R. Rafaj, poslanec: (2007-09-20):
Výsledok 2. svetovej vojny bol v tom, páni, že prestala platiť vtedy akceptovaná kolektívna ochrana menšín. A dnes máte iba individuálne práva príslušníka hlásiaceho sa k niektorej menšine. Práve preto, práve pre 2. svetovú vojnu, áno. Takže, prosím vás, nespochybňujme to, čo medzinárodné spoločenstvo, vedomé si tých strát a utrpení, ktoré boli a určite aj v predvídavosti, aby tieto práva neboli opätovne zneužité na vojnu, na nijakú vojnu a konflikt, preto zmenilo kolektívne právo menšín na individuálne. Čiže, pokiaľ hovoríme o kolektívnej vine alebo polemizujeme, tak hovorme aj o kolektívnom práve menšín, ktoré prestalo platiť. Na ilustráciu, čo sa vtedy dialo. J. D. Mabelt, ktorý bol členom expertnej skupiny o povojnovom usporiadaní v strednej Európe a vypracoval dokument The Transform Minorities, ktorý bol predložený medzinárodnému spoločenstvu už v máji 1940, to Hitler ešte nebol ani pred Moskvou, citujem: „Žiadny presun Nemcov v povojnovom období nebude zrovnateľný s nemeckou nespravodlivosťou a nehumánnosťou, s akými nakladajú s Poliakmi a Čechmi.“ Koniec citátu. Tento citát, myslím si, vypovedá o všetkom tom, čo nie je obsiahnuté v našej deklarácii. Keď hovoríme o deklarácii, pán predsedajúci, dovolím si osloviť pána kolegu Kukana a dať v prípade, že nebude akceptovať môj návrh alebo upozornenie, vzadu sme sa dohodli na texte „právne a majetkové usporiadanie“. Vy ste použili, pán poslanec, majetkovo-právne. Chcem sa opýtať, pán poslanec, mysleli ste to so spojkou alebo so spojovníkom, pretože dohodli sme sa na spojke tak, ako to je v tretej časti českého uznesenia. My ako navrhovatelia trváme na majetkovom a právnom. Ďakujem. Dámy a páni, toto vôbec nie je o denacifikácii, je to o ústretovosti, pretože keď si pozriete text a keď tu niekto obviňuje Slovenskú národnú stranu z vyťahovania nejakých tém, prosím vás, my máme päťkrát väčší volebný program ako vy dohromady a pre kresťanstvo sme urobili trikrát viac ako vy za celých osem rokov. (Potlesk.) Chcem povedať, že ústretovosť, ústretovosť predkladateľov napriek tomu, pán Bugár, že sme nerokovali s vami, no pretože sme ani nepredpokladali naozaj, že by ste chceli pracovať, ale mám odkaz od jedného poslanca v tejto snemovni, že citujem: „SMK alebo vám konkrétne vadí pojem denacifikačné“. Pýtam sa: Stiahli sme pojem denacifikačné? Nie je tam. Takže považujem to aj za akceptovanie, nepriame akceptovanie vašej pripomienky a podstatne významné, ak dovolíte. Ale v prípade, že by ste mali problémy s Benešovými dekrétmi, pozrite si uznesenie Ústavného súdu Českej republiky z marca 1995. Prečítajte si slová predsedu Najvyššieho správneho súdu v Českej republike Josefa Baxu, ktorý bežne používa termín denacifikácia a nielen Benešove dekréty. Takže na jednej strane, kolegovia, vítam konštruktívny prístup k tomuto textu a naozaj, dnes už môžeme povedať v tejto chvíli, naprieč celým politickým spektrom ja ďakujem aj kolegom zo sociálnej demokracie, ktorí sa nedali vyprovokovať tými primitívnymi atakmi, pretože nezodpovedá to predmetu rokovania a tej dôstojnosti, ktorú by sme si mali zachovať. Pretože, kto si bez viny, hoď kameňom. Ani jeden šuter tu nepadne z tejto strany od vás. Tak buďte ticho, prosím vás. (Potlesk.) Už len k úcte k tým ľuďom, k tým minimálne 20 miliónom ľuďom, ktorí trpeli a položili životy v II. svetovej vojne. Môžeme potom rozprávať o iných zločinoch. Ale prosím vás, my nebudeme dehonestovať, pokiaľ vy navrhnete nejaký iný text, že tu budeme rozprávať, ja neviem, kto, kde, s kým si pripínal aké placky Eszterházyho a teraz hovorí o niečom úplne inom. Nič. Kolegovia, tento text vnímam ako konštruktívny – a ak sa na mňa usmieva Béla Bugár, ja už normálne vidím, že on zahlasuje tiež za tento text, to som rád. A považujem ten môj návrh, pán predsedajúci, keď budeme hlasovať o procedurálnom so súhlasom pána Kukana, že hovoríme o právne a presne identicky treťom bode uznesenia Českého parlamentu. Dámy a páni, napriek tomu, čo bolo povedané a bolo povedané rôzne, myslím si, že to podstatné je, aby sme sa zhodli, že máme spoločný záujem brániť Slovenskú republiku, pretože, ak sa v jednom dokumente hovorí, že mocnosti prijímali tieto opatrenia aj z prezieravosti do budúcna, aby sa neopakoval, bohužiaľ, sú tu inštitúcie, ktoré by sme mohli menovať – Hnutie 64,  gardy nám tu vznikajú –, čiže je to len a len na reakciu. Čiže, keď budete potom rozmýšľať v rámci logiky, vždy je najskôr príčina a potom reakcia. Len o to by som potom poprosil, aby sme tu nerobili nejaké demagogické cvičenia. Nie. Dámy a páni, ja sa vám chcem poďakovať ešte raz v mene predkladateľov za Slovenskú národnú stranu, všetkým subjektom aj individuálne každému poslancovi, ktorý zodpovedne pristúpil jednak k pozmeňujúcim návrhom k tomuto textu a vnímam ho ako náš spoločný a naše spoločné víťazstvo a k tomu nám dovolím si pred hlasovaním aj zagratulovať. Ďakujem pekne.  (Potlesk.)