K. Tóthová, poslankyňa: (2002-04-09):
Pán poslanec, ja to vidím inak. Čo je to za morálka, pozerať sa na biedu a na tragédiu niektorých matiek a zatvoriť oči. Asi máme iný pohľad na morálku. Moja morálka je taká, že tam, kde si to matka, ktorá zabezpečuje reprodukciu tohto štátu, tohto národa, sama nezaviní a dostáva sa do situácie, že vlastne nevie pokryť, vzhľadom na neplnenie vyživovacej povinnosti, nároky dieťaťa a vychováva tuberkulózne dieťa, nezdravého jedinca pre tento štát, tak podľa mňa tam stojí morálka. Vaša morálka je iná, máte iný pohľad, ale chcem povedať, že moja morálka je veľmi ďaleko od vašej morálky. Ďalej hovoríte o znížení súdržnosti rodiny. Kde ja môžem hovoriť o súdržnosti rodiny, kde si už jeden z členov rodiny a prevažne je rodina už rozvedená, neplní svoju povinnosť, ani keď to má súdom uložené! Teda má čierne na bielom zo štátneho orgánu, že si to má plniť. O akej súdržnosti rodiny vy hovoríte? Tam sa už rodina dávno rozpadla! Čiže ja vidím tento problém inak a pokiaľ hovorí pán poslanec Osuský, že sme vlastne ľahostajní k zanedbávaniu povinností. Nie. My, práve naopak, pomáhame realizovaniu práva, pomáhame otázke, ktorá je dnes veľkým problémom, pretože tu máme zákony, ktoré nikto nerealizuje, máme tu rozhodnutia štátnych orgánov, v danom prípade rozhodnutia súdov o vyživovacej povinnosti, a sú to zdrapy papiera, ktoré nikto nerealizuje! Tak ak dnes horlíme za zvýšenie realizovateľnosti práva, dovoľte, aby som vám z tohto miesta povedala, že toto je príspevok na zvýšenie realizovateľnosti práva. Práva rodinného a rozhodnutí súdu, ktoré sú tu, a nik ich nerealizuje. Samozrejme, bude ich realizovať za pomoci donucovacej moci štátu tak, že niekto iný uhradí tú povinnosť a potom vymáha na povinnej osobe, pretože to bude subjekt, ktorý bude mať viac energie, väčšiu váhu, väčšie možnosti dotiahnuť realizovanie práva, než má tá matka, ktorá je ubiedená, obklopená viacerými deťmi a naviac ešte možno povinným, druhým rodičom, ktorý sa jej vyhráža násilím. Ja som povedala, že to je aj sčasti riešenie tohto problému. A pokiaľ ide o filozofické hľadisko, pán poslanec Osuský, vaša myšlienka vychádza z liberálnej teórie ešte buržoáznej republiky, keď bola teória, že štát je nočný strážnik, len sleduje, čo sa robí, nemá mať žiadne regulačné a nemá nikam zasahovať. Táto teória bola dávno prekonaná. Ešte v roku 1939, 1940 profesor Hezl, na ktorého sa odvolávajú viacerí, aj liberálni teoretici, v rámci práva, nazval toto teóriou nočného strážnika a zakončil to slávnou vetou, ktorá vošla do histórie, že vylieva sa dieťa aj s kúpeľnou vodou. Túto myšlienku ste vy raz v tomto parlamente citovali z tohto miesta. Vy si dobre pamätáte, že ste povedali, že to ide o vyliate dieťaťa aj s kúpeľnou vodou. Autor je práve profesor Hezl a povedal to práve v súvislosti s úlohami štátu. Čiže ja si myslím, že tam, kde ide o zdravie národa, o reprodukciu národa, štát má svoje povinnosti. Takisto ako má štát aj povinnosť dať prácu ľuďom. To je jedna zo základných povinností. Inak by sme nemali ani podporu v nezamestnanosti, ktorá nie je len humánnou činnosťou, je to aj náhrada za nesplnenie si povinnosti, ktorú má štát. Čiže potom nehovorme, že štát nemá žiadne povinnosti. Má. A tu, myslím si, vystupuje do povinností iného, v určitých vyšších záujmoch preberá na seba a ďalším krokom prispieva k realizácii práva. A pokiaľ ste spomínali tú Českú republiku, áno, majú ten zákon a trápia sa s ním, lebo stále to stavajú ako nárok dieťaťa a z toho sa nevedia vymotať. Už som mala signály z českého parlamentu, keď sa pýtali, vlastne, že by boli radi, keby som im zaslala tento náš návrh. My sme totiž postavili inak ten problém. Neriešime ho ako právny nárok, pretože tam je nebezpečenstvo, skutočne, že len čo si jeden z rodičov, ktorý je povinný, nesplní povinnosť, automaticky nastupuje mechanizmus, a práve to bráni v Čechách, preto sa tak dlho s tým hrajú, stále sa pripomína, vracia na prepracovanie, lebo to nepostavili ako rozhodnutie štátu vstúpiť tam, kde sa vymáha povinnosť a vstúpiť do povinnosti. Teda nie ako realizácia nároku, ale ako vstup do povinnosti, čo je právne iná rovina. A v tomto sa my líšime od úprav, o ktorých uvažujú aj inde. A ja vám úprimne poviem, že sú rôzne systémy podpory, len sa líšia. Líšia sa, niekde dáva štát podpory v určitej výške ako náhradu k výživnému, doplnenie výživy a podobne. Snaha je legislatívne toto riešiť rôznym spôsobom, ale nepatrí to medzi problémy, ktoré sú otázkou aproximácie práva a zjednotenia práva. To si jednotlivé štáty riešia. Sú aj modely, kde sa to cez samosprávu rieši, čiže určitý domicil a ten, kto má domicil, tam sa tieto otázky riešia podľa domovského práva a podobne. Áno, to sú zase ďalšie problémy, ktoré zase nesúhlasia s vašou teóriou, že štát by sa vlastne nemal miešať to týchto vecí. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, myslím, že už záverečné slovo, pokiaľ nebudete mať k tomuto otázky alebo vystúpenia, považujte to zároveň za moje záverečné slovo. Ja vám ďakujem za pozornosť a dopredu ďakujem za ústretovosť k legislatívnym návrhom. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem vám, pani kolegyňa, za vaše vystúpenie. Pýtam sa, kolegyne, kolegovia, máte faktickú poznámku k vystúpeniu. Nemáte. Ďakujem. Uzatváram všeobecnú rozpravu o tomto bode nášho rokovania. Keďže pani navrhovateľka vystúpila, vlastne využila možnosť vystúpiť v rozprave, zároveň povedala, že je to aj záverečné slovo, pýtam sa pána spravodajcu, či chce využiť možnosť záverečného slova. Nie. Dámy a páni, ďakujem vám za spoluprácu. Prerušujem rokovanie o tomto bode nášho rokovania. Teraz pristúpime, dámy a páni, k prvému čítaniu návrhu poslankýň Národnej rady Slovenskej republiky Jany Haluškovej, Kataríny Čižmárikovej a Márie Angelovičovej na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 94/1963 Zb. o rodine v znení neskorších predpisov. Pani kolegyňa, s procedurálnym? Prosím, dajte slovo pani poslankyni Haluškovej. J. Halušková, poslankyňa: Pán predsedajúci, ja by som chcela informovať, že sťahujem návrh tohto zákona, nakoľko náš návrh sme zakomponovali do predchádzajúcej legislatívy. M. Andel, podpredseda NR SR: Áno, čiže vlastne to vaše vystúpenie prebehlo v rozprave. V poriadku, čiže sťahujeme. (Hlasy v rokovacej sále.) Rozmyslite si to, máme ešte stále čas. (Hlasy v sále.) Pán kolega, nie si na ihrisku, nevykrikuj! Ja vediem schôdzu, a nie ty! (Hlasy v sále.) Ďakujem. Takže trváte na svojom, dámy a páni. Budeme pokračovať ďalším bodom nášho rokovania, keďže kolegyne stiahli svoj návrh. Stiahnuté, dobre. Takže teraz nasleduje prvé čítanie o návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Alexandra Slafkovského na vydanie zákona o vojnových hroboch. Návrh zákona ste dostali ako tlač 1395, návrh na pridelenie návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady Slovenskej republiky máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady číslo 1553. Teraz dávam slovo poslancovi Slafkovskému a prosím ho, aby uvedený návrh predniesol. Pán kolega, nech sa páči, máte slovo.