V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-05-13):
Budeme pokračovať, teraz som, maličký moment, prišiel neskoršie, vládny návrh zákona o plate poslanca Európskeho parlamentu sme už prerokovali... (Reakcia z pléna.) Hej, hej, hej, štyridsaťdvojka, máme, áno. Pristúpime k prvému čítaniu o návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov . Návrh zákona ste dostali ako tlač 610. Návrh na jeho pridelenie máte v rozhodnutí č. 635. Dávam slovo poslancovi Jozefovi Hurbanovi, aby za skupinu poslancov predmetný návrh zákona uviedol. Nech sa páči. J. Hurban, poslanec: Ďakujem pekne, vážený pán podpredseda. Vážený pán podpredseda, ctené kolegyne a kolegovia, z poverenia skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky predkladám vám návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov. Predkladaný návrh zákona je vo svojej podstate veľmi jednoduchý, pretože pozostáva z dvoch základných článkov. V tom prvom článku tento článok tvoria dva body, a pretože tento obsah je veľmi stručný, dovolím si ho zopakovať. 1. § 2 sa dopĺňa o odseky 5 a 6 v tomto znení: „(5) Vláda Slovenskej republiky rozhodne o inej zmene územia obce aj bez súhlasu obce podľa ods. 4, ak po rozdelení obce nedošlo k usporiadaniu území nových obcí v súlade s verejným záujmom, v dôsledku čoho sa urbanistická súčasť obce nachádza na území inej obce. (6) Ustanovenie ods. 5 sa vzťahuje na obce Kežmarok a Ľubica.“ Za § 30 sa vkladá § 30a, ktorý vrátane nadpisu znie: „(3) Odstupom podľa § 2 ods. 5 a 6 nie sú dotknuté vlastnícke vzťahy a ods. 4 príslušná správa katastra vykoná opatrenia vyplývajúce z územných zmien podľa § 2 ods. 5 a ods. 6.“ V článku II sa navrhuje sa účinnosť zákona od 1. júla 2004. Chcem pripomenúť, že podľa § 2 ods. 1 územie obce je územný celok, ktorý tvorí jednokatastrálne územie alebo viac katastrálnych území. A podľa 4. odseku toho istého paragrafu o inej zmene územia a obce ako v odseku 3 rozhoduje so súhlasom obce krajský úrad, ak osobitný zákon neustanovuje inak. K samotnému dôvodu predkladania tohto návrhu zákona. Tento návrh zákona reaguje na situácie, keď v dôsledku rozdelenia obcí nedošlo k usporiadaniu území nových obcí v súlade s verejným záujmom a v dôsledku toho sa urbanistická súčasť obce nachádza na území inej obce. Chcem zdôrazniť, že navrhovaná úprava je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi a inými všeobecne záväznými právnymi predpismi. Návrh zákona bude mať síce dosah na štátny rozpočet, ale tie predpokladané náklady sú minimálne, sú zanedbateľné, ich výška predstavuje približne sumu do 1 milióna korún. Keďže návrh zákona máte, kolegyne a kolegovia, pred sebou, máte k dispozícii a je tam aj veľmi podrobne napísané odôvodnenie, chcel by som len zdôrazniť niektoré rozhodujúce fakty, ktoré predkladateľov viedli k predloženiu tohto zákona. Takže len veľmi stručne. K 1. januáru 1974 došlo k zlúčeniu obcí Ľubica a mesta Kežmarok. Po tomto roku sa uskutočnila bytová výstavba na sídlisku Juh v Kežmarku. Je pravda, že táto výstavba zasiahla do katastrálneho územia vtedajších dvoch obcí, do katastrálneho územia obce Ľubica a katastrálneho územia obce Kežmarok. Po roku 1989 sa 17. septembra 1991 uskutočnilo zasadnutie mestského zastupiteľstva, kde vystúpili s požiadavkou poslanci za mestskú časť Ľubica, ktorí predniesli návrh na odlúčenie obce Ľubica a vytvorenie samostatnej politickej obce Ľubica. Rozhodnutie zastupiteľstva bolo kladné. Potom bola uzatvorená dohoda o usporiadaní majetkovoprávnych vzťahov medzi mestom Kežmarok a obcou Ľubica, táto dohoda je z 22. januára 1992 a chcem zdôrazniť, že táto dohoda bola podmienkou na to, aby sa vláda zaoberala žiadosťou a aby vláda žiadosti kladne vyhovela. O čom vláda potom rozhodla 21. júla 1992, keď schválila rozdelenie obce Kežmarok na obec Kežmarok a Ľubica s účinnosťou od 1. septembra 1992 a určila tejto novej obci názov Ľubica, zároveň však určila prednostovi okresného úradu zabezpečiť vykonanie zmien území, vyčleniť katastrálne územia nových obcí a zabezpečiť zápis týchto katastrálnych hraníc do katastra nehnuteľností. Vrátim sa ešte k tej dohode. Tam je veľmi dôležitá jedna dohoda, keďže išlo o určité sporné územie, ktoré predstavovalo približne 12 ha pôdy, dohodli sa zúčastnené strany, to znamená mesto Kežmarok a obec Ľubica v zastúpení poslancami mestskej časti za Ľubicu, že uzatvoria výmennú zmluvu, ktorou sa zaviazalo mesto Kežmarok, že odovzdá územie svojho katastra v pomere 1: 1 a v prípade, že bude rozdiel v bonite pôdy, že sa finančne vyrovnajú. Dohodli si dokonca aj termín jún 1992. Jedna zo zmluvných strán, v tomto prípade obec Ľubica, však túto dohodu porušila, resp. nedodržala, pretože nedošlo k uzatvoreniu zmluvy o vzájomnej výmene pozemkov a táto dohoda, to chcem zdôrazniť, bola a je nevyhnutná na určenie nových hraníc katastrálnych území obidvoch obcí a v tom je vlastne aj základný problém, ktorý pretrváva už takmer 12 rokov. Keďže z tohto dôvodu, z dôvodu nedohody, nemohli nastať právne účinky vo vzťahu ku katastrálnemu územiu, nemohol teda konať ani prednosta okresného úradu a nemohli tieto zmeny byť vykonané ani v katastri nehnuteľností. Ďalej chcem zdôrazniť, že neexistencia dohody zainteresovaných strán je v zmysle teraz platných právnych predpisov prekážkou pre vyriešenie sporu. Tu by som chcel povedať, že vzhľadom na premlčacie lehoty nie je možné ani podanie žaloby, tak ako sa to často zdôrazňuje. Sú len dve cesty. Jednou cestou je cesta k dohode, k tej 12 rokov neprichádza a nie je tu vôľa, nenašlo sa spoločné riešenie. Chcem zdôrazniť, že mesto Kežmarok v tomto prípade bolo veľmi aktívne, navrhlo niekoľko variantov pre vzájomné vysporiadanie, ani jeden z týchto variantov nebol zo strany obce Ľubica akceptovaný. Súčasný stav neprípustne, neprijateľne zasahuje do práv obyvateľov tejto časti sídliska, je to vyše 4 000 obyvateľov, a objekty týchto obytných domov nie sú dokonca zapísané v katastri nehnuteľnosti, a pretože ich pretína katastrálna hranica, ani ich nie je možné zapísať. Len na ilustráciu by som si dovolil pripomenúť krátku citáciu z listu Krajského úradu v Prešove primátorovi Kežmarku. Citujem: „Je obtiažne si predstaviť, ako viesť deliacu hraničnú čiaru medzi obcami, no najmä obyvateľmi tej istej ulice, dokonca toho istého bytu, keď pobyt v spálni a kuchyni by znamenal pobyt súčasne v dvoch obciach. To, čo je možné ohraničiť na mape, je neriešiteľné v správe územia.“ Navštívil som niekoľkokrát, samozrejme, toto sídlisko, poznám veľmi presne situáciu, aká fakticky existuje, poznám presne objekty, videl som mapu namaľovanú, videl som namaľované katastrálne hranice, videl som to v teréne, naozaj táto situácia je absurdná, že katastrálna hranica pretína nielen jednotlivé obytné bloky, pretína jednotlivé byty, dokonca miestnosti, že naozaj je to tak, že keď sedíte pri jednej strane stola, tak ste v katastrálnom území Ľubica, a keď pri druhej strane, tak ste v katastrálnom území Kežmarku. Domnievam sa preto, že jedinou možnosťou, ako by sme mohli napraviť tento absurdný stav, je novelizovať zákon o obecnom zriadení tak, ako ho predkladá skupina poslancov Národnej rady. Chcem zdôrazniť, vyplýva to, samozrejme, aj z toho návrhu zákona, že je tam zastúpenie aj koaličné, aj opozičné. Chcem vás preto, ctené kolegyne a kolegovia, v mene vyše 4 000 obyvateľov sídliska Juh v Kežmarku aj v mene spolupredkladateľov poprosiť o podporu tohto zákona. Osobitne by som chcel poprosiť o podporu svojich bývalých kolegov zo Slovenskej demokratickej a kresťanskej únie. Tu by som chcel pripomenúť bez akéhokoľvek pátosu alebo bez nejakých bočných úmyslov, že predseda vlády trikrát verejne dal prísľub obyvateľom Kežmarku, že tento problém sa bude riešiť a že ho budeme spoločne riešiť. Dal som tento prísľub spoločne s ním a za tým si stojím. Dôkazom toho je už tretí návrh, ktorý sa zaoberá týmto problémom v Kežmarku. Ďakujem vám pekne za to, že ste ma vypočuli, a ďakujem aj za podporu.