovaná ako dobrá obec, lebo znížila schodok z jedného milióna na 500 000 eur medziročne, medzi rokmi 2012 a 2013. Máte potom inú obec B, ktorá v uplynulom roku mala prebytok, podčiarkujem, 800 000 eur. Tento rok bude končiť s prebytkom, podčiarkujem, 780 000 eur. Takáto obec podľa nastavených hodnotiacich kritérií v spomínanom memorande bude hodnotená ako obec zlá. Bude hodnotená negatívne, lebo napríklad neušetrila 5 % na mzdových výdavkoch alebo neušetrila 10 % na prevádzkových výdavkoch. Čo na tom, že minulý rok bola v prebytku 800 000 eur?! Tento rok skončí v prebytku 780 000 eur. Čiže štatisticky skoro nezachyteľný pokles prebytku. Stále je v prebytku, stále je v dostatočne veľkom, robustnom prebytku, ale je v tej skupine hodnotených obcí ako obec zlá. Tá prvá obec, ktorú som spomínal, bola minulý rok v diere 1 mil. eur, tento rok končí v mínuse 500 000, a tá je dobrá. Tá je hodnotená ako dobrá, lebo pripusťme, že naplnila 5-percentný cutting miest a 10-percentný cutting prevádzkových výdavkov. Takže takto potom v praxi dopadá plošné uplatňovanie rozpočtových škrtov, plošne na všetkých bez výnimky. A výsledkom je, že trestáte zodpovedných a odmeňujete nezodpovedných. Posledná a druhá vecná pripomienka k predloženému návrhu zákona, skôr možno formulovaná ako otázka. Týka sa toho, že po 30. júni nebudú môcť miestne a mestské zastupiteľstvá robiť zmeny v rozpočte také, ktoré by viedli k prehĺbeniu deficitného hospodárenia. Nie som právnik, ani pán minister financií nie je právnik. Mám vážne obavy, že to môže naraziť na ústavnosť takéhoto návrhu, ak bude v tejto podobe schválený. Teda súlad s Ústavou Slovenskej republiky. Poviem prečo. Volení zástupcovia ľudu na úrovni miestnych, mestských zastupiteľstiev majú také isté ústavné práva v zákonom vymedzenej oblasti, ako majú napríklad aj poslanci Národnej rady Slovenskej republiky zase v inej vymedzenej oblasti. Tiež sú to volení zástupcovia občanov. A tu mi nedá pripomenúť už veľmi známy rok 2009, kedy vtedajší minister financií Jano Počiatek prišiel do parlamentu niekedy v jeseni, myslím v októbri, začiatkom novembra, a predložil parlamentu návrh novely zákona o štátnom rozpočte na bežný rok 2009 tak, že konštatoval, táto zmena, táto novela konštatovala pokles rozpočtových príjmov, lebo vypukla na jeseň predtým, prechádzajúceho roka, kríza. S výdavkami sa neudialo vôbec nič a konštatovala táto zmena rozpočtu nárast deficitu, hovorím okrúhle čísla teraz, dajú sa vyhľadať presne, rádovo niekde z 3-ch na 5 mld. eur. Toto bola novela zákona o štátnom rozpočte na bežný rok 2009, schválená v tomto parlamente buď, myslím, začiatkom novembra 2009. A teda otázka znie: Ak takéto práva majú poslanci Národnej rady Slovenskej republiky, pýtam sa, či toto ustanovenie nenarazí na problém s ústavnosťou, ak obmedzíte práva, a ja plne som na vašej strane, pokiaľ ide o nutnosť predvídateľnosti hospodárenia, tých 3 000 subjektov. To všetko sedí. Preto som povedal na úvod, že tento zákon ako celok vítam. Ide mi len o toto opatrenie, aby sa nestalo, že bude nasledovať podanie na Ústavný súd a bude konštatovaný naozaj nesúlad s Ústavou Slovenskej republiky. Ja si neviem celkom dobre predstaviť, aby volený zástupca v miestnom, mestskom zastupiteľstve po 30. 6., aby mu zákon o rozpočtových pravidlách odňal nejaké ústavné právo, akokoľvek sme jedného názoru, že treba konsolidovať, treba ozdravovať, treba šetriť a treba hlavne dosahovať predvídateľnosť rozpočtov miest a obcí, ale tá sa dá dosahovať určite inými spôsobmi ako, teraz to poviem tak ľudovo, zákazom zmeny rozpočtu. Ďakujem pekne.