R. Madej, poslanec: (2005-01-19):
Tento návrh zákona je vlastne pozmeňujúci návrh, ktorý bol navrhovaný do novely zákona o rokovacom poriadku, ktorý nakoniec Národná rada opätovne po prerokovaní prezidentom, ako ho prezident vrátil, neschválila. Tento pozmeňujúci návrh sa v súčasnom období objavil v takejto podobe ako samostatný návrh zákona. Nechcem hovoriť o dôležitosti, samozrejme, ak je prijatý ústavný zákon, tak určite istá potrebnosť je tu na vykonanie tohto zákona, ale dovolil by som si poukázať na legislatívne pravidlá tvorby zákonov, ktoré upravujú prípravu a predkladanie návrhov zákonov v parlamente. Cieľom legislatívnych prác podľa legislatívnych pravidiel je schváliť taký zákon, ktorý sa stane prirodzenou súčasťou prehľadného a stabilného právneho poriadku. Zákon o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky upravuje všetky vzťahy, ktoré sa týkajú rokovania parlamentu, jeho orgánov a ďalších vecí. Prehľadný právny poriadok znamená to, že občania, ktorých sa zákony dotýkajú, všetky právnické, fyzické osoby dotknuté právnym poriadkom, majú mať právnu istotu v tom, že ten právny poriadok je prehľadný, že sa k právnej úprave dostanú veľmi ľahko a že aplikácia zákonov bude v tomto zmysle jednoduchá. Požiadavky kladené na zákon podľa legislatívnych pravidiel čl. 4 ods. 1 znejú: „Zákon má upravovať v príslušnej oblasti všetky spoločenské vzťahy.“ Toto sa dá analogicky aplikovať na ústavný zákon, ktorý by do istej miery pri takýchto požiadavkách mal byť súčasťou Ústavy Slovenskej republiky. A takisto tento zákon by mal byť súčasťou zákona o rokovacom poriadku, pretože zákon o rokovacom poriadku by mal podľa legislatívnych pravidiel upravovať všetky spoločenské vzťahy v tejto oblasti. Čo sa týka systematiky čl. 6 ods. 1 legislatívnych pravidiel, návrh zákona začína úvodným ustanovením, ktoré obsahujú predmet úpravy zákona. Teda prvý paragraf by mal byť Základné ustanovenia, čo je predmetom úpravy zákona. Práve z toho dôvodu aj z formálnej stránky takéto ustanovenie a ďalšie náležitosti v tomto návrhu zákona chýbajú. Ja by som naozaj, čo sa týka právnej istoty občanov Slovenskej republike a čo je požiadavkou právneho štátu, si dovolil citovať jednu definíciu, že „právny štát vyžaduje únosnú mieru objemu výsledkov práva, tvorby práva a frekvencie zmien normatívnych právnych aktov“. Nemám, čo sa týka obsahovej stránky, výhrady a tým som sa ani nechcel zaoberať. Je možno chybou a problémom parlamentu, že neschválil novelu zákona o rokovacom poriadku, ale myslím si, že takáto úprava by mala byť práve jeho súčasťou. A systematicky táto úprava tam patrí. Pretože tento zákon naozaj je skôr hodný ako pozmeňujúci návrh do zákona o rokovacom poriadku. Preto, čo sa týka formálnej stránky, si dovolím s týmto návrhom zákona osobne nesúhlasiť a dávam návrh aj pánovi predkladateľovi, aby predniesol novelu zákona o rokovacom poriadku len v týchto bodoch, v žiadnom inom, aby Národná rada našla politickú dohodu a schválila novelu zákona o rokovacom poriadku v takomto znení. Ale naozaj neodporúčam, aby sme na každý problém v Slovenskej republike prijímali osobitný zákon. Čokoľvek, čo sa stane, tak aby nebol osobitný zákon a občania sa dostanú do situácie právnej neistoty, keď už nebudú vedieť, na základe čoho riešiť konkrétny právny problém. Ide aj o parlament, ale vzťahy s Európskou úniou sa dotýkajú určite aj občanov. Preto si dovolím v tomto zmysle a za účelom predloženia skôr novely zákona o rokovacom poriadku procedurálnym návrhom dať návrh na vrátenie tohto zákona na dopracovanie. Prosím, aby to nebolo z mojej strany chápané ako nesúhlas s vecnou stránkou, ale o snahu nájsť riešenie, ktoré by bolo v najlepšom súlade s právnou istotou a princípmi právneho štátu. Ďakujem pekne.