K. Tóthová, poslankyňa: (2002-02-13):
I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Engliš. A. Engliš, poslanec: Pán Mikloš, teraz som vlastne pochopil, prečo sa vy venujete hlavne SPP. Sám ste povedali, že ste nemali záujem alebo nezasahovali ste do privatizácie iných podnikov. Pokiaľ viem, privatizácia iných podnikov, tam bola odmena poradcovi vraj 500 mil. korún a tu je odmena 4 mld. Čiže preto som teraz pochopil, prečo sa venujete hlavne SPP. A možno aj preto tu bolo toľko diplomatických áut pred Národnou radou. Okrem toho mám aj názor na to, alebo pripadá mi to, že vy v podstate ako keby ste predávali moju záhradu a je vám jedno, za akú cenu to predáte, pretože to nie je vaša záhrada, ale moja záhrada. A taký istý názor mám aj na predaj VSŽ. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Karlin. G. Karlin, poslanec: Ďakujem za slovo. Mám taký dojem, že páni z vlády, ale ani z vládnej koalície nechcú počuť pravdu, čiže hlas opozície. Uvedomte si, že to je varovný signál, že niečo nie je dobré v tomto štáte. Ja ako riadiaci človek z praxe som vnímal kritiku vždy ako konštruktívny nástroj, ktorý mi pomáhal odstraňovať chyby v riadiacom procese. Vy sa však tvárite ako geniálni experti, ktorí nerobia žiadne chyby, a pritom nejaký múdry raz povedal, že „pocit geniality je prvým krokom k niečomu inému, ako je genialita“. Pán Mikloš, rozdielne videnie ekonomiky ste tu spomínali. Môže byť storaké videnie, ale ekonomika je len jedna. A to som sa už naučil z vlastnej skúsenosti. Keby pán premiér predložil na vašu obhajobu číselné analýzy, ktoré o niečom hovoria, tak by sme nemali o čom debatovať. Ale pán premiér vlastne predložil len bájku na päť pokračovaní. Nehnevajte sa na mňa, nie som tu tak dávno, ale vždycky počúvať o účelovej lži ma už mrzí. Odzneli tu konkrétne čísla, ale od vás som nepočul konkrétne vyvrátenie týchto čísiel. Ja mám len jednu otázku: Ako je možné, že pri 107-miliardovom deficite v zahraničnom obchode daňové úrady vyplatili o 34 mld. korún viac na odpočet DPH? Toto je vážna otázka. A keď toto ešte priradíme k tým ostatným, tak sa dostávame k už okolo 250 mld. To nie je šafárenie, ale hovorím tomu, asi treba zaviesť druhý nový pojem, že je to tunelovanie tejto republiky. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Benčat. J. Benčat, poslanec: Ďakujem za slovo. Chcel by som pánu podpredsedovi pripomenúť jednu vec. K tomu, aký máme my imidž v zahraničí, ste prispeli aj vy tu všetci, čo ste koaličníci, čo ste chodili tam žalovať všelijaké hlúposti. O tom, aký máme imidž na Slovensku, rozhodujú naši voliči a naši občania. Vy máte zhruba 5 %. My máme 30 %. Tak kde je teraz pravda? Kde sa prikláňa pozitívny imidž? Takže nehovorte takéto výmysly, ktoré nesúvisia s tým, čo je pravda. A ešte raz k tým telekomunikáciám. Ja som povedal, cena 1 m2 telekomunikačných stavieb bola zhruba 3 000 korún, ako boli stavané. Hodnotenie dnes je 30 000 korún za 1 m2. V Rakúsku je to 30 000 šilingov. Prosím vás pekne, celý ten súčet, sumár robili doktori práv. To nerobili odborníci telekomunikačných stavieb. A tá suma, na tom trvám, podľa ich auditu je 616 mld. To znamená, že zhruba polovica, teda 51 %, vychádza na tých 314,16 mld., a nie úbohých 42 mld. 42 mld. – to je o čom? A rozprávate o nejakom rozvojovom investičnom kapitáli. Však to si investoval majiteľ už do svojej firmy. Ale kto tu doniesol peniaze na rozvoj? Veď to je fakt výpredaj podnikov a vy to nazývate, že to je prísun kapitálu? Veď nežartuje s nami! A ešte chcem pripomenúť, že ak už teda hovoríme o EÚ, praktické kroky tejto vlády nás vzďaľujú od EÚ. EÚ nebude potrebovať chorých a chromých členov. EÚ bude potrebovať ekonomicky silných, administratívne silných a s legislatívnou výkonnosťou. Potom môžeme hovoriť, že sa bude o nás EÚ zaujímať ako o rovného partnera. Nie za týchto okolností. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Krajči. G. Krajči, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Pán Mikloš, vystúpili ste v prejave, ktorý môžeme nazvať naozaj štátnickým prejavom, a potvrdili ste moje heslo, že táto vláda je vládou Ivana Mikloša, ktorej premiérom je Mikuláš Dzurinda. Skutočne tu manipulujete všetko vy. Aj z tých vystúpení, ktoré ste tu povedali, sa skutočne divím vašej drzosti, keď beriete meno Jána Duckého znovu do úst, ktorého ste toľko pourážali, a dokonca máte tú drzosť, že vy idete niekoho žalovať. Veď keby sme postupovali tak ako vy, tak vy už by ste tu nemali vôbec sedieť. Od toho 11. januára 1999 ste toľkokrát okydali toho človeka, že sa musíte hanbiť. Čo sa týka prepojenia Horizontu a BMG Investu, pán kolega, tak nevyťahujte meno Kardoša, prv si zistite, kedy nastúpil. Je tam dva dni. Chlap bol tri roky nezamestnaný. Ale zoberte si iné prepojenie. Zoberte si prepojenie na TA 3, kde Horizont má 51-percentný podiel, a ja vám poviem, že existuje zmluva, ktorú podpísal BMG Invest s pánom Langyelom, hovorcom vlády Mikuláša Dzurindu, na zakúpenie reklamného priestoru v máji 2002 na štyri roky vopred a vyplatili 147 mil. korún, ktoré dali dobromyseľne občania Slovenskej republiky. Vás to netrápi, že politická televízia je platená z týchto peňazí? A aké je tam potom prepojenie? Nezaujímate sa o to? Ani orgány činné v trestnom konaní? Ani krajský úrad vyšetrovania? Ani Šátekovo komando? Ani SIS? Tak mi nepovedzte, že ste o tom nevedeli! A čo sa týka predaja akcií Východoslovenských železiarní, pán podpredseda, keď kradnete, tak nech je medzi vami aspoň zlodejská česť. Už sám bývalý veľvyslanec USA Ralph Johnson sa nad tým zamýšľa, čo sa tu deje, a ten naozaj nebol sympatizantom HZDS. Prečítajte si v Domino-fóre, čo píše o predaji týchto akcií. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pani poslankyňa Podhradská. M. Podhradská, poslankyňa: Ďakujem za slovo, pán podpredseda. Pán Mikloš, na začiatku vášho vystúpenia ste začali hovoriť o Goebbelsovi a o tom, ako sme sa dobre od Goebbelsa naučili vystupovaniu, ale pritom je najväčším paradoxom, že ak tu niekto Goebbelsovu metódu predviedol v tej vrcholnej forme, tak ste to boli práve vy. Už to tu naznačil pán poslanec Krajči. V rozhovore pre Domino-fórum bývalý veľvyslanec USA na Slovensku Ralph Johnson, ktorý teraz pôsobí ako ekonomický poradca U. S. Steelu, povedal, že práve v tom podozrivom obchode bolo veľmi veľa vecí netransparentných a že táto vláda za to zodpovedá. Povedal doslova, že v čase, keď sa predávali akcie za 160 korún, bola ponuka na RM Systéme za jednu akciu 200 korún. Tak mi teraz povedzte: Kto klame? Johnson, keď tvrdí, že tam bola ponuka na 200 korún, alebo vy, ktorý ste vraveli, že U. S. Steel dalo 130 a vyššia ponuka ako tých 130 nebola? Mali by ste si trošičku preveriť všetky veci okolo toho a netvrdiť nám aj celej verejnosti, že my klameme, a vy pritom v celom vašom vystúpení ste prekrucovali pravdu. Klamali ste buď úplne, alebo ste používali polopravdy, len aby ste zahmlili skutočnosť takú, aká je. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Húska. A. M. Húska, poslanec: Ďakujem. Pán podpredseda vlády Mikloš, naozaj ste si tu dovolili, čo si nesmiete myslieť, že si môžete dovoliť. Jednak ste hovorili o našich tzv. účelových lžiach a potom v tej istej chvíli ste začali hovoriť: A mimochodom, pokiaľ ide o Horizont a BMG, tak tam máte hovorcu HZDS. Skutočne niekoľko rokov nezamestnaný človek, ktorý dávno u nás nie je, nájde zamestnanie, zrejme nijaké iné nemal, a vy jednoducho teraz obrátite reflektory vašej demagógie na nás, aby ste ukázali, akí sme my nemožní. Druhá záležitosť. Hovorili ste tu zase veľmi frajersky o možnostiach, že treba stále vytvárať možnosti pre zahraničných investorov. A veď vy veľmi dobre viete, že keď bude skončená privatizácia, tak s investormi máme totálny problém. Európska komisia konštatovala vo svojej správe, prečítajte si ju, že treba očakávať prudký pokles investícií v strednej a východnej Európe, pretože sa, doslova hovorím, privatizačný potenciál takmer celkom vyčerpal. To znamená, skončia bazárové nákupy, ktoré takým nezodpovedným spôsobom robíte, a potom už s tými investíciami bude problém. Tak takto na nás jednoducho nemôžete ísť. Vy si nesmiete myslieť, že si môžete dovoliť hovoriť čokoľvek. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Maxon. Po ňom pán poslanec Malchárek. M. Maxon, poslanec: Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené kolegyne, vážení kolegovia, vážený pán podpredseda vlády, skupina poslancov Národnej rady predložila návrh na vyslovenie nedôvery podpredsedovi vlády Ivanovi Miklošovi v súlade s čl. 88 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky v spojitosti s § 109 ods. 1 a 2 zákona o rokovacom poriadku Národnej rady. Toto ústavné právo vo vzťahu k podpredsedovi vlády Ivanovi Miklošovi využíva skupina poslancov už po druhýkrát v tomto volebnom období. Pri dôvodoch prvého návrhu podpredseda vlády s primeranou dávkou elegantných klamstiev odmietol nami predložené dôvody a, tak ako dnes, označil ich za nezmysly. Fakt, že opakovanie je matkou múdrosti, neplatí len v školských laviciach, ale i v politike. Pripomeňme si teda niekoľko minulých dôvodov a konfrontujme ich s dnešnou realitou. Podpredsedovi vlády sme vtedy vytýkali nekvalitnú prípravu a neuspokojivý stav v realizácii reformy verejnej správy. Ako dopadla, resp. ako katastrofálne dopadla decentralizácia a modernizácia verejnej správy na Slovensku, dnes vie každý predseda vyššieho územného celku, každý poslanec vyššieho územného celku, každý primátor i starosta. Namiesto osobnej zodpovednosti a konzekventnej kritiky alebo sebakritiky sa zodpovedný člen vlády vzdal svojich povinností, ktoré mu vyplývajú z kompetenčného zákona a ktoré sa v súlade s programovým vyhlásením vlády zaviazal plniť. Že výsledkom tohto procesu je nepodarok, nič nemení na skutočnosti, že sa podpredseda vlády Ivan Mikloš vzdal funkcie zodpovedného garanta pri realizácii reformy verejnej správy. Zostane natrvalo faktom, že vyššie územné celky plávajú vo vodách legislatívnej neistoty, bez akýchkoľvek ekonomických a finančných pravidiel. Vysvetlite, prosím, dnes primátorom miest a starostom obcí, pán podpredseda vlády, ako je možné, že ste pripustili okrem iného i riešenie, že zriaďovateľom sociálnych zariadení pre seniorov sú mestá a obce? Vašou povinnosťou bolo presadiť pôvodný návrh, aby zriaďovateľská funkcia bola na vyšších územných celkoch. Toto je len jeden z príkladov, na ktorom chcem zdôrazniť, že po takýchto neuvážených zmenách pôvodnej predlohy ste jednoducho mali nájsť dostatok odvahy a zodpovednosti a kompetenčný zákon pred záverečným hlasovaním z rokovania Národnej rady Slovenskej republiky stiahnuť. Konštatovanie, že zlá reforma je lepšia ako žiadna, je jednoducho politickým hazardérstvom. V tomto prípade sa zákon, za ktorý ste zobrali zodpovednosť, ako i plat vysokého štátneho úradníka, týka 134 zariadení s niekoľkými tisíckami starých ľudí, ktorí po vašej reforme nevedia, čo s nimi o niekoľko mesiacov bude. Na našu vtedajšiu kritiku ste uviedli, citujem: „Moja úloha bola strategická a koncepčná príprava reformy.“ Dnes je zrejmé, že výsledok nie je ani strategický, ani koncepčný. Ďalej ste povedali: „Bol som zodpovedný za vypracovanie systému financovania vyšších územných celkov.“ Nuž, nielen že ste boli zodpovedný, ale do dnešného dňa i ste, pretože nik v tejto krajine žiadny systém financovania vyšších územných celkov do dnešného dňa, vážený pán podpredseda vlády, nepozná. Keď ste sa po schválení kompetenčného zákona vzdaním formálne usilovali zbaviť zodpovednosti za zbabraný postup, napadá mi v tejto súvislosti istá analógia. Nechceli ste sa, pán podpredseda vlády, náhodou vzdať i postu šéfa v privatizačnej komisii pri privatizácii Slovenského plynárenského priemyslu? Podpredsedovi vlády Ivanovi Miklošovi sme v minulosti vytýkali, že je zodpovedný za nekoordinovaný a nekoncepčný postup v sľubovanej reforme daňového systému a celkového odvodového zaťaženia občanov Slovenskej republiky i podnikateľskej sféry. Dnes môžem s istotou konštatovať, že v daňovej legislatíve vládne chaos a vy, pán podpredseda vlády, za tento stav necítite zodpovednosť, pretože privatizovať je lukratívnejšie, ako tvrdo pracovať na daňovej legislatíve, pričom sa nekolegiálne tvárite, že táto oblasť patrí výhradne do kompetencie ministerstva financií. Nie, pán podpredseda vlády, o vašej povinnosti koordinovať túto oblasť hovorí nielen kompetenčný zákon, ale i organizačný štatút vlády Slovenskej republiky. Vysvetlite nám, prosím, kto nesie zodpovednosť alebo aspoň spoluzodpovednosť za fiasko pri majetkových priznaniach a kto je zodpovedný, resp. spoluzodpovedný za finančné straty, ktoré boli vynaložené za týmto účelom? Moja odpoveď znie: podpredseda vlády pre ekonomiku Ivan Mikloš. Dôkazom vášho nezáujmu koordinovať a sledovať daňovú legislatívu sú legislatívne nepodarky, ktoré komplikujú celý systém správy daní. Vy sa vôbec nehanbíte za taký nezmysel, ako je zavedenie dane zo strany? Vás vôbec nemrzí nezmyselná právna úprava, ktorá ukladá povinnosť podnikateľom nahlasovať daňovým úradom všetky platby fyzickým osobám? Ak toto majú byť koncepčné postupy, potom sa vôbec nemožno čudovať, že objem daňových nedoplatkov sa vyšplhal na rekordných 68 mld. Sk. Pán Mikloš, ako podpredseda vlády ste v súlade s programovým vyhlásením vlády prevzali zodpovednosť za transformáciu sociálneho zabezpečenia a reformy dôchodkového systému. Okrem vyjadrenia nespokojnosti s prácou ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny ste však nič nespravili. Kde sú vaše sľubované reformy školstva a zdravotníctva? Vypočujte si, prosím, kam dospeli vaše reformné kroky v zdravotníctve. Informácie sú aktuálne a pri ich počúvaní sa nemožno ubrániť strašnému pocitu mizérie a ľudskej ľahostajnosti. Na hematologickom a transfúznom oddelení Nemocnice s poliklinikou v Dolnom Kubíne môžu uskutočňovať týždenne len 40 až 60 odberov krvi. Tento stav pretrváva od septembra minulého roka, pritom záujem o darovanie krvi je minimálne o polovicu vyšší. Počet odberov krvi obmedzujú chýbajúce peniaze potrebné na špeciálne vyšetrenia darovanej krvi. I takto vyzerá vaša reforma. Onkologickí pacienti Fakultnej nemocnice Louisa Pasteura v Košiciach už týždeň nemajú lieky pre pacientov chorých na rakovinu. Je pravda, že ekonomické problémy v nemocnici majú starší dátum, ale, a to je podstatné, v roku 1997 nemocnica dostávala 60 mil. Sk mesačne, vlani už len 75 % tejto sumy. Dlhy v minulom roku v tejto nemocnici mesačne rástli o 20 mil. Sk. Takýchto prípadov na Slovensku sú desiatky. To však nie je reforma, ale politický cynizmus najhrubšieho zrna! I takúto podobu môže mať reálne plnenie vašej Zmluvy s občanmi. Choďte, pán podpredseda vlády, zastúpiť zhrozeného lekára, ktorý musí vysloviť tú strašnú vetu pred pacientom: Ľutujem, ale nemôžem nič robiť pre nedostatok peňazí. To nie je zneužitie emócii pri dokazovaní vašej neschopnosti, to je realita vami sľubovanej reformy v zdravotníctve. Ak ste neboli a nie ste schopný zmeniť veci k lepšiemu, aspoň sa zdržte finančných výdavkov, akými je 340 mil. Sk určených za vašej aktívnej podpory na Národné tenisové centrum. Sú to peniaze i tých daňových poplatníkov, ktorí v Košiciach nemajú lieky. Národné onkologické centrum by nepochybne vedelo, ako z týchto peňazí možno pomôcť tým, ktorí to najviac potrebujú. Pán podpredseda vlády, v tejto chvíli vás robím spoluzodpovedným za absurdné rozhodnutie vlády, ktorým bolo uložené vyplatiť odškodné firme Defos International v likvidácii vo výške 230 mil. Sk z prostriedkov štátneho rozpočtu. Vopred vás upozorňujem, že vaša prípadná argumentácia, ktorou by ste chceli preniesť vinu na vládu minulú, je nezmyslom. Nezmyslom preto, že disponujem dôkladným právnym rozborom významnej advokátskej kancelárie, ktorá zrozumiteľne preukazuje, že odškodnenie v rámci mimosúdneho vyriešenia sporu hrubo porušilo ekonomické záujmy Slovenskej republiky. Predpokladám, že ste informovaný o mojom podaní podnetu na Generálnu prokuratúru v tejto veci, ako i podanie na Najvyšší kontrolný úrad vo veci nezákonného vyplatenia štátnych finančných prostriedkov firme Defos v likvidácii. Verím, že už nepotrvá dlho a moje podozrenie, že na odškodnenie vo výške bezmála štvrť miliardy slovenských korún nebol právny dôvod. Poďme však k veciam, ktoré sú hlavným predmetom vášho záujmu. Ste šéfom privatizačnej komisie na privatizáciu Slovenského plynárenského priemyslu. Osobne som presvedčený, že zriadenie takejto komisie nemá žiadnu oporu v zákone. Nebudem ani komentovať návrh Strany demokratickej ľavice týkajúci sa zmeny postupu privatizácie Slovenského plynárenského priemyslu. Uvediem však niekoľko relevantných údajov, ktoré pre mňa z nepochopiteľných dôvodov tajíte pred občanmi Slovenskej republiky, ktorým Slovenský plynárenský priemysel dosiaľ patrí. Pre lepšiu zrozumiteľnosť údajov sa pokúsim o isté porovnanie technických a ekonomických parametrov v Čechách sprivatizovaného Transgazu a Slovenského plynárenského priemyslu. Transgaz realizuje ročný tranzit plynu v objeme 45 mld. m3, Slovenský plynárenský priemysel 90 mld. m3. Transgaz ročne predá 10 mld. m3, Slovenský plynárenský priemysel 7 mld. m3. Transgaz uskladní ročne 3 mld. m3, Slovenský plynárenský priemysel má kapacitu zásobníkov 2 mld. m3. Rozhodujúce kritériá, ktoré by mali a musia ovplyvniť cenu, sú medzinárodný tranzit a predaj plynu. Tržby za tranzit Slovenského plynárenského priemyslu, dámy a páni, sú 570 mil. amerických dolárov ročne, tranzit Transgazu v amerických dolároch predstavuje 250 mil. amerických dolárov ročne. Slovenský plynárenský priemysel produkuje vyšší zisk s menšou hodnotou aktív ako Transgaz. Rešpektujúc, a to je mimoriadne dôležité, seriózne projekty na zvýšenie kapacity tranzitu Slovenského plynárenského priemyslu možno hovoriť až o 130 mld. m3 za rok, pričom u Transgazu projekty na reálne rozšírenie kapacity neprichádzajú do úvahy. Problémom Slovenského plynárenského priemyslu je vysoká strata z predaja plynu pre odberateľov. Zvýšenie m3 plynu len o 1,50 Sk, a nie o 3 Sk, tak ako ste navrhovali, zníži stratu z predaja o 10 mld. Sk, i tak zostane slovenská cena pod cenovou úrovňou v Čechách a vytvorí to konkurenčnú výhodu pre podnikateľov. Ak rešpektujeme potrebu cenovej úpravy plynu, ale maximálne o tú 1,50 Sk, čo som hovoril, a budeme uvažovať s obvyklou importnou cenou, je potrebné vylúčiť rok 2000 a 2001, lebo to boli roky extrémne. Potom by sa mal reálny zisk Slovenského plynárenského priemyslu dlhodobo pohybovať medzi 20 až 25 mld. Sk za jeden jediný rok. Transgaz porovnateľne dosahuje ziskové parametre zhruba 10 mld. Sk. Ak teda cena Transgazu je 133 mld., potom komparatívnou metódou cena za Slovenský plynárenský priemysel ako celok predstavuje minimálne 350 mld. Sk, pričom SPP má oproti Transgazu ďalšie zásadné strategické výhody, o ktorých pre krátkosť času nebudem hovoriť. Prečo som uviedol niekoľko rozhodujúcich čísiel? No jednoducho preto, že materiály odovzdané potenciálnym záujemcom sú síce kvalitné, ale o trhovej hodnote Slovenského plynárenského priemyslu nehovoria skoro nič. Za neodborné a neprofesionálne považujem i to, že v materiáloch pre záujemcov sa nič nehovorí o podmienkach, ktoré si štát určí, budúce ciele spoločnosti, v tomto prípade by išlo o formu obmedzenej súťaže s podmienkami, čo je pri takýchto predajoch úplne obvyklé. Sú to podľa mňa strategické chyby, za ktoré zodpovedá podpredseda vlády Ivan Mikloš. A za predpokladu, že proces privatizácie Slovenského plynárenského priemyslu nebude pozastavený, môžu z toho plynúť obrovské finančné straty. Neexistuje teda objektívny dôvod na to, aby nebola stanovená minimálna cena, dámy a páni, už vôbec neexistuje dôvod, aby ani člen vlády nepoznal stanovenú cenu privatizačným poradcom Credit Swister of Boston. Pán podpredseda vlády, ospravedlňte sa, prosím, aspoň svojim vládnym kolegom, ktorých označil tajomník privatizačnej komisie, ktorú vediete, že sú nezodpovední „kecalovia“. Konštatovať totiž, citujem: „Keby sa ocenenie SPP dostalo na rokovanie vlády, tak je na druhý deň v novinách.“ Len vy, pán podpredseda vlády, a členovia vašej komisie sú dôveryhodní ľudia. Dôveryhodnejší ako ministri a ich štátni tajomníci. Dnes máme oprávnené dôvody na to, aby sme vám vyslovili nedôveru. Vaša komisia ostatným členom vlády už nedôveru vyslovila. I takáto kultúra vládnutia je realitou dnešných dní na Slovensku. Nedôveru ste vyslovili tým, ktorí podľa zákonov tejto krajiny majú vaše privatizačné harakiri odsúhlasiť. Navzájom sa obviňujete, koľko a ktorí politickí prominenti čakajú na províziu z predaja Slovenského plynárenského priemyslu, a občana chcete presvedčiť, koľko dobra ste už pre túto krajinu vykonali. Spomeňte si láskavo, pán podpredseda vlády, koľko kriku robila vaša M.E.S.A 10 v roku 1998 k nepriaznivému vývoju obchodnej bilancie Slovenskej republiky. Kde sú vami povzbudzovaní ekonomickí experti dnes, keď saldo obchodnej bilancie v minulom roku prekročilo 100 mld. a dosiahlo celkovo schodok 103,2 mld. Sk. Vašim rozprávkam, že to nie je katastrofa, lebo sa zmenila štruktúra schodku, nik neuverí, pretože to jednoducho nie je pravda. Pozerám sa, či je tu guvernér Národnej banky Slovenska. Poslúchnite, pán podpredseda vlády, guvernéra Národnej banky, ktorý vás vyzýva k sprísneniu fiškálnej politiky na zmiernenie deficitu zahraničného obchodu. Realizujte, prosím, ním odporúčané zníženie platov štátnych zamestnancov, veď vaša Zmluva s občanmi, v ktorej ste sa zaviazali k dvojnásobku, je dnes už len zdrapom papiera. Výsledkom vášho podpredsedovania je armáda 560 000 nezamestnaných. Viac ako 12 % slovenskej populácie žije v stave hmotnej núdze. 40 % z 250 000 osamelo žijúcich dôchodcov žije pod hranicou životného minima. Vážené dámy a páni, ešte raz zdôrazňujem, to sú relevantné dôvody na to, aby podpredsedovi vlády pre ekonomiku Ivanovi Miklošovi Národná rada Slovenskej republiky vyslovila nedôveru. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec, za vystúpenie v rozprave. Jedna faktická poznámka – pani poslankyňa Belohorská. Končím možnosť prihlásiť sa do faktických poznámok. Prosím. I. Belohorská, poslankyňa: Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Chcela by som poznamenať len jednu vec. Problém, o ktorom hovoril pán poslanec, s liečbou a s nedostatkom cytostatík na liečbu onkologických ochorení sa v tejto snemovni už prerokúval. V októbri minulého roku som upozornila, že nie je na cytostatickú liečbu pacientov na východnom Slovensku. Na drastickom prípade mladej ženy, ktorá má všetky šance podľa súčasnej lekárskej vedy byť vyliečená, ak by brala príslušnú liečbu. Lekár jej odporučil, aby si išla aspoň zaobstarať za vlastné prostriedky tieto lieky v Čechách, že potom ich bude mať podané. Okrem nezmyselnej odpovede, ktorej sa mi dostalo z ministerstva zdravotníctva, kde ma minister upozornil, že chyba bola v distribúcii a v ničom inom, nikto z ekonomických ministrov sa tejto zúfalej situácii v nemocniciach nevenoval. Je zaujímavé, že pán podpredseda vlády aj včera vystúpil a hovoril, ako je dôležité predĺžiť vek odchodu žien do dôchodku. Ale napríklad ako podpredseda vlády neovplyvnil v ničom, aby sa vypracovala stratégia, aby sa zabránilo úniku mladých ľudí, ktorí nenachádzajú zamestnanie na území Slovenska. A vlastne treba povedať, že aj peniaze, ktoré sa vynakladajú na ich štúdium, sú vyhodením von z okna, pretože títo mladí nezostanú tu na podpore, títo mladí opustia republiku. Čiže aj to je dôsledok vašej vlády, páni.