Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-10-22):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, vážení občania, ja tieto zákony milujem, sú ťažké zákony a ťažké je ich, jak sa hovorí, vykuchať. Od kuchania zákonov je tu dobrý pán Mihál, preto ho rád počúvam, že, že si dá tú robotu. Ja sa snažím teda ku niektorým dopracovať k tej podstate a tu potom nejakým spôsobom ľuďom, ľuďom, však tu to nemá význam pre smerákov vôbec nič, vôbec to nemá zmysel, to je jak do betónu, úplne zbytočné, že možno ľuďom, aby si spravili tí, čo to pozerajú, nejaký obraz, že o čo ide, a potom sami uvážia, že čo ďalej a ako ďalej do budúcna. Trebárs vo voľbách, lebo tam jedine vtedy si na vás spomenú a tam sa ich aj prípadne môžete na veľa vecí spýtať. Nedá mi, aby som k tomuto nevystúpil aj vo svetle najnovších informácií, a to sú tie čipovania psov a mačiek a fretiek a pomaly už aj vrabcov, hej, a to je presne to, že tu sa príde ako so zaklínadlom, že je to Európska únia, nariadenie Európskej komisie a hotovo, spúšťame rolety, ideme na kávu a zavolajte, keď budeme hlasovať. To je prístup! To už nezaujíma, lebo je však jasné, že to... Nuž, ale tu ste sa chytili na tých psoch, mačkách a fretkách a verím, že to bude wake up, taký budíček aj pre ľudí tejto krajiny, a verím, že sa práve na chúďatkách tých psoch, mačkách a fretkách voľačo aj zmení. To znamená naša odovzdanosť Európskej komisii a tomu, čo údajne prichádza z Európskej komisie, už nebude taká absolútna, ako je doteraz. Krásne, krásne to dokumentujú psy, mačky a fretky, lebo tu niekto prišiel a povedal, že to Komisia a neviem čo. A čo sme nezistili? Zistili sme, že vôbec nie Európskej komisii, vôbec nezáležalo na tom, aby sme tu čipovali nejaké mačky a fretky. Však oni ani nepoznajú fretky pomaly, a keď, vôbec nie, aby ich niekto čipoval, hej. Úmysel bol jasný, proste pri cezhraničnom aby bola nejaká evidencia. Nuž čo naši neurobili? Vytunovali, lobisti zabrali. Takto v malom, ale to dokumentuje, že toto sa robí aj v iných prípadoch, ale, samozrejme, OZ a KVET a obnoviteľné zdroje, ja neviem, čo všetko, to znie tak ťažko, je toho úplne jasným, jasným dôkazom, úplne jasným, krásnym dôkazom. Na začiatku celého strachu o našu energetickú budúcnosť, takto to poviem, hej, že Európa sa bála, že teda doťažia v Kuvajte, všetko sa vyťaží, aj aj, aj Venezuela, už nebude mať ropu. Čo potom? No tak my sme zodpovední, tak sa pripravujeme na deň D, hej, a pripravujeme sa tak, že aj sporíme, aj neviem čo, a teraz alternujeme. Alternujeme. Prvá vyhláška bola o obnoviteľných, sun sense make friends, to, to dávalo zmysel, hej, že obnoviteľné, teda hľadať niečo, čo dá obnoviť, veterné, slnečné, neviem čo, to bola prvá. Potom zistili, že nestačí, tak dali ešte jednu. Kombinovaná. To už tak až nevonia tou obnoviteľnosťou, ale stále je tam, hovorme, že vysoko účinná. Tam už je zakryptovaný ten socializmus európsky, že on odmeňuje niekoho, kto robí vysoko účinne, čo je jasným základom všetkého, že robte tak, ako keby ste boli účinný, efektívny a neviem čo. Nuž Európska komisia povedala, že to ide odmeňovať. Ale ešte stále, ešte ako-tak, kým to neprišlo na Slovensko. Stále ešte ako-tak, kým to neprišlo na Slovensko. Tu, keď prišla tá vyhláška, tuná sa zamysleli múdre hlavy v rôznych straníckych aparátoch a povedali, jak sa z tohto dajú vytrieskať peniaze, a rozmýšľali, však to bolo relatívne náročné a prišli, prišli na to, ako sa z tohto dajú vytrieskať peniaze a dostať sa k peniazom tých druhých. Z vrecka, tam ich je, ono ich tam v tých vreckách tých ľudí není až toľko peňazí, ako tých ľudí je veľa. Čiže v konečnom dôsledku, keď ich nazbierate, tak tá suma výsledná, keď im to povyťahujete aj po malom, tak je celkom zaujímavá. A čiže preto sa to oplatilo. Nuž zamysleli sa múdre hlavy po sekretariátoch, po rôznych lobistických poschodiach a prišli teda a ideme na to a presne tak to urobili. Tak len pre občanov poviem, že vaše OZ, takže ich OZ a KVET, to sú tie obnoviteľné zdroje a kombinované vysoko účinné, my sme vytunovali tak, že teda sme spravili podnikateľské nebo pre určité podnikateľské skupiny, ktoré vlastne boli tam, ako sa hovorí, v pravý čas na pravom mieste, správne čísla v telefóne a budovali a vybudovali a už sa nemuseli trápiť. Lebo už sa musí trápiť ten, kto platí, kto im príde účet za elektriku. Už tí sa nemuseli trápiť, čo to postavili, tí sa musia trápiť, že či budú mať za čo zaplatiť elektriku. Tak to celé bolo vykúmané a tak to funguje. To znamená, niekoho tie energoprojekty, to je jedno, či vodný, slnečný a kombinovaný, ktorý si vybudovali, a boli tam fakt veľké mená. To boli veľké mená, tam nebol Jano z Lendaku, tam boli veľké mená, ktoré sa pustili do týchto zaujímavostí, však prečo nie, keď je to také zaujímavé, a že štát nám to zabezpečí a vyberie, vydrie to od tej biedy, od tej chudoby po tom eure, po tom, po tých dvoch, no tak prečo by sme do toho nešli? No tak išli, a preto tie účty, ktoré vám prídu domov, vlastne nereflektujú to, čo sa deje vo svete. Vo svete sa deje, to sa opakujem, prepytujem a to treba povedať, v Európe alebo v Európe a vo svete, čo sa deje. Deje sa to, že sa otepľuje, že sa zatepľuje, energeticky náročné výroby z Európy sú už dávno v Číne, hej, ale tá výrobná kapacita tu plus-mínus zostáva, to znamená, kde je prebytok, tak idú ceny dole. To sú ale normálne spoločenstvá. Potom sú takéto všelijaké úkazy, ako sme napríklad aj my tuná na Slovensku, kde nič neplatí, hej, čiže čo v praxi by malo úplne jasné, že cena klesnúť, tak u nás neklesala. Neklesala preto, lebo v tej veľkej vate, v tej veľkej vate, ktoré poschovávali pod krkolomné znejúce názvy, napchali dotácie, doplatky: 3, bod 3 c). To je, niekto jak sa tešil, že to normálne niekto zaspáva a vraví si, bod, čiže to je paragraf 3, bod b, písmeno c). To, to sú, oni to majú jak zaklínadlo, že jak sa dostať k peniazom cez tento zákon, cez paragraf 3 bod c), ten doplatok. Hej, čiže cez tento doplatok, ten doplatok tí ľudia platia. A tento doplatok urobí tú cenu, čo vám príde domov, to, čo vám príde východniarom z Východoslovenskej, Stredoslovákom zo Stredoslovenskej a Západoslovákom zo Západoslovenskej energetiky, tak tam platíte energoprojekty veľkých mien. Raz si tú robotu možno dám a tie veľké mená vám tu predstavím, že kto všetko zistil v sebe vlohy na podnikanie v energobiznise. By ste neverili, ako sa vedeli niektorí ľudia zrekvalifikovať, že v energobiznise by tiež vedeli urobiť veľkú dieru do sveta. Nuž toto je ono, toto je tá vata, toto je ten zákon, toto je brutálne lobistická vec, toto je brutálna vec, ktorá, a ešte je zákerná v tom, že sa predstavuje ľuďom, že teda chránime prírodu pomaly. Viete, tu by pán minister mohol vystupovať: „Chránime prírodu.“ (Povedané so smiechom.) A keď poviete, že chránite prírodu, tak tiež už akože veľa už tých, čo nám zvyknú sem-tam aj kričať, už nekričia, lebo však sa chráni príroda. Vôbec nie! A ja vám poviem, prečo nie, ja vám, poviem vám to na príklade aj na tej biomasy, že vôbec, absolútne, ba práve naopak, ba práve naopak! To, čo ste, Európska komisia povedala, že má slúžiť na ochranu, tak my sme vytunovali, takže ju ničíme kvôli tomu, aby ste tie gágory tých bioelektrární, čo potrebujú biomasu, aby ste ich nakŕmili, tak tu Žiga donesie zákon, ktorý pomaly povolí rúbať všetko, lebo jak to treba nakŕmiť. To je, to by jeden neuveril. To by jeden neuveril. To aj tí, čo vytvárali tie zákony v Európskej komisii, keby im to niekto dal, tú prácu, žeby im to predstavil, čo my sme dokázali z toho urobiť, tak by žasol: „Preboha, však vy ste experti, to je..., klobúk dolu.“ Tie tvrdé ťažké boje o to vlastne, že jak sa tam ešte dopchať a napchať, boli dokončené a dokonané aj v SPP. Tu ten mostík urobím, hej, tým, že SPP sa zobchodoval tak, jak sa zobchodoval, treba povedať, že vlastníkom rúry formálne je aj štát, ale, ale reálne, reálne tam má moci, moc minimálne, čiže a na to, aby ste si mohli niečo iné vytvoriť, nejaký iný paroplyn a neviem čo, tak potrebujete rúru. Áno, to je od kúpy, k tej rúre vás pustí J&T alebo chlapci, ktorým ste to predali, no a chlapci z J&T nebudú mať záujem nikoho pustiť k rúre, keď ju už majú. Čiže sami si na tej rúre postavia niečo a cez vás to vybavia. Čiže to bude znova, ako sa hovorí, podnikateľské nebo, dokonalý kšeft, hej, znova to bude dokonalý kšeft. Oni tretí subjekt k rúre už nepustia, to viete, ten paroplyn nemôžete urobiť na trúbke, čo máte doma, hej, tam potrebujete poriadnu rúru a tú poriadnu rúru kontroluje niekto úplne iný. Takže to je znova len dôsledok, čiže znova to zistíme tu časom, jak sa to bude, bude sa to vyvíjať. To ste dovolili, to je tá submisia, hrozná submisia, to odovzdanie sa, hej, a ten obrovský vplyv týchto skupín a jednoznačným príkladom toho je, a to sa premostím na konanie nášho premiéra, ktorý podľa môjho názoru, skrátene poviem, spáchal vlastizradu alebo čo-to vlastne, a môžeme to aj niekde definovať v nejakom zákonníku, hej, že proste sa premiér vybral do Ameriky a podpísal záväzok, že prijme, tam je dokonca dokedy: 1. 4., čo, 1. 1. 2014 príde a nechal si, nechal dokonca podpísať textáciu toho zákona. Viete, to je výrazom takej odovzdanosti, takej úbohosti takého, takého vazalstva alebo čo to je? Viete, že to je, ja neviem, podľa mňa sa to aj za boľševika, sa to možno niekde krylo, ja verím, že niekto iný tiež dostal túto, toto musíte schváliť, ale možno to nejak ináč maskovali. Ale toto ešte zaprezentovať tak, že, pán Sulík, nie červené, ale, myslím, že žlté montérky to boli, že sa v tých žltých montérkach... (Reakcia z pléna.) Prosím? (Reakcia z pléna.) Červený plášť to bol, mne sa niečo marí, že v žltých montérkach som videl tých našich slovutných predstaviteľov štátu teda deklarovať, jak sa starajú o blaho ľudí tohto národa, tohto štátu. Tak za to im to stálo, aby sa teda mohli zaprezentovať, tá hrozná submisia, že prijali záväzok, ten záväzok presnej textácie, presného času, hovorím, to sú veci, ktoré sú nevídané, a je, keby sa niekto nad tým prísne zamyslel, to by sme museli mať inú prokuratúru, iný súd, môžeme, ja som sa motal, motal som po generálnej prokuratúre v tejto veci a snažil som sa zistiť, že či náhodou niekto z nich nemá pocit, že či týmto nedošlo k niečomu, hej, lebo nemôžete, viete, prijať záväzok, že prijmete zákon, že prijmete zákon takéhoto znenia a podpísať to. Nič v zlom, vy môžete podpísať memorandum, že vyviniete úsilie na to, aby toto bolo prijaté, nieže to prijmete, lebo ja len nakreujem jednu možnosť, viete, tu máte jedného génia, ktorý za chvíľku svoje ego tak uverí, že sa štiepne, lebo mu už bude svet malý, SMER-u, a on sa štiepne a potom už SMER možno nebude mať väčšinu. Viete, že čo keď potom dajme tomu, dajme tomu ani nebudete vedieť to splniť, lebo ja viem, že on vychádzal z tej premisy, teda že majú 83 hlasov, čiže ako keby to bolo, hej. Ale podpísalo sa to, ja neviem kedy, v nejakom druhom kvartáli a dneska máme štvrtý kvartál, že za tie dva kvartály sa mohlo všeličo stať. Trebárs aj stratiť väčšinu v parlamente, hej. A čo by, čo v takom prípade, pán minister, povedzte mi, čo v takom prípade, že by stratil SMER väčšinu, to znamená, ten záväzok, ktorý on prijal, tu by neprešiel a tú arbitráž a to je potom namieste, hovorím, lebo, samozrejme, U. S. Steel by nás arbitroval, samozrejme, že by nás arbitroval, a kto by to platil? Čo by pán premiér založil ten byt na Bonaparte, ktorý vlastne není jeho, ale čo by dal, psa do zálohy? Viete, že to je to, že, že to sú, to sú tie dôsledky toho, toho konania, na ktorom, neviem, zamýšľal sa niekto? Prosím? (Reakcia z pléna.) Viete, toto je taká megaúbohosť, toto sú poslanci za SMER, pán Daniš, prosím vás, aspoň buďte ticho, prosím vás, kto vás má počúvať... (Reakcia z pléna.) A ja k téme hovorím! Však vy neviete, o čom hovorím, prosím vás... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)