J. Brocka, poslanec: (2009-02-05):
Dámy a páni, základné v jednej vete riešenie hospodárskej krízy dnes je neplytvať a šetriť. Neplytvať a šetriť. Toto je možné v každej oblasti, dokonca aj v oblasti sociálnych služieb. Dnes je súčasný stav taký, aj vďaka, teda už ste aj vy spomenuli pani poslankyňu Vaľovú,  ona je v tom tak trošku nevinne, lebo podľa môjho názoru nie teda 11-stranový, ale aj so zdôvodnením 21-stranový návrh, ktorý tu predniesla, nieže ostatní poslanci, ktorí sa tomu venujú alebo nevenujú, nemohli vedieť, o čo ide, ja som presvedčený, že ani pani poslankyňa Vaľová nevedela a nemohla domyslieť dôsledky toho zložitého a veľmi rozsiahleho pozmeňujúceho návrhu. Ja som len prekvapený, po tom, ako sa od nej dištancovala aj ministerka Tomanová v rozhlasovej relácii, či v iných, a ona to hodila na nás, na poslancov, že to sme my v parlamente zmenili, to nie ministerstvo, čiže je to naozaj obdivuhodné, že pani kolegyňa Vaľová ešte stále tu robí takú nadprácu za príslušný rezort, za pani ministerku a ona v ťažkej chvíli sa jej otočí chrbtom. Ale to je problém pani Vaľovej. Náš návrh, obsahom návrhu skupiny poslancov za KDH je vrátiť aspoň čiastočne veci späť do stavu, ktoré tu boli pred októbrom, kedy sme schválili návrh zákona o sociálnych službách. Pretože vtedy to bolo ľudskejšie, vtedy to bolo lacnejšie, vtedy to bolo prirodzenejšie a vtedy to bolo v súlade so záujmami občanov. Dnes im návrh zákona upiera ich základné práva. Moja kolegyňa Gibalová už hovorila o tejto stránke, ja tu poviem skôr ironicky, jednu vetu doplním, že ak by chceli doviesť v úvodzovkách „do dokonalosti tento centralizmus a štátny dirigizmus úradníkov“, tak už môžeme čakať, že budú rozhodovať aj o prideľovaní osobných asistentov zdravotne postihnutým ľuďom, že oni budú, úradníci budú vyberať, kto bude robiť asistenta človeku, ktorý potrebuje takúto službu. To neradím, ale hrozím sa toho, že po tomto môžeme čakať naozaj už len takéto návrhy. To, že to bolo lepšie pred prijatím zákona o sociálnych službách aj pre štát, je  samozrejme a zrejmé, pretože pozrite sa, veď toto dnes pri riešení hospodárskej krízy, ak si niekto dovolí dávať nejaké návrhy a odporúčania, tak sú práve v takomto zmysle, že nech sa federálne a centrálne vlády a rôzne zoskupenia nesnažia robiť veci, na ktoré nemajú, že nech decentralizujú, nech posúvajú riešenie problémov nižšie na štruktúry, ktoré to vedia robiť lepšie. To znamená, aj v sociálnych službách nie centralizovať, ale naopak, decentralizovať sociálne služby. Dokonca som nedávno čítal, že niektorí odvážni prognostici predpovedajú rozpad nielen Spojených štátov amerických, ale aj Európskej únie, aj eurozóny, čo je, myslím si, celkom legitímny názor, pretože – tu trošku odbočím jedným takým prirovnaním – ak je ťažká hospodárska situácia a prirovnal by som to k búrke na mori, tak pre slovenskú ekonomiku, občanov Slovenska na malej lodičke určite v týchto časoch je pre nich bezpečnejšie, keď sú na tankovej veľkej lodi, tankovej lodi, to by som použil ako porovnanie alebo taký obraz eurozóny, ale toto je výhoda v ťažkých časoch. Ak sa more upokojí, ak budú riadne štandardné pomery, tak dobiehať vyspelé krajiny na tankovej lodi je oveľa, oveľa ťažšie ako na malej a rýchlej lodi, akou slovenská ekonomika je. Ale toto nebol zámer nás, predkladateľov, aby sme sa zaoberali teraz eurozónou. Ja sa vrátim k tomuto návrhu zákona, ktorý je príležitosťou pre Slovensko, že môžeme napríklad aj zvýšiť zamestnanosť. Lebo naozaj, ak sa zlikviduje a týmto spôsobom sme dali veľmi silnú ranu neziskovému sektoru, ktorý poskytuje sociálne služby, tak to znamená, že nielenže sa niektorým ľuďom, ktorí sú na tieto služby odkázaní, chorí, ľudia bez domova, ale aj prestárli občania, starí občania, jednoducho, keď takéto služby nebudú, na druhej strane nebudú ani pracovné príležitosti a pracovné miesta, pretože tento sektor je schopný viazať veľké množstvo pracovných miest a príležitostí. A tento problém je o to vypuklejší, že Slovensko nemá dostatočné kapacity na poskytovanie sociálnych služieb. Na Slovensku chýbajú sociálne služby aj pre rodiny, aj pre tých, ktorých som spomínal predtým. A jednoducho v tejto chvíli prichádzať s návrhmi, kedy obmedzujeme alebo bránime tým, ktorí chcú tieto služby vykonávať, tak to je, ako keby ste boli nepriatelia tejto krajiny. Naozaj, veď vy alebo ministerskí úradníci sa dokážu lepšie postarať o bezdomovcov alebo starých, opustených ľudí, ako to dokáže robiť charita alebo aj neziskový sektor? Mali by sme byť radi, že sú tu ľudia, ktorí sú to ochotní robiť miesto vás alebo miesto nás. Mali by sme im skôr pomáhať. Mali by sme im umožniť, aby mohli čerpať aj prostriedky z európskych fondov na rozširovanie týchto služieb. Osobitnou kapitolou je komunitná práca v rómskych osadách, ale o tom budeme hovoriť neskôr. Dámy a páni, mimovládne organizácie, ktoré v tejto oblasti pracujú, sa obrátili vtedy, keď sme zákon schválili, na prezidenta, aby ho nepodpísal, aby ho vrátil späť do parlamentu. Pán prezident vtedy nevyhovel tejto veľkej množine obetavých ľudí, a preto sa obracajú aj dnes na nás, aby sme aspoň tú najväčšiu a najhrubšiu chybu, ktorú sme urobili, ktorú ste vy odhlasovali, lebo my sme za to nehlasovali, aby sme ju odstránili a napravili. A ja sa teraz obraciam za poslanecký klub, v mene poslaneckého klubu KDH, aby sme pomohli tým, ktorí túto pomoc od nás očakávajú a neurobí to vláda, neurobí to Európska únia, ale môžeme to urobiť slobodne my. Nič nás to nebude stáť a určite urobíme tým dobrú vec. Ďakujem za vašu pozornosť. (Potlesk.)