D. Čaplovič, poslanec: (2004-10-29):
Iste viete, že som sa zúčastnil viacerých prieskumov, viacerých podujatí v oblasti športu, športových združení, a tak mi dovoľte aj na základe mojich poznatkov osobných, priznám, často aj subjektívnych, to je celkom prirodzené, vysloviť niekoľko poznámok k predloženej správe. V správe dominuje jednostranný pohľad Ministerstva školstva Slovenskej republiky na šport. Všeobecne sú hodnotené výsledky dosiahnuté pri realizácii jednak programového vyhlásenia vlády i Národného programu rozvoja športu, ktorý bol prijatý v roku 2000. Autori správy sa neopierajú o žiadne analýzy ani dôslednejšie, hlbšie štatistické údaje, ktoré by podporili správnosť nastúpenej cesty, aby upozornili na rôzne nedostatky, ktoré treba v horizonte roka, dvoch, troch rokov, v strednodobom horizonte riešiť. Správa je predovšetkým prehľadom toho, čo v poslednom období vykonalo Ministerstvo školstva Slovenskej republiky. Treba sa aj pred týmito krokmi Ministerstva školstva Slovenskej republiky obrazne pokloniť, zablahoželať mu, ale treba sa pozrieť na mnohé problémy ešte dôslednejšie. Ministerstvo školstva Slovenskej republiky je ústredným orgánom štátnej správy, ktorý je zodpovedný za šport a ktorého úlohou je vytvárať podmienky pre jednotlivé organizácie. Nositeľom organizátorov športu sú však jednotlivé športové organizácie, ktoré aj zodpovedajú za jeho rozvoj, či už pozitívny alebo negatívny. Týmto organizáciám, rôznym občianskym združeniam sa však v správe nevenuje takmer žiadna pozornosť. Žiaľ, aj preto je predložená správa neúplná a sčasti nevyvážená. Očakával som, že bude reagovať na aktuálne problémy, ktoré v poslednom období negatívne pôsobia na celé hnutie s dopadom na šport a športovcov, na zdravý vývoj celej našej populácie. Zaujímalo by nás v tejto súvislosti stanovisko ministerstva školstva a osobitne stanovisko Ministerstva financií Slovenskej republiky, lebo túto správu predkladá vláda Slovenskej republiky, ku kauze svetová zimná univerziáda, ako aj doterajšie závery a východiská z finančných kontrol, ktoré vykonáva ministerstvo financií v takých organizáciách a inštitúciách, združeniach, ako je Slovenský olympijský výbor, Konfederácia športových zväzov Slovenskej republiky, vo zväzoch lyžovania, futbalu, ľadového hokeja a tenisu. Viete, nestačí nám získavať poznatky len z kusých, často nejasných, možnože aj nepresných správ v dennej tlači a v elektronických médiách. Národný program rozvoja športu nie je dobre spracovaný, a to treba povedať, už keď sa predkladal, boli rôzne k tomu pripomienky v roku 2000, a nastavený tak, aby definoval skutočne Strednodobú stratégiu rozvoja športu v Slovenskej republike. Opakujem, sú v ňom stále a prevládajú v našom športe isté silné prvky centralizmu a je v ňom veľa reliktov z minulosti, ktoré sa necitlivo prenášajú do nového moderného prostredia bez rešpektovania zásadných spoločenských zmien v našom štáte. Napokon autori tejto správy sú bývalí dlhodobí telovýchovní funkcionári, ktorí nehľadajú nové východiská, ale snažia sa implementovať starý systém v novom šate, v novej terminológii. A to je pre mňa podstatné a to vyplýva aj z tejto správy. Veľmi všeobecné a nedostatočné sú aj východiská na zlepšenie súčasného stavu. Ministerstvo školstva je presvedčené, že prijatím nového zákona, chvalabohu, že sa takýto zákon pripravuje o športe, vytvorením Národného športového centra či spomínaných aj tu pánom ministrom krajských športových centier a ďalších opatrení uvedených v správe sa situácia v podstate zmení. Takýto optimizmus zdieľajú najmä štátni úradníci. Športové hnutie je viac pesimistické k doterajším reformám. Podľa môjho názoru je nevyhnutné prijať také opatrenia, aby šport mohol naplno využívať svoj potenciál a vytvorené inštitúty športu a tie aby mohli kvalitnejšie ako doteraz splniť svoje poslanie. V správe, pán minister, o stave športu vôbec nereflektujete, aký je dopad transformačných zmien, ktoré táto vláda postupne aplikuje na šport a jeho rozvoj. Je to aplikovaná daňová reforma, reforma verejnej správy, decentralizácia, zdravotnícka reforma, sociálna reforma a podobne. Vymedzuje sa čím ďalej, tým menší, v tomto prípade manévrovací priestor práve pre reformu športu, lebo už často bude ovplyvňovaná tými reformami, často negatívnymi vo vzťahu k športu, napr. daňovou reformou, vo vzťahu k týmto aktivitám, ktoré v tejto správe, pán minister, aj predkladáte. Školský šport, výučba telesnej výchovy zaostáva za ostatnými predmetmi, hlavne na základných školách. Toto nie je len problém, pán minister, Slovenskej republiky, ale to je širší problém vôbec v štátoch Európskej únie. A vy, keď ste sa zúčastnili rôznych podujatí v zahraničí, iste ste počuli aj takéto isté stanovisko vašich rezortných kolegov. Napr. vo Fínsku majú obrovský problém práve s touto problematikou. Ide o civilizačný vývoj a proces, kde začínajú dominovať iné priority, ako je pohyb, konkrétny nástup individualizmu, nových technológií a sedavej zábavy. Ja skutočne niektoré časti svojej správy, vystúpenia odovzdám pánu ministrovi, aby si mohol niektoré veci detailne prečítať, ale zameriam sa na niektoré ešte iné konkrétne veci. Predovšetkým mi ide o pohľad možnože rôznorodý, ale veľmi dôležitý na štátnu reprezentáciu, žiaľ, správa sa jej venuje iba v popisnej forme, ktorú by mal predovšetkým riešiť, samozrejme, nielen rezort školstva. Ale dal by sa najlepšie nazvať pre budúcnosť marketingom štátu prostredníctvom športu, ako veľmi dôležitý fenomén, ktorý môže v budúcnosti veľmi významne pomôcť Slovenskej republike etablovať sa vo vyspelej demokracii. Ďalej by som chcel poukázať, že takýchto rôznych paradoxov, ktoré som spomínal, v predkladanej správe alebo v diskusii môže byť veľa. Veľa štátov Európskej únie má nastavený systém dotácií z verejných zdrojov do športových odvetví a štátnej reprezentácie zloženej z viaczložkových parametrov. A je veľmi dôležité, podľa čoho sa to financuje. A to je aj otázka budúcnosti financovania športu, sledovanosť športového odvetvia vo svetových médiách, priamy dopad efektívneho marketingu na medzinárodné spoločenstvo, domáca popularita, rozšírenosť konkrétneho športu, domáce podmienky, ľudské zdroje, infraštruktúra... (Ruch v sále.)