Mihál, Jozef, podpredseda vlády a minister práce, sociálnych vecí a rodiny SR (2011-05-26):
Ďakujem. Ako ste si mohli všimnúť len z týchto zopár úryvkov, ktoré dostávame na naše ministerstvo, situácia v oblasti poskytovania sociálnych služieb je vážna a neudržateľná. Zariadenia sociálnych služieb hrozia krachom, zatvorením, prepustením klientov. Dotýka sa to v menšej miere verejných, vo väčšej miere neverejných poskytovateľov sociálnych služieb. Už dlhšiu dobu doplácajú na zlé nastavenie zákona o sociálnych službách z dielne exministerky práce, sociálnych vecí a rodiny pani Viery Tomanovej. Je to zákon, pripomínam ho, ktorý prijala predchádzajúca vláda Roberta Fica. Stojíme preto pred otázkou, čo s občanmi, ktorým samospráva nedokáže poskytnúť, zabezpečiť, resp. spolufinancovať primeranú formu sociálnej služby. Najväčšie problémy týmto zariadeniam spôsobuje teda financovanie, ktoré leží na pleciach obcí, vyššieho územného celku a klienta. Náš návrh, je to pracovný návrh, diskutujeme veľmi intenzívne v týchto dňoch o tomto probléme a hľadáme riešenia, je postavený na báze trojpilierového financovania, kde financovanie bude na pleciach štátu, samosprávy, čiže obce alebo VÚC, a samozrejme samotného klienta. V Programovom vyhlásení vlády Slovenskej republiky je napísané: „Vláda preto zmení systém financovania poskytovateľov sociálnych služieb, aby boli zrovnoprávnené všetky právne formy poskytovateľov a zavedie právo klienta na výber poskytovateľa sociálnych služieb.“ Právo klienta na slobodný výber formy a miesta poskytovania sociálnej služby klientom sme už upravili tzv. malou novelou zákona o sociálnych službách, ktorá reagovala aj na nález Ústavného súdu. A naše ministerstvo, ako som už spomínal, podniká potrebné kroky k náprave, aj pokiaľ ide o financovanie. Intenzívne pracujeme na návrhu takzvanej veľkej novely zákona o sociálnych službách, kde kľúčovou otázkou je práve vyriešenie a zrovnoprávnenie financovania verejných aj neverejných poskytovateľov sociálnych služieb. Skúsim ešte trošku bližšie popísať tie tri piliere, na ktorých bude stáť financovanie zariadení, resp. sociálnych služieb ako takých. Prvý problém je ten, že obce a vyššie územné celky pri súčasnom nastavení nedokážu zo svojich rozpočtov reálne pokryť všetky výdavky na sociálne služby, to je, myslím, jasné. V rámci jednotlivých noviel, a hlavne tu znovu zdôrazňujem novelu, nie novelu, ale nový zákon o sociálnych službách, ktorý bol prijatý v roku 2008, neboli zohľadnené reálne výdavky obcí a miest, ktoré v reálnom živote musia vynakladať na sociálne služby. A to nie sú len tie penzióny pre starších ľudí, ale sú to napr. aj zariadenia, ako sú nocľahárne, útulky, zariadenia núdzového bývania a podobne. Pre jej lepšiu ilustráciu, na rok 2011 sú predpokladané príjmy obcí a vyšších územných celkov, ktoré by mali byť použité na sociálne služby, asi 218 mil. eur, ale pritom výdavky na tieto zariadenia sa odhadujú vo výške 341 mil. eur. Preto navrhujeme rozdeliť financovanie sociálnych služieb medzi štát, obec, resp. vyšší územný celok a klienta. Ak by tieto predbežné zámery mali byť naplnené, tak ročne by išlo na financovanie sociálnych služieb približne o 183 mil. eur viac ako doteraz s tým, že na tejto sume, na tejto vyššej sume by sa podieľalo vyššie spolufinancovanie klientov a, samozrejme, aj vyšší príspevok zo štátneho rozpočtu. Z rozpočtu obcí a vyšších územných celkov sa bude hradiť tzv. finančný normatív, ktorého výška by závisela od druhu poskytovanej služby, a bol by rovnaký bez ohľadu na to, či ide o verejného alebo neverejného poskytovateľa príslušnej služby. Príspevok pri odkázanosti na pomoc inej osoby by bol financovaný zo štátneho rozpočtu, pričom by sa zohľadňovala finančná situácia samotného klienta, to znamená, zjednodušene povedané, tí bohatší klienti by dostávali nižší príspevok od štátu, a tí, ktorí sú sociálne na tom horšie, by dostali vyššiu sumu na tento príspevok. Samotná úhrada klienta, ktorá je veľmi dôležitá a bez ktorej sa financovanie sociálnych služieb nezaobíde, je tak, takisto veľmi dôležitá a takisto pri nej budeme navrhovať citlivým spôsobom zohľadniť sociálnu situáciu príslušného klienta. Treba si uvedomiť, že v zariadení dostáva ten klient všetku možnú starostlivosť, to znamená, je asi jasné, že sa musí zaplatiť ubytovanie, stravovanie a ďalšie služby aj z toho možno niekedy nízkeho dôchodku, ale to spolufinancovanie tam jednoducho logicky musí byť. Ešte sa chceme pristaviť pri finančnom normatíve, ktorý bude definovaný plošne v rovnakej sume v závislosti od typu zariadenia, ale nezávislé od toho, kto je zriaďovateľom. Tento finančný normatív by mal byť stanovený v zákone a jeho výška teda bude závisieť od druhu a formy poskytovanej sociálnej služby, čím odstránime súčasný nerovnaký prístup k zariadeniam podľa toho, kto je ich zriaďovateľom. Tento normatív vlastne bude znamenať konkrétne zákonom stanovené minimálne sadzby na konkrétne sociálne služby a budú hradené tieto normatívy klientovi z rozpočtu obce alebo vyššieho územného celku. Ďalším rozmerom a ďalším problémom, ktorý momentálne riešime, je aj otázka kompetencií, pretože tu sa treba zamyslieť, či súčasné nastavenie kompetencií, to znamená, z tohto produktu povinnosti financovania, je nastavené správne alebo nie. Problém je to veľmi široký a naozaj musíme ho riešiť, pretože tak v minulom roku, ako aj v tomto roku, veľmi jasne nám prax ukazuje, že nemôžeme zostať v takom stave, v akom sme. Chcem pripomenúť, že dnes na isté, isté čiastočné dofinancovanie sociálnych služieb slúžia nesystémové podpory, ktoré poskytuje vláda. Pripomínam, že v decembri 2010 vláda poskytla obciam, mestám a vyšším územným celkom v rámci monitoringu sumu 3 mil. 869 tis. eur, a teraz v máji 2011, pred dvoma týždňami, vláda schválila ďalšiu sumu takejto dotácie na základe ďalšieho monitoringu, a to v sume 5 mil. 769 tis. eur. V súčasnosti sa zároveň rokuje s ministerstvom financií a pripravuje sa na rokovanie vlády ďalší materiál, ktorého podstatou bude poskytnutie jednorazovej dotácie pre vybrané verejné zariadenia zriadené obcami po decentralizácii a zároveň pre vybraných neverejných poskytovateľov. To je všetko. Dúfam, že vás moja odpoveď uspokojila.