Jahnátek, Ľubomír, poslanec NR SR (2010-12-16):
Vážené panie poslankyne, páni poslanci, vážený pán minister, vážený pán podpredseda parlamentu, ďakujem za možnosť vystúpenia, hoci diaľnice nie sú priamo mojou doménou, s ktorou som pracoval predchádzajúce štyri roky, predsa však diaľnice majú priamy súvis s hospodárskym rozvojom Slovenskej republiky a to je oblasť, ktorej som sa za posledné roky venoval, a preto by som si aj dovolil povedať pár slov pred touto ctenou snemovňou, aby sme sa pozreli na problém budovania infraštruktúry aj z iného pohľadu. Moderná, efektívna dopravná infraštruktúra je v súčasnosti jedným z nástrojov, ako podmieniť hospodársky rast, vstup zahraničného kapitálu, vytváranie nových pracovných miest, a tým zvyšovanie sociálnej úrovne obyvateľstva Slovenska. Rozvoj cestnej dopravy je preto oprávnene zaraďovaný do strategických plánov rozvoja Slovenskej republiky, pričom sa musí dôraz klásť predovšetkým na zabezpečenie kvalitnej, dostupnej a integrovanej cestnej infraštruktúry s prihliadnutím na ekologickosť, energetickú efektívnosť a bezpečnosť dopravy. Dámy a páni, zastavenie výstavby diaľnic a rýchlostných ciest financovaných formou PPP vedie jednoznačne k strate dôveryhodnosti Slovenska, a to ako v medzinárodnom, tak aj na úrovni národnej. Stratu dôveryhodnosti Slovenska je možno identifikovať v nasledovných oblastiach: je to investičná atraktívnosť krajiny a dotknutých regiónov, je to finančný sektor, dopravná diplomacia a kredibilita Slovenskej republiky ako celku. Zrušenie existujúcich koncesných zmlúv znamená výrazné zneistenie zahraničných investorov v Slovenskej republike. Podotýkam, nielen investorov, ktorí sa zaoberajú výstavbou diaľnic a rýchlostných ciest, ale investorov ako celku, investorov, ktorí pripravujú alebo pripravili projekty na výstavbu moderných závodov na Slovensku, a tým zabezpečovali rast HDP na území Slovenskej republiky. Pokiaľ hovorím o investoroch, by som dal rád do pozornosti súčasnej vláde, že rast HDP tejto republiky je na 87 % závislý na exporte. Na exporte najmodernejších produktov, ktoré sa vyrábajú na území Slovenskej republiky a ktoré sa vyrábajú práve zásluhou príchodu zahraničných investorov. A bez tohto exportu by jednoducho slovenská ekonomika nemohla rásť takým tempom, ako rástla a ako bude v najbližších rokoch rásť po prekonaní dôsledkov hospodárskej krízy, a v žiadnom prípade rozvoj slovenskej ekonomiky nie je možný rozvojom vlastného ekonomického potenciálu. Toto tvrdenie preberám zo štúdie Slovenskej akadémie vied, ktorá predpokladá, že minimálne do roku 2020 budeme závislí alebo rast hrubého domáceho produktu Slovenskej republiky bude závislý jednoznačne na príleve zahraničných investorov. Preto je obzvlášť znepokojujúce, keď súčasná vláda nabúra proces výstavby alebo nejakého investičného projektu za účasti privátneho kapitálu v polčase tesne pred uzavretím tak významného projektu, ako sú PPP projekty. Na existujúcich PPP projektoch sa podieľali v čase ich vzniku najvýznamnejšie stavebné spoločnosti a v podstate všetky existujúce bankové inštitúcie vrátane Európskej investičnej banky a Európskej banky pre obnovu a rozvoj. Tieto jednohlasne pozitívne hodnotili pripravenosť a spôsob realizácie PPP projektov zo strany Slovenskej republiky. V čase bezprecedentnej hospodárskej a finančnej krízy, teda v čase, kedy tieto projekty sa rodili, bolo získanie podpory týchto inštitúcií zo strany Slovenskej republiky mimoriadne dôležité a, naopak, vnímanie postupu štátu medzinárodnou investičnou komunitou bolo možné považovať za obrovský úspech. Po dozvukoch hospodárskej krízy, samozrejme, podmienky na finančných trhoch sa začali meniť a to je vlastne celý ten efekt a celá tá sláva, ktorú si dneska súčasná vláda pripisuje, že dokázali vydealovať lepšie podmienky, ale nie že ich dokázali vydealovať, tie podmienky prišli samé, lebo skončili dôsledky finančnej krízy a finančné domy znovu začali uvoľňovať prostriedky. Ale to, čo chcem dať do pozornosti, že aj v čase, keď sa nikde nepodporovali žiadne súkromné projekty medzinárodnými bankovými inštitúciami, Slovensko malo tú dôveru a dostalo tú podporu, doťahovali sa určité technické detaily. Vyriešenie problému s dopravnou infraštruktúrou totiž motivuje príchod investícií a následné zvyšovanie ekonomickej výkonnosti regiónov Slovenska. Výstavba nadradenej cestnej infraštruktúry je výrazným stimulom pre rozvoj podnikateľských aktivít v dotknutých regiónoch Slovenska. Táto skutočnosť platí hlavne v situácii globálneho investičného útlmu, kedy sú investičné aktivity zahraničných podnikateľských subjektov obmedzené a zvažujú sa kritériá pre kvalitu infraštruktúry v daných regiónoch. Z pohľadu Slovenska je taktiež dôležité vytvoriť podmienky pre synergické účinky v zaostalejších regiónoch, aby sa podarilo vyrovnať rozdiely v kvalite života občanov, okrem iného je to aj záväzok v programovom vyhlásení súčasnej vlády. Z tohto dôvodu je potrebné zamerať sa nie na zastavenie, ale na urýchlenú výstavbu nadradenej cestnej infraštruktúry a aj formou PPP projektov práve v regiónoch, kde je vysoký potenciál hospodárskeho rastu. V medzinárodnom kontexte je kvalitná cestná infraštruktúra významnou devízou pri vstupe zahraničného kapitálu na Slovensko. Zahraničný investor totiž nie je ochotný rozbiehať svoje podnikateľské aktivity tam, kde nie je vybudovaná vyhovujúca dopravná infraštruktúra, ktorá by zabezpečila rýchlu dostupnosť kamiónov na medzinárodnú cestnú sieť a čakať, kedy bude dokončená. Vzhľadom na excentrickú polohu Bratislavy má diaľnica význam vnútroštátny ako spojnica s hlavným mestom. Vážené dámy, páni, rokoval som počas uplynulých štyroch rokov s desiatkami, s desiatkami zahraničných investorov a môžem vás uistiť o jednom. Pokiaľ sa rozhodovalo, ktorý región bude uprednostnený pri umiestnení investícií, boli spravidla dané dve otázky. Je tento región hodinu od Bratislavy? Pokiaľ sme povedali nie, druhá podmienka bola, potrebujeme maximálne 20 kilometrov na napojenie na diaľničnú sieť. Čiže keď sme nevedeli nejaký región pretlačiť, bolo to z toho dôvodu, že každý investor sa krútil pred umiestnením svojej investície tam, kde nemal napojenie na medzinárodnú diaľničnú sieť maximálne 20 kilometrov. Známy je prípad investície Samsung Voderady, kedy sme boli veľmi blízko rozhodnutiu, že tento závod bude postavený medzi Banskou Bystricou a Zvolenom. Bohužiaľ, zlyhali sme na infraštruktúre a nevedeli sme garantovať, kedy toto prepojenie bude plne funkčné z hľadiska napojenia diaľničnej siete. Druhým takým príkladom bol odchod veľkého nemeckého investora Mercedes, ktorý chcel v okolí Košíc realizovať svoj projekt, ale, bohužiaľ, nepripravenosť prepojenia Košíc do Bratislavy nám znemožnila túto investíciu a investor nakoniec zrealizoval svoju investíciu v Maďarskej republike. Vážené dámy, páni, aj napriek predpovediam centrálnych orgánov Európskej únie, bankových domov, finančných a poradenských inštitúcií o vývoji ekonomiky v roku 2011 v kontexte vývoja hospodárskej situácie vo svete v prospech oživenia ekonomík vrátane Slovenska nie je možné sa spoliehať na samooživenie trhu. Je potrebné pokračovať v nastolenom trende priamej pomoci, ako sú napríklad vládne stimuly. Tu len moja poznámka, investičné stimuly vyčlenené touto vládou pre rok 2011 sú biedne nízke a stačia tak na podporu jedného seriózneho investora. Ale okrem priamych sú veľmi dôležité takzvané nepriame pomoci potenciálnym investorom, ktorí uvažujú o umiestnení svojho kapitálu na území Slovenska. Pod jednou z foriem nepriamej pomoci je možné rozumieť aj pokračovanie daného smeru výstavby nadradenej cestnej siete, pričom nie je rozhodujúca forma výstavby, ale urýchlené dobudovanie diaľničnej siete, t. j. minimálne prepojenie Bratislavy a Košíc do roku 2016. Je mimoriadne nezodpovedné s podporou investičných domov, veľkých finančných inštitúcií hazardovať tesne pred finančným uzavretím najväčšieho projektu formou PPP, ktorý bol pripravený, a práve týmto krokom, posledným krokom Koaličnej rady tak zneistiť finančný sektor vyjadrovaním o zrušení takýchto projektov. Akékoľvek kroky smerom k ukončeniu uzavretých koncesných zmlúv predstavujú stratu kredibility Slovenskej republiky ako partnera pri realizácii všetkých významných infraštrukturálnych investícií. To môže, samozrejme, mať ďalekosiahle následky aj v širšom hospodárskom meradle. Štát riskuje stratu štandardného ekonomického nástroja, ktorým PPP projekty bezpochyby sú. Je zrejmé, že zrušenie PPP projektov predstavuje embargo zo strany súkromného sektora na realizáciu akýchkoľvek iných PPP projektov v Slovenskej republike minimálne na niekoľko rokov. Vážené dámy, páni, urýchlená výstavba diaľničných úsekov formou PPP projektov sa dotýka štyroch regiónov. Je to Žilinský, Prešovský, Banskobystrický a Nitriansky kraj. Záujem investorov o tieto regióny súvisí s ekonomicky vyšším potenciálom, ktoré spomenuté kraje ponúkajú. Prílev zahraničných investorov však je podmienený tzv. všeobecnými a špeciálnymi podmienkami. Medzi všeobecné podmienky môžeme zaradiť produktivitu, zisk, možnosť rastu trhu a medzi špeciálne, tzv. výrobné náklady, ako sú mzdy a energie a hlavne dopravné náklady a politicko-hospodársku stabilitu. Viacero poradenských spoločností pritom zdôrazňuje, že investori rozhodnutie o investícii, o umiestnení investície podmieňujú aj pozitívnym, aj jednoznačným prístupom k otázke dobudovania chýbajúcej diaľničnej a rýchlostnej cestnej siete. Z posúdenia vplyvu zastavenia PPP projektov na dopravnú infraštruktúru dotknutých území, teda dotknutých štyroch krajov, je zrejmé, že všetky úseky súčasnej cestnej siete I. triedy vykazujú v analyzovanom území už v súčasnosti nedostatočnú kapacitu potrebnú na pokrytie súčasného dopravného zaťaženia. Tento negatívny jav sa bude každým rokom prehlbovať, a preto je nevyhnutné urýchliť realizáciu nových úsekov nadradenej cestnej siete, čo je možné zabezpečiť vzhľadom na schopnosti štátneho rozpočtu len aplikáciou PPP projektov. Taktiež je možné konštatovať, že každoročným oneskorením sprevádzkovania analyzovaných úsekov prichádza hospodárstvo Slovenskej republiky o pozitívne efekty, ktoré sú spojené s prevádzkou nových výkonných cestných ťahov. Tieto efekty je možné vyjadriť stratou plynúcou z oneskoreného zníženia nehodovosti, ktorá predstavuje pre všetky tri analyzované balíky PPP hodnotu cca 6,84 mil. eur ročne, a stratou pozitívnych vplyvov na životné prostredie, čo znamená nezníženie vyprodukovaných emisií z dopravy, ktorá predstavuje cca 1,49 eur ročne. Zastavenie PPP projektov a s ním spojené oneskorené sprevádzkovanie úsekov má taktiež negatívny vplyv na zvýšenie ekonomických strát užívateľov, to znamená vodičov a prepravcov. Každým rokom oneskorenia prevádzky prichádzajú užívatelia o benefity, ktoré by mohli byť spojené so znížením ich prevádzkových nákladov a skrátením cestovného času, vyčíslené na hodnotu 353,8 mil. eur ročne. V prípade výpočtu regionálnej straty HDP je možné konštatovať, že na každý preinvestovaný 1 milión eura za rok je možné zamestnať celkovo dvoch pracovníkov z regiónu. Pri aplikácii tohto predpokladu je možné vyčísliť potenciálnu stratu vyplývajúcu z nezamestnania ekonomicky aktívnych ľudí v týchto dotknutých regiónoch nasledovne: - Banská Bystrica, v súčasnosti má tento kraj počet nevyužitých obyvateľov v aktívnom veku 59 500. Tohto kraja sa až tak tie PPP projekty nedotýkajú, ale je tu vyčíslený dopad vytvorenia 167 nových pracovných miest práve pre kraj Banská Bystrica. Potenciálny prínos v HDP pri realizovaní práve zastavených PPP projektov je vyčíslený na hodnotu 1,4 mil. eur ročne. - Prešov, ktorý má v súčasnosti 48 700 nezamestnaných v aktívnom veku, dokáže cez tieto projekty vygenerovať 1 689 nových pracovných miest, čo v potenciáli prírastku regionálneho HDP predstavuje hodnotu 10 557 000 eur. - Žilina je najviac ovplyvnená týmto rozhodnutím, kde v súčasnosti je evidovaných 33 600 obyvateľov v aktívnom veku. Cez PPP projekty sa v tomto regióne dokáže vygenerovať 5 664 nových pracovných miest a v prírastku regionálneho HDP to znamená plus 53 990 000 eura. Celkovo ten regionálny prínos, pokiaľ rátame aj Nitru, ktorú ste zatiaľ nestihli zastaviť, alebo teda R1, je prínos v regionálnom raste HDP na úrovni 74 351 000 HDP. Myslím si, že je to značná suma, ktorá pre rozvoj daného regiónu zohráva veľmi dôležitú úlohu. Vážené dámy, páni, ja som chcel vo svojom diskusnom príspevku skutočne len vecnými argumentami a číslami ukázať tú druhú stránku veci, čo znamená v skutočnosti pre hospodárstvo, pre rozvoj priemyslu ľahkovážne zastavenie PPP projektov. Veľmi ma mrzí, že súčasná vláda ide cestou, že najprv koná a potom rozmýšľa. Najprv ruší a potom medituje nad tým, čo spraviť, aby sa to nestalo. Každý rozumný hospodár si najprv pripraví alternatívu a potom sa rozhodne, či predchádzajúce riešenie bolo správne alebo nesprávne. Bohužiaľ, práve v rezorte dopravy sme svedkami neustáleho osočovania a neustálej kriminalizácie, ale bez konkrétnych predstáv, bez konkrétnych riešení, ktoré by situáciu napravili. Ja skutočne chcem veriť tomu, že Slovensko sa raz dočká prepojenia medzi Košicami a Bratislavou, no pri tom tempe, ktoré ste si, páni z rezortu dopravy, dali do vládneho programu, že 5,2 km ročne, no ďakujem pekne, to myslím si, že ani naše vnúčence sa toho nedočkajú. Dámy, páni, dovoľte mi, už keď mám slovo, aby som sa vyjadril aj k prebiehajúcej diskusii. Úprimne teraz hovorím, vysoko som si vážil vystúpenie pána podpredsedu parlamentu Hrušovského, ktorý veľmi racionálne sa snažil utlmiť určité animozity, ktoré tu vznikajú a odkláňajú túto odbornú diskusiu od merita problému a skôr smerujú k osobným útokom a k osobným urážkam. No hneď jeho prvý spolustraník pán Přidal, ktorý vystúpil po ňom, akoby nepočúval svojho podpredsedu parlamentu a svojho podpredsedu strany a začal vyložene útočiť politicky bez nejakých faktov, bez hocičoho. A, samozrejme, k tomu sa najviac, hneď k nemu sa priblížil najväčší, jeden z najväčších demagógov, ktorých ja v tomto parlamente vnímam, a to je pán Brocka. Ja som ešte od pána Brocku skutočne nič pozitívne nepočul, ale ani nič konštruktívne. Pán Brocka, vy ste obvinil premiéra, že v čase vrcholiacej plynovej krízy odvolal ministra zahraničných vecí. Keď ste to verejne prehlásil, tak ja vám verejne prehlasujem, že ste klamár. Za prvé, pán Kubiš odchádzal na vlastnú žiadosť, lebo chcel ísť do medzinárodných inštitúcií, na OSN do Ženevy. Práve premiér Fico požiadal a zabezpečil, aby pán Kubiš neodišiel, pokiaľ nebude plynová kríza doriešená, a aby si skôr vybavil posun svojho nástupu na OSN do Ženevy na termín, ktorý už bude po skončení hospodárskej krízy. Ďalej ste povedal, že najväčšiu zásluhu na vyriešení plynovej krízy mal český premiér. Pán poslanec Brocka, ja som plynovú krízu absolvoval od začiatku až po koniec. Ja som skoro denne absolvoval trasu Brusel – Ukrajina – Kyjev – Moskva a skutočne skoro každý deň som bol na týchto rokovaniach a viem presne, ako sa vyvíjal celý vzťah počas plynovej krízy, ale to nie je diskusia na túto tému a v tejto chvíli. Môžem vás však ubezpečiť, ku skutočnému prielomu pri plynovej kríze došlo vďaka slovenskej iniciatíve, vďaka tomu, že sme Ukrajincov, ktorí jediní blokovali, tam totiž len Ukrajina blokovala riešenie celej hospodárskej krízy, keď sme na nich vyšli so swapovým obchodom. Práve ten swap ich zlomil a stratili medzinárodnú argumentáciu voči Ruskej federácii. To bol ten zlomový moment a k tomu sa pridal tvrdý nátlak nemeckej premiérky Merkelovej. Tá prijala toto riešenie Slovenskej republiky a takýmto spôsobom sa pohla, v priebehu troch dní sa aj doriešila otázka plynovej krízy. Takže, pán Brocka, keď chcete niekoho obviňovať, keď chcete niekoho očierňovať, tak aspoň neklamte pri svojich prejavoch. Takisto celá tá diskusia sa vedie v tézach „rozkrádali ste“, „kradli ste“, „ukradli ste“, „prázdna špajza“, „myšacia diera“, či aká, ja neviem čo. Ja skutočne si myslím, že každý rozumný človek by sa mal z histórie poučiť, ale žije z budúcnosti. Keď vy používate neustále takéto argumenty, tak, dámy a páni zo súčasnej vládnej koalície, ja vám dám tiež príklady a poďme o nich diskutovať. Hovorme o privatizácii strategických podnikov. Hovorme o privatizácii SPP. Hovorme o privatizácii Slovenských elektrární. Dámy, páni, viete, ako sa privatizovalo SPP? Je na to oficiálna správa, ktorá bola prerokovávaná v predošlom parlamente, ktorú vypracovávalo ministerstvo hospodárstva, všetko, čo poviem, je tam doložené faktami a písomne. SPP sa predalo za 107 mld. slovenských korún a táto cena bola vygenerovaná vzhľadom na to, že SPP vykazovalo posledné dva roky stratu vo svojej hospodárskej činnosti. Táto strata bola úmyselne vytvorená Dzurindovou vládou, kedy SPP nesúhlasilo so znižovaním cien plynu, ale vláda donútila svoj štátny podnik, aby úmyselne znížili cenu, predajnú cenu SPP a to znamenalo, že v priebehu dvoch rokov sa táto spoločnosť dostala do straty. To využila vtedajšia znovu Dzurindova vláda pod taktovkou vtedajšieho ministra financií Mikloša, ktorý zhodou okolností znovu je ministrom financií, aby pre verejnosť oznámil, že slovenskí manažéri a slovenské štátne podniky sa nevedia riadiť, a preto ich treba sprivatizovať. Hoci to SPP alebo Slovenské elektrárne vtedy boli zaradené do zoznamu štátnych strategických podnikov. Cena bola SPP, účtovná cena bola zhruba osemkrát vyššia, ako bola skutočná predajná cena. Osemkrát vyššia. Kritizujete verejnú súťaž pri takýchto transakciách. Tak viete, koľko bolo uchádzačov pri privatizácii SPP? Jeden a za toho jedného sme zaplatili skoro 1 miliardu slovenských korún ako pomocníka pri privatizácii SPP. Jednu miliardu slovenských korún, viac ako jednu miliardu sme zaplatili za to, že nám z jedného uchádzača práve toho jedného vybral a ešte za osemkrát nižšiu cenu, akú malo v účtovnej správe samotné SPP. Hovoríte tu o miliardách, dve miliardy, tri miliardy. Dámy, páni zo súčasnej koalície, viete, koľko sa stratilo pre Slovenskú republiku len za to, že pán Mikloš neurobil obchod v eurách, ale v dolároch? Deväť miliárd. Deväť miliárd slovenských korún len jednou finančnou operáciou. Jednou finančnou operáciou. Toto sú straty, ktoré sú zdokumentované. A ešte, ak hovoríte o všelijakých čudných tendroch. Viete, aké bolo finále pri privatizácii? Znovu môžete si to overiť v dokumentoch, ktoré vypracovalo ministerstvo hospodárstva. Bola komisia zriadená na privatizáciu, kde bol minister hospodárstva, ministerka privatizácie, minister financií atď. Ale potom rozhodnutím vlády, číslo si už nepamätám, bolo uznesenie prijaté na vláde, že konečnú podobu privatizačnej zmluvy a ceny bude dojednávať len minister financií Ivan Mikloš. Len jedna osoba. Tak mi povedzte, aká transparentnosť tam bola? Koľko sme tam stratili? Čo sa týka Slovenských elektrární, viete, za koľko sme ich predali? Celé elektrárne, štyri jadrové bloky, 22 tepelných elektrární a 6 tepelných blokov? No predali sme ich za 720 mil. korún. Sedemstodvadsať miliónov korún. Viete, aká je hodnota súčasná len na dostavbe tretieho a štvrtého bloku v Mochovciach? 2,72 mld. euro! 2,72 mld. euro, pritom sú to bloky, ktoré kúpili na 60 % stavebne dokončené a na 80 % technologicky vydodané a ešte to stojí 2,72 mld. korún. Čiže, dámy a páni, keď hovoríte o rozkrádaní, o tunelovaní, tak v prvom rade si spomeňte, čo ste robili, keď ste boli vo svojej vláde. A aby celej tej privatizácii nebolo dosť, prenajali ste, prenajali ste Gabčíkovo na 30 rokov za takých podmienok, že výnos z prevádzky, lebo ste ich nemohli, bohužiaľ, predať, lebo vám to Maďari zastavili, tak ste to mohli len prenajať, ale výnos z prevádzky Vodnej elektrárne Gabčíkovo ide na účet Enelu. Ale v prípade, že by Slovenská republika chcela túto prenajímaciu zmluvu zrušiť, musíme zaplatiť 30-ročný zisk tejto spoločnosti naraz v jednom cashi. Toto boli zmluvy, ktoré ste vy robili, toto boli kšefty, ktoré ste vy tu schvaľovali, a toto boli nehoráznosti, ktoré ste voči Slovenskej republike robili. Čiže, vážené dámy, páni, ja opakujem, ja nechcem žiť z minulosti, z minulosti sa treba učiť. Žime z budúcnosti. Ale pokiaľ budete neustále opakovať tieto vaše demagogické tézy, ktoré máte nacvičené ako papagáji, musíte počítať s tým, že my vám budeme pripomínať, čo prvá a druhá Dzurindova vláda vyvádzala, ako tá rozkladá túto republiku, ako tá znehodnotila majetok tejto republiky a aké sú dôsledky pre občanov Slovenskej republiky. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)