Drobný, Stanislav, poslanec NR SR (2019-02-05):
Ďakujem za slovo. Vážená pani predsedajúca, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážení prítomní, po šiestich mesiacoch znova na rokovanie Národnej rady predkladáme zákon č. 73/1986 o umelom prerušení tehotenstva. Čakali sme pol roka, ktorá z parlamentných politických strán zrealizuje avizované predloženie predmetného zákona v takom rozsahu a znení, aby bol akceptovateľný a priechodný naprieč politickým spektrom. Žiadny zástupca z politických strán sa v tejto veci za posledných šesť mesiacov neozval. Uvedomujeme si všetci tu prítomní, že za toto obdobie bolo zlikvidovaných 3 500 nenarodených detí? Uvedomujeme si, že sa tu nebavíme o fazuľkách, ale o holých životoch množstva nenarodených ľudí v počte väčšej obce? Chcem poukázať na absurditu platnej legislatívy ohľadom umelého ukončenia tehotenstva. Momentálne platná legislatíva umožňuje vykonanie interrupcie vlastne na požiadanie, bez udania dôvodu v zmysle zákona č. 73/1986, čiže reálne v praxi je samotná ochrana ľudského života pred narodením mizivá až nulová. A to aj napriek tomu, že Ústava Slovenskej republiky, čl. 15 ods. 1 znie: „Každý má právo na život. Ľudský život je hodný ochrany už pred narodením.“ Pri tejto príležitosti spomeniem piate Božie prikázanie – nezabiješ, ktoré by malo byť pre každého slušného človeka a praktizujúceho kresťana záväzné. Ako je potom možné, že za tie roky tzv. demokracie nedokážeme tu v Národnej rade jeden zákon z obdobia predošlého, tzv. nedemokratického režimu zosúladiť so súčasne platnou Ústavou Slovenskej republiky? Pýtam sa, prečo nedokážeme schváliť ochranu ľudského života pred narodením, čo nám v tom bráni? Pod koho vplyvom sme, keď sa tu nevieme dohodnúť na veciach, ktoré by mali byť pre ľudskú bytosť a dôstojnosť samozrejmé? Nie sme náhodou aj my pod vplyvom propagandy propotratových skupín, ktoré aj za cenu medializovaných klamstiev a podvodov vytvárajú v spoločnosti civilizáciu smrti? Odcitujem tu slová jedného z najväčších a najlepších odborníkov na presadzovanie potratových zákonov lekára Bernarda Nathansona. V roku 1968 tento človek založil združenie NARAL – Národné združenie za zrušenie zákona o potrate. Táto organizácia mala len niekoľko členov, ale v priebehu päť rokov prevrátila Ameriku hore nohami, keď presadila zákon umožňujúci zavraždiť každé dieťa od chvíle jeho počatia až do momentu narodenia, čiže počas celých deviatich mesiacov trvania tehotenstva. Našťastie, doktor Nathanson prežil obrátenie a v roku 1982 v Írsku predniesol slávnu reč s názvom Smrtonosný podvod, plánovaná vražda, v ktorom odhalil všeobecnú stratégiu propotratových skupín. Berúc do úvahy jeho skúsenosti a s ním dosiahnutý „úspech“ pri presadzovaní potratových zákonov, stojí za to vypočuť si, čo tento človek hovorí. Citujem: „V roku 1968 sme vedeli, že keby sa urobil seriózny prieskum medzi Američanmi na tému potratov, utrpeli by sme zdrvujúcu porážku. Preto sme sa rozhodli pre iný postup. Prostredníctvom masovokomunikačných prostriedkov sme rozšírili výsledky akože uskutočneného prieskumu, v ktorom sme tvrdili, že 50 až 60 % Američanov je zástancami potratov. Bola to neobyčajne úspešná taktika proroctiev, ktoré sa napĺňajú samé. Keby sme dostatočne dlho americkej verejnej mienke nahovárali, že všetci sú za legalizáciu potratov, väčšina by sa nechala presvedčiť o správnosti takého názoru. Len málo ľudí je totiž ochotných patriť k menšine. Jednou z našich taktík bolo aj používanie skutočných, ale dvojznačných ankiet.“ Hádam stojí za to sa zamyslieť, prečo sa aj u nás v debatách na tému zákazu potratov začínajú objavovať výsledky tzv. prieskumov, ktoré tvrdia, že väčšina Slovákov je proti zákazu potratov. Ako príklad uvádzam článok zo dňa 23. 6. 2018 uverejnený v periodiku Nový Čas s názvom Nový prieskum o interrupciách. Proti zákazu potratov je väčšia časť Slovákov. Zaujímavé, nemyslíte? Avšak ešte zaujímavejšie je to, že doktor Nathanson povedal o štatistikách nelegálnych potratov, citujem: „Vedeli sme aj to, že ak situáciu dostatočne zdramatizujeme, získame dostatok sympatií, aby sme predali náš program legalizácie umelých potratov. Preto sme sfalšovali údaje o nelegálnych potratoch vykonaných každý rok v Spojených štátoch. Masmédiám a verejnej mienke sme podsúvali informácie, že ročne sa v USA vykoná okolo milióna potratov, hoci sme vedeli, že v skutočnosti je ich okolo 100-tisíc. Počas nezákonných zákrokov umieralo ročne okolo 200 – 250 žien, no my sme stále opakovali, že úmrtnosť je podstatne vyššia a presahuje 10-tisíc žien ročne.“ V krátkosti uvediem a osvetlím, ako je v tomto doslova mediálnom cirkuse a mediálnej propagande k téme potratov zneužívaná katolícka cirkev. Vo svojom zápase o podporu spoločnosti, ktorá mala napomôcť legalizácii potratov, doktor Bernard Nathanson a jeho spoločníci išli ešte ďalej. Veľmi dobre vedeli, že v rôznorodej spoločnosti existujú rozdiely v vierovyznaní, preto vytvorili ilúziu, akoby katolícka cirkev bola zdrojom všetkých vnútorných konfliktov spoločnosti a odpor k potratu akoby bol výlučne otázkou presvedčenia cirkevnej hierarchie, ktorá tak obmedzuje slobodu občanov a dokonca ľudské práva. Citujem: „Najdôležitejšia a najúčinnejšia z taktík, ktoré sme používali pri svojej činnosti, bola tzv. katolícka karta. Poslúžili sme si súhrnným pojmom katolíckej hierarchie, dostatočne nejasným, aby sme všetkých liberálnych intelektuálov, odporcov nášho zápasu a masovokomunikačné prostriedky presvedčili, že to práve cirkev je zodpovedná za vznik odporu voči legalizácii potratu. Z našich vyjadrení sa dá urobiť jediný záver. Katolícka cirkev je rozhodnutá vnútiť štátu svoje postoje ohľadom potratu. To, čo sa v najbližších rokoch stane s ľudskými právami v Spojených štátoch, závisí od toho, ako bude vyriešený problém prerušenia tehotenstva. Ak má listina práv ostať súčasťou ústavy Spojených štátov, nemôžeme dopustiť, aby kardinál Cook vládol v našej spálni. Nemožno dopustiť, aby dogmatická katolícka cirkev prevzala právomoci zákonodarcov a pokúšala sa každú ženu nútiť k porodeniu dieťaťa. Postoj hierarchie je nezmeniteľný. Odpor voči zákonu umožňujúcemu potrat vychádza práve z nej a nie od väčšiny katolíkov. Takto sme oddeľovali katolíckych intelektuálov, pokrokové a liberálne skupiny od hierarchie a takto sme vrazili klin do katolíckeho odporu proti umelým potratom. Odvolávajúc sa na sfalšované prieskumy, sme tvrdili, že väčšina katolíkov je za zmenu zákona a medzi ženami, ktoré využívajú poradenstvo a rozhodujú sa o ukončení tehotenstva, je percento katolíčok proporcionálne k pomeru katolíckeho obyvateľstva k ostatným obyvateľom Spojených štátov. Nehanebne klamúc sme tvrdili, že aj kardinál Cushing je zástancom liberalizácie protipotratového zákona a, odvolávajúc sa na jeho autoritu, sme presvedčili mnoho nerozhodných katolíkov, že náš postoj je správny a úprimný. Aký bol zmysel a dôsledok honu, ktorý sme zorganizovali? Predovšetkým sme presvedčili médiá, že každý, kto je proti potratu, musí byť katolík alebo podlieha silnému vplyvu katolíckej hierarchie. Rozširovali sme presvedčenie, že katolíci, ktorí sú zástancami potratu, sú intelektuáli, osvietenci, pokrokoví ľudia. Išlo nám o to, aby sme prostredníctvom médií spoločnosť presvedčili, že neexistujú nekatolícke skupiny, ktoré by boli proti prerušeniu tehotenstva. V skutočnosti sa proti povoleniu potratov vyslovovali mnohé cirkvi, pravoslávne, baptistické, luteránske, metodisti, turičníci aj mormóni, ortodoxní židia, moslimovia. Iné náboženské spoločenstvá zaujímali menej rozhodné stanoviská, ale aj tak nesúhlasili s úplným povolením potratov. Nekatolíckych skupín, ktoré sa rozhodne vyslovovali proti prerušeniu tehotenstva, bolo veľmi veľa. Nikdy sme však nedovolili, aby bol uverejnený ich zoznam, a predchádzali sme čo len objaveniu sa zmienky, že môže existovať iná než katolícka opozícia.“ Pýtam sa, vážené kolegyne a kolegovia, nevidíte trochu paralelu medzi tým, čo hovoril doktor Nathanson, a čo sa deje dnes na Slovensku? Nenazývajú aj dnes médiá ľudí, ktorí sú proti potratom, bigotnými katolíkmi alebo extrémistami? Okrem katolíckej karty NARAL používal ešte jednu kľúčovú metódu v propagande v prospech potratu. Utajovanie všetkých vedeckých dôkazov, že život sa začína počatím. Citujem: „Táto metóda spočívala v dôslednom popieraní vedecky dokázaného faktu, že ľudský život sa začína od momentu počatia. Presviedčali sme verejnosť, že otázka, kedy sa začína život človeka, je problémom teológie, práva, etiky, filozofie, ale určite to nie je vedecký problém. Takýto postup je aj dnes...“ (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)