P. Prokopovič, poslanec: (2008-10-22):
V apríli ďalej chcel pán premiér prijímať ústavný zákon o zriaďovaní vyšetrovacích komisií kvôli údajnému štvrťmiliardovému predraženiu technológií. Dnes chce prijímať zákon, ale nie na to, aby zabránil strate viac ako 6 mld. Sk, čo je rozdiel medzi najnižšou ponukou a tou, ktorú vybrali jeho úradníci zastrešení na ministerstve dopravy, aby zabránil strate viac ako 6 mld. Sk, ktoré spolu so stratou za oneskorené zavedenie elektronického mýta by pokojne stačilo napr. aj na realizáciu návrhov našej strany SDKÚ – DS na podporu stredného stavu živnostníkov, malých podnikateľov a rodín s deťmi, teda na službu občanom. Naopak, týmto návrhom novely zákona chce vláda otvoriť cestu pre tých správnych ľudí, podotýkam, správnych ľudí k doteraz najväčšej štátnej zákazke v histórii Slovenska. Na odpoveď na otázku, prečo mu neprekáža predražená ponuka, čaká celá verejnosť dodnes. No však zatiaľ čaká márne. A tu vyvstáva aj ďalšia otázka, prečo chce vláda meniť zákon namiesto výmeny neschopného vedenia Národnej diaľničnej spoločnosti a ľudí na ministerstve dopravy, ktorí nie sú schopní zorganizovať tender na najväčšiu zákazku v histórii Slovenska. Zdá sa, že škandalózny výsledok, keď temer s istotou zvíťazí najdrahšia ponuka, čo včera nakoniec potvrdil aj pán minister v úvodnom slove, nikomu už ani vo vládnej koalícii vôbec neprekáža. Problém nie je s tým, že zaplatíme 6,5 mld. Sk navyše, ale pán premiér a vláda vidia problém v tom, že ostatní uchádzači odmietli hrať úlohu komparzu pri vopred určenom víťazovi. Nie je to po prvýkrát, čo sa vládna koalícia snaží presadiť svoj zámer ohnutím práva. Nechcú dať ľudia pozemky na diaľnice? Tak budeme stavať aj na cudzom. Nedokážeme zorganizovať transparentný tender v súlade so zákonom? Zmeníme zákon. Táto vláda skutočne nemá problém s akýmkoľvek nerešpektovaním pravidiel. Keď sa hra nedarí, vymyslí si vlastné, bez ohľadu na to, a to podotýkam, že podľa tohto zákona o verejnom obstarávaní už prebehli tisíce bezproblémových výberových konaní, podotýkam, tisíce výberových konaní bez vážnych problémov, až na jeden. A to je práve tá príčina novely tohto zákona. Naši oponenti z vládnej strany barikády sa nám síce snažia tvrdiť, že táto účelová novela nesúvisí s tendrom na elektronické mýto, lebo staré podania sa budú riešiť podľa stavu platného pred jej prijatím, pravdaže, staré podania, ale zároveň sami pripúšťajú, že môže urýchliť podpis zmluvy o elektronickom mýte, lebo na tie nové podania sa už bude vzťahovať, teda na všetky prípadné nové námietky, a preto ten zákon musí byť čo najskôr, a to dokonca v skrátenom legislatívnom konaní. Údajne hrozia národohospodárske škody. Ale ja si myslím, že tie škody vo výške viac ako 6 mld. Sk budú práve po prijatí tohto zákona. Vážené dámy a páni, v dôvodovej správe sa tvrdí: „Novelou sa navrhuje upraviť ustanovenie zákona o verejnom obstarávaní viažuce sa k revíznym postupom s cieľom zabrániť  zneužívaniu inštitútu žiadostí o nápravu a námietok smerujúcich proti inému úkonu verejného obstarávateľa alebo obstarávateľa, a tým neúmernému predlžovaniu procesu verejného obstarávania, čo spôsobuje zvyšovanie finančných a administratívnych nákladov verejného obstarávateľa, obstarávateľa nielen vo väzbe na samotné zabezpečovanie výkonu verejného obstarávania, ale smerujúcich aj k hospodárskym škodám. Účelom navrhovaných úprav je zrýchlenie a zefektívnenie riešenia revíznych postupov.“ Nemôžem sa zbaviť pocitu, že sa tu opäť raz zamieňa príčina s následkom. Primárnou príčinou predlžovania procesu verejného obstarávania totiž nie je existencia námietok, ale existencia ich príčin. Skúsme sa pozrieť na niektoré podstatné námietky, ktoré doteraz sprevádzali mýtny tender. Ja budem hovoriť len o jednej. Uchádzači namietajú, že ich  vylúčili preto, lebo sa úradníkom zdala nízka cena. Komisia nebola dostatočne odborne zdatná, to si dovolím tvrdiť. A nepoužívala rovnaký meter. A dokonca v nej sedel aj človek, ktorý bol v konflikte záujmov, ktorý vlastní isté licenčné práva spolu s firmou, ktorá je priamo zainteresovaná vo víťaznom konzorciu. Zhodou okolností sa úradníkom videla aj nízka cenová ponuka všetkých okrem tej najvyššej. Ďalej, vo vládnom drese hrajúci, a, myslím si, nielen futbal nedávno v Gabčíkove, aj predseda Úradu pre verejné obstarávanie zametá námietky, čo mu sily stačia. Tri však už skončili na súde. A dokonca o diskriminačný postup komisie sa začala zaujímať aj Európska komisia. Takže, vážení, pýtam sa: Máme sa kam ponáhľať? V druhom čítaní, samozrejme, predpokladám, že prejde tento návrh zákona do druhého čítania. Tam vystúpim s konkrétnymi námietkami, s konkrétnym vysvetlením námietok, ktoré podávali jednotlivé konzorciá a ktoré ako Úrad pre verejné obstarávanie hádzal do koša. Vážené dámy a páni, Slovenská demokratická a kresťanská únia – Demokratická strana od začiatku upozorňovala na to, že tender na elektronické mýto tak, ako bol pripravený, je absolútne netransparentný. Naši poslanci, ktorí sa zúčastnili na poslaneckom prieskume v Národnej diaľničnej spoločnosti, nedostali odpovede na tieto základné otázky: Kto sú členovia výberovej komisie? Kto určil jej zloženie? Kto sú technickí poradcovia výberovej komisie? Ako Národná diaľničná spoločnosť upravila konflikt záujmov členov výberovej komisie? Osobne som sa zúčastnil tohto poslaneckého prieskumu a boli nám odpovede na tieto otázky pánom generálnym riaditeľom a jeho spolupracovníkmi odmietnuté. O bližšie informácie o tendri na elektronické mýto požiadala, ako som už spomenul, aj Európska komisia. Tá tiež chce vedieť, či úrady použili správne postupy a či nediskriminovali účastníkov. Žiadali sme preto premiéra, aby tender zrušil. A žiadame ho o to aj teraz. Ak má byť elektronické mýto odsunuté na rok 2010, je čas urobiť nové transparentné výberové konanie. A preto táto účelová novela šitá na elektronické mýto, ale nebezpečná, ako tu už bolo viackrát mojimi predrečníkmi spomínané, aj pre transparentnosť ďalších verejných tendrov, ktoré nás len čakajú, napr. aj v stomiliardovej verejnej súťaži na PPP projekty, je nebezpečná, škodlivá a podľa môjho názoru absolútne zbytočná. Na základe toho, čo som povedal, navrhujem, aby Národná rada Slovenskej republiky podľa § 73 ods. 3 písm. b) rokovacieho poriadku nepokračovala v rokovaní o tomto návrhu zákona. Ďakujem pekne za pozornosť.