Ďuriš Nicholsonová, Lucia, podpredsedníčka NR SR (2017-09-12):
Ďakujem veľmi pekne, som veľmi rada, že to takto vyšlo, že sa môžem prihlásiť do rozpravy, že ma vystriedal pán podpredseda Glváč, pretože; ja viem, ale vyzerali ste byť zabratý do rozhovoru, tak. No, v každom prípade asi odznie aj to, čo tu odznievalo, a nerobím to teda z úcty k pánovi ministrovi, ale z úcty k poskytovateľom sociálnych služieb na Slovensku a z úcty ku všetkým klientom, ktorí sú odkázaní na sociálne služby. Vážený pán minister, ja som si vypočula pozorne to, čo tu hovorili moji predrečníci, ja musím povedať, že asi budem trochu tvrdšia. Ja považujem ten váš návrh novely, ktorý má 204 bodov, za paškvil, ktorým podľa mňa len predlžujete tú agóniu celého systému sociálnych služieb na Slovensku, nijako neriešite to, k čomu ste sa v minulosti zaviazali, čo ľuďom sľubujete. Ja celkom už ovládam tú vašu argumentáciu, že my sme, ale aj vy ste, len vás chcem upozorniť, že vy na tom ministerstve sedíte už šiesty rok a predtým s tou krátkou prestávkou rok a pol tam sedela štyri roky vaša predchodkyňa pani Tomanová. Takže ja si stojím za tým, že to je paškvil, ktorý nás nevyvedie z toho marazmu, ktorý máme v systéme sociálnych služieb. A vysvetlím vám teraz na jednotlivých bodoch, že prečo si to myslím. Upravili ste len poskytovanie príspevkov pre vybrané druhy sociálnych služieb pre neverejných poskytovateľov, ktoré patria do kompetencie vyšších územných celkov. Konkrétne sú to DSS-ky, rehabilitačné strediská, zariadenia podporovaného bývania a špecializované zariadenia. Ale nič nemeníte na financovaní týchto vymenovaných zariadení, ak je ich zriaďovateľom VÚC. Budú naďalej financované neobmedzene z rozpočtov VÚC, nebudú mať tým pádom určené zdroje výškou príspevku zo zákona, ako je to u neverejných poskytovateľov. Tak ja sa pýtam, že kedy vy opustíte to rozdeľovanie poskytovateľov na dobrých a na zlých a klientov na takých, ktorých uspokojíme, a potom na tých klientov tej druhej kategórie. Ja vás chcem upozorniť, že to všetko sú občania Slovenskej republiky, ktorí majú ústavou garantované rovnaké postavenie a ktoré im garantujete aj vy v zákone. Problém je, že tu zostávajú proste len písmenká na papieri. Zriaďovateľmi sociálnych služieb viazaných na stupeň odkázanosti sú aj poskytovatelia alebo zriaďovatelia opatrovateľskej služby. Toto je kameň úrazu proste na celom Slovensku, ja neviem, prečo vy neustále riešite niečo, čo existuje iba vo vašej hlave. Vy, vy žijete proste nejakou abstrakciou a vy vôbec nepoznáte asi ten terén. Lebo ja by som vás chcela upozorniť na to, že túto službu, teda opatrovateľskú službu, poskytovalo v roku 2016 z cirka 3-tisíc obcí len asi 915 obcí. A teraz ja viem, že vy môžte povedať, že je to plne v kompetencii obcí, a teda majú si to ony zabezpečiť a ony konajú protizákonne, ak takúto službu neposkytujú, ale my všetci poznáme argumenty miest a obcí, ktorí jednoducho nedokážu poskytovať opatrovateľskú službu, lebo nie je doriešené financovanie sociálnych služieb. Ak z 3-tisíc obcí poskytuje opatrovateľskú službu len asi 900 obcí, niekde došlo k systémovému zlyhaniu, to nie je o jednotlivcoch, to nie je o jednotlivých primátoroch alebo o jednotlivých starostov. To je proste systémová chyba, ktorá musí byť odstránená. A vy keď chodíte do Bruselu, kde sa jednoznačne hovorí o tom, že čo sa má najviac podporovať zo systému opatrovateľských služieb, teda zo systému sociálnych služieb, práve terénna opatrovateľská služba. A ja vidím, ako im tam drukujete, ako hovoríte, že áno, samozrejme, tak by to malo byť, pretože my chceme, aby ľudia, ktorí nemajú najvyšší stupeň odkázanosti, neboli v kamenných zariadeniach, ale boli doma vo svojom domácom prostredí za predpokladu, že sa im dostane asistencie, akej sa im má dostať podľa zákona. Ten zákon tu dlhodobo nie je dodržiavaný a trpia tým predovšetkým klienti, trpia tým predovšetkým občania Slovenskej republiky. K tejto zúfalej situácii sa ma ľudia pýtajú častokrát a nechápu, prečo im štát negarantuje aspoň základnú dávku na zabezpečenie pomoci pri odkázanosti a to len preto, že sú v domácom prostredí. O tomto hovoríme, keď hovoríme o tom príspevku na odkázanosť, ktorý by išiel za klientom a za klientom akýmkoľvek, ktorého posúdime, že je odkázaný na sociálnu službu. O tomto hovoríme, keď hovoríme o tom, že do toho systému treba vniesť jednoducho slobodný prístup, slobodnú voľbu toho občana, ktoré zariadenie si vyberie. Ale keď si ten občan už vyberie, potom nemôže byť diskriminovaný, tak ako to neustále navrhujete vy. A cez toto vytvárate proste občanov rôznych kategórií. Ja naozaj nechcem porovnávať, ale musím porovnávať napríklad s Českou republikou, však tá je pred nami už 10 rokov, ona zaviedla pred desiatimi rokmi príspevok na odkázanosť pre všetkých odkázaných občanov, teda tzv. príspevok na péči a ktorý je možné dokonca použiť aj pre poskytovateľov sociálnej služby, ktorí dosahujú zisk, ak by si ich občan vybral. Ale veď čomu sa my bránime, prečo by to tak nemalo byť, keď je raz zariadenie kvalitné a ten občan si ho vyberie a štát teda to začne systémovo riešiť a dá mu ten príspevok na sociálnu službu, prečo by to zariadenie nemalo dokazovať zisk? Keď sú kvalitní, keď sú šikovní... Povedzte mi, čo sa vy tu uškŕňate, prosím vás pekne, pán spravodajca, vy tam riešte vaše spravodajské informácie a nie mňa! (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)