Hudacký, Ján, poslanec NR SR (2015-12-15):
Ďakujem pekne za slovo, pani podpredsedníčka. Vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som niekoľkými vetami vyjadril svoj pohľad na skutočnosť vrátenia zákona o tepelnej energetike pánom prezidentom, resp. jeho kanceláriou. Budem, budem krátky, do faktickej poznámky by sa to nevmestilo, a teda o niečo možno dlhšie, ako je faktická, ale v každom prípade chcem v podstate povedať, že budem konzistentným v názore, ktorý som presadzoval aj pred schválením tejto novely zákona o tepelnej energetike vzhľadom na to, že som videl už vtedy niekoľko vážnych problémov, ktoré súvisia s ochranou v podstate štátnych podnikov, ktoré sa, ktoré sa, ktoré poskytujú v podstate služby vzhľadom, teda súvisiace s výrobou tepla. Je pravda, že ten zákon je jednoznačne účelový, veď v podstate aj predkladatelia sa nebránili takýmto argumentom, jednoducho štát chce, aby sa ochránil majetok štátnej spoločnosti, resp. v spoločnosti, kde štát má 100 % podiel, a to je Bratislavská teplárenská spoločnosť, no problém je v tom, že tu narážame na viaceré záležitosti, ktoré, ktoré, ak berieme do úvahy naše podnikateľské prostredie, tak, tak vidíme, že nie celkom, alebo teda v mnohých veciach s týmto koliduje. Predovšetkým tu je otázka, otázka diskriminácie ostatných spoločností, ktoré takisto sa podieľajú na službách verejnosti, čiže v podstate reprezentujú určitý verejný záujem a to je otázka, tak ako to tu bolo povedané, či už ostatných teplární, ktoré sú a fungujú ako centrálne zdroje tepla, to znamená, že takisto reprezentujú verejný záujem tam, kde povedzme má mesto nejaký podiel, alebo v podstate sú to súkromné firmy a takisto bez ich poskytovania služieb, teda dodávok tepla, by mnohé mestá, zoberme si hypotetický príklad, že by takéto vodárne v podstate museli, teda teplárne museli čeliť exekúcii a vlastne by prestali dodávať teplo v zime. No čo by sa stalo jednoducho? Tak rovnako vidím tam v tomto zmysle, že ak by sme zobrali túto filozofiu, tak by sme museli povedať, takéto teplárne súkromného charakteru alebo tam v podstate, kde súkromníci majú väčší podiel, alebo v podstate mestá, samospráva, tak jednoducho osobne si myslím, že by mali potom tiež na základe takejto filozofie byť chránené možno v rámci takéhoto zákona. Ale nedeje sa to, tak ja hovorím, ten diskriminačný faktor je tu zjavný. Ďalšia vec, čo už bolo povedané tu, že prečo by sme to nemali rozšíriť potom na ďalšie spoločnosti, ktoré poskytujú služby vo verejnom záujme, ako sú vodárne, ako sú v podstate energetické spoločnosti. Teraz hypoteticky si opäť predstavme, že distribučné, energetické distribučné spoločnosti by nejakým spôsobom boli exekvované, čiže boli paralyzované v tomto. Takže teraz by sme mali byť niekoľko mesiacov povedzme bez dodávok elektriny alebo...? Čiže vidíme to, mnohé paralely, ktoré vlastne zjavne nám vyjadrujú určitý konflikt v súvislosti s týmto návrhom zákona o tepelnej energetike. A hovorím, ja len chcem byť konzistentný a chcem zdôrazniť ten faktor, ktorý tu je, a aby sme ho zvážili, pretože ja si myslím, ono pravdepodobne tento návrh alebo táto novela, aj keď je vrátená prezidentom, prejde, ale na druhej strane si myslím, že je to škoda, pretože bude treba zrejme rozmýšľať o novele zákona o tepelnej energetike nielen v súvislosti povedzme s ochranou štátneho majetku, keď už sa to dotýka nejakej exekučnej imunity, ale v každom prípade je tu treba v podstate riešiť ďalšie a ďalšie problémy, ktoré sa dotýkajú povedzme aj centrálnych zdrojov tepla, ich alternatívami, teda menšími zdrojmi, ktoré by mohli postupne potom nejakým spôsobom nahrádzať tie centrálne zdroje, ale je tu, samozrejme, na to je treba nejaký čas, treba nejakú diskusiu k tomu, aby sme mohli potom pristúpiť k tomuto, k tomuto kroku. Ja si myslím, že každá spoločnosť, ktorá vykonáva komerčnú podnikateľskú činnosť, musí si plniť záväzky vyplývajúce z obchodného vzťahu. V podstate to hovorí či už Obchodný zákonník a tu je otázne potom, že čo na to veritelia. Nedávno alebo relatívne v podstate po celú, možno tri-štyri roky máme problém s platičmi, resp. neplatičmi faktúr. Čiže v podstate sú tu spoločnosti, sú tu veritelia, ktorí nedostali zaplatené po mnohé a mnohé mesiace, predovšetkým malí živnostníci, malí podnikatelia. Osobne sme to riešili. Ja som dával niekoľkokrát opakovane zákon o ochrane subdodávateľov, a to s tým súvisí, pretože my nevieme ochrániť tých dodávateľov alebo subdodávateľov, či už tovarov, služieb, stavebných prác, ktorí realizujú štátne, verejné zákazky. Čiže štát nemá v ostatných prípadoch chrániť subdodávateľov tam, kde má svoje peniaze. Tam, kde jednoducho by mal kontrolovať toky peňazí, ako idú k tým vykonávateľom, vlastne realizátorom týchto zákaziek. Ale tu nemá problém v podstate prísť, alebo teda tento návrh nemá problém riešiť exekučnú imunitu voči niekomu, čo, ktorý si možnože neplnil svoje alebo neplní svoje záväzky, alebo jednoducho vytvoril takéto prostredie, takúto kauzu, ktorá do určitej miery, z ktorej vyplýva, teda že si musí plniť záväzok voči určitému veriteľovi, a ideme ho chrániť. Takže mali by sme to zobrať ďaleko komplexnejšie. Nesústrediť sa iba na jeden prípad, pretože, hovorím, tento, táto novela bola účelová. To v podstate aj ten navrhovateľ to, to potvrdil a ja sa ani nečudujem, že prezident tento návrh novely vrátil. Aj z pohľadu Ústavného súdu, ktorý síce akceptuje takúto možnosť nejakej exekučnej imunity, ale na druhej strane má určité výhrady voči rozsahu, resp. primeranosti takéhoto opatrenia. Tam, si myslím, že je tiež priestor na špekulácie, a potom zrejme bude aj v budúcnosti problém, ako sa v prípade nejakých takých podobných káuz budeme vedieť vysporiadať s týmto problémom. Takže ak to zhrniem ešte raz, myslím si, že skutočne exekučná imunita alebo tento problém exekučnej imunity je, je, si myslím, dosť vážny, je treba ho v podstate brať v širšom kontexte. A myslím si, že novela zákona o tepelnej energetike v tomto zmysle nebola šťastným riešením. Ďakujem pekne.