B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-02-06):
M. Juščík, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážení členovia vlády, vážené poslankyne, poslanci. Dovoľte mi, kým začnem, aby som reagoval na jeden telefonát, ktorý som dostal asi pred hodinou. To, keď moji kolegovia vystavili leták alebo teda heslo o rope a krvi, vyjadril sa pán predseda Hrušovský, že krv do parlamentu nepatrí. Krv nie, ale pritom sa vyjadril, a to ma strašne mrzí, lebo vždy som ho považoval za tolerantného, a to terajšieho podpredsedu a riadiaceho tohto parlamentu pána Bugára, ktorý k tomu dodal, že ani oni do parlamentu nepatria. 185 000 hlasov pre komunistickú stranu nás tu dalo a mňa to trápi, pán podpredseda, že takéto vyjadrenie bolo. Keď hovoríme dnes o tejto vážnej situácii, viete, myslím si jednoznačne, orchester vojnovej mašinérie hrá. A hrá na plné obrátky. Pod taktovkou amerických mocných, pod taktovkou amerického prezidenta, no a my malí, aby sme prišli na pomoc. Vlastne prečo je to potrebné? Potrebné preto, aby sme podporili túto veľmoc, ich, tie obrovské chúťky po celosvetovej vláde a po celosvetovom kapitáli, aby potom oni sa mohli zakryť aj nami malými a svoju vinu skryť za kolektívnu. Kolektívna vina - žiadna vina. Na sklonku minulého roka náš minister obrany pán Šimko uverejnil v denníku Sme článok pod názvom Pokoj ľuďom dobrej vôle. Chvályhodný to názov, nemajúci však nič spoločného s jeho obsahom. Bol iba predzvesťou toho, čo všetko sa pripravuje s požehnaním vlády Slovenskej republiky, čo prispeje k narušeniu pokoja, a teda aj mieru ďaleko za hranicami našej vlasti. Poslanec Hopta pripomenul výrok predsedu vlády, ktorý hovoril, že indície majú o tom, že vojna bude. Novodobá filozofia predsedu našej vlády pána Dzurindu je, že kresťanstvo umožňuje aj použitie sily, teda vojny proti inej krajine. Je farizejská a v tomto prípade i neľudská. A to už len z toho dôvodu, že protirečí samotnému postoju a výroku pápeža Jána Pavla II., biskupov celého sveta, samotnej cirkvi. Verte, panie poslankyne, páni poslanci, predsedovi nášho parlamentu z hľadiska jeho triezvejšieho, morálneho a ľudského pohľadu na túto závažnú situáciu alebo predsedovi vlády a jeho družine. Vo vyjadrení predsedu vlády v denníku Sme z 31. januára 2003, kde sa fakty prekrúcajú spôsobom jemu vlastným, je aj táto ponižujúca veta, citujem: „Ten, kto rozpráva, že sa nás Irak netýka, tomu nerozumie a je zbabelý.“ Výrok hodný zápisu. Ako ponížiť či zosmiešniť tých, ktorí poznajú a vážia si skutočnú pravdu o princípe tejto nebezpečnej hry. Sú to nielen naši vedci, poprední, lekári, umelci, ale aj nositelia Nobelovej ceny v samotných Spojených štátoch amerických. Mimochodom, pán predseda vlády, deň pred zverejnením týchto vašich poľutovaniahodných slov v tom istom denníku a na tej istej strane bol uverejnený článok profesora ekonómie a riaditeľa inštitútu Kolumbijskej univerzity pod názvom: Americkým vojnovým motívom je ropa. Aj v tomto článku si každý triezvo zmýšľajúci človek dá do súvislosti to, v čom je príčina hrozby, prípadnej tragédie nevinných ľudí, ba možno aj po desaťročia zamoreného životného prostredia. Táto časť našej zemegule je skutočne zaťažená v životnom prostredí mimoriadne. Iba v poslednej vojne americkí a anglickí vojaci použili 900 000 striel s ochudobneným uránom. Výrok amerického ministra obrany Rumsfelda nasvedčuje o jednom, že Američania nebudú váhať použiť jadrové zbrane proti Iraku. Ako to zaťaží našu zemeguľu! Vážené dámy, vážení páni, zabudli sme na haváriu Černobyľu? Zabudli sme na bombardovanie Hirošimy, Nagasaki? Zabudli sme na to všetko, čo v nesprávnych rukách atómová energia spôsobuje? Je to výhražné a je to zdvihnutý prst pre celé ľudstvo. Vyjadrujúc svoje názory, pocity i obavy chcem upozorniť na to, že stojíme pred ťažkým rozhodnutím vo vážnej historickej chvíli. Buď po našom rozhodnutí vojdeme do dejín tohto obdobia ako zástancovia pravdy a odporu proti agresívnej vojne, alebo synovia slovenských matiek budú prelievať krv v cudzej zemi za záujmy inej krajiny. Áno, minister obrany v televízii prehlásil, že budú v druhom slede, v druhom... (Hlas v rokovacej sále.) Tak v prvom, na tom už nezáleží. Mám 35 rokov od vojenskej služby, za sebou a už vtedy nám odborníci dôstojníci hovorili, že žiadny sled v súčasnej vojne neexistuje. Teda budú naši mladí chlapci v tejto vojne klásť svoje životy? Alebo nedajbože brať aj iným to najcennejšie, čo majú? Áno, oháňame sa aj tým, že hovoríme, veď idú dobrovoľníci, hlásia sa, dokonca nemáme ani toľko miest, koľko by chcelo ísť. Viete, vidina kapitálu, že si donesie výplatu v objeme možno dvoch, troch tisícok dolárov, ktoré u nás nemôže vojak zarobiť, ho ženie snáď asi tam. Ale nie je to tak. Predstava týchto možno mladých chlapov, že prídu, dvakrát, trikrát si vystrelia a vrátia sa domov, nie je taká jednoduchá. Tam je kniha, ktorú má môj kolega, stručný úryvok som čítal, áno, vrátili sa aj z predošlej vojny proti Iraku, ale umierajú na zvláštny druh rakoviny. Verte mi, nikdy som nebol, ani nebudem obdivovateľ či zástanca žiadneho diktátora a jeho režimu. Nemôžem sa však zmieriť s propagandou, v mene ktorej musia byť obetované tisíce nevinných detí, starcov, žien, ktorí sú vinní len tým, že sa narodili v krajine, ktorú príroda obdarila čiernym zlatom. Kladiem si otázku a pýtam sa našich vládnych predstaviteľov: Ktorá krajina bude následne hrozbou pre americkú demokraciu a jej záujmy? Koho budeme počuť z úst našich politikov, že je hrozbou pre svetový mier? Už tu spomínaná, bude to Severná Kórea, Kuba, či znovu Vietnam? Kde bude hranica našej ľudskej dôstojnosti. Ponížime svoje city a svedomia až na úroveň Goebelsovej propagandy, že tisíckrát opakovaná lož sa stala pravdou? Kladiem si zároveň taktiež otázku, prečo mocní tohto sveta a zvlášť Ameriky nepristupujú rovnako ku každému. Už to boli menované štáty a, žiaľ, ja som povinný tak trochu aj zopakovať. Vždy, koho oni podporovali, nakoniec sa títo obrátili proti nim. Ale rovnaký meter dodnes nenašli voči Izraelu, ktorý tiež vyvíjal a vyrobil atómovú bombu. Voči Pakistanu, ktorý tiež vlastní, vyvíjal, vyrába, má, vyzbrojuje. Prečo, naši priatelia, takzvaní, v Amerike sa voči týmto štátom nepostavia takým spôsobom, ako sa dnes stavajú voči Iraku? Len preto, že tieto štáty sú ich posluhovačmi, že sú poslušní, ale čo keď sa raz obrátia a stanú sa presne takí ako Irán, že prestanú počúvať, čo potom, budeme nanovo schvaľovať útok aj na tieto štáty? Odsudzujem počínanie našej vlády, na čele s jej predsedom, za vedomé klamanie občanov Slovenska. Morálny a ekonomický úpadok našej krajiny nesmie znamenať, že sa musíme obetovať v mene klamstva až do nebezpečného dobrodružstva. Preto apelujem na vás, kolegyne a kolegovia, zobuďte svoje svedomie a bez ohľadu na stranícku príslušnosť a pocit strachu, že vás budú prevetrávať na stránkach novín či v televízii, nedajte svoj hlas na účasť našich vojakov v tomto nebezpečnom dobrodružstve. Verte, že potom vás bude prenasledovať svedomie z nepríjemného pohľadu na spustošenú krajinu, v ktorej ľud tiež chcel žiť v mieri, ibaže v ten o tento mier prišiel vďaka svojmu vodcovi, ktorého nenávidel iný vodca a ktorého bohatstvo si chcel prisvojiť. Ďakujem vám za porozumenie. (Potlesk.)