Marcinčin, Radovan, poslanec NR SR (2020-09-29):
Ďakujem. Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, páni poslanci, keď som počul pána Kuffu Štefana, ako rozprával o 1 300-tisíc nenarodených deťoch, tak mi prišiel na um taký vtip. Áno, možno sa vám zdá divné, že taká vážna téma a ja idem rozprávať vtip, lenže ten vtip práve našou témou dostáva úplne iný význam. Pôvodné znenie bolo, že keď sa spýtali mladého muža, že prečo sa neženíš, tak odpovedal, no ja za to nemôžem, že moja svokra, ešte keď bola dievča, tak zomrela. Za 70 rokov to už nie je iba 1 300-tisíc nenarodených detí. To už sú dve-tri generácie. Teraz už nikto nepovie, že potrat je dobrý. Prečo si ho potom naša spoločnosť vyberá tak často? Keď každý chce vo svojom živote byť šťastný, mať sa dobre, byť dobrým. Prečo potom ten zlý potrat má miesto v našej spoločnosti? Odpoveď sa zdá jednoduchá, lebo zlé okolnosti, mnohé zlé okolnosti. Určite nevieme všetky vyriešiť, ale niektoré môžeme zľahčiť účinnou pomocou. Na to ale potrebujeme poznať dôvody, pre ktoré sa či žena, či muž rozhodujú pre potrat. Tie sa nedozvedáme, preto navrhujeme aktuálny dotazník rozšíriť o udanie dôvodu. Nie ako podklad pre posúdenie nejakou komisiou, ale na to, aby sme vedeli, kde treba pomáhať. Vieme, že dôvodom sú často sociálne a ekonomické nedostatky. Ako často? Nevieme, lebo nezisťujeme. Nenarodené dieťa je v našej legislatíve v prvom trimestri tak bez významné, že jeho život môžeme ukončiť bez udania dôvodu. Nemá hrob, nemá meno, neviem, nevieme, prečo zomrel. Niektorí vravia, že nie, že to nebol ešte človek, že jeho život ešte nezačal. Ak by sa mŕtva spermia náhodou stretla s mŕtvym vajíčkom, tak po ôsmom týždni by im začalo byť srdce? Život dieťaťa je pokračovaním života rodičov. Kedysi niektorí vedci tvrdili, že keď dáme handry a zrno do drevenej debny, po troch týždňoch v nej vzniknú myši. Blchy a vši vznikajú z prachu a špiny. Samozrejme, sa mýlili, ale takisto ako tí, čo rozprávajú o zhluku buniek. Z človeka sa vyvinie iba človek, ani korytnačka, ani slon, ani kameň. Stáva sa niekedy, že sa z človeka vyvinie pes alebo sup, niekedy aj prasa, ale až po jeho narodení. Niekedy by pre nenarodené ľudské dieťa bolo lepšie, keby bolo považované napríklad za orla, lebo tým by sa u nás stalo zákonom chráneným v každej fáze vývinu. Ak sa rozhoduje o tak dôležitej hodnote, ako je ľudský život, musíme pre to rozhodovanie vytvoriť maximálne vhodné prostredie. Slobodu rozhodovania bez časového tlaku, stresu, bez obavy z osamelej, sociálne odkázanej budúcnosti. Bez strachu, že na všetko bude sama. Bez stresu z nedostatočnej informovanosti. Preto je potrebných tých 96 hodín, druhá správa a sociálna pomoc. V tehotenstve je budúca matka veľmi citlivá na všetko, čo sa týka očakávaného dieťaťa. Ak lekár povie, je vysoká pravdepodobnosť poškodenia plodu, matka počuje iba slovo poškodenie, vysoko pravdepodobné poškodenie. Na to, aby si uvedomila, že ide iba o pravdepodobnosť, potrebuje čas, pokoj. Zažili sme si to aj my s manželkou, pravdepodobnosť 1 ku 60, z veľkej časti vypočítaná na základe veku. Takáto správa vie riadne človeka rozrušiť. Aj keď pred nami nestála otázka beriete, neberiete, ako napr. v spomínanej Ukrajine, iba obava z toho, ako to zvládneme, lebo s Božou pomocou sa nemáme čoho báť. Aj keď nevieme, aké to bude, aké ťažké to bude, vieme, že s ním to bude O. K, že to zvládneme. Vyzerá to ale tak, že už neveríme ani Bohu, ani ľuďom, ani sebe, ale veríme, že to už bude iba horšie. Lenže my, neviem, ako to bude, ako to bude o rok, o päť rokov, o 50 rokov. Práve niečo cez 50 rokov mala pani, ktorá našla svojho biologického otca. Toho pána poznám. V mladosti ju ako nemanželské dieťa dali na adopciu a na starobu, keď vlastné deti sa rozutekali po svete, sa toto pôvodne nechcené dieťa, ale ktorému dali život, stalo prijatou milovanou dcérou nielen vlastného otca, ale aj jeho manželky. Teraz je ich spoločníčkou a opatrovníčkou v rokoch, kedy im ubúdajú sily. Vedeli, ako to skončí, keď sa rozhodli pre adopciu? Alebo teraz jednoduchšie pre potrat? Dieťa nie je problém, ktorý treba odstrániť. Problémom sú vzťahy, chýbajúci otec, podpora v rodine, financie, bývanie, vlastná pohodlnosť, tie riešme. Nepodporujem rýchle a konečné rozhodnutia. Podporme správne rozhodnutia, v ktorých je život, lebo bez života nebude nič, preto hlasujme za. Ďakujem.