Kollár, Jozef, poslanec NR SR (2014-09-16):
Ďakujem pekne za slovo. Vážená pani predsedajúca, vážený pán podpredseda vlády, dámy a páni, budem pomerne stručný. Toto je predložený návrh, ktorý v každom prípade si postavil veľmi dobrý cieľ. To znamená zvýšiť predovšetkým špecializáciu, efektivitu využitia a hospodárnosť pri správe majetku štátu. Ten cieľ je bezpochyby správny. A tak ako povedal predkladateľ v úvodnom slove, vyspelé krajiny už dávno idú týmto smerom, zatiaľ čo u nás na Slovensku, myslím, že som práve vchádzal do miestnosti, keď to pán minister hovoril, neexistuje komplexná evidencia nehnuteľného majetku štátu. A dokonca aj tá účtovná evidencia, ktorá je, tak nie je úplná a často jednotlivé rezorty ani celkom presne nevedia, čo majú alebo nemajú vo svojej správe. Takto hospodár určite sa nespráva. A privátna firma keby sa takto správala, tak skrachuje v krátkej dobe. Čiže ten vytýčený zámer je bezpochyby správny a treba ho všetkými desiatimi podporovať. Trošku, čo mi chýba na tom. A to bolo povedané v závere vystúpenia predkladateľa pána ministra financií Kažimíra, keď povedal, že tých organizácií alebo počet tých správcov, a myslím, že sa to uvádza aj v dôvodovej správe, by nemal, citujem, presiahnuť počet 20. A tu vzniká práve otázka, či sme nemohli naozaj urobiť, pán minister, výraznejší krok dopredu. Nemusel to byť až taký krok, ako urobil Armstrong na Mesiaci, že to bol malý krok preňho a veľký pre ľudstvo. Ale predsa len ja tomu rozumiem, že metódou postupných krokov nemôžeme očakávať zázraky a že po prijatí tejto legislatívnej normy budeme mať jedného jediného správcu, ktorý bude spravovať komplet celý vyčerpávajúcim spôsobom veškerý majetok štátu. To je úplne jasné, že do takéhoto ideálneho stavu sa nevieme prehupnúť jedným skokom. Ale predsa len obrátim sa teda späť k tej dôvodovej správe, kde sa hovorí, že počet správcov by nemal presiahnuť 20. Keď si zoberieme počet rezortov, ktorých je 14, ak sa nemýlim, 16 je členov vlády, no je ich 14, 13, to je jedno, tak toto je v princípe stále číslo, ktoré je výrazne vyššie ako počet rezortov. Mne to skôr tak príde, ako keby aj medzi jednotlivými rezortmi nebola celkom, a možno to potvrdí aj pán minister, vôľa odovzdať ten majetok takpovediac do rúk akéhokoľvek jedného centralizovaného správcu, a veď si to povedzme celkom úprimne a otvorene, lebo potom sa zase zúži priestor na nehospodárne, a teraz som veľmi jemný a citlivý k predkladateľovi, a neefektívne využívanie nehnuteľného majetku štátu. Čiže ono pomenujme veci pravým menom a povedzme úplne nahlas, že rezorty nikdy nemali a ani nebudú do budúcna mať nejakú vôľu ten majetok presúvať do rúk centrálneho správcu, no lebo priestor na kradnutie a korupciu sa výrazne zníži. A z tohto dôvodu mi príde trošku málo ambiciózny cieľ. V novele sa uvádza, že nebude ten počet správcov väčší ako 20. Čiže ak sa teraz pohybujeme niekde v intervale na ľavej strane 1 (jeden jediný výlučný správca), ako ste uviedli správne, ako je to vo Francúzsku, nehnuteľného majetku štátu, a na druhej strane toho intervalu 20 správcov, tak bez toho, aby sme išli úplne hlboko do témy, sa asi všetci zhodneme, že mohli sme byť a mali sme byť výrazne ambicióznejší, pretože v opačnom prípade sa dobrovoľne nikdy nezlomí taký ten prirodzene existujúci odpor, taká rezistencia jednotlivých rezortov toho majetku sa dobrovoľne zbaviť a previesť ho do rúk jedného centralizovaného správcu. Takže pýtam sa, prečo teda zákon dáva možnosť takýmto spôsobom, ktorý, opakujem ešte raz, je bezpochyby správny, účelný, efektívny, hospodárny, a neukladá priamo povinnosť centrálnej správy a evidencie majetku štátu, prečo je tá formulácia tak vágna, že počet správcov by nemal presiahnuť počet 20. Pýtam sa, prečo si ten zákon nepostavil ambíciu priamo... (Reakcia z pléna.) Správne ste povedali, možno v cieľovom stave budú štyria, piati správcovia, pripúšťam, podľa jednotlivého typu majetku, s ktorým sa nakladá, aby tá miera špecializácie mohla byť čo najúčinnejšia, najefektívnejšia. Takže ak ostaneme pri tom čísle 20, tak ako som uviedol, ide v princípe o centralizáciu nehnuteľného majetku štátu, nazvem to, menej ako po úroveň rezortu, ak teda tých rezortov je, nepozrel som to číslo, exaktne pripusťme 13 – 14, hej, tak my ideme vlastne menej ako po úroveň rezortu. Dopad na rozpočet verejnej správy, to je druhá pripomienka k predloženému návrhu. Tam sa uvádza v doložke dopadov len slovíčko, citujem, „pozitívny„. Toto mi tiež príde ako celkom vzdialené od kvalitného návrhu novely zákona, pretože neverím, že nebolo možné urobiť minimálne to, čomu sa hovorí kvalifikovaný odhad. Čiže rozumiem tomu, že nie je možné uviesť číslo s presnosťou na stovky alebo nebodaj jednotky eur. Ale s určitosťou uspokojiť sa s tým, že dopad takejto novely na štátny rozpočet bude pozitívny, to je príliš odfláknuté. A možno aj pán minister bude so mnou súhlasiť, že kvalifikovaný odhad bolo možné urobiť. A myslím si, že bolo by aj poctivé tuto poslancom povedať, že dopad takejto novely bude. Tak to zaokrúhlite aspoň na celé milióny eur alebo, ak chcete, státisíce eur. Ale povedať, že dopad bude pozitívny? Veď ľubovoľný poslanecký návrh zákona, ktorý vzíde z opozičných lavíc a dostane teda to vyjadrenie ministerstva financií, tak spravidla tam do radu všetkým opozičným poslaneckým návrhom vyčítate, že nie je vyčíslený dopad na verejnú správu, na štátny rozpočet. A vy sám v tomto predloženom návrhu konštatujete, dopad bude pozitívny, chvalabohu. No veď keby bol negatívny, tak dúfam, že s takým návrhom by ste ani do pléna neprišli. Takže nemať ambíciu aspoň povedať s presnosťou, teraz budem veľmi benevolentný, na státisíce alebo, ak chcete, na milióny eur, že toto bude dopad 4 mil., 7 mil., 8. mil., 13 mil. eur, tak toto mi príde naozaj ako trošku odfláknutá robota. (Reakcia navrhovateľa.) No v každom prípade, pán minister, pretože to neberte, toto nie je personálny nejaký atak ani personálna výmena nejaká názorov, ale pri tak závažnej zmene, ktorú som ja v úvode pochválil a uvítal, že je najvyšší čas, aby sme mali nejakú centrálnu evidenciu a dokonca... (Reakcia navrhovateľa.) Ale veď opusťme teraz tú debatu typu, že vy ste boli, my sme boli a vy ste mali dva roky a mohli ste urobiť a neviem čo. Ja som za tento rezort, pán minister, nezodpovedal nikdy. Takže akože keď už pôjdeme do tejto osobnej roviny, tak sa držme zase faktov. Ale vrátim sa k tomu, aby sme nedopadli potom veľmi obdobne, ako to bolo v prípade reformy ESO, ktorá tu bola s takou veľkou pompou a slávou predložená v parlamente. A nehovorím, že ste vy osobne, ale ľudia z vášho rezortu a z rezortu ministra vnútra pána Kaliňáka práveže sa o tú kvantifikáciu pokúsili. Ako to dopadlo? Opravte ma, ak sa mýlim. Prišli ste s kvantifikáciou, že ESO prinesie v rámci 4-ročného volebného cyklu úsporu 700 mil. eur. Teraz sme sa prehupli cez polčas, sme sa prehupli do druhého polčasu vášho vládnutia, no a možno už ani vy dnes tomu celkom neveríte, že reforma verejnej správy pod značkou ESO prinesie úsporu v rámci 4-ročného vládnutia 700 mil. eur. Takže, ešte raz, toto sú dve základné pripomienky k predloženému návrhu, ktorý ja osobne vítam, považujem za veľmi správny. A, áno, na rozdiel od vás nebudem osobne útočiť a súhlasím s vami, že mohla a mala tak urobiť aj vláda minulá, ale aj tá vláda n mínus dva, teda vláda Roberta Fica v rokoch 2006 – 2010. A kam pôjdeme dozadu? Veď sú to od roku 1989 všetky vlády, ktoré tu vládli, podčiarkujem slovíčko „všetky“. Čiže ja nejdem teraz argumentačne po rovine naša vláda – vaša vláda. Proste toto mi príde naozaj detinské, tam, kde dochádzajú argumenty alebo sila argumentov, tak nastupuje argument sily. A znova to skĺzne na takú tú úplne po povrchu plávajúcu diskusiu o tom „a my a vy a naša vláda, vaša vláda“. Tak sa zhodnime na tom, že mohli a mali tak urobiť všetky vlády od novembra 1989, bodka. S tým nemám najmenší problém. Len skúste trošku pochopiť vy mňa a prijať takisto férovo tie argumenty, ktoré tu kladiem. Opakujem, nejdú v rovine osobnej, ale predsa len ten cieľ, aby tých centrálnych správcov majetku nebolo viacej ako 20, mi príde ako veľmi soft, ako naozaj veľmi mäkký cieľ. A vy veľmi dobre viete, pán minister, že nie je hlavná príčina, že je to tak naformulované soft, ani tak v tom, že by sme nemali na to dostatok vedomostí, informačných technológií, riešení hardvérových, softvérových, ktoré takúto centralizáciu dokážu zvládnuť, ale hlavný problém je v ekonomických záujmoch jednotlivých rezortov. Hlavný problém je toto, nie v tom technickom riešení problému, aby na to neboli IT-čkarske technológie a nástroje, ako previesť centralizáciu majetku štátu, ale v ekonomických záujmoch jednotlivých rezortov. Pomenujme opäť veci pravým menom. A preto pracujeme s tým číslom 20. Ale nenahovárajme si tu, že no je to preto, lebo sa to skokovo urobiť nedá. V každom prípade sa to urobiť dá. A naprosto s vami súhlasím, že netreba ísť do extrému pri tej centralizácii a urobiť na konci dňa jedného jediného správcu nehnuteľného majetku. Súhlasím s vami, čo ste uviedli vo vašom úvodnom slove, že nech to ide po tej línii obsahovej, po tej línii typu toho majetku. No ale potom tí správcovia, veď sám ste to uviedli, by mohli byť štyria-piati. Sám ste to v úvodnom slove uviedli. Na strane druhej náklady alebo negatívne dopady na rozpočet viete kvantifikovať pomerne presne a tu sme v tej symetrii, že výnosy alebo tie pozitívne dopady kvantifikovať nechcete, neverím, že to neviete, ale že to nechcete robiť, tak napíšete, že dopad je pozitívny, bodka, tým je to vybavené. Ale náklady kvantifikujete na vytvorenie centrálnej evidencie majetku v predpokladanej sume, citujem, 225 000 eur. Dokonca v tej presnosti a detailnosti sa ide tak ďaleko, ale, opäť podčiarkujem, v oblasti nákladov, že prevádzkové náklady na prevádzku a údržbu systému na jeden rok predstavujú 10 % obstarávacej ceny, čiže 10 % z 225 000 eur, čo je 22 500 eur. No a toto je vlastne na záver v tej plnej nahote ukázané, že na jednej strane v prípade nákladov čo to bude stáť, vieme to povedať s presnosťou na jednotky tisíc eur, aj ročné prevádzkové náklady že budú stáť 22 500 eur, to všetko vieme, a v prípade výnosov sa uspokojíme všetci s jedným jediným slovíčkom, že ten dopad bude po-zi-tív-ny, bodka. Takže tam mi chýba trošku tá symetria a tá poctivosť pomenovať aj ten pozitívny vplyv naozaj keď nijako inak, tak, ako som povedal pred chvíľou, formou nejakého kvalifikovaného odhadu. Takže vítam tento návrh a v každom prípade ho podporím. Opakujem, považujem to za premrhanú príležitosť, za premrhanú šancu, že sa nešlo v predloženom návrhu výrazne ďalej, aj za cenu toho, že ten proces v tej oblasti implementácie by trval, pripusťme, výrazne dlhšie. Ale na konci sme mohli v jednom kroku mať naozaj štyroch, možno piatich centrálnych správcov nehnuteľného majetku štátu. Ďakujem veľmi pekne.