P. Kubovič, poslanec: (2008-09-16):
Vyzeralo by to tak, ako keby sa Národná rada Slovenskej republiky nechcela vyjadrovať k postojom Ruska. Myslím si, že aj v tejto chvíli máme možnosť tlmočiť domácej verejnosti naše postoje k zahraničnej politike Slovenskej republiky. Dovolím si vám preto v tomto vystúpení predložiť návrh, ktorý podľa nás má šancu získať širokú podporu a byť základom pre konsenzus tejto snemovne v tejto otázke. Vychádza z nášho základného záujmu, a tým je ochrana suverenity, nezávislosti a územnej celistvosti každého štátu, Gruzínska v tomto prípade, ale vo všeobecnosti každého štátu vrátane Slovenska. V jednom z týchto bodov sa zhodujeme, samozrejme, v týchto postojoch s vládou Slovenskej republiky. Sme radi, že krátko po vyhlásení SDKÚ – DS z 9. 8. si našu argumentáciu, samozrejme, v zhode s týmito vyhláseniami a s vyhláseniami vlády sú v zhode s vyhláseniami ministra zahraničných vecí a dokonca s postojmi a vyhláseniami predsedu vlády, ktoré sú identické, podotýkam, ale až od dátumu 21. 8. 2008. Odmietame uznanie nezávislosti Abcházska a Južného Osetska Ruskou federáciou. Odmietame to práve preto, lebo stojíme pevne na ochrane suverenity, nezávislosti a územnej celistvosti Gruzínska tak, ako to potvrdzuje rezolúcia Bezpečnostnej rady OSN, napríklad rezolúcia č. 1716/2006. Nesúhlas s uznaním vyslovila aj naša diplomacia. Odmietnutie uznania vychádza z ochrany toho základného, čím je suverenita, nezávislosť a územná celistvosť. Niektorí členovia z tejto snemovne nemusia súhlasiť s odmietnutím uznania, potom ale treba, aby otvorene povedali, že sú proti tomu, aby Slovenská republika chránila suverenitu, nezávislosť a územnú celistvosť. V tomto vyhlásení vláde neodporúčame nič nemožné, iba chceme, aby bola podporená rekonštrukcia Gruzínska, diverzifikovali sa dodávky surovín a ich dopravné trasy a aby toto vyhlásenie bolo presadzované v kontexte zahraničnej politiky Slovenskej republiky. Myslíme si, že náš návrh predstavuje akési minimum, na ktorom sa dokážeme dohodnúť bez toho, aby sme zanedbávali záujmy Slovenska a hodnoty, ktoré naša krajina vo svojej zahraničnej politike má vyznávať. Treba povedať, že náš návrh nie je protiruský, je proslovenský. Nepopierame, že s Ruskou federáciou sa líšime v hodnotení príčin konfliktu, jeho priebehu a zrejme aj v mnohom ďalšom. Náš návrh ale nie je protiruský. Sme presvedčení, že treba, aby sme našim partnerom aj Rusku dokázali hovoriť to, čo si myslíme. Tak ako sme našim partnerom v aliancii v Európskej únii dokázali povedať to, čo si myslíme o Kosove. Návrh nie je zameraný na to, aby sme konali ako súd a veľkým prstom ukázali na vinníka. V tomto bode by zrejme bolo obťažné, aby sme sa dokázali zhodnúť. Nebudem presviedčať a nebudeme presviedčať tých, ktorí sú presvedčení, že malé Gruzínsko zaútočilo na veľké Rusko. Ak by sme postupovali týmto smerom, nedopracovali by sme sa ku konsenzu v otázkach, ktoré sú pre Slovensko kľúčové a základné. Takisto si nemyslím, že je potrebné, aby sme sa dnes vyjadrovali k otázkam členstva Gruzínska v NATO a komentovali to, pod čo sa Slovenská republika podpísala na samite NATO v Bukurešti. Som rád, že už aj pri predkladaní aj vo výboroch, aj tu v pléne predkladatelia pôvodného návrhu pán Palko a Minárik vyjadrili vôľu podporiť také vyhlásenie, ktoré by dokázalo získať širšiu podporu, a pevne verím, že dokážeme aj v tejto chvíli nájsť spoločnú reč, aby sme vedeli podporiť spoločné vyhlásenie. Dovoľte mi, aby som tento návrh na vyhlásenie Národnej rady Slovenskej republiky ku konfliktu Gruzínsku predložil, a teda prečítal. „Národná rada Slovenskej republiky vyjadrujúc hlbokú ľútosť nad stratou ľudských životov v konflikte v Gruzínsku odhodlaná na pomoc zmiereniu utrpenia obyvateľstva Gruzínska, odstráneniu materiálnych škôd a obnovenie krajiny vyhlasuje: Po prvé. Hlboké znepokojenie nad konfliktom v Gruzínsku a zásahom Ruskej federácie. Po druhé. Odmieta jednostranné uznanie nezávislosti Abcházska a Južného Osetska Ruskou federáciou. Je presvedčená, že nové nezávislé štáty nemôžu vzniknúť bez širokého konsenzu medzinárodného spoločenstva. Po tretie. Podporuje suverenitu, nezávislosť a územnú celistvosť Gruzínska a žiada o jej rešpektovanie v súlade s rezolúciami Bezpečnostnej rady OSN. Trvácne riešenie konfliktu treba hľadať pri plnom rešpektovaní týchto zásad medzinárodného práva. Po štvrté. Naliehavo žiada Ruskú federáciu, aby naplnila šesťbodový plán odsúhlasený 12. augusta 2008, najmä aby bez meškania stiahla svoje ozbrojené sily na línii spred začiatku bojových operácií. Po piate. Odporúča vláde Slovenskej republiky poskytnúť pomoc Gruzínsku na zmierenie útrap civilného obyvateľstva a prispieť k zabezpečeniu nápravy materiálnych škôd. Po šieste. Hľadať spôsoby diverzifikácie surovín a dopravných trás energetických nosičov na územie Slovenskej republiky. A po siedme. Presadzovať zahraničnú politiku založenú na ustanoveniach tohto vyhlásenia.“ Pevne verím, že aj vy budete súhlasiť so slovami, že konflikty treba riešiť dialógom, a nie hrubou silou. Dovolím si ešte jednu poznámku po prečítaní tohto vyhlásenia. Určite ste všetci dobre zaregistrovali, že Rusko vlastne nikdy nepožiadalo Bezpečnostnú radu OSN a neiniciovalo na jej pôde žiadne rokovania do dnešného dňa na túto tému. Pevne verím, že tento text je kompromisom v tejto otázke, a verím, pani poslankyne a páni poslanci, že ho podporíte. Ďakujem.