Poliačik, Martin, poslanec NR SR (2014-09-11):
Ďakujem, pani podpredsedníčka. V podstate budem veľmi stručný, lebo myslím si, že pani kolegyňa Žitňanská už povedala všetko, čo bolo potrebné k tomuto bodu povedať. Ale práve oblasť justičných čakateľov je oblasť, ktorá keď sa, keď sa menil ten zákon, bolo to mojím pozmeňovacím návrhom na ústavnoprávnom výbore, a vtedy sme to dôvodili a ja to stále tým dôvodím, tým, že ten sudcovský stav, ale aj mnohé iné právnické povolania na Slovensku trpia tou chorobou klonovania v podstate tých istých ľudí, niekedy až kreslenia rodových línií naprieč jednotlivými súdmi, naprieč jednotlivými krajmi, okresnými súdmi, krajskými súdmi. Existuje celkom pekná mapa, ktorá dokumentuje v podstate takéto rodinné, rodové prepojenia. Možno keby sme to spojili ešte s mapou, kto s kým chodil na školu, kto je koho švagor, kto je koho, kto je koho spolužiak, tak by sme vlastne potom zrazu mali mapu, ktorá by nám nepovedala, že kto je aký dobrý sudca, ale celkom jasne by sme videli, kto sa s kým pozná. A práve zmena v oblasti justičných čakateľov mala otvoriť tento systém a trošku, nie zrušiť to rodinkárstvo a to uzatváranie sa do seba a to klonovanie toho istého, ale mala to rozriediť. A preto ma mrzí, ak sa vraciame naspäť k uzatváraniu, pán minister, nehovorím, že sa to uzatvára úplne, ten progres tam určite je, ten progres tam určite je. Ale to, čo spomínala aj kolegyňa Žitňanská, napríklad pri prokuratúre to uzatváranie už je, už je citeľnejšie a pri sudcoch tiež ako keby ten odpor voči prichádzaniu ľudí zvonka je tam cítiť. Vy si možno pamätáte, pán minister, keď ste nastúpili do funkcie, ja som povedal, že vy ste boli ako čili v čokoláde, že človek na začiatku, keď to zbadá, tak si povie, áno, čokoládový bonbón, super. Ale ona keď sa tá čokoláda vycumle, tak to čili zrazu začne štípať. Myslím si, že za tie dva roky už ten pomer čokolády a čili sa trošku posunul smerom k čili. A niekedy, niekedy ako keby tie nádeje, ktoré, musím otvorene povedať, mnohí sme vkladali do vašej osoby na čele rezortu, jednak pri niektorých témach už čakáme dlho, ale v podstate túto diskusiu napríklad o trestnom práve vedieme minimálne my dvaja už, no, dobré dva roky. Ale pri témach, kde ste mali napríklad jasne ukázať, že minulosť v advokátskej komore, respektíve prepojenosť s advokátskym stavom, ktorá v podstate, však vám slúži k cti, však tam ste sa vypracovali, že ona môže byť zabudnutá v momente, keď ste sa stali ministrom. Tak aj pri zmenách, aj pri zmenách, napríklad čo sa týka predlžovania praxe koncipientov advokátskych, aj pri zmenách, o ktorých teraz hovoríme, človek má podozrenie, že niektoré lobistické tlaky sú silnejšie, než by na ministerstve mali byť. A z tohto v postate, z tohto v podstate môžem uzavrieť len toľko, že ak naozaj má byť zmena v justícii tou prioritou, ako ju prezentuje premiér, ak naozaj zmena v justícii má byť tak dôležitá, tak potom v posledných dňoch zrejme by sme nemali byť svedkami tých vecí, ktorých sme. Táto konkrétna úprava by asi mala reagovať len na tie časti, len na tie časti výrokov zo strany Ústavného súdu, ktoré boli napadnuté. Nemala by ich zbytočne rozširovať. Jedine, že by ste uznali, že tie kroky boli nesprávne a chcete ich urobiť inak, čo, predpokladám, poviete vo svojej reakcii, rád si to vypočujem. A druhá vec, nemali by sme byť svedkami takých vecí, ako sa stali na začiatku tejto schôdze, že sa prestane myslieť na kvalifikáciu jednotlivých ľudí, ktorí sú volení napríklad do Súdnej rady, a už sa bude o nich rozmýšľať len ako o tých, ktorí hlasujú za alebo proti, a podľa toho sa budú voliť, odvolávať a budeme šprngať jak ten zajac v tej rozprávke tie šachovnice podľa toho, jak nám to vyhovuje. Ja verím tomu, že snaha zlepšiť justíciu na Slovensku je aspoň sčasti úprimná. Ale obávam sa, že práve kroky SMER-u, ktoré vidíme v posledných dňoch, túto snahu výrazne, výrazne spochybňujú. Ďakujem.