Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2017-02-07):
Ďakujem, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, kolegovia, táto rozprava má svoje skryté inotaje. Zapojili sa do nej, hlavne hrot meča SMER-u – pán Číž a pán Bublavý. Síce každý tak troška si protirečia, lebo jeden to vidí tak systémovo a proste a nič ste nepovedali, a druhý dáva príklady, až sa dozvieme, Duško, prepáč, ale naozaj asi plénum bude zaujímať, čo ty teda máš toho tak strašne veľa na rováši (vyslovené s pobavením), že musíš za gastráče chodiť kupovať. Tak uvidíme. Aby som ale odpovedal tomu systémovému, tej systémovej výtke alebo tomu, že sa nedostatočne a nepoctivo pripravujeme na tieto debaty, a jediný, kto sa tu poctivo pripravuje, je pán poslanec Číž, tak chcel by som povedať, že táto debata je už veľmi stará a veľmi fúzatá. Znamená to, že či s ministerstvom ešte za vlády Ivety Radičovej, alebo potom následne za vlády a mandátu smeráckej 83-ky a teraz už takmer rok po voľbách je tu stále veľká a konzistentná snaha o to, aby sme gastrolístky zdobrovoľnili. Podľa mňa neexistuje naozaj lepší argument, tak ako hovoril Ján Budaj, že dva a dva sú štyri, znamená, že nechajme ľuďom rozhodnúť, či budú svoje nároky alebo svoje stravovacie návyky organizovať a nakupovať za čudnú ceninu. Čudnú ceninu, ktorú vydávajú štyria alebo piati emitenti, tak sa pekne volajú, keď tu máme jedného drahého, veľkého eminenta a ten vydáva menu, volá sa euro. Čiže ak vieme zvládnuť nákup veci osobnej spotreby, potravín, nákupy áut a všetko, čo realizujeme za eurá, prečo odrazu tu má, a ja ho furt čakám, ten argument, prichádzať nejaký argument, že musíme používať pri nákupe obedov alebo stravných jednotiek inú ceninu, a to sú gastrolístky? Keďže všetci vieme, že tento argument nepríde, tak potom tu počúvame také smiešne výroky ohľadom toho, že ponúknite nejaký argument, ktorý by vedel akceptovať aj pán poslanec Číž. Keďže tu nesedíte, odpoviem vám tak ako do prázdnej lavice. Pán poslanec Číž, myslím si, že ľudia zvládnu sa pri zmluve alebo v debate so svojím zamestnávateľom, zvládnu debatu natoľko, že mu povedia, že chcem gastrolístok alebo chcem hotovosť. Nič viac, nič menej v tej debate skryté nie je. Ak sa pýtate na systémové, respektíve nejaké analyzačné predpoklady tohoto nášho zámeru, tak vás odporučím na debatu z predchádzajúceho roka. Presne teraz bude mať rok, kedy Protimonopolný úrad vtedajšiemu vášmu ministerstvu sociálnych vecí navrhol: zrušte gastráče! Ja to zacitujem z dobovej tlače. „Protimonopolný úrad navrhol ministerstvu práce, sociálnych vecí a rodiny, aby zvážil fungovanie systému stravných lístkov, lebo ho považuje za neefektívny. Rozhodnutie vyplýva zo zistení úradu, že na trhu so stravnými lístkami vznikli dve kartelové dohody, týkali sa piatich podnikateľov. Úrad 11. februára rozhodol o pokute 2,96 milióna eur podnikateľom, ktorí gastrolístky vydávajú, respektíve emitujú a distribuujú, avšak rozhodnutie nebolo navtedy právoplatné. Účastníci mohli podať rozklad.“ Vysvetlím, čo boli tie dve kartelové dohody. Čiže po prvé, klientov si rozdelili a v obchodoch určili takzvaný gastráčový strop. Čiže tvrdili, že na, Protimonopolný úrad tvrdil, že „na základe prvej kartelovej dohody medzi rokmi 2009 až 2014 podnikatelia uplatňovali voči svojim klientom, zamestnávateľom aj z verejného, aj súkromného sektora dohodu, že nebudú súťažiť o klientov a vytvárať prostredie konkurencie. Ako nástroj na uplatnenie tejto stratégie si rozdelili klientov na tri kategórie, a to na voľných klientov, vlastných klientov a klientov konkurencie“, vysvetlil Protimonopolný úrad. V prípade, že podnikatelia predsa len klienta konkurencie oslovili, tak mu dali ponuku, s ktorou nemohli uspieť. Druhá dohoda, ktorá trvala od 2011 do 2014. roku, spočítali v limitácii maximálneho počtu stravovacích poukážok, ktoré boli prijímané (u pána Bublavého tiež) v obchodných reťazcoch. Dohodli sa na tom, že obchodné reťazce budú prijímať maximálne päť kusov stravných lístkov od jedného emitenta pri jednom nákupe. Čiže zásadným prvkom prvej dohody je systém vyrovnanej kompenzácie strát, čiže dohody o nároku podnikateľa získať nového klienta konkurencie za vopred dohodnutých podmienok v prípade straty vlastného klienta. Tým zabezpečili to, že na trhu mali v priebehu celého posudzovaného obdobia stabilné postavenie, nemenili sa medzi nimi trhové podiely, čiže sa dohodli vydavatelia stravných lístkov medzi sebou, aby sa trhové podiely nemenili, a teda cieľom bolo udržanie stabilných úrovní trhových podielov.“ Čiže nielenže dostali na základe platnej legislatívy štátom garantovaný kšeft, následne tento štátom garantovaný kšeft si rozdelili na trhu tak, že sa de facto medzi nimi podiely, medzi súkromným a verejným sektorom nemenil. „Protimonopolný úrad hovorí, že uplatňovaním kartelových dohôd sa podmienky na trhu zmenili tak, že neboli ovplyvňované hospodárskou súťažou, ale práve podmienkami dohody medzi týmito vydavateľmi stravných lístkov a tým pádom nevznikala konkurencia a nemohli ceny prípadne pre podnikateľov a verejný sektor klesať. Pokiaľ ide o ten ďalší následok, tak to spôsobilo to, že na trhu sa uplatňovali vyššie provízie voči klientom, ako by tomu bolo, keby žiadna kartelová dohoda nebola prijatá, uviedla pani Kasenčáková z Protimonopolného úradu. Zámerom kartelu bolo teda zvýšenie výnosnosti na províziách.“ Čiže dobre strhať tých podnikateľov a dobre strhať verejný sektor priamo teda z obchodovania so stravnými lístkami. Čo môžme teda povedať, že Protimonopolný úrad vtedy konštatoval, že súťaž úplne zlyhala. Hospodárska súťaž na tomto trhu úplne zlyhala, to znamená, že trh je kartelizovaný, lebo v tom období bol kartelizovaný. „Myslíme si, že tento trh je aj do budúcna veľmi náchylný na ďalšie kartely.“ Čo je absolútne najdôležitejšie z týchto záverov Protimonopolného úradu, je, že sa obrátili listom na ministerstvo práce, ktoré má kompetenciu v tejto oblasti, a navrhli, aby zvážilo možnosť zmeny tohto benefitu, rozumejme, používania gastrolístkov. Úrad podľa pána Thóta navrhuje priamy finančný príspevok k mzde s rovnakým daňovým a odvodovým zvýhodnením ako gastrolístky. Zopakujem. Protimonopolný úrad navrhol, aby bol nastavený k mzdám priamy finančný príspevok k mzde s rovnakým daňovým a odvodovým zvýhodnením, ako majú gastrolístky. Pokiaľ by ministerstvo tento návrh neprijalo, úrad odporúča zmeniť súčasný systém na dobrovoľný. Zopakujem. Pokiaľ by ministerstvo nesúhlasilo, aby k výplatám bol priamy finančný príspevok s rovnakým nastavením daňových a odvodových úľav pre tieto gastrojednotky, tak úrad, Protimonopolný úrad navrhuje, aby bol súčasný systém zdobrovoľnený. Aký návrh máme v laviciach? Máme návrh v laviciach, ktorý podala strana OĽANO – NOVA a SaS, myslím, alebo jej predstavitelia, aby sme používanie gastrolístkov zdobrovoľnili. Preto vás, pán poslanec Číž, upriamujem na túto štúdiu, ktorú nevypracovala ani opozícia, nevypracovali ju ani naši odborníci, vypracoval ju Protimopolný úrad, ktorý tvrdí, že v rámci podnikania s gastrolístkami je prostredie kartelizované. Vydiera to podnikateľov, vydiera to zamestnávateľov, ktorí organizujú stravné jednotky pre svojich zamestnancov aj vo verejnom sektore, a preto je lepšie pristúpiť k priamym platbám k platu alebo systém zdobrovoľniť. Neviem, kam by debata, ktorá naozaj smeruje k tomu, že dva plus dva sú štyri, mala ísť ďalej a aká iná váha argumentov je pre vás dôležitá, ako keď analytické jednotky, ktoré fungujú na Protimonopolnom úrade, vydali tento záver? Čiže ak sa budete inšpirovať len týmto, nemáme tam žiadnych ani SaS, ani OĽANO, žiadnych politických nominantov. Myslím si, že objektívne zhodnotenie tohoto faktu by ste mohli zobrať v úvahu aj pri vašom záverečnom hlasovaní o našom návrhu a posunúť ho prípadne z druhého čítania. Ak by váš argument bol to, čo som spomínal vo faktickej, že máte stále snahu udržiavať, respektíve generovať nové podnikateľské nebá pre vám blízkych ľudí a zaviedli by ste po gastrolístkoch lístky na ošatné alebo na drinky alebo na cigarety, tak my vám v tom chceme účinne brániť. Preto navrhujeme zdobrovoľnenie gastrolístkov, aby sa zamestnanec mohol rozhodnúť. Ďakujem za pozornosť.