Zimenová, Zuzana, poslankyňa NR SR (2019-04-05):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Pán minister, dovoľte mi využiť príležitosť a vystúpiť na tejto mimoriadnej schôdzi s dvomi kritickými pripomienkami k vašej práci, ktoré síce nie sú uvedené v zdôvodnení na zvolanie tejto mimoriadnej schôdze, ale pomenúvajú dva veľké problémy, s ktorými sa na mňa obracajú viacerí ľudia a ktoré dlhodobo neriešite, preto považujem za dôležité, aby dnes zazneli. Prvá kritická poznámka sa týka problematickej prevádzky tzv. žltých vlakov na trati Bratislava – Komárno, ktoré prevádzkuje RegioJet. Problémy s plynulosťou vlakovej dopravy na tejto trati totiž nespôsobuje súkromný dopravca RegioJet, ako by mnohí chceli tvrdiť, ale príčinou rôznych meškaní a výluk sú zlyhania Železníc Slovenskej republiky, ktoré sú zodpovedné za údržbu koľají; a toto je plne vo vašej kompetencii, pán minister. Pán minister, na hodinu otázok kladiem opakovane na vás nasledovnú otázku: Koľko bolo v roku 2017 takých dní, keď na akomkoľvek úseku trate Bratislava – Komárno neboli žiadne plánované alebo neplánované výluky z dôvodu údržby trate zo strany Železníc Slovenskej republiky? Povedané inak, koľko bolo takých dní, keď bola na tejto trati plynulá doprava na celom úseku z Bratislavy do Komárna? A na porovnanie, koľko bolo takých dní v roku 2018? Táto moja opakovane položená otázka zatiaľ nebola vyžrebovaná, ale ja ako Šamorínčanka a aj vy ako Šamorínčan zrejme poznáme aspoň približnú odpoveď, resp. obaja registrujeme negatívny trend, ktorý ukazuje, že vlaková doprava na tejto trati je čoraz nespoľahlivejšia. A obaja vieme, že to nie je zapríčinené tým, že by nebol RegioJet schopný dodržať harmonogram. Problémom je trať, ktorú spravujú Železnice Slovenskej republiky. A vy by ste sa, pán minister, nemali nečinne prizerať, ako sú tieto komplikácie s tzv. žltými vlakmi, ktoré by mohli byť v porovnaní s katastrofálnou cestnou dopravou medzi Bratislavou a Dunajskou Stredou, efektívnou, spoľahlivou, ekologickou a hojne využívanou spojnicou miest a obcí južného Slovenska s hlavným mestom. Nemali by ste sa prizerať, ako sú tieto komplikácie vodou na mlyn Andrejovi Dankovi, predsedovi Slovenskej národnej strany, ktorý keby mohol, tak by tie žlté vlaky už dávno zrušil. Potvrdzujú to jeho výroky štyri dni pred voľbami v roku 2016, keď v debate Hospodárskych novín povedal, citujem: „Neznášam tie žlté vlaky a autobusy, radšej mám tie naše. Žlté vlaky a autobusy musia ísť preč!“ Čo ste urobili, pán minister, pre to, aby ste nadobro zarazili toto blúznenie Andreja Danka? Čo ste urobili, pán minister, pre to, aby prevádzka týchto vlakov na trati Bratislava – Komárno nebola Železnicami Slovenskej republiky ako správcom železničných tratí na Slovensku ak nie sabotovaná, tak zbytočne komplikovaná? Je vašou zodpovednosťou zabezpečiť, aby železnice neignorovali problémy, ktoré komplikujú prevádzku týchto vlakov súkromnému prepravcovi, ale aby ich riešili. Čo ste urobili, pán minister, pre to, aby ohľadom trate Bratislava – Komárno padlo nejaké strategické rozhodnutie, ktorého by ste sa držali ako vy, tak aj vaši nasledovníci vo vašej funkcii? Odpoveďou je, že nič, tejto zodpovednosti sa vyhýbate. Prečo? Z politických dôvodov? Nemáte dostatok politických žetónov na riešenie dopravy na juhu Slovenska? Dovoľte stručnú genézu, ktorá vysvetlí, čo vám konkrétne v tomto prípade vyčítam. V novembri 2016 ste prisľúbili riešenie kolabujúcej vlakovej dopravy na trati Bratislava – Komárno v podobe dobudovania dvojkoľajnej trate. V novembri 2017 som vám tento prísľub pripomenula v interpelácii. V odpovedi na moju interpeláciu ste uviedli, že zdvojkoľajnenie kritických úsekov tejto trate nie je možné naštartovať, lebo je to veľmi komplikované. Ako riešenie ste vtedy ponúkli výstavbu nových výhybní. V roku 2018 nespokojnosť obyvateľov obcí a miest na juhu Slovenska, ktorí každodenne cestujú vlakom do práce a do škôl v Bratislave, kulminovala. Preto ste urobili gesto. Ponúkli ste zdieľanie svojho ministerského auta. Skutočné riešenie problému ste však stále neponúkli. Ľuďom ste chceli zalepiť ústa tým, že ste znova vrátili do hry zámer zdvojkoľajniť túto trať na všetkých úsekoch. Citujem: „V budúcnosti sa preto uvažuje aj o možnosti prípadného zdvojkoľajnenia. K investičným zámerom zároveň patrí pridanie ďalších zastávok.“ Koncom roka 2018 ste však už druhýkrát popreli prísľub, ktorý ste ľuďom dali. V januári tohto roka ste sa nechali počuť, že dvojkoľajka určite nebude, ale že riešením môžu byť vysokokapacitné poschodové súpravy, ktoré by odviezli viac cestujúcich. Táto genéza problému, ktorý dlhodobo trápi obyvateľov južného Slovenska, je dostatočným príkladom toho, ako nie ste schopný problémy nieže vyriešiť, ale nedokážete k nim v priebehu troch rokov ani len zaujať jednoznačné stanovisko. A dôvodom sú pravdepodobne, ako spomenuli aj viacerí moji predrečníci, politické tlaky vo vnútri koalície, ktoré z vlády vysávajú všetku energiu a paralyzujú ju pri hľadaní riešení problémov, ktoré skutočne trápia ľudí v tejto krajine. Druhá kritická poznámka sa týka vášho ignorovania požiadaviek ľudí so zdravotným znevýhodnením, ktorí vás dlhodobo pri každej možnej príležitosti žiadajú, aby ste upravili legislatívu v oblasti výstavby tak, aby bola konečne v súlade s platnými medzinárodnými dohovormi, ako aj s prísľubmi opatrení vo viacerých akčných plánoch na národnej úrovni, ktoré majú zlepšiť život osobám so zdravotným znevýhodnením. Poprosili ma, aby som vám pri tejto príležitosti tlmočila ich nespokojnosť s tým, ako vytrvalo ich oprávnené požiadavky ignorujete. Dovolím si zacitovať z listu pána Milana Měchuru, zástupcu Národnej rady občanov so zdravotným postihnutím, ktorý som dostala mailovou poštou v súvislosti s mimoriadnou schôdzou a v ktorom vysvetľuje, prečo sú pre ľudí so zdravotným znevýhodnením tieto požiadavky dôležité. Citujem: „Prístupnosť fyzického prostredia a bezbariérové užívanie stavieb je pre osoby so zdravotným postihnutím jednou z najdôležitejších zložiek ich života. Bohužiaľ, občania so zdravotným postihnutím sa naďalej stretávajú na Slovensku so stavbami, a to i novými, ktoré sú pre nich z hľadiska prístupnosti nevhodné, prípadne sú prístupné len s komplikáciami. Predstavujú pre nich fyzické bariéry, ktoré len s ťažkosťami prekonávajú. Občania so zdravotným postihnutím vkladali veľké nádeje do od roku 2016 pripravovaného zákona o výstavbe, ktorý by mohol výrazne napomôcť tomu, aby stavby s architektonickými bariérami, a teda pre niektoré skupiny občanov tým pádom neprístupné, už nemohli byť na Slovensku postavené a skolaudované. Jednou z podmienok – ale tou najdôležitejšou – je, aby projekty, proces výstavby a záverečnú kolaudáciu stavieb posudzovali aj odborníci na bezbariérové projektovanie. Fakulta architektúry Slovenskej technickej univerzity je schopná takýchto odborníkov pripraviť. Je mi ľúto, vážený pán minister, ale na vami riadenom Ministerstve dopravy a výstavy Slovenskej republiky táto opakovane predkladaná zásadná požiadavka zostáva dlhodobo bez odozvy. V návrhu zákona o výstavbe navrhované kontrolné mechanizmy považujeme my ako občania so zdravotným postihnutím za málo účinné. Vaše riešenie, že bariéry budú odhalené až po kolaudácii stavby, nepovažujeme za vyhovujúce, pretože v tom prípade už bude na nápravu neskoro.“ Možno sa vám zdajú, vážení kolegovia a kolegyne, tieto dve poznámky v porovnaní s problémami neexistujúcich diaľnic či zbabraných tendrov ako podružné. Ale verte mi, že na tieto problémy narážajú konkrétne skupiny našich občanov rovnako a každý deň ako tí, ktorým chýbajú cesty do práce. Ďakujem za pozornosť.