Uhrík, Milan, poslanec NR SR (2019-06-19):
Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, milé kolegyne, vážení kolegovia, už tretíkrát sa v tomto pléne rozhodujeme o tom, či majú byť slovenskí vojaci súčasťou misie vyslanej na ruské hranice, alebo či majú radšej zostať doma a chrániť Slovenskú republiku. Tie argumenty, ktoré sú uvedené v dôvodovej správe, ktorú som si tiež veľmi pozorne prečítal, sú dokola tie a tie isté. Ako spomínal aj Milan Mazurek, ale aj ostatní naši poslanci, stále sa tam spomína nejaká, nejaká hrozba. Pričom v celej dôvodovej správe a ani v tejto diskusii nebola jasná odvaha pomenovať, kto je tou hrozbou. Paradoxne to museli urobiť poslanci zo strany SaS, ktorí, a to im ide ku cti, sa aspoň hrdo prihlásia k svojmu presvedčeniu. Ale zo strany SNS, zo strany predkladateľov sme sa o tej hrozbe reálne nedopočuli nič. Kto je tá hrozba, ktorá ohrozuje pobaltské štáty, ktorá ohrozuje aj Slovenskú republiku, keďže my musíme ísť pobaltským štátom pomáhať? V dôvodovej správe sa píše, že jeden zo základných elementov aliančnej obrannej stratégie je už dlhšiu dobu princíp odstrašenia. Schopnosť obrany a odstrašenia je podporená náležitými spôsobilosťami, nukleárnymi, konvenčnými, ako aj protiraketovými, ktoré sa vzájomne dopĺňajú. Znie toto ako nejaká snaha o zlepšovanie spolupráce, o zlepšovanie vzťahov s východnými partnermi, s tou Ruskou federáciou? Je vyslanie mechanizovanej roty 152 vojakov, 36 kusov kolesovej techniky, 12 kusov pásovej techniky, stovky ručných zbraní, mínometov, granátov, munície snahou o zlepšenie vzťahov s Ruskou federáciou? Načo je to dobré pre Slovensko, aby naši slovenskí vojaci išli pár kilometrov od ruských hraníc s kolesovou a pásovou technikou? Ak sa niečo zomelie na tých hraniciach, ak tam padne nejaký nešťastný výstrel, ako pred mnohými vojnami, pred I. svetovou vojnou, niečo sa zomelie, nejaký konflikt, kto bude prvou obeťou tejto vojny? Budú to Američania, budú to Francúzi? No samozrejme, že to budú zase štáty, ktoré sú na východnej hranici Severoatlantickej aliancie, to znamená medzi nimi aj Slovenská republika. Neverím tomu, že ako prvý pôjde na východný front bojovať napríklad ten kapitán Danko, ktorý neuniesol ten princíp odstrašenia a po svojom prejave teda naozaj zbabelo z tejto sály ušiel. A pritom je to ten istý kapitán Danko, ktorý chodí do toho Ruska, klania sa tam ruským predstaviteľom, snaží sa údajne nadväzovať dobré vzťahy s Ruskou federáciou, tak to on sám nazýva, a ten istý človek potom o pár dní na to, po návrate z Ruska, predkladá, alebo teda jeho strana, jeho nominanti predkladajú vyslanie slovenských vojakov na ruské hranice. No nie je toto schizofrénia? A robí to preto, lebo Američania povedali, lebo naši spojenci zo Severoatlantickej aliancie povedali. Bolo tu spomenuté, že sme členmi Severoatlantickej aliancie. Naozaj sme, to je nespochybniteľné. A že Severoatlantická aliancia prijíma rozhodnutia konsenzom, dobre, budiš. Kto nás teda núti poslať tých našich vojakov na tie ruské hranice? Veď predsa môžme povedať, že v rámci konsenzu, v rámci toho demokratického rozhodovania NATO my s tým nesúhlasíme. Nech tam idú Američania, nech tam idú z Orlanda, alebo neviem odkiaľ, ale Slováci môžu zostať doma. Ak je NATO taká demokratická organizácia, za akú sa vydáva, tak by to predsa mali pochopiť. Sme členmi severoatlantického, ale nedávno, nedávno, je to len pár dní dozadu, ja som bol vtedy v Bruseli, kedy som čítal správy o tom, škandál prvého, I. stupňa medzinárodnej úrovne, kedy americké vrtuľníky vraj nemohli dotankovať palivo na letisku v Piešťanoch. Vraj sme sklamali našich spojencov, našich partnerov v NATO. Pán Klus, pani Cséfalvayová sa rozplývali v médiách, že čo to má znamenať, že akú vizitku toto robí pre Slovensko? Pritom ja nevidím nijaký problém. Keby tu nebolo amerických vrtuľníkov, tak nemusia dotankovávať a nie je tu žiadny problém. Naozaj je to tak jednoduché. Načo sú tu tie americké vrtuľníky? Načo prelietajú deväť, 8-tisíc kilometrov od amerického územia nad slovenským územím? Sú slovenské vrtuľníky nad územím Spojených štátov amerických? Tankujú tam naše helikoptéry? Je tu nejaká vojna alebo je tu nejaká hrozba? Načo sú tu? Na čo je to dobré? Najprv nenatankovali, potom Lajčák zapískal, Slovenská národná strana ustúpila a nakoniec, samozrejme, všetko je zase po starom. Sme členmi Severoatlantickej aliancie, prekladateľom tohto návrhu je minister obrany pán Gajdoš. Ja si pamätám len mesiac dozadu, alebo pár týždňov dozadu pred európskymi voľbami to bola práve Slovenská národná strana na čele s pánom Paškom, ktorá tak urputne bojovala proti prítomnosti amerických vojsk, proti zriadeniu tej americkej základne na Slovensko. Pán minister Gajdoš starostlivo držal u seba zmluvu o obrannej spolupráci so Spojenými štátmi americkými, aby to pred voľbami tesne mohli SNS-kári vytiahnuť, aby mohli proti tomu bojovať. Na výboroch boli zápasy. Blaha chránil Lajčáka, SNS-ka zasa svojho ministra. Obidvaja vedeli, ako tá zmluva vyzerá, nikto to nechcel zverejniť, pretože keby to ľudia videli, tak by neviem, čo spravili, ale určite by ich teda nepochválili. Pravdepodobne skôr by nabehli na ministerstvo, prípadne sem do Národnej rady a spravili by s tým krátky proces. Ešte pred mesiacom Slovenská národná strana bojovala proti prítomnosti americkej armády na Slovensku a týždeň alebo koľko, pár týždňov po voľbách presne naopak, presne naopak, schvaľuje tankovanie amerických vrtuľníkov na Slovensku v rámci spojeneckej spolupráce a posiela našich vojakov spolu s americkými vojakmi na ruské hranice. Naši vojaci budú na tých ruských hraniciach skutočne spolu s Američanmi a v tejto súvislosti, keď tu bolo povedané mnoho o Rusku, aké strašná hrozba je pre svet, pre Európu, pre Slovensko, pre pobaltské štáty, Ruská federácia a prečo tam treba teda ich odstrašovať, tak mi nedá povedať, že naši vojaci budú na tej istej hranici, ale na strane Spojených štátov amerických, a len dnes sme svedkami provokačných konfliktov, ktoré Spojené štáty americké vo svete rozdúchavajú. Len teraz, teraz vrcholia konflikty a provokácie, ktoré Spojené štáty sa snažia vyvolať v súvislosti s Iránom. Ja keď čítam tie správy z Iránu, to je ako cez kopirák, naozaj, s Líbyou, s Irakom, so Sýriou. Vymyslené kadejaké teroristické útoky na nejaké tankery, ktoré popiera Irán, ktoré popiera Japonsko, ale Američania najlepšie vedia, kto je za tým, kto to spôsobil, skrátka ako cez kopirák, americké tajné služby dodávajú informácie nespochybniteľného charakteru, v úvodzovkách, o tom, aký je Irán zlý, všetci ostatní to popierajú a Američania silou-mocou hľadajú zase zámienku, ako kvôli rope napadnúť ďalší štát. A my chceme byť súčasťou po boku týchto vojakov na ruských hraniciach. Veď to je na hlavu postavené absurdne. Kde príde, kde prídu Spojené štáty americké, paradoxne tam vládne vojna, tam vládne totalita. Spojené štáty, armáda Spojených štátov amerických ešte neodišla zo žiadneho štátu dobrovoľne. Zo žiadneho štátu dobrovoľne. Jedine z Vietnamu odišli, aj (povedané s pobavením) to nebolo dobrovoľne. Čiže ja nemám nič proti americkému ľudu. Ja si myslím, že americký ľud ako taký, ten bežný ľud je v zahraničnej politike Spojených štátov, v tej agresívnej rozpínajúcej sa politike amerických štátov, Spojených štátov amerických rovnako nevinne, ako je napríklad aj slovenský ľud v politike súčasného vyslania slovenských vojakov na ruské hranice. Čiže nič proti americkému ľudu, ale my v našej strane, v Ľudovej strane Naše Slovensko sme naozaj striktnými odporcami tej expanzívnej, agresívnej americkej zahraničnej politiky. Dobre, môžme byť spojencami s rôznymi krajinami, ale rovnocennými spojencami, ktorí môžu mať a musia mať právo povedať, že s týmto súhlasíme a s týmto nesúhlasíme. A nie ako nejakí mopslíci, ktorí sa budú klaňať a budú robiť všetko to, o čo ich veľký brat zo Spojených štátov amerických požiada. Čiže žiadne konflikty, žiadne provokácie. Naši vojaci majú zostať doma na slovenských hraniciach, majú chrániť Slovákov, môžu byť v slovenských uliciach, pomáhať v oblastiach, kde je naozaj tá bezpečnosť kritická, napríklad na východnom Slovensku, ale, prosím vás, neposielajme ich na ruské hranice, kde naozaj nemajú čo robiť. Ďakujem pekne.