K. Tóthová, poslankyňa: (2001-09-12):
Vážený pán minister, vy ste už 6. júna boli v ministerskom kresle, to znamená, že vy ste boli oboznámený s týmto stavom, vy mi chcete povedať, že keď v júni, t. j. pred niekoľkými mesiacmi alebo dňami môžeme povedať, teraz máme len september, to je tri mesiace dozadu, ešte rezorty nepredložili zoznam aktivít, ktoré navrhujú presunúť na samosprávu, nepredložili nároky na štátny rozpočet, nepredložili nároky na pracovníkov, ktorí majú ostať v štátnej správe a ktorí budú prepustení, ani nároky a otázky týkajúce sa majetku, ktorý má prejsť na štátnu samosprávu, že sa dlhodobo pracovalo, veď ja som už nejakú reformu koordinovala v tomto štáte, a to reformu v roku 1997, 1996, ktorá sa pripravovala, a viem postupnosť prác. Toto sú podkladové informácie, na základe ktorých nemožno pripraviť kompetenčný zákon, to znamená, keď vy ste v júni tohto roku ešte naháňali ministrov, aby dali podklady, tak ste nie horúcou ihlou šili, ale ste doslova len zlepili jeden zákon bez ladu a bez skladu, preto pán minister, ak chcete byť úprimný k tejto snemovni, neklamte, nehovorte, že predložený legislatívny návrh je výsledkom dlhodobej práce odborníkov, pretože ani jeho obsah, kvalita, úroveň o tom vonkoncom nesvedčí. Jeho úroveň svedčí o tom, že skutočne bol doslova spichnutý na rýchlo za ani nie tri mesiace, pretože medzitým ste mali aj dovolenku. Toľko k vášmu vystúpeniu som si dovolila, ja to nerada robím, ale nemôžem vlastne počúvať bez odozvy, aby som nereagovala, informácie, ktoré tu dávate snemovni, ktoré sú vonkoncom nepravdivé. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, prvé čítanie je vlastne prerokovanie zámeru predkladateľa, spôsobu spracovania, úrovne spracovania, čiže ide o všeobecnú úvahu o predloženom legislatívnom návrhu. Už bolo povedané, že tento legislatívny návrh je nesmierne dôležitým zákonom, že tu ide vlastne o úpravu, ktorá systémovo súvisí nielen s tými predpismi, ktoré v balíku prerokúvame v skrátenom konaní, žiaľ, v skrátenom konaní, ale že systémovo súvisí aj s 21 zákonmi, ktoré bude treba, s ktorými ich bude treba zladiť. Samozrejme, Hnutie za demokratické Slovensko vyvinie aktivitu, aby napomohlo čo najviac aspoň čiastočné vylepšenie, pretože aj napriek snahe nebude možné v tomto časovom strese v skrátenom legislatívnom konaní pripraviť vyhovujúci zákon, ktorý by v budúcnosti nebolo treba urýchlene opraviť, pretože bude jednoznačne v praxi vyvolávať karamboly a nedorozumenia, ba až chaos. Nie je toto správny legislatívny postup. Na tak vážne zákony treba čas. O tomto sme, na toto sme upozorňovali aj pri prerokúvaní ústavy, kde sme vás upozorňovali, že dochádza k pochybeniam, vy ste to nechceli rešpektovať a už prvé pochybenie sa veľmi ukázalo, že vlastne od júla tohto roku do januára budúceho roku odňala novela ústavy právo občanom podávať podnety na Ústavný súd. Samozrejme, to bude mať ešte svoje ďalšie turbulencie, nechcem o nich hovoriť, ale fakt je jeden, vážne zákony sa tak rýchlo a pod tlakom pripravovať nedajú. Ako som už povedala, predložený legislatívny návrh skutočne nie je kvalitný. Kto je vlastne zodpovedný zato, že takýto nekvalitný legislatívny návrh dostávame. No ani kvalita nemôže byť dobrá, pretože vlastne realita je taká, že vládnym uznesením č. 3887 zo 7. januára 1999 bola prípravou reformy poverená jedna inštitúcia, a to ministerstvo vnútra s tým, že projekt malo ministerstvo vnútra vypracovať do 31. mája 1999. Ale ešte pred vypršaním lehoty, ktorá bola daná ministerstvu nato, aby pripravilo projekt, teda nemohlo ísť o zlý projekt, už vo februári vláda prijíma uznesenie, kde v bode C 1 ruší úlohu ministerstva vnútra a poveruje koordináciou reformy podpredsedu vlády Mikloša, zriaďuje zmocnenca pre reformu pána Nižňanského a celý tento tím, kolektív vytvorený pánom Nižňanským a koordinovaný pánom podpredsedom Miklošom od februára 1999 až do tohto roku sa zvládol, teda sa prezentoval jedine jedným, a to návrhom zákona, teda tento tím, do realizačnej roviny zo svojich úvah, a tak dostal jedine návrh zákona o vyšších územných celkoch. Nebudem hovoriť o rituálnych tančekoch okolo 12 plus 12 a 8 plus 8, ale musím povedať, že skutočné problémy, základ reformy, ktorej je kompetenčný zákon a ostatné zákony, ktoré teraz máme šmahom prerokovať, pretože od roku 1999 nato nedošlo napriek tomu, že ZMOS nato upozorňoval, opozícia upozorňovala, odborníci upozorňovali, tak dostali sme sa do štádia, keď sa vlastne preukázalo, že príslušní poverení nezvládli úlohu a opätovne celý problém sa dostal na ministerstvo vnútra. V tejto súvislosti, pán minister, ja vám vyjadrujem skutočne, ako sa hovorí, sústrasť, pretože dostali ste sa do niečoho, čo ste nezavinili a všetko, čo tu uvádzame, nie je v otázke zanedbania týchto otázok na vašu adresu, ale musí to byť jednoznačne na adresu vlády, pretože ešte predseda vlády po odstúpení podpredsedu vlády Mikloša a pána Nižňanského povedal, že pán podpredseda vlády zvládol koordináciu, nuž myslím si, že k tomu netreba ďalších slov, ale treba zodpovedať jedno, čo tu v tejto snemovni už rezonovalo v skrátenom konaní. Kto je za toto zodpovedný. Aby sme si túto otázku mohli jasne zodpovedať, treba sa trošičku zastaviť, prečo ťažiskové zákony sú dávané až koncom volebného obdobia, prečo až v úplnom finále vládnutia, keďže reforma verejnej správy bola prioritnou úlohou tejto vlády, prečo sa vláda nevenovala prioritnej úlohe tak, ako by to priorita vyžadovala. Nuž máme tu veľa preto a veľa prečo. Budem sa pýtať vás všetkých. Prečo v legislatívnom pláne, keď boli zákony, ktoré boli časovo termínované, ak boli opätovne vybrané z legislatívneho plánu priority, a medzi nimi boli zákony, s ktorými sa teraz ideme trápiť, prečo, keď neboli dodržané termíny, predseda vlády nevyvodzoval zodpovednosť alebo nepoužil tie páky, ktoré každý predseda vlády pri neplnení vládnych uznesení má. Ďalej prečo aj napriek upozorňovaniu ZMOSu, odborníkov z praxe a aj nás poslancov z opozície vyše dvoch rokov sa podstata problému reformy neriešila a nepredkladali sa zákony. Prečo koordinátor nekoordinoval práce v súlade s harmonogramom a s legislatívnym plánom. Prečo predseda vlády už po júni, keď som v spomínanom článku z novín dala informáciu, nechcem to opakovať, že urýchlene majú príslušní rezortní ministri splniť si povinnosť, ktorá má byť dávno splnená, prečo udelil dovolenky? Prečo tento zákon nebol podľa legislatívneho plánu odovzdaný 30. 6. 2000 a prečo ani pri prísľube predsedu vlády, čo už viackrát nato upozornili poslanci Hnutia za demokratické Slovensko, predseda vlády neodovzdal zákony týkajúce sa reformy správy hneď po schválení ústavy. Veď to tu a aj v médiách jednoznačne vyhlásil. Tak ja sa vám pokúsim povedať prečo. Totiž každé prečo má svoje preto. A to preto je v tom, že táto vláda si chcela udržať moc a nechcela ju decentralizovať a tieto zákony odďaľovala až na koniec funkčného obdobia a ešte aj v tomto zákone účinnosť jednotlivých presunov posúva až na obdobie, keď už ona nebude vo vláde. Čiže na jednej strane demonštrácia snahy, ako chce decentralizovať, demonštrácia demokratickosti tejto vlády a realita je taká, že držala kompetencie, nechcela ich vyšpecifikovať, ktoré dá na samosprávu, a ešte v júni tohto roku nesplnili ministri povinnosť, ktorá im bola termínovaná a daná, ba niektorí vyhlásili, že neodovzdajú nič. Taká je, vážení páni poslanci, pani poslankyne, situácia v tejto otázke, a nielen v tejto otázke. Táto vláda vodu káže a víno pije. A to si všimlo už aj zahraničie. Ja som už upozornila v tomto parlamente, že viacerí zahraniční predstavitelia, napríklad, keď predsedalo Fínsko, tak fínsky veľvyslanec Risto Reneli už viac pred jedným rokom povedal, že, citujem: Na Slovensku vyhlásenia kompetentných a realita sú dve rôzne veci. Je to v Euromagazíne. Kto by neveril alebo mal záujem, môžem presne konkretizovať. A všimnime si aj hodnotiacu správu Európskej únie, kde sa konštatuje rozdielnosť medzi pozitívnymi vyhláseniami a ich realizáciou. A toto sa vzťahuje aj na vaše vyhlásenia o snahe decentralizovať kompetencie a realitou, že ste odďaľovali zákon, ktorý by spracoval, ktoré kompetencie budete decentralizovať. A robíte to tak, aby ešte za tejto vlády veľmi málo kompetencií prešlo na miestnu. Pokiaľ ide o Mečiarovu vládu, tá decentralizovala. Decentralizovala, pán minister, v súlade s ústavou na miestne orgány štátnej správy a postupne z miestnych sa presúvalo na samosprávu či už v oblasti evidencie motorových vozidiel, občianskych, všetko sa pripravovalo a postupne, ale váš postup je priehľadný a jednoznačne dokumentuje to, že vlastne robíte jedno, vodu kážete a víno pijete. Už včera pán poslanec Tkáč podrobil kritike postupy predsedu vlády, ktorý namiesto toho, aby použil v minulosti prostriedky, ktoré má na odstránenie tých nedostatkov, ktoré som uviedla, teraz iniciatívne a hrdiac sa pred médiami zvoláva štátnych tajomníkov a súhlasím s tým, ktorí hovoria, že robí šaškáreň. Predseda vlády totiž má korektné páky na usmerňovanie a je úplne neštandardný postup, aby zvolával štátnych tajomníkov a on sa dával informovať, ako postupuje reforma. Žiaľ, to nie sú ojedinelé kroky. Len veľmi telegraficky, keďže som sa stotožnila s tými, ktorí hovoria, že predseda vlády v tejto oblasti robí šaškáreň, tak aby som argumentačne sa akosi utvrdila alebo vás utvrdila, že to nie sú do vetra. Pán predseda vlády obhajoval dvanásť vyšších územných celkov, keď sa hlasovalo v parlamente, navigoval, ako on vraví, svojich poslancov na hlasovanie na osem vyšších územných celkov. Keď bol zákon prijatý, jasal, hovoril o dobrej správe, vzápätí však bežal na Spiš ubezpečiť rodákov, aby nepodľahli v boji a aby vydržali za samostatný vyšší územný celok, teda ďalší a oznámil, že napriek prijatiu zákona 112 hlasmi predloží zmenu. A tú nepredložil. Pretože oznámil, že nie je na to politická vôľa.