A. Slafkovský, poslanec: (2007-10-17):
My sa vraciame s týmto návrhom niekde dozadu, ktorý je úplne, úplne pomimo, kde chceme stanovovať čísla domov, ulíc, ktoré budú do jednotlivých obvodov patriť, keď dnes je situácia taká, že nemá kto robiť obvodného lekára, že obvodných lekárov na mnohých územiach našej republiky je málo. Pretože na jednej strane v rámci doškoľovania je potrebné absolvovať veľmi dlhé prípravné štúdium, cirkulovať niekoľko rokov po oddeleniach, čo nemá kto tomuto lekárovi zaplatiť. A on tam proste, ak má takto chodiť dookola, má si to platiť sám, tak nakoniec radšej odíde zo Slovenska, odíde preč. Takže akékoľvek administratívne zriadenie nejakých územných obvodov neprinesie riešenie, čo sa týka dostupnosti. Dostupnosť je o tom, že sa k lekárovi dá dostať. Dá sa tam dostať rôzne, dá sa tam dostať po svojich, teda pešo, dá sa tam dostať autom, dá sa tam dostať obecným autom, dá sa tam dostať krajským autobusom, pokiaľ chceme zabezpečiť dostupnosť. Ale pokiaľ urobíme obvod, v ktorom bude 15-tisíc pacientov len preto, že nemáme dosť lekárov, a budeme si myslieť, že tým pádom sme zabezpečili dostupnosť, tak sme ju určite nezabezpečili v reálnom čase, v reálnom priestore. Odhliadnuc od toho, čo to vytvorenie takýchto obvodov so sebou prinesie. Dnes predsa vytvorenie obvodu, to sú nemalé investície. Zariadiť si ambulanciu tak, ako má vyzerať, aby tam boli niektoré diagnostické prístroje, diagnostické postupy a metódy zabezpečené, to nie je päť korún, ktoré niekto do obvodu dá. Zdravotný odbor samosprávneho kraja nariadi niekomu, že toto bude tvoj obvod, pokiaľ chceš začať pracovať, ináč nedostaneš povolenie na prácu. A on povie, kto kúpi stoličku, kto kúpi počítač, kto zakúpi diagnostické prístroje? Za aké peniaze? V zákone je napísané, „neočakáva sa žiadny dopad na financie miest, obcí a štátny rozpočet“. Len v tomto kroku si viem predstaviť, že to nebude bez finančného dopadu na štátny rozpočet, na rozpočet miest a obcí a vôbec bez dopadu na rozpočet jednotlivých lekárov, ktorí by to mali robiť. Takže v tomto smere to je nie dobre vymyslená norma a nemyslím si, že zlepší dostupnosť a starostlivosť o pacientov. Vzápätí za tým nám príde otázka postúpenia starostlivosti niekomu ďalšiemu. Tieto obvody, tak ako už bolo aj povedané, sa v podstate dedia, resp. sa predávajú, pretože boli tam investované veci. Boli tam vložené peniaze. Nedá sa to len povedať, že z jedného lekára na druhého sa to bežným spôsobom prevedie, administratívnym spôsobom, administratívnym rozkazom. Takže tento spôsob prístupu k veci je určite nie štandardný. Ja si skôr viem predstaviť, ak teda máme starosť o to, aby sa o neprispôsobivých občanov a lajdákov, aby o nich bolo postarané z epidemiologického hľadiska, tak potom to treba riešiť iným spôsobom s tým, že sa vytvoria v rámci štátneho zdravotníctva lekári a pracovné miesta, ktoré budú štátom hradené, ktoré budú mať na starosti starať sa o takýchto ľudí a zabezpečiť pre nich tú základnú, bazálnu starostlivosť, pretože väčšina z nich si neplatí ani zdravotné poistenie a nemá im to potom ani kto preplatiť. Takíto ľudia prídu na ošetrenie a sú bez zaplateného poistného dlhodobo. Kto to bude znášať? To sú vzťahy, ktoré sú, si myslím, oveľa zložitejšie. Ďalší bod v tomto zákone, v tomto návrhu zákona, ktorý ma zaujal, je vytvorenie národných registrov. No, v niektorých oblastiach to je určite užitočná záležitosť, ale tam ich je navrhovaných 12. Do každého toho národného registra je potrebné, 12 ich je tam napísaných, tak to v podstate znamená, že každý jeden z nás, ktorý sa raz v živote ukáže u lekára po tridsiatke alebo po štyridsiatke, sa ocitne v nejakom národnom registri, kde bude, a to som si náhodne otvoril napríklad národný register pacientov s chronickým ochorením pľúc. Čo sa požaduje, aby bolo o takomto pacientovi, ktorý má chronické ochorenie pľúc, evidované: miesto a priezvisko, rodné meno, rodné číslo, kód obce trvalého pobytu, adresa, dátum zistenia diagnózy, výskyt chronických ochorení pľúc v rodine, výskyt iných ochorení v rodine, prekonané ochorenia, klinické príznaky, vybrané biochemické výsledky, liečba, realizované výkony, stav pacienta ku dňu hlásenia, hospitalizácia, miesto hospitalizácie, počet hospitalizácií, počet kontrol, úroveň spolupráce pacienta pri liečebnom režime, dátum smrti, u zomretých patologicko-anatomická diagnóza podľa MKCH. Účel spracovania osobných údajov, v podstate spracované údaje v agregovanom tvare sú podkladom na medzinárodné porovnania a využíva ich Svetová zdravotnícka organizácia a OECD a Eurostat. Za peniaze daňových poplatníkov, resp. v zákone sa uvádza, že sa to zaplatí z operačného programu Informatizácia spoločnosti, budeme dávať také obrovské peniaze na to, aby sme sledovali tieto údaje, ktoré som tu spomenul? Veď to je obrovské množstvo údajov, ktoré nebude mať kto napísať, nebude mať kto vložiť do počítača, nebude mať kto odoslať, pretože len kvôli tomu by musel každý jeden obvodný lekár alebo špecialista zamestnať ďalšiu osobu, ktorá mu toto bude vyplňovať. A my máme v priloženom návrhu napísané, že to bude bez ekonomického dopadu na štátny rozpočet. Veď predsa každý jeden, kto toto bude musieť robiť, povie, to stojí grošíky, ako to budeme robiť? To sa nedá zdravotníkom, lekárom dávať za povinnosť ďalšie takéto nové veci bez toho, aby to bolo kryté aj finančnými zdrojmi. Ja si viem predstaviť užitočnosť takého registra pri transplantáciách alebo transplantačných ochoreniach a podobne, kde naozaj potrebuje ten register mať a mať ho aj dokonale vybavený, ale nie tak, že musí byť urobený k 1. 1. 2008, ako je platnosť tohto zákona. Kto to, z čoho sa to bude hradiť? Ako sa to bude organizovať? No a už len jednou vetou sa vrátim ešte naspäť k tým obvodom. Obvody by mali byť zriadené od 1. apríla 2008. Ja mám takú obavu, že do 1. apríla 2008 nebude ešte ani len mapka nakreslená s okrskami, kde a v akom rozsahu by mali byť zdravotné obvody, nieto, aby to začalo aj fungovať. Ďakujem.