Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2015-12-09):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi tiež požiadať vás o podporu tohto zákona, ktorý pán prezident vrátil, v jeho pôvodnom znení, teda vrátane tej pripomienky, ktorú namieta. Ako autor toho pozmeňujúceho návrhu, kvôli ktorému prezident vracia zákon, dovoľte mi vystúpiť. Nebudem opakovať to, čo povedal pán kolega Madej, hoci s tým do veľkej miery súhlasím. Dovoľte mi možno zamerať sa ešte na niektoré iné aspekty. V prvom rade, odkedy bol tento zákon schválený, banková asociácia spustila pomerne nevídanú PR kampaň proti tejto novele a konkrétne proti tomuto bodu, ktorá, musím povedať, je plná buď manipulácie, alebo dokonca neprávd a s tými teda jednak pracuje cez médiá, ale jednak pracuje aj zjavne aj cez orgány štátu. Najprv začali hovoriť, že táto pripomienka bola vymyslená na poslednú chvíľu a predložená tak, že sa o nej nedalo diskutovať ani v parlamente a že jednoducho je to niečo, o čom nebola žiadna diskusia. Dovolím si pripomenúť, že tento cieľ – predložiť takýto návrh – som ohlásil v prvom čítaní tu viac ako mesiac predtým, než sme to schvaľovali. Takisto pán kolega Hlina vtedy ohlásil zase svoje úmysly, ktoré sa tiež dostali nakoniec do toho zákona v nejakej podobe. Minister financií tu prisľúbil spoluprácu, ak teda dokážeme prísť s rozumným návrhom, ktorý bude aj pre jeho odborníkov technikov prijateľný, takže bolo to pomerne dlho známe. Zároveň musím povedať, že rokovanie s ministerstvom financií, kde už sa dohodol konkrétny text, sa uskutočnilo mesiac predtým, než tu bol ten pozmeňovací návrh uvedený, a nasledujúci deň bolo o tomto návrhu informované aj vedenie Národnej banky Slovenska. To znamená, že obidva tieto orgány o tom vedeli tiež s mesačným predstihom, ktoré sú zodpovedné za komunikáciu s bankovým sektorom. Zároveň mi dovoľte povedať, že tento návrh nie je, a to bola druhá vec, ktorú začali banky hovoriť cez svoje rôzne, predpokladám, že zaplatené PR agentúry, novinárom, je, že je v Európe nevídaný, neslýchaný, neexistujúci. Tak okrem tých prípadov, ktoré sme použili, kde mi dovoľte povedať, že aj v Spojených štátoch, aj v Dánsku je možné predčasné splatenie takýchto typov fixných hypoték kedykoľvek a bez akéhokoľvek poplatku, zatiaľ čo my sme tam ten poplatok ponechali, len sme ho zastropovali jedným percentom, tak dovoľte mi napríklad povedať, že aj v Belgicku je obmedzenie na trojmesačné úrokové náklady, čo napríklad pri súčasnej úrovni úrokových nákladov je výrazne menej napríklad ako jedno percento. To znamená, že tieto typy stropov nie sú ničím výnimočným a dokonca teda existujú aj nulové stropy, teda kompletný zákaz vyberania takýchto poplatkov. Nato banky vytiahli tretí argument, že to bude znamenať, že takéto dlhšie fixácie vôbec nebudú ponúkané. Keď sa však pozrieme do Spojených štátov, do Dánska alebo aj napríklad do spomenutého Belgicka, tak fixácie existujú a sú ponúkané a dokonca aj dlhšie ako na slovenskom trhu. Čo však pozorujeme, ale to nijak s týmto nesúvisí, že za posledných 15 až 20 rokov spotrebitelia v takmer celom vyspelom svete preferujú čoraz viac variabilné hypotéky, ale to je ich preferencia, nie to, že by im takáto možnosť fixných hypoték nebola zo strany bánk v iných krajinách daná. Nato sa vyskytol argument, ktorý si osvojil pán prezident, že je to zle technicky napísané. Ja by som teraz mohol zaujať alibistický postoj, keďže sme to písali v spolupráci s ministerstvom financií a, samozrejme, tá konkrétna textácia bola trikrát s nimi overovaná. Ale musím sa priznať, že ani po opakovanom prečítaní si návrhu zákona pripomienok pána prezidenta nerozumiem, ako to môžu tvrdiť, pretože to ustanovenie veľmi jasne hovorí, s ktorými paragrafmi súvisí a ktoré majú, naopak, z neho výnimku. A myslím si, že je to dobre napísané, takže ani technicky sa s tým neviem stotožniť. Je to len teda štvrtý v rade nejakých pokusov bánk a iných finančných subjektov toto spochybniť. Navyše, ako spomenul kolega Madej, ak by si to pán prezident naozaj myslel, najjednoduchšie bolo navrhnúť nám textáciu, ktorá by podľa neho túto pochybnosť odstraňovala, ale pán prezident to neurobil. (Reakcia z pléna.) Môže, samozrejme, že môže navrhnúť zmenu, pozmeňovací návrh. On nenavrhol pozmeňovací návrh. Môže. Môže zmeniť text. On nemusí len vracať, on nemusí len vyškrtávať. (Reakcia z pléna.) Áno, samozrejme, však dáva nám pozmeňovacie návrhy na vrátených zákonoch veľmi bežne, ale tentokrát sa rozhodol to neurobiť, len navrhnúť vypustenie. Čo je tiež pozmeňovací návrh. Takže toľko z mojej strany. Ja osobne chcem zdôrazniť na záver dve veci: Jedna je, že tento návrh nie je ideologicky zameraný v tom zmysle, že nie je to ani ľavicový, ani pravicový návrh, pretože je to návrh, ktorý chce strop pre určitý poplatok, ale nie preto, aby bol ten poplatok samotný nižší, ale hlavne preto, aby ľudia mohli využiť prechod medzi bankami. Čo je zásadná podpora medzibankovej súťaže. A videli sme, že keď sme tieto kroky presadili pred pár rokmi vo vzťahu k hypotékam v inom bode toho hypotekárneho cyklu, tak to viedlo k významnému zníženiu úrokov, ktoré si banky žiadajú a k významnému posunu bankovej súťaže. Chcem teraz zdôrazniť, toto nie je regulačný nástroj, ktorého cieľom je tá samotná regulácia cenová, ale jeho cieľom je podporiť zásadné zvýšenie súťaže medzi bankami o klienta, ktorý má dlhšiu fixáciu úveru, ktorým si banky doteraz mohli byť isté a primerane k tomu sa aj k nemu správali z hľadiska úrokových sadzieb. A to ma vedie k druhému bodu, ktorý by som chcel na záver zdôrazniť, a to je to, že slovenské banky za ostatných sedem rokov neskutočne zarobili na úveroch na bývanie, a to z toho dôvodu, že po finančnej alebo počas finančnej krízy klesli úrokové sadzby, ktoré im účtujú centrálne banky alebo ktoré im účtujú sporitelia, takmer na nulu. Ak dneska máte peniaze v banke na bežnom účte alebo na nejakom sporiacom účte, viete, že dostanete 0,5 možno 1 percento, to znamená, že tie úroky sú už sedem rokov na historicky najnižšej úrovni kvôli snahe stimulovať ekonomiky po veľkej finančnej ekonomickej kríze a banky len veľmi, veľmi pomaly premietali toto zníženie, naopak, svojim dlžníkom na ich úrokoch. Mohli si to dovoliť aj preto, že nám trvalo nejaký čas, kým sme začali búrať tieto bariéry, z ktorých dnešná je až posledným krokom v tej celej sérii. Ale chcem povedať, že ak ktorákoľvek banka príde komukoľvek z vás v budúcnosti vyplakávať, ako prerobila na hypotékach kvôli tomu, že sme zaviedli tento strop a klienti mohli odísť, tak si môžete pokojne vytiahnuť jej bilančné údaje, údaje za ostatné roky a môžete veľmi ľahko zadokumentovať, že, naopak, málokto v histórii slovenskej ekonomiky zarobil, legálne, ale zarobil také obrovské peniaze ako banky na tom, že Európska centrálna banka im požičiava takmer za nulu, ale ony požičiavajú za neporovnateľne vyššie peniaze. To, že sa to vôbec stalo, že už dneska pri tých kratších hypotékach to tak nie je, je naozaj dané tým, že sme dovolili klientom odchádzať v tom okamihu refixácie ešte v roku 2011, ale práve pri tých dlhších refixáciách sa to zatiaľ nedialo, a to toto opatrenie umožní. Pre mňa práve až hysterická reakcia bánk, lebo musím sa priznať, že už som s bankami bol v konflikte o všeličom, ale nikdy som sa nestretol až s takouto hysterickou kampaňou, mne dokazuje, že to opatrenie má potenciál priniesť klientom naozaj významný prospech, a preto si vás naozaj dovolím poprosiť, aby sme ho opätovne schválili. Ďakujem veľmi pekne.