J. Berényi, poslanec: (2008-10-28):
Zdá sa mi, že vo všeobecnosti sa hovorí na Slovensku, že Maďari majú trianonskú traumu, tak po tejto debate musím povedať, že to nie je len náznakom časti maďarskej menšiny, lebo podobné slová zazneli aj tu v Národnej rade Slovenskej republiky. Bohužiaľ, históriu treba prekonať. Treba skôr hľadať riešenia do budúcnosti, a nie riešiť možno otvorené otázky z minulosti ani prostredníctvom učebníc, nie zabudnúť, ale riešiť otvorené rany. Ďalej chcel by som podotknúť, že padli tu už známe argumenty, ako je reciprocita, čo sa deje v Maďarsku, ako je to v Maďarsku. Dalo by sa o tom veľmi dlho uvažovať a hovoriť, že v Maďarsku je menšinová samospráva zavedená zákonom, že dnes nikto nenúti Slovákov, aby hovorili Pilisszentkereszt namiesto Mlynkov. A mohol by som pokračovať. Tým som nepovedal, že všetko je ideálne, ale tá reciprocita podľa mňa dnes už neplatí. Možno v minulosti áno, ale dnes už to tak neplatí. A mohli by sme hovoriť taktiež o používaní symbolov. A ja som navštívil samosprávu v Mlynkoch. A na moje prekvapenie som našiel jedine slovenskú vlajku vyvesenú v kancelárii starostu. Spýtal som sa, či pri príchode prezidenta Sólyoma bude podobným spôsobom len slovenská vlajka vytýčená. Povedal, že áno, je to dar zo Slovenska, prečo by to mal meniť. A privítal v tej kancelárii prezidenta Sólyoma a nikomu to nevadilo. Nehovorím, že je to správne, ale to je vlastne fakt. Chcel by som reagovať na ten argument ohľadom zákona o geodézii a kartografii, lebo čiastočne pani Damborská má pravdu v tom, že sa to týka možno učebníc. Lenže ak sa týka aj učebníc tento zákon, tak tento zákon je vlastne porušovaný každý deň na Slovensku, nakoľko existujú učebnice angličtiny, nemčiny, ruštiny a tak ďalej. A napr. v tejto knihe angličtiny sa hovorí ohľadom národných parkov, že výraz the several National Park and protected Regions in the High Tatras, nie Vysoké Tatry, the highest Mountains of the Country and the Low Tatras, nie Nízke Tatry, Little Fatras, the Great Fatras, Slovak Paradise and others. Takže učebnicami angličtiny, nemčiny a ruštiny vlastne nedodržiavame zákony geodézie a kartografie, ak je to tak, že na základe tohto zákona musia byť zemepisné názvy v slovenčine v rôznych učebniciach. A išiel by som ďalej. Keď sa to týka aj štátnych orgánov a prostriedkov masovej komunikácie, tak neviem, prečo na internetovej stránke ministerstva zahraničných vecí je popis Slovenska a taktiež tu nájdete tatranský National Park, Pieniny, the Low Tatras, Little Fatra, Muránsky Plane, Slovak Karst and Great Fatra. A mohol by som pokračovať. Takže vlastne ministerstvo zahraničných vecí a vládne inštitúcie porušujú tento zákon dennodenne, a preto nemyslím si, že tento zákon upravuje zemepisné názvy v učebniciach pre školy s vyučovacím jazykom maďarským. Ale keď áno, tak taktiež v druhom čítaní sa to dá pekne riešiť. Ale môžeme kľučkovať ohľadom reciprocity používania symbolov a rôznych ďalších argumentov. Otázka je, či je tu určitá dôvera voči maďarskej menšine na Slovensku alebo neexistuje táto dôvera. Kľúčovým slovom podľa mňa slovensko-maďarských vzťahov je existujúca či neexistujúca dôvera. Ja viem, že zákonmi sa nedá vybudovať dôvera medzi národmi a národnostnými menšinami, ale predsa náš návrh je určitý pokus o to, aby sme jeden z existujúcich sporov vyriešili tak, že dôvera bola silnejšia a pevnejšia, a preto sme tento návrh podali s pánom poslancom Szigetim a nesledujeme nič iné, nesledujeme otvorenie Trianonu, nesledujeme územnú celistvosť Slovenska, porušenie územnej celistvosti, sledujeme len jednu jedinú vec, aby maďarčina bola tá istá v dennodennej komunikácii a vo vyučovacom procese, nesledujeme nič iné, len aby deti dennodenne sa nestretávali s tým, že ich hovorová maďarčina je iná, aká je nútená maďarčina vo vyučovacom procese na maďarských školách, aby nemali pocit menejcennosti, druhoradosti a zároveň aby boli preto práve lojálnymi občanmi Slovenska, a nie naopak. A čo sa týka znalosti slovenského jazyka. Ja som taktiež otcom dvoch detí. A verte mi, že je to v mojom záujme, aby sa naučili po slovensky, v mojom bezprostrednom záujme, aby sa naučili dobre po slovensky, lebo veď keď človek vie jazyky, tak je vlastne tým bohatší a vie sa uplatňovať aj na pracovnom trhu ľahšie, môže poznať kultúru nielen maďarskú, slovenskú, ale aj českú. Takže je to v našom záujme, aby sa naše deti naučili po slovensky, po česky a príp. aj ďalšie jazyky, ale, prosím vás, to treba spraviť a uskutočňovať citlivým spôsobom, a nie takýmto spôsobom, akým v tomto okamihu ministerstvo školstva zaviedlo používanie zemepisných názvov v učebniciach. Takže sme za kompromisné riešenie, sme za to, aby materinský jazyk nebol znásilnený, zároveň aby štátny jazyk bol vyučovaný tak, ako treba v školách s vyučovacím jazykom maďarským a na ostatných národnostných školách. Pán Szigeti už povedal, že sme otvorení kompromisným riešeniam, takým riešeniam, ako naznačil napr. pán Mikloško, ale v našom záujme je, aby sme pozbierali čo najviac hlasov z tohto pléna, aby každý poslanecký klub mal svoj podiel pri tvorbe tohto návrhu zákona, aby sme mali, ako som už hovoril, čo najviac hlasov práve z toho dôvodu, ani aby pri budúcom volebnom období sme sa nemuseli vrátiť k tejto téme. Aby boli takí, ktorí cítia byť nejako porazení alebo nemajú celkom pocit spokojnosti ohľadom tohto návrhu, my to nechceme. Chceme, aby bol každý spokojný v tejto sále, aby tento spor bol uzavretý možno navždy. A o to sa snažíme v druhom čítaní, preto vás prosím, aby ste podporili tento návrh, a v druhom čítaní môžeme dospieť ku kompromisnému riešeniu. Ďakujem. (Potlesk.)