Kažimír, Peter, minister financií SR (2017-06-19):
Môže to byť aj poslanec zase niekedy (vyslovené s pobavením). Ďakujem veľmi pekne. Dovoľte mi zareagovať a ďakujem aj za priebeh diskusie, ktorá bola nepolitická, ale veľmi, veľmi odborná z každého hľadiska. Hlavne sa musím zastaviť samozrejme pri zdravotníctve. Ale najprv chcem povedať toľkoto, že čo je to vlastne dosť, hej, to si musíme na to odpovedať. Otázku zvykneme dávať bohatým ľuďom, čo je to dosť napríklad v prípade ich majetku alebo príjmov. A to isté sa týka samozrejme aj v stanovaní cieľov a dosahovaní týchto cieľov v prípade verejných financií. Pretože chcem vám zopakovať, že výsledok roku 2016 stále považujem za veľmi dobrý, a nie teraz z pohľadu nejakej sebachvály, ale ja neznášam tie komentáre, že kto za čo môže. Akože aj dnes prebehla podľa mňa korektná tlačová konferencia s makroekonomickou prognózou. Už som sa dočítal, že vláda na to nemá žiadny prospech. My sme na tej konferencii vôbec nehovorili o tom a nechválili sme sa, nevešali sme si metále. Komentovali sme reálny, reálny vývoj, ktorý tu máme na základe niektorej prognózy, a samozrejme to, by som povedal, elektricky nabité politické, ale aj odborné auditórium má snahu veci proste politizovať. A a to nie je dobre. Ak hovoríme o 16. roku, a to platí pri všetkých, samozrejme, údajoch, je to výsledkom tejto krajiny v tom najširšom slova zmysle. To znamená, je to výsledok verejného sektoru, súkromného sektoru, ktorý je kľúčový v krajine, ako je Slovensko z hľadiska príspevku k hrubému domácemu projektu súkromného sektora z hľadiska zamestnávania, ktoré je tak isto kľúčové, verejnému sektoru, v zložení samosprávy, aj vlády ako takej. To znamená, ale v tom našom slova zmysle to, je to proste výsledok krajiny a ľudí, ktorí v nej žijú. A rozpočet v roku 2016 bol volebný. Uvedomte si to! Bol schvaľovaný ešte minulým parlamentom. Pán Fecko sa na ňom zúčastňoval. Určite sa zdržal ako opozičný poslanec a určite bol v tej plejáde poslancov, ktorí spochybňovali rozpočet na rok 2016, lebo bol pred-vo-le-bný. Bol by som rád, keby ste si to uvedomili, že z pohľadu toho, že bol predvolebný, to znamená, že robila ho partia ľudí, ktorá nemusela prejsť cez voľby a nemusela byť tu prítomná, to znamená, z istého pohľadu by mohla byť nezodpovedná, ako boli mnohé iné predvolebné rozpočty iných vlád. Výsledok je taký, že ten výsledok sme proste držali až do konca aj s priznaním pozitívneho a dobrého vetra z mnohých strán vrátane samospráv. I keď tu musím pripomenúť, že niekedy aj dobré čísla, nemusíme byť úplne spokojní s tým, ako sme sa k nim dostali, pretože musím povedať, že ako človek, ktorý na konci dňa musí referovať napríklad vám z hľadiska výsledkov, tak áno. Keby ten výsledok hospodárenia samospráv bol horší, tak asi nezoberiete ma na milosť z pohľadu toho, že ja za to nemôžem. Akonáhle je lepší, tak mi polka (vyslovené s pobavením) poukazujete na to, že to nie je vďaka mne alebo vďaka ministerstvu financií. Áno, do výsledku verejných financií patrí aj výsledok hospodárenia skoro 3000 obcí, starostov, hospodárov, obecných zastupiteľov, na ktorých vláda nemá žiadny dosah mimo malých rozpočtových pravidiel, ktorými sa snažíme aspoň nejak prejudikovať výsledok. My nemáme záujem ovplyvňovať a škodiť samospráve z hľadiska, obmedzovať ju nejako. Tá ozaj skladá účty svojim voličom. Máme problém s vypočítateľnosťou tohto správania. A to je jeden z príkladov, ktorý môžem potvrdiť. Koncom novembra sme robili nejaký zber dát a samospráva nahlásila o 300 mil. eur horšie výsledky, ako to nakoniec bolo. A nemôžme považovať za správne, ak správcovia tiež nejakého majetku samosprávneho, proste vyzerá, že mesiac pred ukončením účtov nevedia a o 300 mil. eur sa proste odchýlia z pohľadu toho, či majú výdavky alebo príjmy také alebo onaké. To nesvedčí nič dobré o, nech sa neurazia, o fiškálnej gramotnosti a alebo o poriadku v tejto oblasti. Pretože pre nás je dôležité naozaj mieriť čo najpresnejšie, lebo my sme sa v závere minulého roku rozhodovali na základe informácií, ktoré neboli úplne pravdivé. Takže bolo to tentokrát na tú dobrú stranu. To znamená, minuli menej, pomohli deficitu viac, ale neteším sa z toho, že to bolo vlastne prekvapenie. Bolo to prekvapenie, ktoré sa ukázalo až niekedy vo februári tohto roku. A ak hovoríte o obmedzovači rýchlosti, ako zaujímavý, zaujímavý názor, ale chcem povedať, že ten je vždycky, vždycky verzus kontra toho, čo ste spomenuli, a to je, aby z toho niečo ľudia mali. Viete, už len v tých príspevkoch, ktoré reagovali, pán poslanec, na vás, bola väčšina tých, že chýbali niekde peniaze. V zdravotníctve chýbali, to je proste názor ľudí, ktorí majú spojenie s verejným zdravotníctvom, že je tam málo peňazí. To znamená, ja som zvyknutý na tú kritiku vysokých deficitov a malých výdavkov, ak to chcete povedať, hej. To znamená jedným dychom kritizovania, mali by ste viac šetriť, mali by ste mať skôr vyrovnané hospodárenie, nižší dlh a zároveň by ste mali dať peniaze tam, tam, tam a všade tam. Ten zoznam je strašne dlhý a ja sa s väčšinou z toho zoznamu viem akože stotožniť. Akurát nie sú na to peniaze. Čiže potom ide o nejakú prioritizáciu týchto cieľov a tam už sa rozhoduje a tam už vidno tú farbu koalície, resp. rozhodovanie vlády, ktorá je založená na demokratickom princípe. Sú tu proste nejaké voľby, nejaké zloženie politické s nejakým programom. Áno, keby sme mali osvietenú monarchiu (vyslovené s pobavením), tak by to asi možno mohlo byť inak a obmedzovači by nemuseli byť z hľadiska súťaže. A to som už v rovine naozaj science fiction. Ak hovoríte o kritike pracovania s rezervami. Rezervy sú naozaj spojené s vládnutím od roku 2009. To znamená, s takým, to je princíp popálenia sa platňou, keď vám proste všetko spadne na hlavu. V roku 2009 sa tak stalo. Odvtedy sa snažíme vytvárať rezervy. Myslím si, že rezervy, aspoň ja pokiaľ budem mať možnosť byť pri tom, budem sa snažiť pracovať s rezervami ako s nástrojom obozretnosti. Samozrejme, ak máte nadpríjmy, tak tie rezervy použijete. Použijete ich spôsobom, ktorý, nemusíte s ním súhlasiť, ale je transparentné to použitie, pretože je v podstate na online princípe a po spustení novej webovej stránky, ktorá sa týka rozpočtu, myslím, že veľmi prehľadne, sa môžte orientovať veľmi v reálnom čase z hľadiska jednotlivých výdavkov a príjmov. To znamená, nerobíme nič v nejakom zavretom kabinete. A musím vám povedať, že napríklad rezervy sa používajú aj na financovanie zamestnancov verejnej správy, pretože, keďže stále mešká kolektívne vyjednávanie a my vlastne máme dohodu o kolektívnom vyjednávaní a o indexácii miezd zväčša až tesne pred rokovaním rozpočtu niekedy v novembri, tak to riešime formou rezervy napríklad. To je jedna z tých rezerv, ktoré vás popudzuje. Ale je to proste taký historický zvyk, s ktorým sa proste pracuje. Je tu predmet kritiky. Rozumiem tomu. A hneď sa pristavím aj pri rezerve, ktorá do istej miery zosmiešnila v podstate prácu ľudí hlavne v oblasti rozpočtu, tvorby rozpočtu, a to je rezerva na horší alebo krízový vývoj vo verejnom zdravotníctve. Vy však samozrejme veľmi dobre viete, tak ako to váš kolega spomenul, že z rozpočtu išli navyše peniaze do verejného zdravotníctva, 38 mil., presne tak, na štátnych poistencov, ale aj ďalšie peniaze do celkovej výšky 60 miliónov. Ak sa pristavíme pri zdravotníctve, tak celkové výdavky ´15 – ´16, ´16 verzus ´15 boli o vyše 300 mil. vyššie, o vyše 300 mil. eur vyššie, ako rátal rozpočet. Ako rátal rozpočet, boli zase o 200 mil. vyššie, pretože sme mali lepšie príjmy od ekonomicky aktívnych občanov a mali sme vyšší transfer zo štátneho rozpočtu. Ku kritike použitia rezervy. Kritizujete účtovný zápis. To znamená, je to naozaj účtovný zápis a z tohto pohľadu musím povedať, že áno, je to chyba v rozpočtovom procese. To znamená, priradenie položiek, ktoré ste citovali a ktoré sú pre mňa zahanbujúce z tohto pohľadu a určite môžu byť predmetom nejakého, tabloidov, teda nejakých, nejakého typu kabaretu. A viete, že v závere tie peniaze z nadpríjmov a z ostatných rezerv boli nasmerované na verejné zdravotníctvo. To znamená, musel som sa a budem sa vždycky ohradzovať voči tomu, že by, že by tituly, ktoré ste menovali, išli na úkor verejného zdravotníctva. Pôvodná rezerva bola 50 mil. eur a transfer bol 60. Ešte vždy, nás učili, že 60 je viac ako 50. Hej, takže toľko okolo tej drámy. Ale chápem, využiť treba každú príležitosť a nehovoriac o tom, že mediálne o to bol záujem, lebo to bola taká pikantéria z pohľadu toho, ako sa dá kritizovať proces. Ale áno, považujem to za, za chybu v rozpočtovom procese. To proste uznávam a takéto veci sa nemôžu, nemôžu diať. A toto je presne miesto, keďže dneska hovoríme, štátny záverečný účet nie je nič iba ako, ako keby účtovná závierka, to je presne to miesto, kde sa vlastne vyjaví účtovníctvo štátu v tom najširšom slova zmysle a môžeme o ňom hovoriť. Posledná zmienka sa týka zdravotníctva v tom pohľade takom aj smerom dopredu. Ten súboj o tom, či je dosť alebo málo peňazí v zdravotníctve, tu je, bol a aj bude. A myslím si, že moja odpoveď bude ale trvalo taká, že si myslím z hľadiska medzinárodného porovnania – a ten benchmarking je napríklad princíp akéhokoľvek procesu hodnoty za peniaze, pretože všetko ostatné je o pocitoch – ale ak chceme sa proste porovnávať, tak máme väčšie, už dnes máme väčšie výdavky na verejné zdravotníctvo ako okolité krajiny, hej, a veľmi porovnateľné s vyspelými krajinami. Pritom nemáme výsledky, naozaj objektívne nemáme výsledky. Bol by som rád a posmeľujem k tomu pána ministra zdravotníctva, aby verejne komunikoval platy v zdravotníctve, ktoré sa týkajú ale lekárov. Vedia ľudia v tejto krajine, že tie platy sú medzi tromi až štyrmi tisícmi mesačne? Myslím si, že nevedia ani to tak proste necítia. Pretože, pretože sa hovorí o tom, že tých peňazí je strašne málo. Ja nechcem vstupovať do tejto témy, nie je to moja téma ani moje svedomie nie ja zaťažené touto témou. Chcem len povedať, že, že je to presne o tom, čo sme začali v roku 2017, to znamená, o nejakom vlastnou krvou podpísanom zozname opatrení, ktorý išiel s tým, Hodnota za peniaze na základe konsenzu s ľuďmi zo zdravotníctva. Je to plán, ktorý bude odpočtovaný, hneď prvý odpočet bude teraz o pár týždňov zverejnený. Nechcem predbiehať, ale nejaké výsledky proste budú možno predmetom verejnej debaty aj debaty určite tu v pléne. A je to cesta proste postupných krokov, kde musíme prispôsobiť svoje možnosti štruktúre. A tých vecí je strašne veľa, o ktorých by sme mohli hovoriť. Len vám pripomeniem napríklad pre príklad, že, že, nie som mudrlant, len som si niekde čítal, že krajina podobná našej, napríklad také Dánsko má 42 koncových nemocničných zariadení, Slovensko ich má vyše 100, hej. Tak si ich proste porovnáte, kvantitu s kvalitou v mnohých oblastiach. A tá výčitka nejde samozrejme k lekárom a k ich kvalite, ich práce, alebo zdravotným sestrám, ide o organizáciu a o mieru ziskovosti v tom celom, lebo na tom, na celý systém je samozrejme napojených množstvo, množstvo subjektov aj súkromného sektora vrátane súkromných zdravotných poisťovní. Takže my sme sa dohodli s ministrom Druckerom na tzv. ručnom riadení, to znamená, potreby dofinancovania vo Všeobecnej zdravotnej poisťovni na základe skutočne auditovaných výsledkov. Projekt oddlženia na základe naozaj pod drobnohľadom odsledovaného procesu potrieb a z hľadiska aj oddlžovania toho, aby sme sa nedostali do situácie z roku 2005, napríklad, alebo ´6, keď sme tu mali isté podozrenia z hľadiska použitia verejných zdrojov. Ale aj z hľadiska ďalšej, ďalšieho dohodovania, ako má vyzerať rozpočet na ďalšie roky s tým, s tou pripomienkou, že tento minister financií má prvýkrát v histórii, pokiaľ viem, 70 mil. eur ročne ich má. Tento rok prvýkrát a bude ich mať každý ďalší rok na to, aby mohol robiť investície, kapitálové investície v nemocniciach, kde sa nedá otvoriť okno alebo kde musíte prejsť cez, cez nejaký betónový trám, aby ste sa dostali na centrálny príjem. Takže toto sú proste veci, ktoré ľudia vidia, ktoré určite ocenia . Ale prepáčte, o tom by som mohol hovoriť asi večne. Takže ďakujem za možnosť vystúpiť. (Potlesk.)