B. Bugár, podpredseda NR SR: (2004-06-29):
Otváram rozpravu a pýtam sa, či sa hlási niekto ústne do rozpravy, nakoľko nemám žiadnu písomnú prihlášku. Pán poslanec Maxon. Končím možnosť sa prihlásiť do rozpravy. Nech sa páči, pán poslanec, pán predseda výboru, máte slovo. M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážený pán podpredseda vlády, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte mi celkom úvodom povedať, že po tej formálnej stránke musím skonštatovať, že za každý rezort alebo za každý ústredný orgán štátnej správy, ktorému bolo smerované uznesenie pléna Národnej rady Slovenskej republiky, je to vyhodnotenie rozdielne. Je použitá aj iná metodika, aj iná formulácia. Nepovažujem to za dobré riešenie. Je to dôkaz toho, že na Úrade vlády pozbierali všetky stanoviská z jednotlivých rezortov a spravili k tomu veľmi krátky komentár. Je to zlé predovšetkým z hľadiska prehľadnosti plnenia tých úloh. Niekde tie úlohy sú vymenované a je v textovej časti uvedené, akým spôsobom sa plnili. Niekde teda je len číslo toho príslušného uznesenia. Takže musím skonštatovať, že tento materiál nie je dostatočne prehľadný a nemá jednotnú metodiku, čo, si myslím, by sa nemalo stávať vo väzbe na to, že tento materiál si vyžiadala Národná rada Slovenskej republiky svojím osobitným uznesením. Pokiaľ sa týka niektorých vecí, a už som to tu spomínal na pléne Národnej rady Slovenskej, republiky, je v tom vyhodnotení plnenia uznesení niekoľko vážnych rozporov. Ak ako predkladateľ je pán podpredseda vlády a minister financií pán Ivan Mikloš, tak mi dovoľte povedať niekoľko konkrétnych príkladov, pokiaľ sa týka Ministerstva financií Slovenskej republiky. Vo väzbe na to aj výbor pre pôdohospodárstvo navrhoval, aby malo uznesenie aj svoju konštatačnú časť, to znamená pri vyhodnotení konštatačnú časť v tom smere, že náš výbor sa predovšetkým venoval uzneseniam, ktoré plénum uložilo ministerstvu pôdohospodárstva prostredníctvom vlády. A tam sme konštatovali, že ministerstvo pôdohospodárstva pri plnení úloh prijatých Národnou radou Slovenskej republiky postupuje dôsledne a dostatočne aktívne spolupracuje s výborom. Pri vyhodnotení plnenia uznesení Národnej rady Slovenskej republiky v rezorte ministerstva financií je niekoľko zásadných nepresností, ktoré  poukazujú na nedôsledné vyhodnotenie plnenia úloh a odporúčaní Národnej rady Slovenskej republiky. Taký konkrétny príklad, ale o tom budem hovoriť teda podrobnejšie až v ďalšom bode, ale využívam teda prítomnosť pána ministra, je uznesenie Národnej rady č. 273 z 25. apríla 2003, kde Národná rada odporučila vláde Slovenskej republiky v štátnych rozpočtoch Slovenskej republiky na roky 2004 až 2006 dodržať objem doplatku priamych platieb pre poľnohospodárov Slovenskej republiky do výšky 55, 60 až 65 % úrovne súčasných členských krajín Európskej únie. Je tu spôsob zabezpečenia: Vláda konštatuje, že úloha bude riešená pri schvaľovaní návrhu štátneho rozpočtu. Tak takéto vyhodnotenie úlohy ja považujem za neprimerané, pretože vieme, ako vláda rešpektovala toto uznesenie v rozpočte v roku 2004 a poznáme východiská návrhu štátneho rozpočtu na rok 2005. Ja už som tu spomínal ďalšiu konkrétnu úlohu. A bola to úloha spoločná pre ministerstvo financií a ministerstvo pôdohospodárstva zabezpečiť pre potreby Intervenčnej poľnohospodárskej agentúry zdroje vo výške 800 mil. Sk (184 mil. korún zrušením viazania rozpočtovej kapitoly ministerstva pôdohospodárstva, 250 mil. Sk z rezervného fondu Slovenského pozemkového fondu). Tuná vláda konštatuje, že úloha je splnená. Nuž, dámy a páni, vzhľadom na to, že Národná rada Slovenskej republiky aj prostredníctvom teda práce výboru pre pôdohospodárstvo sledovala plnenie tejto úlohy, tak viac-menej táto úloha bola uložená plénom Národnej rady vláde Slovenskej republiky ešte raz. Bola síce zúžená a týkala sa len problematiky zrušiť viazanie rozpočtovej kapitoly ministerstva pôdohospodárstva pre rok 2003 vo výške 184 mil. Sk. Takže časť uznesenia, kde toto požadujeme, nám vláda pri vyhodnotení oznamuje. Vláda konštatuje, že úloha bola splnená. V tej konkrétnej veci, ktorú som ja spomínal, je spôsob zabezpečenia: Vláda nesúhlasí s plnením tejto úlohy. Tu vidím tú nedôslednosť. Na jednej strane nám v plnení oznamujete, že táto úloha bola splnená, a pri uznesení, ktoré je identické a tvorí len časť toho prvého uznesenia, nám oznamujete, že vláda s plnením tejto úlohy nesúhlasí. Rovnako teda je pre mňa prekvapujúce, že je to 9. uznesenie v poradí, ktoré bolo uložené vláde Slovenskej republiky a prostredníctvom vlády ministerstvu financií, a to uznesenie sa týkalo požiadavky predložiť legislatívny návrh na zrušenie dane z pôdy už od roku 2005. Toto uznesenie nakoniec bolo prijaté najskôr vo výbore a potom v pléne Národnej rady Slovenskej republiky predovšetkým z toho dôvodu, že je teda táto záležitosť riešená aj v  programovom vyhlásení vlády, je riešená aj v tej aktualizovanej Koncepcii agrárnej politiky. A keď sme v pléne Národnej rady kedykoľvek diskutovali o tom, že odvetvie poľnohospodárstva je jediné, kde sa zvyšuje daňové zaťaženie aj priame, teda prostredníctvom dane z príjmu, aj nepriame, prostredníctvom dane z pridanej hodnoty, tak, pán minister, aj vašimi nám bolo odpovedané, že vláda Slovenskej republiky uvažuje v daňovej reforme zrušiť daň z pôdy. Vzhľadom na to, že náš záujem bol, aby to bolo čím skôr, tak sme v januári tohto roku požadovali, aby ten legislatívny proces sa naštartoval a aby táto ambícia, predsavzatie vlády v programovom vyhlásení aj v daňovej reforme, mohla byť splnená a naplnená od 1. 1. 2005. Tak vláda nám pri plnení alebo pri odpočte plnenia tých našich požiadaviek oznamuje spôsob zabezpečenia: Vláda nesúhlasí s plnením tejto úlohy. Takže ja už naozaj neviem sa teraz celkom v tom vyznať, či platí to, čo sa v koncepcii daňovej reformy písalo, či platí to, čo pán podpredseda vlády tu v Národnej rade ste niekoľkokrát povedali, alebo či teda definitívne platí to, čo je v tom plnení k tomu uzneseniu uvedené. Mám na mysli uznesenie č. 18 z roku 2003, ako som už spomínal, z 28. januára. Ja som si teda ako príklad vybral len teda ministerstvo financií vzhľadom na to, že teda pán minister je súčasne predkladateľom tohto návrhu. A pri tejto príležitosti, dámy a páni, musím to skonštatovať a budem to dnes ešte pravdepodobne niekoľkokrát opakovať. Odsek 1 v čl. 114 Ústavy Slovenskej republiky jasne hovorí, akú má kompetenciu Národná rada Slovenskej republiky vo vzťahu k vláde. Tie moje príklady, ktoré som tu uviedol, sú dôkazom toho, ako Národná rada Slovenskej republiky túto ústavnú kompetenciu využíva na to. To znamená, že Národná rada Slovenskej republiky rezignovala na kontrolu vlády Slovenskej republiky v oblastiach, ktoré sa týkajú bezprostredne Slovenskej republiky, ale na druhej strane prijímame ústavný zákon, prostredníctvom ktorého máme ambíciu kontrolovať  vládu nevykonateľným spôsobom v oblasti zahraničnej politiky. Mám na mysli predovšetkým teda oblasť európskych záležitostí. Vážené dámy a páni, ja teda na záver môžem konštatovať, že napriek tomu teda, že v tom odpočte plnenia úloh je niekoľko vážnych nepresností, ktoré by v takomto dokumente, ktorý prerokováva plénum Národnej rady, nemali byť, nezostáva mi nič iné, len konštatovať, že je to po prvýkrát, tak ako to povedal pán podpredseda vlády, keď nám vláda dáva istý kompletný odpočet toho, čo splnila alebo nesplnila v súvislosti s uznesením pléna Národnej rady Slovenskej republiky. Z toho pohľadu teda tú skutočnosť hodnotím pozitívne. Na druhej strane pri tejto príležitosti veľmi jasne a zrozumiteľne konštatujem, že Národná rada Slovenskej republiky čl. 114 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky neuplatňuje podľa mojich predstáv, na kontrolu vlády v oblastiach Slovenska rezignovala a na kontrolu vlády v európskych záležitostiach prijíma ústavný zákon, ktorý je podľa môjho názoru v podmienkach parlamentnej demokracie nevykonateľný. Ďakujem pekne za pozornosť.