J. Mikuš, poslanec: (2007-05-18):
Jednoduchá otázka na úvod. Sú pre Slovensko výhodné dane z príjmov fyzických a právnických osôb v takej podobe, aké ich máme dnes? Odpovedať môžem jednoznačne áno. Na tom sa zhoduje politická opozícia, ktorá sa hlási k ich autorstvu, aj dve menšie vládne strany, ako aj najsilnejšia strana Smer, ktorá ich v minulosti síce slovne napádala, ale dnes ich nechá na pokoji, lebo si uvedomuje ich dôležitosť. Vzápätí druhá otázka. Chceme si súčasný systém priamych daní zachovať? Za našu politickú stranu SDKÚ – DS a snáď aj podľa toho, ako vystúpili iní poslanci, za celú opozíciu môžem povedať jednoznačne áno. Dve menšie vládne strany neuvažujú o zmene. Smer na rozdiel od minulosti tiež neavizuje podstatné kroky smerom späť. Takže v otázke zachovania súčasného systému priamych daní panuje viac-menej zhoda. Tretia otázka. Hrozí zo strany Európskej únie riziko, že budeme musieť prehodnotiť náš systém priamych daní? Veľa toho tu bolo povedané. Môžem skonštatovať, áno, sú tu snahy o harmonizovanie priamych daní, najmä zo strany štátov, ktoré majú daňové režimy prebujnené a pociťujú konkurenciu zo strany niektorých nových členských štátov. Reprezentantom tohto názoru je už spomínaný komisár Kovács, ale aj ďalší. Štvrtá otázka. Potrebuje Slovensko prijatie Deklarácie o suverenite priamych daní? No a tu už sú názory rôzne. Súhlasím s niektorými kolegami, s názormi, ktoré prezentovali aj na výbore pre financie, rozpočet a menu, že Slovensko je v tejto otázke zvrchované už dnes. Stačí len jeho nesúhlas v Európskej únii, aby avizovaná daňová harmonizácia neprešla. Áno, ale je tu kľúčový bod. Sme si istí, či súčasná reprezentácia Slovenska nepodľahne tlaku na harmonizovanie, ktorý už začína podľa osobných vyjadrení napr. aj predsedu vlády? A počuli sme ich tu aj dnes. Nechcem maľovať čerta na stenu, ale poistka zaväzujúca našich reprezentantov vetovať snahy o daňovú harmonizáciu v Bruseli by nám priniesla vyčerpávajúcu istotu a možno aj istotu našich reprezentantov. S týmto problémom by sme si do budúcnosti nemuseli lámať hlavu ani my, ani občania, ani podnikatelia, ani investori. A mohli by sme sa sústrediť na iné okruhy, kde by sme ďalej rozvíjali podnikateľské prostredie, rozmnožovali pracovné miesta, zvyšovali životnú úroveň občanov a približovali sa vývojom k rýchlemu dobiehaniu najvyspelejších krajín. Význam prijatia deklarácie o daňovej zvrchovanosti je možno ešte dôležitejší aj z iného pohľadu. Pán kolega Urbáni tu dal otázku: Prečo? Nedávno sme si pripomenuli 3. výročie vstupu Slovenska do Európskej únie. Možno o dva roky budeme aj členom Európskej menovej únie a na Slovensku platiť eurom. Vnútorná snaha integrovať našu krajinu v rámci Európskeho spoločenstva je jednoznačná. Jedným dychom však dodávam, nepodliehajme nekritickému prijímaniu všetkého, čo prichádza z Bruselu. Vážiť, čo musíme, smieme a chceme, je náročné, ale musíme tak aj robiť. Ťažko dnes predvídať, kam sa bude Európska únia v budúcnosti uberať. Zvyknime si však, že to záležať bude aj na nás. Viem, sme malá krajina, ktorá niekedy veľa nezmôže, má však v ruke silný nástroj, ktorý nás stavia na roveň Nemecka či Francúzska. Strážme si tento nástroj a naučme sa ho používať. Dáva nám šancu, aby sa viac nerozhodovalo o nás bez nás, ako sme boli svedkami viackrát v minulosti. Prijatie deklarácie o daňovej zvrchovanosti by bolo pre ostatné krajiny Európskej únie signálom, že máme vlastnú predstavu o vývoji Európskeho spoločenstva a nie sme pasívnym prijímateľom rozhodnutí iných, vieme ukázať vlastnú tvár aj v iných otázkach a napokon nehráme sa na vlastnom piesočku, chceme byť prínosom pre iných. A náš postoj v daniach ocenia v pobaltských krajinách, na Balkáne a možno čoskoro aj u našich susedov a možno sa reformátori prebudia aj v iných štátoch. Domnievam sa, že je to aj pre nás veľká výzva. Ďakujem za pozornosť.