R. Fico, predseda vlády SR: (2009-02-12):
Zavedenie novej meny euro na Slovensku považujem osobne –   a verím, že takto to vnímate aj vy, členovia slovenského parlamentu, ale určite takto to vnímajú aj naši ľudia – za jedno z najvýznamnejších strategických rozhodnutí v novodobej histórii samostatného Slovenska. A vnímame ho takto spoločne ani nie preto, že Slovensko sa stalo členským štátom eurozóny, ale najmä preto, ako zavedenie eura bolo načasované a ako nám dnes euro pomáha v rámci postupujúcej ekonomickej recesie v celosvetovom meradle. Je to obrovský a jednoznačný úspech Slovenskej republiky. Nakoniec, ak dnes sledujeme, čo sa deje v okolitých krajinách pri národných menách, potvrdzuje sa, že malé krajiny sa svojimi vlastnými menami pri otvorenej ekonomike podstatne ťažšie bránia dopadom krízy, ako to je v prípade Slovenskej republiky. Kto by povedal, že kríza bude tak znehodnocovať národné meny okolitých štátov, ako to dnes vidíme? Pozrime sa, čo kríza robí s maďarským forintom, čo robí s poľským zlotým alebo čo robí aj s českou korunou. Sú odhady, že to môže trvať už iba niekoľko týždňov a česká koruna bude na tej istej úrovni, ako bola slovenská koruna a môžeme aj konštatovať, že sa dostaneme k pomeru 1:1 alebo lepšie povedané 30 českých korún za 1 euro, čo bude pre ľudí žijúcich na Slovensku veľkým povzbudením, pretože to bude znamenať aj určité posilnenie. Preto zavedenie eura vnímam ako úspech všetkých našich občanov a ak dovolíte, vnímam ho aj ako úspech súčasnej vládnej garnitúry, Národnej banky Slovenska, Národnej rady Slovenskej republiky, ostatných verejných inštitúcií, ale najmä ako obrovský historický úspech našich spoluobčanov. Dovoľte mi, aby som sa veľmi krátko obzrel do nedávnej minulosti, najmä do obdobia júla, augusta 2006, keď sme prevzali zodpovednosť za riadenie Slovenskej republiky. Pamätáte sa, že ihneď po nástupe tejto vlády, ešte pred zverejnením jej vládneho programu, došlo k útokom na našu slovenskú korunu a boli vyvolávané rôzne negatívne emócie a predstavy. Nič také sa však nestalo, čo predpokladali mnohí tzv. kvázi analytici. Vláda začala napĺňať svoj vlastný program a jasne deklarovala, že bude realizovať potrebné kroky a prijímať také zákonné a iné opatrenia, ktoré zabezpečia definitívne začlenenie sa Slovenska do eurozóny 1. januára 2009. Nechcem teraz robiť nejaké porovnávania, ale keď raz nebudete mať čo robiť, tak sa pozrite na vyjadrenia aj opozičných politikov, aj médií, čo všetko narozprávali na nás v auguste roku 2006. Ako to nezvládneme, aký je to nereálny termín, ako nie sme na to pripravení, aká je to fikcia. Teraz čušia ako voš pod chrastou, keď sa nám podarilo euro mimoriadnym úsilím, naozaj mimoriadnym úsilím, najmä vo vzťahu k rozpočtu a k ďalším opatreniam, zaviesť. (Potlesk.) Celková informovanosť obyvateľov o výhodách a nevýhodách zavedenia spoločnej európskej meny bola podľa mojej mienky na dobrej úrovni. Bola, pretože každý občan vedel, že ideme do spoločnej európskej meny, čo to pre neho bude znamenať. A to, ako hladko euro prešlo, ako sme technicky zvládli presun, len potvrdzuje, že miera informovanosti musela byť veľmi vysoká. V opačnom prípade by boli veľké sťažnosti, ako sme euro zavádzali. V spolupráci s Národnou bankou Slovenska vláda urobila pre propagáciu eura konkrétne kroky v podobe odborných domácich, medzinárodných konferencií aj za účasti najvyšších predstaviteľov krajín, kde už euro fungovalo, v rámci ktorých sme opakovane deklarovali, že zavedenie spoločnej európskej meny sme považovali za hlavnú ekonomickú prioritu. V čom je najväčší význam toho, ako sme postupovali v roku 2006? Pamätáte sa, ako nám všetci vykrikovali, že teraz prichádzajú do vlády nejaké ľavicové živly, ktoré všetko minú, zlikvidujú štátny rozpočet, rozhádžu verejné financie a nebudú schopné nič urobiť. Ak niekto znižoval deficit verejných financií, tak to bola táto vládna koalícia a mali sme najnižší deficit v histórii celej Slovenskej republiky. (Potlesk.) A ak niekto súčasne pri znižovaní deficitu predstavoval rozsiahle sociálne programy, tak to bola súčasná vládna koalícia. Bol to program, kde sme dokázali garantovať veľkú stabilitu verejných financií, ale súčasne sme dokázali napĺňať to, čo hovorí Ústava Slovenskej republiky o Slovensku ako o štáte, ktorý má mať silný sociálny rozmer. Toto považujem za jedno obrovské víťazstvo, ktoré sa nám podarilo dosiahnuť. Chcem sa poďakovať všetkým občanom Slovenskej republiky, ktorí sa k euru aktívne hlásili. Bola to prevažná väčšina, rešpektujúc názory aj tých, ktorí mohli mať oprávnené obavy a ktorí môžu mať na euro iný názor. Chcem sa poďakovať za politickú zhodu a podporu koaličným partnerom. Nikdy nebola diskusia v tejto koalícii o tom, či euro zaviesť, alebo nezaviesť, ako Slovenská národná strana, tak aj Hnutie za demokratické Slovensko –  Ľudová strana od prvého dňa jednoznačne súhlasili s programom, ktorý bol nastavený, to znamená, na nízky deficit a na silné sociálne programy. Celý proces zavedenia eura prebehol veľmi bezproblémovo a pokojne, a to najmä vďaka veľmi dôslednej, včasnej a podľa môjho názoru aj veľmi dobrej príprave. Možno dnes, keď sme boli svedkami plynovej krízy alebo sme svedkami rôznych vášnivých diskusií na tému ekonomickej a finančnej krízy, sa môže zdať, že ako keby to euro ani nebolo. Dnes, v podstate po niekoľkých týždňoch, od 1. januára je euro bežnou súčasťou života na Slovensku, hoci my politici niekedy máme problém hovoriť v eurách, pretože ešte nemáme v hlavách celkom tie prepočty, ako by sme ich mali mať, ale celkovo, a to hovoria aj predstavitelia iných štátov a blahoželajú nám k tomu, bol to najtichší, najpokojnejší a najplynulejší prechod z národnej meny na spoločnú európsku menu (potlesk) a nebolo to len preto, že euro ako tému zakryla plynová kríza, potom kríza ekonomická a finančná, ale najmä preto, že sme nepodcenili všetky potrebné opatrenia ešte v priebehu roku 2008. Či to bola vláda, jej splnomocnenec, rezorty, Národná banka, komerčné banky, podniky, hlavne obchodníci, ale aj samosprávy, urobili obrovský kus práce, ktorej výsledkom bol taký hladký prechod na novú menu, aký si vyslúžil pochvalu a uznanie prakticky v celej Európe. Veď dobre viete, aká bola reprezentatívna účasť predsedov vlád 8. januára, keď sme euro zavádzali slávnostne v Bratislave v novej budove Národného divadla. Nemôžem, vážené dámy a páni, ani dnes obísť problém celospoločenského konsenzu, a znovu to tu zopakujem, pretože aj preto sem neradi chodia naši priatelia z opozície, lebo ťažko sa im to počúva. Všetci súhlasili s eurom, všetci. Nikto nemal problém prísť, sadnúť si za stôl a podpísať Dohodu o celospoločenskom konsenze, že ideme zaviesť euro. Každý bol pripravený niečo k tomu dať, nejakým spôsobom pomôcť. Boli dve skupiny, ktoré sa spoliehali najskôr na to, že to nezvládneme. To je skupina táto a tam hore. (Potlesk.) To znamená, dve skupiny sa spoliehali na to, že konečne táto vláda dostane po nose, lebo nedokáže zabezpečiť prechod na euro. Keď videli, že všetko je v poriadku a prechádza to, tak sa začali veľmi tešiť tí dole, aj tam hore, že všetko zdražie a ľudia budú nadávať na túto vládu, lebo euro bolo zavedené. Ale v podstate nemôžeme povedať, že by došlo k nejakým extrémnym cenovým výkyvom. Samozrejme, cenové výkyvy boli, ale spôsobené trhom ako-takým. Čiže dvakrát sa prerátali. A prerátali sa aj preto, lebo v mene toho, že očakávali, že táto vláda padne na nos, odmietli podpísať Dohodu o celospoločenskom konsenze. Všetci podpísali, všetci. Vážim si, a znovu to poviem aj tu, najviac dôchodcov, ktorí nemali problém prísť a povedať, áno, euro je pre nás veľmi riskantné, pretože máme nízke dôchodky a bude dosť ťažké aj odolávať možno niektorým pokusom obchodníkov o nejaké prípadné zdražovanie, ktoré by mohlo byť, ale nemáme problém, vláda, sme tu, pomôžeme. A dôchodcovia urobili kus dobrej roboty, pretože chodili, presviedčali, kontrolovali, pomáhali mimovládnym organizáciám, pomáhali vláde. Ľudia, ktorí majú desaťtisícové dôchodky, nemali problém, ale páni, ktorí majú stotisícové platy, problém mali, lebo špekulovali a mysleli si, že poškodia tejto vláde a opäť sa prerátali. Toto je veľká hanba slovenskej opozície, čo urobili v súvislosti s eurom. (Potlesk.) S potešením konštatujem aj to, že z medzinárodného hľadiska všetky kompetentné orgány ako hodnotiace komisie, ministri financií krajín Európskej únie, Európska centrálna banka, ale aj celá Európska únia posudzovali pripravenosť Slovenska objektívne, na základe skutočného vývoja našej ekonomiky a neuplatňovali žiadne dodatočné kritériá pre zavedenie eura. Takisto konverzný kurz bol stanovený reálne, na základe skutočného vývoja našej ekonomiky a postavenia slovenskej koruny bez špekulatívnych prvkov. My sme dostali konverzný kurz úplne na samý spodok, ako len bolo možné. Viete, že spodná hranica bola 30,126; už sa pod to nedalo ísť. Podarilo sa nám vyjednať v správnom čase najsilnejší kurz a ukázalo sa, že to bolo veľmi správne, pretože dnes slovenská koruna už prehodnotená na euro je v porovnaní s menami našich okolitých krajín vo výhodnom postavení. Slovensko zvládlo prechod na jednotnú menu aj z technickej stránky. Vláda venovala tomuto procesu obrovskú pozornosť, pretože sme vedeli, že jedna vec je splniť kritériá a druhá vec je všetko urobiť tak, aby euro od 1. januára reálne na Slovensku fungovalo. Od prvých sekúnd nového roka až do terajších chvíľ nenastal žiadny zásadný či systémový problém. Nakoniec už viacerí ministri, aj ja som bol prítomný, asi hodinu po polnoci 1. januára 2009 pri jednom z bankomatov a vyskúšal som si, či veci fungujú, alebo nefungujú, perfektne bolo všetko nastavené a nezaznamenali sme žiadne sťažnosti. V rovnakom čase fungovali aj bezhotovostné platobné terminály, celkovo plynulo prebehol aj celý 16-dňový duálny obeh, ktorý bol nastavený podľa zákona. Národná banka veľmi rýchlo stiahla prakticky všetku korunovú hotovosť, dnes už chýba sotva 8 % korún, ktoré sú ešte stále v obehu a ešte tu máme stále pred sebou viac ako 10 mesiacov na bezplatnú výmenu bankoviek, čiže času je ešte stále veľmi, veľmi veľa. Veľmi oceňujem aj postoj Národnej rady Slovenskej republiky, ktorý zaujala k citlivej tematike, a to poplatkom za spracovanie mincí v bankách. Túto tému poznáte, myslím, že ste prijali dobré riešenie. Po 6 mesiacoch sa môže definitívne táto vec upokojiť samotná, keď  budeme hľadať aj iné riešenie. A je to riešenie, ktoré sa týka predovšetkým najmenších mincí, a to 1- a 2-centových. Tie sa ukazujú byť viac prekážkou než užitočným platidlom, pretože komplikujú život našim ľuďom pri platení, ale potom následne aj obchodníkom a bankám, lebo s tým musia pracovať a manipulovať. Bohužiaľ, nejde však o našu národnú menu, ale ide o menu, ktorá je spoločná, a preto nie je možné len tak jednostranne vyhlásiť, že tieto mince sú neplatné a nedajú sa používať, tak ako to bolo pri 10- alebo 20-haliernikoch v minulosti. My sa však zaoberáme teraz vo vláde témou, ako sa vyhnúť problémom súvisiacim s týmito mincami. Dokonca študujeme prax niektorých krajín, ktoré sa s týmto problémom vysporiadali a tiež spracúvame aj možný dopad väčšieho zaokrúhľovania na celkovú cenovú hladinu. Napríklad pri nejakom nákupe nad nejakú hodnotu by sa povedalo, že sa tam nebudú používať jedno-, dvojcentové, troj-, štvor-, atď. tieto čísla, ale budú sa používať zaokrúhlené sumy. Preskúmame to, ak to bude v poriadku, ponúkneme to ako riešenie Slovenskej republike a verím, že to bude mať takisto pozitívny dopad. Som rád, že funguje Cenová rada. Cenová rada dávala už aj konkrétne odporúčania na prípady zdražovania, ktoré boli z dôvodu špekulácie, nie z dôvodu trhu. Aj v tomto budeme veľmi intenzívne pracovať. Slovenská obchodná inšpekcia prijala v januári tohto roku 460 podnetov od občanov, 70 z nich už bolo konkrétne vyriešených. Máme ďalšie a ďalšie kontrolné mechanizmy, ktoré nám momentálne pomáhajú euro ako-také zvládnuť. My sme ešte pri zavádzaní eura otvárali aj na území Európskej centrálnej banky tému, či by nebolo možné vytlačiť jednoeurové bankovky. Bolo to odmietnuté, pretože by to vraj spôsobilo obrovské náklady Európskej centrálnej banke. Musíme preto pracovať s tou štruktúrou mincí a bankoviek, ktoré momentálne máme k dispozícii. Vážené dámy a páni, takže veľká vďaka občanom Slovenskej republiky. Ďakujem pekne. (Potlesk.)