L. Miklós, poslanec: (2010-02-09):
Čo mám určité výhrady, je, že Európska smernica hovorí o všetkých osobách, nielen o fyzických osobách, my sa tu zaoberáme len fyzickými osobami, okrem tých mimovládnych organizácií, tí, ktorí sú vymenovaní v zákone, ale právnické osoby sú aj organizácie iného charakteru, ako sú vymenované v zákone. Čiže toto by sme si mali do zajtra pozrieť, v definíciách smernice je povedané, ktoré sú právnické osoby, a teda, kto môže byť zainteresovanou osobou a verejnosťou a tam sú aj právnické osoby  legal person. Takže to je jeden problém. Druhý problém je, čo som vyjadril už, pán minister, a neviem, nie je tu nikto z mimovládnych organizácií, je určitý pocit možností zneužitia toho ustanovenia, že každá osoba nad 18 rokov môže byť zainteresovaná verejnosťou, a tým pádom sa môže stať účastníkom konania, keď preukáže, samozrejme, že je dotknuté jeho právo na životné prostredie. Ja predpokladám, že environmentálne organizácie, ktoré doteraz vstupovali do tých procesov, naozaj mohli hovoriť o tom, že ich záujmy sú dotknuté, ale ja môžem povedať ako obyvateľ Bratislavy, že moje právo na životné prostredie je dotknuté aj výstavbou, ja neviem rýchlostnej komunikácie z Košíc do Šace, a tým pádom sa stávam účastníkom konania, a keď nechcem, aby to tam bolo, no tak jednoducho sa odvolám a ešte nahovorím 100 ďalších ľudí, ktorí sa takisto odvolajú. Takže ja nikoho nepodozrievam zo zlého úmyslu, ale určité by som povedal a ako som sa vyjadril v kuloároch, tak som povedal, že možnože tu by sme mali definovať ten environmentálny záujem alebo definíciu, že akým spôsobom je dotknuté moje právo na priaznivé životné prostredie možno regionálnym spôsobom, či je moje právo naozaj dotknuté. Iste, keď ja pôjdem na smetisko v Jaklovciach a budem tam pol dňa, tak môžem povedať, že moje právo na priaznivé životné prostredie je dotknuté, ale predovšetkým je dotknuté právo tých občanov, ktorí tam bývajú, nie moje. A tak by som mohol vymýšľať ďalšie a ďalšie príklady. Nechcem, lebo nieže mi niekto povie, že dávam návody na zlé, na nekalé cesty. Ešte raz, ako ma poznáte, moje povaha je predovšetkým dobromyseľnosť a nikoho nepodozrievam z takýchto praktík, ale je tu určitá obava z tohto hľadiska. Neviem, pán minister, či do zajtra toto vieme vyriešiť. Ja si myslím, že to bude asi trošku ťažšia otázka. Posledná vec, čo by som spomenul, je takisto čl. III. Totižto týka sa, tak ako je to predložené, týka sa len § 30, a to je len technológií. Tu je predovšetkým legislatívno-procesný problém, ktorý ja ani neviem presne povedať, ako sa má vyriešiť, to musia naši spolupracovníci z parlamentu povedať, totižto sám o sebe sa § 30  netýka toho  infringmentu, tu nič nehovorí o tom, že akým spôsobom zainteresovaná verejnosť je pripustená do účastníckeho konania a hovorí len o technológiách a o tom, akým spôsobom treba brať do úvahy názor obce. A ten legislatívny problém je to, že v súčasnosti, tak ako už tu bolo povedané, je otvorený banský zákon v normálnom procese, kde je okrem ešte tohto § 30 ešte niekoľko paragrafov. A ako je možné, ja to naozaj teraz neviem, ako je možné urobiť to, aby sme mohli riadne prerokovať ten banský zákon, tak ako sú tam aj tie pripomienky, a to sú tie isté, to je z tej istej dielne doslova, myslím, že to je z ministerstva hospodárstva, doslova sú tam tieto pripomienky, lenže ten je už v druhom čítaní. Ten už prešiel, ten je už v druhom čítaní, to sme už odsúhlasili a akým spôsobom je toto možné dať. Ináč vecne by tu možno teda ako odpoveď na infringment stačila do čl. III jediná konštrukcia, tak ako je v čl. IV. Jediná veta možno, lebo to ostatné sa netýka  infringmentu, ale iných záležitostí. Znovu hovorím, je na to veľmi málo času, ja neviem, či ja osobne si trúfam teraz zase prejsť celú smernicu Európskej únie, ale by som vás poprosil, pán minister, keby vaši spolupracovníci na tieto poznámky nejakým spôsobom reagovali, však chceme všetci len to, aby to bolo čo najlepšie. Ďakujem pekne.