Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2014-12-11):
Ďakujem, pani predsedajúca. Kolegyne, kolegovia, počuli sme v dosť obsiahlom zhŕňajúcom fakty, ktoré viedli aj k znovupredloženiu, a podľa mňa to môžeme aj nazvať tým pravým menom, ktorý to má, a to je k znovuzavedeniu financovania zo štátneho rozpočtu a zrušenie kroku, ktoré sa nám stalo v tomto období, kedy sa poslanci vládnej strany a vlády rozhodli znovu zaviesť koncesionárske poplatky. Môžeme to interpretovať akýmkoľvek spôsobom, dôvody, ja by som možno doplnil v priebehu môjho príspevku niektoré ďalšie, ale absolútne podčiarkujem jeden a podľa mňa najdôležitejší, a to je, aby sme po snahe o konsolidáciu hlavne finančného stavu vtedy STV doplnili dôvod aj ten, že urobiť z tejto inštitúcie skutočne nezávislú inštitúciu. Možno sa mnohým bude zdať, že prečo hovoríme o tom, že financovanie, priame financovanie zo štátneho rozpočtu, myslím si, že bolo navrhnuté v tom čase aj s nejakým tým valorizačným mechanizmom v sume 90 mil. eur pri minimálnom, ale existoval reálny mechanizmus, kedy tieto prostriedky v priebehu následných rozpočtových kapitol budú zo zákona rásť. To je tá nezávislosť, čo znamená, že akýkoľvek manažment by do STV-čky alebo teda už do spojeného telerozhlasu – RTVS-ky – prišiel, by vedel, s akými rozpočtovými prostriedkami môže rátať, a nebol by odkázaný na, a prepáčte mi expresívnosť, my sme si ju užili s vtedajším pánom ministrom od poslancov SMER-u, kedy sme počúvali o katastrofálnom zákone, ktorý absolútne bude musieť byť prekopaný, a je pravda, že sa do dnešného dňa na ňom nezmenila jedna jediná bodka. Poslanci, ktorí tu boli aj vtedy, si to určite pamätajú, hlavne predseda výboru pre médiá a kultúru, ktorý má taký expresívny jazyk a hovoril o spálenej zemi, katastrofických scenároch a podobne, zlý, zlý zákon. To si doteraz pamätám, že vždycky muselo byť. Čiže situácia je taká, že z hľadiska fungovania RTVS a všetkých ustanovení tejto legislatívy sa nezmenila ani bodka. Skôr využili takú tú ako keby aj nadprácu a že tento projekt sa reálne podaril a možno, ak by urobili tú personálnu výmenu hlavne vo vedení troška elegantnejším a ľudskejším spôsobom, tak by sme nemali toľko možno výhrad k začiatku fungovania podľa mňa veľkého profesionála na súčasnej funkcii generálneho riaditeľa RTVS, a mnohé tie snahy na základe tej legislatívy, ktorú sme presadili a prijali my, sú vidieť možné zlepšenia fungovania RTVS, i keď vzhľadom na finančné možnosti, k čomu sa vyjadrím následne, je stále čo zlepšovať. No a kde je ten zakopaný pes a prečo chcem byť expresívnejší. Podľa mňa zmluvu so štátom môžeme volať kľudne zmluva s diablom. Sú to diabolské peniaze, ktoré robia z tejto inštitúcie napriek všetkým, všetkým deklaráciám o nezávislosti jednu slúžku. Poviem prečo. Skúsim použiť nejaký príklad. Ak viem, že budem mať zabezpečené raňajky, obed, večeru, tak sa budem inak správať, ako keď viem, že zajtra nie je čo jesť a budem musieť chodiť na ministerstvo obhajovať 30-miliónový balík, ktorý je len na dobrej vôli ministerstva, či cez inštitút zmluvy so štátom týchto 30 mil. eur poskytne alebo nie. Kľudne sa môže stať pesimistický scenár, že príde k tomu, že budeme musieť vo volebnom roku 2016 rozdať na nejaký ad hoc program, za ktorý sa veľmi dobre kupujú voliči, čiže čosi dáme zadarmo, nemusia to byť zrovna lietadlá, ale proste niečo, niečo sa znova rozdá. No ale STV-čka alebo teda RTVS-ka nedostane peniaze, a tým pádom, a tu je ešte zakopaný, to turbo pravidlo, že vieme odvolávať generálneho riaditeľa na základe nedodržania rozpočtových pravidiel, čiže bona fidei prijaté pravidlo alebo dobromyseľne teda, že ak spôsobí to, čo sa stalo s STV-čkou pod vedením pána Hrehu a Nižňanského, že absolútny kolaps financií, kedy reálne hrozil zánik, a tu boli už reči o privatizácii a podobne. Nie preto, že niekto by chcel predávať, ale preto, že už nič iné sa s tým nedalo robiť, lebo tam boli obrovské dlhy, no tak odvoláme generálneho a generálny riaditeľ o tomto vie, on vie, že keď nebude toho ministra ten štát poslúchať, tak nielen z dôvodu možných marketingových účelov, ale z dôvodu toho, že ja ti tie peniaze nedám, ty nedodržíš rozpočtové pravidlá, budeš odvolaný. Taký je súčasný stav. Ak takáto vôľa bude stačiť, nemusí byť rovno 30, dá mu opäť zo zmluvy, dá mu o 5 mil. menej a ak to ohrozí reálne fungovanie a nedodrží, nechcem ísť do hĺbky, ale v zásade nedodrží rozpočtové pravidlá, je priamo zo zákona dôvod na jeho odvolanie a skončenie vo funkcii. Čiže pomenujme veci pravým menom. Zmluva so štátom a spôsob financovania RTVS, absolútne súhlasím s predkladateľom, je katastrofálna z hľadiska krátkodobých, strednodobých aj dlhodobých cieľov. Iné nemáme. Máme len krátkodobé, strednodobé a dlhodobé, čiže akýkoľvek manažment sediaci v RTVS nevie plánovať svoje budúce príjmy, pretože nie sú závislé od jeho činnosti, lebo reklamný čas v podstate klesá a na financovaní sa podieľa málo a je závislý od, a fatálne závislý, od tzv. politickej vôle. Čiže to je aj zmluva so štátom, a to je aj možný mechanizmus navyšovania koncesionárskych poplatkov, ktoré od mečiarovských proste, ktoré od čias 90. rokov nikto na ne nenabral odvahu. Pustil sa marketingový balónik, ešte si to nedovolil ani minister kultúry nejakým spôsobom do verejnosti pustiť, nechali to na generálneho riaditeľa, vyhodnotilo sa, obrovská nevôľa, žiadne sedemeurové koncesionárske poplatky sa z marketingových dôvodov, ale ja tam dopĺňam okrem tých marketingových dôvodov aj z dôvodov mocenských, to znamená, že je veľmi výhodné pre ministra kultúry držať manažment pod krkom, pretože ak tých 30 mil. nedá, tak to som teda spomínal, čo môže nastať aj z hľadiska vedenia a potom aj výroby jednotlivých programov a kvality. Čiže naozaj, RTVS-ka nie je finančne nezávislá inštitúcia, napriek tomu, že legislatívne sa nám to môže zdať. Je financovaná diabolskými peniazmi cez diabolskú zmluvu so štátom a mám pocit, že okrem marketingových dôvodov, prečo tu nevznikne nikdy politická vôľa na zvýšenie, sme jediný štát inak, ktorý nemá valorizačný mechanizmus navyšovania koncesionárskych poplatkov, pretože toto je veľmi politicky citlivá vec. A cez nie dobrý zákon, lebo tým, že sme sa navrátili k výberu úhrad, sme obnovili platnosť zástrčkového zákona a tento zástrčkový zákon bol kritizovaný aj našimi predchodcami, preto bola, predpokladám, že veľká ambícia urobiť korekciu a podľa mňa, a vysvetlím aj, prečo si myslím, korekcia v zmysle bazálneho základného financovania zo štátneho rozpočtu, ktorý by reálne pokrýval súčasné potreby RTVS aj s valorizačným mechanizmom, čiže bol zavesený na výkon ekonomiky, keď to tak mám povedať, že by sa tie finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu navyšovali, by umožnili krátkodobo, strednodobo aj dlhodobo plánovať manažmentu. Finančne by sme urobili z RTVS nezávislejšiu alebo nezávislú inštitúciu, pretože by každá jedna politická garnitúra, ak by malo prichádzať k akejkoľvek zmene toho modelu, alebo by nešli tie reálne zaviazané peniaze zo zákona, tak by to musel minimálne vysvetľovať tu, pretože ten zákon o štátnom rozpočte aj v tejto kapitole preberáme tu v parlamente. Čiže by to nebolo také jednoduché, ako keď teraz sa chodia leštiť kľučky na ministerstvo kultúry z RTVS-ky, aby, preboha, tá zmluva so štátom bola dodržaná a aby skoro tretina peňazí zo štátneho rozpočtu cez zmluvu so štátom prichádzala do RTVS. Inak by naozaj tá inštitúcia kľakla na kolená a zase by sme sa bavili o rozvrate financovania RTVS. Preto ja tento návrh vítam a podporím. A chcel by som dodať aj B. Ja si myslím, že debata, ak by sa, ak by sme prijali to, že by bol model financovania zo štátneho rozpočtu, v nejakom horizonte, ak by sa programová skladba a služba verejnosti cez médium verejnej služby zlepšila, tak by sme mohli prísť, to, čo ohlasuje aj generálny riaditeľ Mika, že chcú ľudí presvedčiť o tom, že sa majú navyšovať koncesionárske poplatky kvalitou programu. Ja si myslím, že toto je omnoho elegantnejšie riešenie, že my by sme zo štátneho rozpočtu ozdravili, zafinancovali, znezávisleli, mali by sme možnosť ľuďom ukázať kvalitatívne lepší program aj to, čo obrovskému množstvu ľudí vadí, aj tú nezávislosť. Sú tu iniciatívy, dokonca, pusťte, kde je verejná debata, a to dokonca nekritizujeme my z výboru pre médiá a kultúru, nám asi znie všetkým v ušiach také tie plamenné reči pána podpredsedu parlamentu Číža, ktorý konzistentne, odkedy v tom výbore je, volá po reálnej, možno aj politickom dialógu, ktorý by médiá verejnej služby ako prvé mali prinášať. Teraz sa nedeje. Nudné O 5 minút 12, spravodajstvo, kde zaznievajú proste špičky nejakých vybraných strán. Neviem, kedy bol predkladateľ, kedy bol spravodajca, kedy ja v nejakej relácii RTVS. A nie že by som sa tam tlačil, ale proste tých formátov je málo a ľudia majú oprávnený pocit, že možno ich politické názory sa nedostávajú do RTVS, potom protestujú, niektorí sú v týchto protestoch možno až za hranou, že teda rozbíjať rozhlasové, v rozhlase foyer a podobne nie je celkom spôsob, ale dá sa z určitého pohľadu chápať to, že ak existuje reálny tlak a chceme reálnu, možno kontroverznú, ale nie nudnú a nie obmedzenú diskusiu, ktorú by mali minimálne médiá verejnej služby sprostredkovávať, tak tomuto hlasu by sme mali načúvať. A kedy sa dostane? No, keď bude inštitúcia finančne nezávislá a keď budeme mať zabezpečené také financovanie, že manažment si v programovej štruktúre bude vedieť dovoliť naplánovať, že v krátkodobom, strednodobom alebo dlhodobom horizonte vzniknú tieto a tieto inštitúcie a môžeme napríklad, lebo som finančne nezávislý, som taký riaditeľ a zavediem do slovenskej verejnoprávnej žurnalistiky prázdne kreslo. Teraz RTVS funguje tak, že pozvem politika a ak je vládny, tak on mi nadiktuje, či on do tej relácie príde alebo nepríde a ešte si aj nadiktuje, s kým bude diskutovať. A toto koho potom zaujíma? Potom sa čudujeme, že nám klesajú sledovanosti? No, keď sa tam pomaly bozkávajú, tak asi, asi to nebude tá téma, ktorá bude zaujímať diváka, čiže ak zavedieme inštitút prázdneho kresla, bol si vážený vládny politik pozvaný, tu ti mali klásť otázky tí ľudia, ktorí sa v tom buď ešte nevyznajú, je taká zlatá prax, že bývalí ministri so súčasnými a podobne z hľadiska možno odbornej znalosti, procesov a podobne, poslanec s poslancom. Lenže keď si vládny politik nadiktuje, že ja tam neprídem a ak tam prídem, tak budem diskutovať len s týmto a s týmto, lebo slabučko hryzká, no tak tým pádom sa deje aj tá spomínaná nuda, tým pádom klesá záujem verejnosti o tento typ programov a nakoniec príde absolútne legitímna argumentácia, že tento typ formátu nie je vhodný pre RTVS, dajme tam Senzi Senzus alebo niečo podobné. Toto, táto finančná závislosť od politickej vôle je katastrofou pre akékoľvek médium a myslím si, že ak nebudeme pokračovať v ozdravení alebo v reálnom nastavení médií verejnej služby, tak sa nám veľmi ťažko, či budeme opoziční alebo koaliční, tam sme všetci v jednom vreci, argumentovať pred ľuďmi, prečo by mali vôbec platiť aj to minimálne, tých necelých 5 eur koncesionársky poplatok, nieto že by sme mali hovoriť o navyšovaní. A ten môj nápad, to B je, že ak by sa cez tento model, ktorý navrhujeme teraz, čiže financovanie zo štátneho rozpočtu zlepšila programová služba, tak môžeme v nejakom horizonte povedať, že RTVS by mohla naplniť multiplex, mohli by sme sa začať podobať nejakým médiám typu ČT z hľadiska programov, ktoré šíria, že by teda aj médium verejnej služby prinieslo taký veľký úžasný moment, ako je spravodajská televízia, čo iné od neho čakať, alebo športový kanál alebo detský kanál. Jediný kanál rozprávajúci v slovenčine s detskými programami. Nebolo by to úžasné? Keby sme zafinancovali dva programy reálne zo štátneho rozpočtu, bol by tam dobrý, zaujímavý program, ľuďom by sa to páčilo a následne v dvoj-, troj-, päťročnom horizonte otvorili znova debatu o koncesionárskych poplatkoch, pretože by manažment prišiel s plánom detského programu a športového programu alebo detského a spravodajského, tak by predpokladám, že kritická masa ľudí povedala, áno, chceme mať tento typ médií, pretože vidím, že sa snažíte o nezávislosť, pretože vidím, že počúvate všeobecné hlasy verejnosti, robíte debaty, ktoré nás zaujímajú. Pretože aj hlasy malých skupín, a tak funguje demokracia, aby sa malý názor mohol stať väčším, potrebuje nejakú cestu a to je zrovna médium. A ktoré iné médium ako médium verejnej služby? Tu sa nemôžeme do nemoty spoliehať na fungovanie nášho duálneho systému a komerčného, pretože komerčné televízie majú v DNA zapísané: Ja chcem zarábať. A preto médiá verejnej služby by mali byť trend settery, to znamená nastavovať pravidlá, pretože ony majú tú výhodu, že ak sa aj ich program nestane komerčne zaujímavý, ale stane sa spoločensky zaujímavý, tak môže prežiť, pretože ho financujeme zo štátneho rozpočtu alebo zo zdrojov, na ktoré nie je treba vyberať reklamu cez predaj reklamného času a nie je treba mať ako bod A, môžem financovať iba taký program, ktorý si sám na seba zarobí. A vtedy nastavujú to trend setters, to znamená, vtedy sa nastavujú trendy, vtedy je fungovanie verejnoprávneho média obhájiteľné pred spoločnosťou. Posledná poznámka. Viem, že generálny riaditeľ mal snahu, neviem, možno predkladateľ bude vedieť niečo urobiť s tým výberom, lebo tri milióny eur v rámci stomiliónového rozpočtu je naozaj reálne veľký peniaz. Navyše tých 70 mil., ktoré sa z úhrad vyberú, tam je krátený, lebo sa to priamo dotýka, tie tri milióny, výberu. Čiže na to, aby sme tých 70 mil. vybrali, musíme tri milióny dať, čo je neobhájiteľné. A navyše RTVS-ka má aj problém takzvanej dépeháčky, pretože koncesionárske poplatky platíme ako občania, neplatcovia DPH väčšina, ale RTVS-ka väčšinu programov platí ako platca DPH a tým pádom robíme taký čudný kolotoč, že, alebo voči platcom DPH. Čiže to, čo do štátu dostane a príde aj zo zmluvy so štátom, zase vraciame cez dépeháčku naspäť štátu a reálne tá inštitúcia peniaze nemá. Čo si ešte myslím, a to je úplne posledná poznámka. Fungovanie kultúrnych fondov, ktoré od ´93. roku, kedy na konci roka prišlo k spôsobu financovania a tiež sú, fungovanie platené len cez koncesionárske poplatky. A ja by som sa prihováral za to, už som to tu niekoľkokrát spomínal, aby sa ministerstvo pozrelo na to, že sme tu zaviedli nejaký duálny systém a že používateľom diel audiovizuálnych alebo výtvarných alebo písaných nie sú len médiá verejnej služby a že na financovaní týchto fondov by sme mali zákon v rýchlosti na konci roku ´93 prijímaný, jediná zmena, ktorá sa odvtedy stala, že sa haliere, čiže ak niekto používa nejaké dielo, tak to bolo rátané v halieroch, tak jediné, čo sa zmenilo za ten čas, že sa to prerátalo na centy. Ale používatelia neodvádzajú, používatelia nie zo zákona alebo teda médiá verejnej služby, ale používatelia z licencií neodvádzajú do týchto fondov nič. Nič. Nevšimli si, že teda tu máme zavedený nový mechanizmus už takmer dve dekády duálnych médií a ak nie priamo kvôli zdrojovosti a vyššej zdrojovosti týchto fondov, ale kvôli odťaženiu rozpočtu RTVS, kedy Hudobný fond dokonca žaloval, čiže dve verejnoprávne inštitúcie Hudobný fond a RTVS-ka žaluje RTVS-ku, že jej nevypláca na základe zákona, a myslím, že to je doteraz živý spor, nevypláca na základe zákona toľko, čo má. Čiže to základné minimum, aby mohli prežiť. A nechcem to otvárať, je to na úplne inú tému, ale z hľadiska financovania RTVS je to dôležité, pretože aj ten zaťažený rozpočet vlastne prichádza o financie. Aj ľudia cez koncesionárske poplatky, ktoré idú RTVS, ešte vyplácajú fungovanie kultúrnych fondov a obrovskú skupinu, ktorá má zdrojovosť, predpokladám, že tie komerčné médiá by s týmto nemali až taký zásadný problém, nemáme legislatívne nastavené a nechávame ich úplne mimo a všetko nechávame teda na koncesionárov. Čiže návrh podporujem a tak isto sa prihováram ako jeden člen z tej spomínanej pracovnej skupiny, ktorá pripravovala spolu s ministerstvom zákon o RTVS a snažili sme sa vytvoriť reálny model ozdravenia v tom čase, zachovania médií verejnej služby, čo sa podarilo, aby sme prikročili k tomu kroku, že vytvoríme základný budget pre fungovanie RTVS, urobíme z nej nezávislejšiu inštitúciu a môžeme sa baviť o tom, že v horizonte päť rokov budeme mať naozaj štvorkanálovú službu, audiovizuálnu službu médií verejnej služby a rozhlas zo svojich okruhov tak isto sa bude môcť rozširovať a bude nezávislejší. Ďakujem za pozornosť.