P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-11-08):
J. Malchárek, poslanec NR SR: Vážený pán predsedajúci, váže-ná pani ministerka, vážené dámy kolegyne, páni kolegovia, vládny návrh zákona o cenných papieroch a investičných službách je nesporne veľmi dôležitým zákonom pre celú hospodársku sféru, najmä však môže zásadným spôsobom prispieť k oživeniu kapitálového trhu, ktorý je vo vyspelých ekonomikách jedným z motorov rozvoja hospo-dárstva krajiny. Zastávam názor, že vláda Slovenskej republiky pri vypracúvaní návrhu tohto zákona, ktorý v zásade nie je novelou pôvod-ného zákona, ale vzhľadom na rozsah zmien je celkom novým zákonom, urobila veľký kus poctivej práce. Predložený návrh považujem za kvalitný, nakoľko preberá tradičné, osvedčené a vo vyspelých krajinách, vrátane krajín Európskej únie, fungujúce koncepty a inštitúty kapitálového trhu, napríklad garančný fond, nové chápanie ochrany finančného trhu, povinná ponuka prevzatia. Odstraňuje nedostatky starého, dnes platného zákona, ktorý bol nedoko-nalý, v mnohých ustanoveniach sa obchádzal a jeho interpretácia nebola dosť jednoznačná ako napríklad inštitút verejného prísľubu. Podstatou môjho pozmeňujúceho návrhu je určité upresnenie a podrobnejšia a možno aj prísnejšia úprava siedmej časti návrhu zákona, a to je ochrana finančného trhu a deviatej časti spoločné, prechodné a záverečné ustanovenia. V Slovenskej republike dodnes existuje niekoľko stotisíc, bezmála milión občanov, ktorí vlastnia akcie z prvej vlny kupónovej privatizácie, ktorých akcie sa v mnohých prípadoch stali prakticky bezcenné, a to najmä vďaka nedostatočnej a nepresnej legislatíve, ktorá by ich mohla zobchodovať a tieto chyby odstrániť. Obsahom môjho prvého návrhu, týkajúceho sa § 118/3, je určité spresnenie a sprísnenie ceny, za ktorú v prípade realizácie povinnej ponuky prevzatia zo strany navrhovateľa, spravidla už majoritného akcionára, bude tento povinný podľa zákona odkúpiť akcie od drobných akcionárov. Tento text znie takto. V § 118 ods. 3 znie: „Ponúkaná cena akcií pri povinnej ponuke nemôže byť nižšia ako priemerná cena dosiahnutá na burze cenných papierov za posledných 6 mesiacov pred dňom vzniku povinnosti urobiť povinnú ponuku, 80 % hodnoty čistého obchodného imania pripadajúceho na jednu akciu podľa poslednej účtovnej závierky overenej audítorom ku dňu vzniku povinnosti urobiť povinnú ponuku a priemerná obstarávacia cena všetkých akcií, ktoré navrhovateľ a osoby konajúce s ním v zhode vlastnili ku dňu vzniku povinnosti, urobiť povinnú ponuku, znížená o 15 %”. Obsahom môjho druhého návrhu - § 170 nový odsek - je uskutočnenie určitého kontinuálneho prechodu medzi starým, málo fungujúcim zákonom o cenných papieroch a navrhovaným novým zákonom tak, aby drobní akcionári, minoritní akcionári z prvej vlny kupónovej privatizácie mohli využiť príležitosť a predať svoje akcie za minimálnu, zákonom garantovanú cenu, čím sa urobí hrubá čiara za kupónovou privatizáciou a jej negatívnymi dôsledkami pre našich občanov. Tento druhý pozmeňujúci návrh znie takto. Doterajší text § 170 sa označuje ako odsek 1 a dopĺňa sa odsekom 2, ktorý znie: „(2) Právnická osoba alebo fyzická osoba, alebo osoby konajúce v zhode, ktorých podiel na hlasovacích právach spojených s akciami jedného emitenta kótovaných akcií ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto zákona dosiahol alebo presiahol 33 % všetkých hlasovacích práv spojených s akciami tejto akciovej spoločnosti, sú povinné po prvom nadobudnutí akéhokoľvek podielu akcií urobiť povinnú ponuku podľa § 118 tohto zákona”. Chcel by som upozorniť, že tieto pozmeňujúce návrhy v zákone nevytvárajú žiaden nárok na príjmy zo štátneho rozpočtu, teda nárok na štátny rozpočet. Sú vypracované podľa vzoru asi rok fungujúceho zákona o cenných papieroch v Českej republike, sú kompatibilné so smernicami Európskej únie a predovšetkým sú veľmi príjemné z pohľadu naozaj riešenia problematiky tých pár stotisíc občanov, ktorí boli okla-maní v kupónovej privatizácii. Ja tu mám a ďakujem pekne za stanovisko ministerstva financií, ktoré bolo pomerne rýchlo vypracované, dostal som ho pred pár minútami alebo trištvrtehodinou. Musím povedať, že ministerstvo financií spochybnilo v prvom návrhu výšku 80 % z pohľadu zložitosti určenia reálnej hodnoty majetku obchodných spoločností, čiže vlastne metodiku výpočtu. Musím povedať, že tento môj návrh nemení metodiku, nakoniec vládny návrh zákona hovorí o 50 %, len zvyšujeme túto hranicu na 80 % účtovnej hodnoty. Čiže, pokiaľ by mal byť problém so zložitosťou určenia reálnej ceny, tak by musel byť ten problém rovnaký pri 50 %, ako je pri 80 %. Ďalšia pripomienka, myslím si, že nie celkom zodpovedá práve tomuto môjmu návrhu. Myslím si, že sa predovšetkým týka môj návrh spoločností, ktorých akcie sú v značnej miere už skoncentrované za reálne ceny, a nie za tzv. trhové ceny, ktoré sú v dôsledku nízkej likvidity spoločnosti umelo stláčané nadol. Myslím si, že práve toto precizovanie mojím pozmeňujúcim návrhom takúto špekuláciu eliminuje alebo vylu-čuje. K môjmu poslednému návrhu je výčitka retroaktívnosti. Chcem povedať, že zrejme nedošlo k celkom precíznemu prečítaniu tohto môjho pozmeňujúceho návrhu, lebo sa jednoznačne hovorí, že povinnosť odkúpenia sa nadobúda po prvom nadobudnutí akéhokoľvek podielu akcií tohto emitenta. To znamená, že ide o niečo, čo sa musí stať v budúcnosti, preto nie je možné hovoriť v tejto veci o retroaktivite. Chcem len poprosiť ctenú snemovňu, aby podporila moje pozme-ňujúce návrhy. Všetky sú nasmerované naozaj s čistým svedomím na ochranu minoritných akcionárov, ktorí neboli chránení starým zákonom a v kontexte s vládnou úpravou, ktorá je veľmi, veľmi dôsledná, bude vytvárať veľmi dobrý rámec na ochranu minoritných akcionárov. A takisto prosím k podobnému stanovisku aj pani ministerku financií. Ďakujem.