Kyselica, Lukáš, poslanec NR SR (2021-11-23):
Ďakujem, pán predsedajúci. Tento návrh považujem za legitímny. Treba sa tu baviť o tejto 363. Čo sa týka konkrétneho návrhu, nie je celkom podľa môjho gusta, ale do druhého čítania by som ho pustil a potom by sa dal vyprecizovať. Každopádne som za, aby sa otvorila debata. Prečo? Spravíme si taký konkurz, taký mierny exkurz do minulosti, ako sa vyvíjala táto 363. Ešte Radičovej vláda prijala pred rokmi tú novelu zákona, ktorá mala zamedziť, aby sa na tých najvyšších miestach, teda na najvyšších poschodiach prokuratúry, zametali nejaké kauzy pod koberec. Priniesla tzv. zrušenie negatívnych pokynov. Teda nadriadený prokurátor nemôže napríklad nepodať obžalobu. Na Generálnej prokuratúre vtedy našli spôsob ako túto novelu v podstate negovať. Vtedajší prvý námestník Ladislav Tichý, ktorý v neprítomnosti vykonával funkciu generálneho prokurátora, vydal nový príkaz o mimoriadnych opravných prostriedkoch, medzi prokurátormi známy ako 363, do neho doplnil, že generálny prokurátor môže zrušiť právoplatné uznesenie o vznesení obvinenia. Dodatok, ktorý umožňuje rušiť uznesenie o vznesení obvinenia, vlastne spôsobuje problémy najmä v korupčných trestných veciach. Väčšinou sú pri nich kľúčové dva-tri dôkazy, a to najmä odposluchy, obrazovo-zvukové záznamy či použitie agenta, ktorý sa už neskôr nedajú účinne zopakovať. Ak ich účelovo vlastne GP vyhodnotí alebo nehovorím, že účelovo, ale ak ich GP vyhodnotí ako nezákonne, s vecou sa už nepohne a nie je možné usvedčiť páchateľa. Polícia musí tú trestnú vec ukončiť. Zrušenie právoplatných rozhodnutí v prípravnom konaní ako mimoriadny opravný prostriedok bol do právneho poriadku Slovenskej republiky implementovaný zákonom 301/2005 za účelom zníženia počtu trestných vecí na Najvyššom súde, pretože podľa predchádzajúcej právnej úpravy Najvyšší súd v rámci konania o sťažnosti pre porušenie zákona preskúmaval aj zákonnosť rozhodnutí policajtov a prokurátorov vydaných v prípravnom konaní. Zrušenie právoplatných rozhodnutí v prípravnom konaní je jedným z troch mimoriadnych opravných prostriedkov podľa Trestného poriadku, ktorými možno zrušiť právoplatné rozhodnutie. Je upravený v 363 a v nasledujúcich. Čo tam je, to každý vie. Aplikácia tohto inštitútu v prípravnom konaní je vylúčená v prípade právoplatného rozhodnutia vydaného sudcom pre prípravné konanie. Voči rozhodnutiu sudcu pre prípravné konanie je minister spravodlivosti oprávnený podať dovolanie, ak sú splnené podmienky upravené 369 (1), 371 (1) alebo (2). Trestný poriadok neupravuje, voči ktorým rozhodnutiam prokurátora alebo policajta možno využiť tento inštitút. Podrobnosti o postupe pri zrušení právoplatných rozhodnutí v prípravnom konaní upravuje príkaz generálneho prokurátora č. 4/2006 o postupe prokurátorov v trestnom konaní, o mimoriadnych opravných prostriedkoch z 31. januára 2006. Podľa čl. 7 ods. 2 tohto príkazu právoplatným rozhodnutím v prípravnom konaní sa rozumie najmä uznesenie, ktorým sa rozhodlo o výške náhrady, o zaistení nároku poškodeného podľa 50-tky, o uloženie, o žiadosti obvineného, navrátenie lehoty, o uložení poriadkovej pokuty. Podľa § 97, 98 o vrátení vecí a tak ďalej a tak ďalej. Tento príkaz explicitne neuvádzal uznesenie o vznesení obvinenia ako jedno z rozhodnutí, ktoré môže generálny prokurátor prostredníctvom mimoriadneho opravného prostriedku zrušiť. To sa zmenilo vydaním nového príkazu č. 3/2012, príkaz generálneho prokurátora z februára 2012, ktorým sa mení a dopĺňa príkaz generálneho prokurátora, kde sa do čl. 7 ods. 2 za písm. g) vkladá nové písm. h), ktoré znie: „Podľa § 206 o uznesení obvinenia.“ Teda to je to, čo hovorím. Zároveň sa do čl. 7 za ods. 3 vložil nový ods. 4, ktorý znie: „V čase konania podľa 363 nie je možné skončiť prípravné konanie niektorým z rozhodnutí uvedených v piatom diele druhej hlavy, druhej časti Trestného poriadku ani podať obžalobu.“ Podľa dôvodovej správy k Trestnému poriadku zámer návrhu ustanovenia tohto mimoriadneho opravného prostriedku spočíva v tom, že treba umožniť vo veciach, v ktorých súd ešte nekonal a vec bola v prípravnom konaní prokurátorom postúpená inému orgánu alebo ktorým bolo zastavené, alebo podmienečne zastavené trestné stíhanie, alebo ktoré v tomto konaní spočíva na chybnom procesnom konaní, aby nezákonnosť napravil generálny prokurátor. Pôjde jednak o operatívnejšie konanie a jednak o odbremenenie súdov, na ktoré prichádzajú ďalšie nové formy konania a rozhodovania, teda o odklony. Pri tomto opravnom prostriedku sa upravuje, uplatňuje tzv. úplný revízny princíp, nakoľko generálny prokurátor nie je viazaný rozsahom návrhu na využitie tohto opravného prostriedku. Generálny prokurátor v rámci revízie rozhoduje uznesením, proti ktorému nie je prípustný opravný prostriedok. K možnosti generálneho prokurátora využiť postup podľa 363 sa vyjadroval aj Ústavný súd vo svojom uznesení, spisová značka 2 ÚS-494/2014 z 22. augusta 2014, tento nález však nezohľadňuje pôvodné znenie Trestného poriadku, kde sa, kde v § 363 bola pridaná aj druhá veta v tomto znení: „Porušením zákona sa rozumie podstatné pochybenie, ktoré mohlo ovplyvniť rozhodnutie vo veci.“ Ústavný súd konštatuje, že princíp nestrannosti rozhodovania ako súčasť záruk základného práva na inú právnu ochranu podľa čl. 46 Ústavy Slovenskej republiky vylučuje, aby generálny prokurátor preskúmal na základe návrhu obvineného na postup podľa § 363 zákonnosť rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti proti uzneseniu o vznesení obvinenia, ktoré sám vydal. To je z uznesenia Ústavného súdu. Vo vzťahu vtedy k platnému zneniu zákona k celkovej možnosti generálneho prokurátora využíva tento opravný prostriedok proti uznes..., pri uznesení o vznesení obvinenia Ústavný súd uvádza: Navyše využitie mimoriadneho kasačného oprávnenia generálneho prokurátora vo vzťahu k uzneseniu o vznesení obvinenia sa javí Ústavnému súdu ako otázne. Ústavný súd rešpektujúc právomoc generálneho prokurátora interpretovať 363 Trestného poriadku, zo znenia ktorého výslovne nevyplýva, proti ktorým rozhodnutiam ho možno použiť. Z poslednej vety § 363 ods. 1 však vyplýva, že je určený na nápravu nezákonnosti meritórnych rozhodnutí, ktorými sa rozhodovalo vo veci, a teda ide o rozhodnutia konečné, ktorých nápravu už nemožno zabezpečiť inými prostriedkami. Tento výklad vyplýva aj z dôvodovej správy k 363 v 2005, v ktorom sa uvádza: Treba umožniť vo veciach, v ktorých súd ešte nekonal a vec bola v prípravnom konaní prokurátorom postúpená inému orgánu alebo ktorým bolo zastavené alebo podmienečne zastavené trestné stíhanie alebo ktoré v tomto rozsahu spočíva na chybnom procesnom konaní, aby nezákonnosť napravil generálny prokurátor. Uvedený nález však zohľadňuje pôvodné znenie zákona, ktoré počítalo s prieskumom podľa 363 len pri rozhodnutiach vo veci. Novelou Trestného poriadku 401/2015 však táto veta bola odstránená. Takže keď tvrdia, že to zaviedol Lipšic a tak ďalej, tak to sú všetko nesprávnosti. Dôvodová správa k tomuto kroku uvádza, že je potrebné, aby mal generálny prokurátor možnosť zrušiť akékoľvek rozhodnutia procesné, medzitýmne, meritórne prokurátora alebo policajta v prípravnom konaní, samozrejme, za podmienky, že ide o rozhodnutie, ktorým bol porušený zákon, resp. jeho vydaniu predchádzal nezákonný postup. Nie je preto podľa názoru možné jeho obsah preniesť priamo aj na znenie a aplikáciu súčasného § 363. Napriek tomu Ústavný súd argumentáciou z tohto nálezu, a teda spochybnenie využitia mimoriadneho kasačného oprávnenia generálneho prokurátora vo vzťahu k uzneseniam o vznesení obvinenia uvádza vo svojich uzneseniach aj v čase po prijatí tejto novely. Rozmýšľam, mám tu toho viacej, ale čas nemám. Takže už asi budem končiť. Ďakujem. Mám tu toho viacej, ale hovorím, to by bolo ešte aspoň na pol hodinu.