J. Danko, poslanec: (2001-10-25):
Vážený pán predsedajúci, pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi pár slov k tomu povedať v rámci rozpravy. Hneď na úvod chcem povedať, aby bolo jasné stanovisko, ktoré by mohlo vyzerať, že mám iné. Hneď na úvod hovorím, že podporím túto vojenskú stratégiu, budem za ňu hlasovať napriek tomu, že budem mať zásadné výhrady najmä voči spôsobu, akým je prijímaná a niektoré výhrady ku koncepčným otázkam, ktoré sú tam nastolené. Treba povedať na úvod niekoľko slov z histórie. Po páde alebo po skončení studenej vojny vojenské koncepcie, ktoré boli vytvorené a na základe ktorých boli vytvorené armády, vlastne skončili. Dvihla sa železná opona a proti sebe stáli obrovské vojská NATO, Varšavskej zmluvy vytvorené podľa toho ohrozenia, ktoré tam bolo, to znamená ohrozenia možnej globálnej vojny, obrovské tankové divízie a tak ďalej. Po páde totality v strednej Európe a východnej Európe národné štáty získali naspäť vlastnú suverenitu a v súvislosti s tým začali hľadať a definovať svoje národnobezpečnostné záujmy. Začali vytvárať nové bezpečnostné doktríny, nové obranné doktríny, nové vojenské doktríny, ak chcete, to sú terminologické termíny a hľadajú odpoveď na túto otázku: Ako v nových ohrozeniach a v nových potenciálnych konfliktoch má vyzerať ich armáda? Teda hovorme o našej armáde. V obrannej stratégii a v bezpečnostnej stratégii sme definovali možné riziká a teraz by sme mali definovať princípy, na ktorých by naša armáda mala byť vybudovaná, aby týmto rizikám a ohrozeniam mohla už v prítomnosti a v budúcnosti čeliť. Uznávam alebo vítam, že hneď sa tam konštatuje, že je to trojdimenzionálny prístup pri budovaní tejto vojenskej stratégie, to znamená, že táto armáda, ktorá sa bude na základe tohto dokumentu vytvárať, musí byť schopná samostatne čeliť ohrozeniam, ktorým sme ako Slovenská republika vystavení, musí byť schopná čeliť iným ohrozeniam, zaradená do skupinovej obrany, povedzme, v rámci vojsk aliancie a musí to byť armáda, ktorá už anticipuje budúci vojenský vývin síl 21. storočia. Súhlas v tejto rovine všeobecného dokumentu jednoznačne. V akej situácii sa naša armáda nachádza, poviem to na jednom princípe, kde to budem ilustrovať presne. Či chceme, či nie, keď chceme definovať, prečo sme v takej situácii, v akej sme a prečo musíme takto reagovať, musíme si uvedomiť, akým vývojom prechádza armáda, ktorá bola vzorom na vytvorenie Československej ľudovej armády, a to je Sovietska armáda v dnešnom období Ruská armáda. Keď generál Rodionov preberal funkciu ministra obrany v Rusku, hneď pochopil, že je nutné zmeniť štruktúru konvenčných ozbrojených síl a prispôsobiť ich novým rizikám, vyvolalo to v armádnych kruhoch takú oponentúru, že bol odvolaný v roku 1997. Našu situáciu možno najlepšie definujú slová po ňom nastupujúceho maršála Sergejeva, ktorý definoval túto situáciu v ruských konvenčných silách takto: „Je tu veľa administratívno-veliacich pracovísk, ktoré nikomu nevelia, zlá vycvičenosť armády, zlá disciplína, nízka naplnenosť v počtoch“. Definoval budúcu armádu takto: „Vojenská sila v budúcnosti bude definovaná nie množstvom, ale flexibilitou a rýchlosťou“. Podľa toho zahájili rekonštrukciu konvenčných síl v Rusku. To, čo on, niet teraz času, aby som bližšie hovoril, ale v zásade to, čo on skonštatoval v roku 1997, keď analyzoval armádu konvenčné sily Ruskej federácie, generál Geret v roku 1990, keď prišiel na Slovensko, skonštatoval vlastne to isté, prečítajte si Geretovu správu. Nebudem tie známe veci opakovať. Prečo to hovorím? Hovorím to preto, lebo, samozrejme, už v tomto materiáli, ktorý prerokovala Rada obrany štátu atď., sa konštatovalo, že nie je možné vybudovať moderné ozbrojené sily v Slovenskej republike, aby neboli uvedené základné dokumenty a odsúhlasené tieto dokumenty Národnou radou, aby sa získal všeobecný konsenzus vzhľadom na kontinuitu vývoja a armády, a to je bezpečnostná stratégia obranná a vojenská. A tu sa, pán minister, pýtam, a berte to nie osobne, lebo vy ste niekoľko mesiacov zodpovedný a kroky, ktoré podnikáte najmä s redukciou aj vojenskej byrokracie, osobne považujem za veľmi pozitívne. Ale musím túto otázku položiť vládnej koalícii. Páni z vládnej koalície, nie je náhodou vstup do NATO prioritou tejto vlády, ktorú deklarujete ako zahraničnopolitickú prioritu v programovom vyhlásení vlády? (Hlasy z pléna.) Áno, a ja sa teraz vás pýtam, my máme jasné, my budeme hlasovať za to. Keď sa nemýlim, 34. zasadanie Rady obrany štátu v decembri roku 1999 vám uložilo, uložilo, aby sa dokumenty, vyplývajúce z Geretovej správy, pripravili. Páni z vládnej koalície, pýtam sa vás,  potrebovali sme na to 2 roky, aby sme ešte len posledný dokument prerokúvali. Však prečo tieto dokumenty nemohli byť prerokované na jednom zasadnutí Národnej rady niekedy v roku 2000, koncom roku 2000 koncepcia armády a dnes už by sme túto koncepciu realizovali v praxi. Potrebovali ste 2 roky, aby ste urobili len materiály všeobecného koncepčného charakteru. Páni z vládnej koalície, bolo nutné, aby sme to prijímali tak, že bezpečnostnú stratégiu na jar v roku 2001, obrannú stratégiu v máji 2001, vojenskú stratégiu, ako dúfam, prijmeme dnes a, samozrejme, koncepciu armády model 2010 môžeme prijať na ďalšej schôdzi, to znamená, rok nám trvalo prijatie len základných dokumentov na vybudovanie modernej armády. Koľko nám bude trvať, aby sme tú armádu aj vybudovali skutočne reálne v praxi? Čiže k tomu mám zásadnú pripomienku, lebo takto sa nepostupuje. K niektorým princípom, ktoré sú tam, je ďalšia vec. Pán minister, a to vás aj vyzývam, aby sa to opravilo, lebo to svedčí aj o úrovni práce koncepčných pracovníkov, ktorí to pripravujú. V materiáli, ku ktorému som sa dostal a ktorý bol predložený výboru pre obranu a bezpečnosť a volal sa Ozbrojené sily Slovenskej republiky model 2010 z 19. septembra tohto roku, čiže je to oficiálny materiál, i keď to nebolo ešte na prerokovanie, iba k nahliadnutiu výboru, ale oficiálny materiál si nevšimli opäť vaši koncepční pracovníci, že už Obrannú doktrínu z roku 1994 sme zrušili 25. mája tohto roku,  a preto nemá zmysel o nej rozprávať ako o obrannej doktríne, ktorú nemožno akceptovať, lebo nie je kompatibilná s NATO, nadväzne na to nemožno akceptovať ani príslušné predpisy, ktoré na ňu nadväzujú OPER 11 a bojové predpisy. Jednoducho, neviem, či v materiáli, ktorý predložíte na budúcu schôdzu, to bude, ale prosím, nech to nebude tam, tak som uspokojený. Samozrejme, takýchto faux pas by sme sa nemali dopúšťať, lebo to vnáša pochybnosti o odbornej kompetencii ľudí, ktorí to pripravujú. My poslanci si to vieme všimnúť a oni, ktorých je to chlebíček, to nevedia? K ostatným princípom, ktoré sa deklarujú vo vojenskej stratégii. Myslím si, že možno súhlasiť, povedzme, s tendenciou profesionalizácie armády. Súčasná situácia vo svete tomu nasvedčuje, len uznávam, že pán poslanec Andrejčák sa spýtal veľmi správne, ako to chceme zabezpečiť, keď zákon o povinnej vojenskej službe zrušíme, čiže zákonom nemôžeme ľudí dostať do armády, ale nábor nám jednoducho nejde, keď som dobre čítal materiály, v pláne na tento rok máte naplnený plán náboru na 1/3. To znamená, samozrejme, nespochybňujem princíp, len poukazujem, že je nutné premyslieť a analyzovať situáciu, či je to tak málo atraktívne povolanie alebo je náborová práca nedostatočná, alebo propagácia atď., lebo skutočne potom nebudeme môcť zrušiť povinnú vojenskú službu, keď to nebude atraktívne, lebo nebude možnosť udržiavať stav armády. To je absolútne kardinálna otázka. Súhlasím, alebo osobne si myslím, že je správna koncepcia, ktorú uvádzate, o viacstupňovej pripravenosti ozbrojených síl. Zodpovedá to ekonomickým možnostiam nášho štátu a delenie síl na sily vysokej pripravenosti, ktoré budú naplnené na plných počtoch, najmodernejšie vyzbrojené a čo možno najlepšie vycvičené, schopné okamžitého operačného nasadenia, samozrejme, s tým možno len súhlasiť, ale na obrovský počet takého vojska peniaze nemáme. Preto je nutné prijať aj koncepciu síl nižšej pripravenosti, ktoré možno nebudú na plných počtoch, určite nebudú najmodernejšie vyzbrojené a postupne budú modernizované a na výcvik bude prideľované menej prostriedkov ako pri tých silných aj vysokej pripravenosti. A potom sú sily, ktoré sa mobilizujú v prípade hrozby veľkého konfliktu globálneho, kde je dostatočný čas výstrahy a, samozrejme, štát má čas prijať všetky opatrenia, ktoré treba. Osobne sa mi veľmi páči len otázka, ako sa to zrealizuje, lebo je to zatiaľ v deklaratívnej podobe, ale je nutné dostať do Modelu ozbrojených síl 2010, t. j. spojiť postup hodnostný, funkčný so zodpovednosťou a s povinnosťami. Inými slovami, aby sa nestalo, že budeme mať najmenej vojakov na jedného plukovníka, inými slovami, aby sa tento stav, ktorý je momentálne nevyhovujúci, neopakoval, že máme veľa vysokých dôstoj-níkov a generálov, ale nepomerne menej a neúmerne menej poddôstoj-níkov a nižších dôstojníkov. Táto koncepcia je koncepcia v súlade s trendmi v armádach NATO a treba to podporiť. Samozrejme, konkrétna realizácia, o tej si budeme hovoriť, keď budeme hovoriť o Modeli ozbrojených síl 2010. Celkom korektne povedané, pán minister, očakával by som, že vojenská stratégia je taký zásadný materiál, že má zmysel o ňom diskutovať len vtedy, keď súčasne diskutujeme aj o jej konkrétnej realizácii, to znamená, o Modeli ozbrojených síl 2010, ale nemienim to dramatizovať, nie je to nutné, samozrejme. Bolo by to vhodnejšie. Chcel by som sa dotknúť, vítam aj to, že v oblasti financií sa jasne deklaruje, čo doteraz nám chýbalo, že sa už prejde na obranné plánovanie. Len, pán minister, a to nie vám, vážená vládna koalícia, najmä pán predseda Rady obrany štátu, ktorý tu nesedí pri takej závažnej otázke, ako je vojenská stratégia, nie je možné, aby ste 3 roky rozprávali, že prejdete na obranné plánovanie a idete obranné plánovanie zavádzať údajne tohto roku, ale to si ešte pozriem rozpočet, či to tak je, to znamená, že v podstate ho nezavediete, zavedie ho ďalšia vláda, ktorá príde. Ale napriek tomu vítam, že už je v tomto dokumente deklarovaný viac-menej jasný ekonomický rámec, v ktorom sa budovanie a reštrukturalizácia ozbrojených síl bude pohybovať, a to je percentuálny podiel z hrubého domáceho produktu taký, aký je v roku 2001 až do roku 2006, čiže 1,89, tak približne. Myslím si, že to zodpovedá aj porovnaniu s V4 v Čechách, Maďarsku a Poľsku, rádovo je to v poriadku. Dámy, páni, ešte mi dovoľte jednu vec. Týmto odborným otázkam, myslím si, že sa budeme venovať priamo pri tom modeli, ale chcem povedať jednu koncepčnú záležitosť, a to skôr  chcem len vniesť akúsi myšlienku do diskusie, lebo je to podľa mňa zásadná záležitosť v tomto dokumente. V tomto dokumente sa terorizmus zaraďuje medzi nevojen-ské ohrozenia. No treba trošku túto otázku posudzovať komplexnejšie, pretože to, či terorizmus bude zaradený medzi nevojenské ohrozenia alebo vojenské, to celkom logicky znamená, či mu budú prideľované finančné prostriedky v rámci ministerstva vnútra, ak je nevojenské alebo v rámci ministerstva obrany, ak je vojenské a, samozrejme, v inom rozsahu. Pán Cuper keby ma bol ochotný nevyrušovať, bol by som mu veľmi vďačný. (Ruch v sále.) I. Presperín, podpredseda NR SR: Páni poslanci, nerušte svojho kolegu.