M. Lajčák, minister zahraničných vecí SR: (2010-03-09):
Pani poslankyňa Kramplová hovorila o ekonomickej dimenzii diplomacie, vyjadrovala ľútosť nad zatváraním obchodno-ekonomických oddelení v rozvojom svete. Ja s tým súhlasím. Je to problém, je to chyba a je to prejav dvojkoľajnosti našej ekonomickej zahraničnej služby. Ako viete, dostal som za úlohu od predsedu vlády pripraviť koncepciu zjednotenia, a my na tom teraz pracujeme, aby sa nestalo, že naša zahraničná politika, naša zahraničná ekonomická politika nejdú celkom v tom istom smere. O salónnej zahraničnej politike sa naozaj dnes hovoriť nedá. A myslím, si že všetci naši diplomati sú s tým úplne stotožnení. Pán poslanec Urbáni hovoril o parlamentnej diplomacii ako dôležitej zložke zahraničnej služby. Ja sa s tým stotožňujem. A ministerstvo zahraničných vecí bude podporovať našich poslancov pri ich zahraničnopolitických aktivitách aj podkladmi, aj brífingmi, aj logisticky, aj akokoľvek inak. Pán poslanec Berényi, ďakujem za ocenenie kvality materiálov. Pokiaľ ide o spoločné zastúpenie Česka a Slovenska pri Medzinárodnom menovom fonde a Svetovej banke a hlasovanie o Kosove, to nesúvisí s tým, kde je Čech, kde je Slovák, to súvisí s tým, že to prvé bolo hlasovanie o členstve v AMF. A tam sme boli proti návrhu. Ale Kosovo získalo dostatok hlasov, tak bolo by nelogické potom sa zachovať inak, než sa zdržať hlasovania pri tom hlasovaní o Svetovej banke, pretože tie členstvá spolu súvisia. A to združené zastúpenie nám jednoducho umožňuje zachovať si jeho kvalitu. Pokiaľ nechcem polemizovať s tým, čo hovoríte, že je málo informácii o zasadnutí zmiešaných komisii s Maďarskom, lebo je to vec prístupu. My sme namiesto faktografického prístupu zvolili hodnotiaci model, tých detailov, ktoré by sa dali doplniť do jednotlivých častí materiálu, je strašne veľa, lenže potom by ho asi nikto nezvládol prečítať. V každom prípade komisie zasadajú, my práve finišujeme s tzv. rozšíreným balíkom spolupráce. My sme oslovili všetkých členov vlády na jednej aj na druhej strane, teda na Slovensku aj v Maďarsku. Urobili sme inventarizáciu aktivít. Pomerne taký objemný prehľad toho som ja poslal môjmu maďarskému kolegovi ministrovi Balázsovi. A čakám na jeho odpoveď. Sľúbil mi, že mi ju pošle v najbližších dňoch. A to bude istý program aj do budúcnosti. Za posledných 6 mesiacov sa prakticky stretli všetky zmiešané komisie. Polemizovali ste s tou vetou, že Maďarsko nerešpektuje posudok komisára OBSE. Tu sme reflektovali na kľúčový bod v tom posudku, kde komisár povedal, že zákon o štátnom jazyku sleduje legitímny cieľ a je v súlade s medzinárodnými záväzkami Slovenska. Čiže hovorili sme: „Prestaňme už hovoriť o podstate zákona a sústreďme sa na jeho implementáciu.“ To je a). A b), pochopiteľne, my vnímame odporúčania týkajúce sa rovnováhy medzi zákonmi o štátnom jazyku a menšinových jazykoch. Sme pripravení o tom diskutovať. Čakáme na pripomienky vysokého komisára proste na základe zhodnotenia faktického stavu. Zbytočne budeme z toho robiť nejakú drámu. Je ešte len tretí mesiac, odkedy je tento zákon v platnosti, a sme tesne pred voľbami aj v Maďarsku aj na Slovensku, čo, pochopiteľne, nie je atmosféra na vecnú debatu o týchto témach. Ale nikto pred tou debatou neuteká ani utekať nebude, to vás chcem ubezpečiť. Naše veľvyslanectvo v Kyjeve už vlastne štvrtý rok vykonáva funkciu kontaktného zastupiteľského úradu pre alianciu. Voľbu Janukovyča nemôžeme vnímať ako neúspech tejto našej aktivity. My sme nikdy nevnímali túto našu úlohu ako presviedčanie verejnosti na Ukrajine o tom, že Ukrajina má vstupovať do NATO, ale vždy sme sústreďovali hlavne na aktivity osvetové, vysvetľovacie, čo je aliancia, starali sme sa o to, aby proste čo najmenej bolo predsudkov o tejto aliancii, ktorých je veľa. A my rešpektujeme, pochopiteľne, stanovisko prezidenta Janukovyča, ktorý povedal, že Ukrajina bude pokračovať v existujúcich programoch. A my do konca nášho mandátu, t. j. do konca tohto roku, im budeme poskytovať potrebné služby. Ku Gruzínsku. Náš postoj k územnej celistvosti je jasný a jednoznačný. A ja budem zhodou okolností na návšteve v Gruzínsku budúci týždeň, čo bude príležitosť, aby som to potvrdil. Pani poslankyňa Vášáryová, s vaším vystúpením principiálne nesúhlasím a jednoznačne ho odmietam. Je postavené na presvedčení, že ak nie ste vo vláde vy, tak krajina nemôže byť dobre spravovaná. A to v danom prípade aplikujete na zahraničnú politiku. Potom do tohto rámca sa snažíte natlačiť fakty. A ak vám tie fakty do toho rámca nepasujú, tak ich prekrútite alebo vytrhnete z kontextu, len aby sa tam zmestili. Osobne mi je veľmi ľúto, že ste pritom išli až tak ďaleko, že ste znevažovali najvyšších ústavných činiteľov tohto štátu. A rovnako mi je ľúto osobne, že znevažujete aj pracovníkov ministerstva zahraničných vecí, pretože ide o rezort, ktorého ste sama boli niekoľko rokov súčasťou. (Hlas z pléna.) Ale áno, pani poslankyňa, môžeme sa opýtať tých zamestnancov, čo si o tom myslia. K niektorým bodom sa teda vyjadrím, nie na všetky dokážem zareagovať, lebo to, čo je úradnícka diplomacia, neviem. S tým som sa za 20 rokov profesionálnej kariéry nestretol, takže k tomu by som sa nevyjadril. Pokiaľ ide orientáciu slovenskej zahraničnej politiky, každý, kto si zloží ideologické klapky z očí, čo vám odporúčam urobiť, musí vidieť, že zahraničná politika Slovenskej republiky je jasná, zreteľná, čitateľná, hodnotovo vyhranená, je postavená na našom členstve v Európskej únii a v Severoatlantickej aliancii. Pani poslankyňa, možno vás prekvapím, ale poviem, že ani Európska únia a ani Severoatlantická aliancia nezakazujú svojim členom mať kontakty a spoluprácu aj so štátmi mimo týchto zoskupení. Je to práve naopak. Hovorili ste o zaliečaní sa Ruskej federácii. Dovoľte mi, aby som sa vás opýtal, kto adresoval nasledujúce slová prezidentovi Ruskej federácie: „Dvíham čašu na naše strategické privilegované partnerstvo. Vaša oddanosť právnemu štátu, úcte k zákonom, právnej bezpečnosti a obrane ľudských práv veľmi uľahčujú zbližovanie medzi našimi krajinami.“ Bol to Robert Fico, kto to povedal? Nie, bol to Nicolas Sarkozy, prezident Francúzska, ktorý to povedal minulý týždeň. Možno ušlo vašej pozornosti, že Severoatlantická aliancia v rámci prípravy svojej strategickej koncepcie vyslala skupinu expertov vedenú Madeleine Albrightovou do Moskvy, aby sa o tomto dokumente rozprávali s prezidentom Medveďom a ministrom zahraničných vecí Lavrovom. A takto by som mohol pokračovať ďalej napr. výpočtom najvyšších návštev v Číne alebo vo Vietname z krajín Severoatlantickej aliancie a Európskej únie. Spochybňovali ste synergiu zahraničnopolitického pôsobenia najvyšších ústavných činiteľov a tiež ich kompetentnosť a akceptovateľnosť. Dokonca ste povedali: „Prezident sa neangažuje v zahraničnej politike.“ Tieto slová sú hrubá lož a znevažovanie, pani poslankyňa. Jednak prílohou nášho materiálu je prehľad aktivít najvyšších ústavných činiteľov, ktorý teda hovorí sám za seba. Ale môžem vám povedať, že ja sa s prezidentom zúčastňujem jeho zahraničných aktivít doma aj v zahraničí, som s ním každý týždeň aj viackrát, prezident sa angažuje v zahraničnej politike, prezentuje veľmi jasné postoje, mimoriadne sa angažuje v bezpečnostnej politike, zúčastňuje sa summitov Severoatlantickej aliancie. Mimochodom, po jeho intervencii sa náš občan stal členom expertného tímu skupiny, ktorá pracuje na strategickej koncepcií aliancie. Prezident veľmi podrobne sleduje zahraničnopolitické dianie, číta korešpondenciu z našich zastupiteľských úradov. A veľmi často so mnou komunikuje o týchto témach. Pravidelne ho brífujem. Takže naozaj si nezaslúži, aby ste ho takýmto spôsobom ohovárali. Dosť dlho ste hovorili o návšteve nášho prezidenta na olympijských hrách vo Vancouveri a jeho neúčasti na inaugurácii nového ukrajinského prezidenta. Ja som sa zúčastnil v mene vlády Slovenskej republiky otvorenia olympiády. Bol som tam 3 dni. Za tú dobu som ja videl amerického viceprezidenta Joe Bidena. lotyšského prezidenta Zatlersa, gruzínskeho prezidenta Saakašviliho, holandského premiéra Balkenendeho, českého premiéra Fischera, o ministroch ani nehovoriac. Všetci tí, ktorí sledovali náš zápas o tretie miesto s Fínskom, videli viackrát prestrih na fínsku prezidentku Tarju Halonen, ako mávala fínskou vlajkou. Jednoducho olympijské hry sú dnes významnou spoločensko-politickou udalosťou, ktorej sa politici zúčastňujú. A poskytujú priestor pre komunikáciu. A tento priestor náš pán prezident využil. Inaugurácia prezidenta Janukovyča je niečo, o čom sme sa dozvedeli menej ako týždeň pred jej konaním. Pochopiteľne, bolo by dobré, keby tam pán prezident bol. A, pochopiteľne, bol by tam pán prezident, keby nemal dopredu dohodnutú účasť vo Vancouveri. Ja som s ministrom zahraničných vecí Ukrajiny minulý týždeň rokoval. Budúci mesiac sa uskutoční moja návšteva v Kyjeve a ešte do leta navštívi Kyjev pán prezident. Takže môžem vás ubezpečiť, že žiadna škoda sa neudiala, pretože aj ukrajinskí partneri vedia, že štátnici si plánujú program viac než dva dni dopredu. Potom ste povedali pomerne nehoráznu vec o tom, že sme prijali internovaných s Guantánama, aby sme si nejakým spôsobom vyprosili návštevu predsedu vlády v Spojených štátoch amerických. To je taká primitivizácia zahraničnej politiky a to je také podceňovanie nielen nás, ale aj našich amerických partnerov, že si to naozaj vyprosím, pani poslankyňa. My sa nepotrebujeme nikomu podkladať ani sa lacno predávať a ani to nerobíme. Ak to ušlo vašej pozornosti, pripomeniem, len v minulom roku Slovensko prijalo zhruba 100 utečencov z Iraku v rámci programu UNHCR, to znamená program pre utečencov. Prijali sme desať migrantov s Malty v rámci pilotného projektu Európskej únie. A v súlade s memorandom Európskej únie a Spojených štátov amerických sme prijali troch internovaných z Guantánama. To znamená, naša politika je v tomto konzistentná. My sme pripravení znášať zodpovednosť, ktorá vyplýva z nášho členstva v EÚ, NATO aj v OSN. A robíme to. A naozaj to, aby sme takéto čosi robili preto, aby sme si vybavili prijatie v Bielom dome, by znamenalo, že sme diletantmi. Ale nimi nie sme, pani poslankyňa. Pripomeniem vám, že prezident Slovenskej republiky bol na návšteve v Bielom dome na jeseň v roku 2008. Teraz je tu na rade predseda vlády, na tej návšteve sa pracuje. Ale vy tiež dobre viete, že do Bieleho domu sa nechodí ako do nedeľnej školy. Potom ste si položili rečnícku otázku, či nie sme náhodou svedkami nejakého nového druhu ostrakizácie Slovenskej republiky. Môžete, pani poslankyňa, doložiť toto svoje tvrdenie aspoň jedným citátom relevantného európskeho politika, nemyslím tým politikov strany Jobbik, ktorý by sa takto bol vyjadril o Slovenskej republike? Dovoľte, aby som ja vám predložil nejaké citáty. Dňa 14. januára povedal premiér Španielska, úradujúcej krajiny Európskej únie, predsedníckej krajiny: „Slovensko je proeurópska krajina a má ekonomiku, ktorá najviac a najvýraznejšie vzrástla v poslednom období. A sú očakávania, že Slovensko bude ešte rásť. Rád by som tlmočil všetkým Slovákom blahoželanie, lebo skutočne môžu byť veľmi hrdí na to, čo sa tu dosiahlo.“ Dňa 8. februára stredopravý premiér Estónska povedal: „Slovensko je vzorom je Estónsko pri zavádzaní eura. Slovenská republika je v mnohých oblastiach príkladom. Vaša vláda robí veľmi dobre svoju prácu.“ Mám pripomenúť všetky pozdravné ódy, ktoré sme počuli pri príležitosti 20. výročia udalostí 17. novembra 1989 vrátane pozdravu prezidenta Obamu a ministerky Clintonovej, kde bolo povedané o. i., že Spojené štáty vnímajú Slovensko ako spoľahlivého a dôležitého partnera? A to už nehovorím o výrokoch, krásnych a pozitívnych výrokoch, ktoré na adresu Slovenska počúvam počas prijatí, ktoré absolvujem so svetovými štátnikmi, napr. v prítomnosti médií minulý týždeň prezident Izraela Šimon Peres povedal, že Slovenská republika dosiahla omnoho väčší pokrok, ako bol kredit, ktorý jej bol dávaný na začiatku existencie, a je samozrejmé, že sa krajiny Balkánu s obdivom pozerajú na nás a že nás vnímajú ako vzor, že sú vďační za naše skúsenosti, to nepopriete, lebo to viete, takže opatrne s takýmito tvrdeniami, pani poslankyňa, pretože hovoríte o krajine, ktorej ste aj vy občiankou. Hovoriť o tom, kto tu nebol, ako sú Merkel, Clinton, to je detinské, to znamená, že ste mentálne v prvej polovici deväťdesiatych rokov, keď sme tak zúfalo počítali, kto k nám už prišiel a kto k nám ešte neprišiel. Mňa ministerka Clintonová prijala v máji minulého roku. Ak máme stupeň priateľstva krajín merať podľa toho, kde bola, tak potom hlavnými strategickými spojencami Spojených štátov sú Afganistan, Irak, Blízky východ, lebo tam chodí, chodí tam, kde sú problémy. Nebojte sa o kvalitu nášho spojeneckého dialógu so Spojenými štátnymi. A spomínali ste kancelárku Markelovú. Zase to, čo poviem, vy  nemôžete vedieť, lebo ste to nezažili, ale tým, že sme členmi Európskej únie a Severoatlantickej aliancie, tak jednoducho veľká väčšina komunikácie na úrovni premiérov sa odohráva na summitoch, kde sa stretávajú zhruba trikrát za pol roka. Komunikujú veľmi neformálne. Ja som sám videl, ako pani premiérka Merkelová prišla za naším premiérom, tykajú si, volajú si kedykoľvek, keď treba. Premiéri dnes sa stretávajú tak, že priletia, absolvujú pracovný obed, vyriešia čo treba, už bez čestných jednotiek a bez červených kobercov, pretože sú to pragmatickí ľudia. Proste vy to nemôžete vedieť, lebo ste pri tom nikdy neboli. Ja tam chodím pravidelne. Komunikácia premiérov je dnes absolútne neformálna. Náš premiér je premiér jednej z najúspešnejších socialistických vlád v Európe, je takto vnímaný, jeho názory sú žiadané, jeho partneri konzultujú s ním všetky dôležité európske menovania. A naozaj posledná vec, ktorú by on trpel, je nejaký pocit neakceptovateľnosti v Európe. Netreba si o tomto robiť obavy. Hovorili ste o ekonomickej dimenzii diplomacie. Prvýkrát diskutujeme o obsahu, a nie o forme. Prvýkrát sa snažíme nájsť riešenie v synergii všetkých aktérov. Prispôsobili sme tomu štruktúru ministerstva zahraničných vecí. Prvýkrát máme sekciu pre hospodársku spoluprácu. Podnikatelia sa naučili chodiť na ministerstvo zahraničných vecí aj na naše zastupiteľské úrady. Prvýkrát sme počas porady vedúcich zastupiteľských úradov urobili burzu podnikateľských možností, kde mali možnosť komunikovať s našimi veľvyslancami a ušetrili si náklady na cestu do tých jednotlivých krajín. Hovoríte o tom, že nás neustále upozorňujú na zneužívanie diplomatických pasov obchodnými diplomatmi. Odkedy som ja ministrom, ja som nič také nezažil. Takže môžem povedať, že sa takéto veci nedejú. Rovnako tak by som chcel priateľsky odporučiť, aby ste vážili svoje slová, lebo ak označíte niekoho slovom „škodca“, tak niekto sa môže voči takýmto slovám veľmi ohradiť. Ja myslím, že by sme mali prejsť za fázu, keď si každý nálepkuje kohokoľvek takýmito neprijateľnými výrazmi. (Hlas z pléna.) To si asi budete musieť vydiskutovať s ním. A myslím si, že asi sa tomu nevyhnete, pani poslankyňa, ale do toho ja nechcem vstupovať. Prezentácia Slovenska v zahraničí, ďalší váš citát: „Nemôžeme prezentovať neúspešnú krajinu ako úspešnú.“ To si naozaj vyprosím. To sa naozaj nehanbíte hovoriť o Slovenskej republike takýmito slovami? Všetky tie citáty, ktoré som spomínal, ďalšie desiatky citátov, ktoré by som mohol pripomenúť, hovoria o tom, že Slovensko je jedna úspešná a v zahraničí rešpektovaná krajina. Ak neúspechom nie je to, že vy nie ste v jej vláde, tak potom musíte uznať, že klamete. A vášmu vyjadreniu o kinoautomate v tom kontexte vášho vystúpenia ja môžem rozumieť iba tak, že vlastne Robert Fico a jeho vláda môžu za to, že od roku 1967 tu nikto neprišiel s podobným prevratným návrhom. Vytvorili sme Radu vlády pre jednotnú prezentáciu Slovenska v zahraničí. Snažíme sa združovať zdroje. Takéto niečo tu predtým nebolo. Snažíme sa naozaj, aby všetci ťahali za jeden koniec povrazu a aby sme všetci robili všetko pre to, aby Slovensko v zahraničí bolo prezentované dôstojne. Pýtali ste sa na vzdelávanie na ministerstve zahraničných vecí. Zavádzame tu do života niečo, čo tu ešte nikdy nebolo. Otvorili sme diplomatickú akadémiu, čo je istá vnútroministerská univerzita s atestačným vzdelávaním. Ľudia sú povyšovaní v diplomatických hodnostiach nie podľa počtu rokov, ale na základe ich počtu vyslaní, podľa absolvovaní kurzov. Vytvárame teda systém súťaživosti. Prijímame mladých absolventov, bolo ich viac než 30 v minulom roku, ale aj kvalifikovaných odborníkov z iných oblastí, aby sme ministerstvo otvorili hlavne v oblasti prezentácie Slovenska verejnej diplomacii. Ministerstvo zahraničných vecí umožňuje svojim zamestnancom absolvovať špecializované odborné teritoriálne kurzy, ktoré nám organizuje Európska únia, ale aj mimo Európy, práve preto, aby získali širší obzor. A, samozrejme, umožňujeme našim zamestnancom absolvovať doktorandské štúdium alebo atestačné vzdelanie na vysokých školách. Pôsobíme v rámci zákona o štátnej službe, ktorý neumožňuje to, čo umožňuje napr. americký systém, že ľudia odídu zo štátnej sféry a idú do akademickej a potom sa zase vrátia do štátnej sféry, máme právny systém, ktorý máme, a my ho, pochopiteľne, rešpektujeme a snažíme sa z neho vyťažiť maximum pre to, aby naše ministerstvo bolo kvalitné. Komunikujeme s vysokými školami. Naši ľudia tam chodia prednášať. Študenti chodia k nám, každodenne komunikujeme s mimovládnym sektorom. Naozaj je ministerstvo otvorené spoločnosti. A neexistuje človek, ktorý povie, že nemal možnosť si vymeniť názory na témy, ktoré ho zaujímajú na ministerstve zahraničných vecí. Ja som zhodou okolností dnes prvý deň doma po ceste, kde som navštívil štyri krajiny vlastne, Maďarsko, Izrael, palestínske územia, bol som na Blízkom východe, bol som v Córdobe na schôdzke ministrov zahraničných vecí EÚ a včera v Bosne a Hercegovine a opäť sa stretám presne s tým pocitom, že cítim sa v zahraničí príjemne, vnímajú ma ako partnera z úspešnej krajiny, ktorého sa majú na čo opýtať, ktorý má čo ponúknuť, a potom prídem domov a nestačím sa diviť vlastným očiam a ušiam, keď vidím a počujem, čo všetko sme schopní sami o sebe narozprávať. Ja, pani poslankyňa, netrpím predvolebnou triaškou, lebo mňa sa to netýka, ja som profesionálny diplomat, poznám Európu, pôsobil som v jej mene niekoľko rokov a viem, čo sa v Európe o Slovensku hovorí. A hovorí sa tam krajšie, než ste o ňom hovorili dnes vy tu na pôde Národnej rady Slovenskej republiky. Znevažovanie štátu v mene predvolebnej propagandy ja považujem za chybu, považujem to za občiansku, politickú nezrelosť a nemám a nikdy pre to nebudem mať pochopenie. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)