Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2021-11-30):
Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, kolegyne a kolegovia, dovoľte mi niekoľko slov. Trochu tak nadviažem nad, na predrečníka, ktorý tu spomenul úpadok európskej kultúry. Tak som sa v tom momente tak zamýšľal, že kde spočíva ten úpadok európskej kultúry? No predovšetkým v úpadku rodiny. Rodina, ktorá posledné desiatky rokov je systematicky torpédovaná, napádaná, no takáto kultúra a takéto štáty nemôžu dopadnúť dobre. Rodina je základnou bunkou spoločnosti alebo každého spoločenského systému a samozrejme aj štátu. Štát má byť ten, ktorý všemožne má rodine pomáhať, má jej byť nápomocný. Úplne vo všetkom. A to nie je len ten ekonomický rozmer, že teraz budeme podporovať ako rodiny. Vytvárať im vhodné podmienky, aby oni mohli formovať svoje deti, de facto pre štát. Štát nezaujímajú tieto názory, čo sa týka LGBTI agendy a podobne. Štát zaujíma to, že rodina ako je schopná pripraviť občana pre štát. Inštitút pre rodinu to je v podstate, patrí pod rezort ministra, ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, tak sa aj k týmto veciam ako vyjadril a hovoril, že v podstate takýto zdravý občan, sebavedomý a prínosný pre našu spoločnosť je práve občan ten, ktorý vyrastá v normálnej rodine. A tá normálna rodina, musím povedať, no dnes to musíme hovoriť, žiaľ, to je muž a žena, otec a mama. A deti vidia tú nerovnakosť a vnímajú ju doma, rovnosť čo do práv, do práva a dôstojnosti, do práva vo všeobecnosti ako takej, do práv, slobôd a dôstojnosti majú tento obraz deti 
denno-denne ako pred sebou. Ale vidia v matke, vidia ženu a v otcovi vidia muža. Štát má byť ten, ktorý v prípade, že boli by tu nejaké ideologické snahy torpédovať túto rodinu, tak má túto rodinu chrániť a je to potrebné chrániť aj legislatívou, aj zákonom. Sú tu tendencie také, kde aj v minulosti aj boli, aj stále ako pretrvávajú, tu sme mali pred chvíľou tiež sériu návrhov zákonov, ktorými v podstate my normálne spolužitie muža a ženy, otca a matky rodiny ako celku, ako takej v podstate likvidujeme. Ak chceme zachovať aj pre tú našu budúcnosť proste, aby sa mal aj kto o nás postarať aj v rámci demografického vývoja, ktorým prechádza aj Slovenská republika, v súčasnosti je, žiaľ, úplne dramatický, veľmi zlý, hej, viac ľudí zomiera, ako sa narodí, čo je veľmi zlá situácia. Príde tu generácia taká, ktorá sa dostane možno do dôchodkového veku, ak dožije, respektíve sa dostane do situácie, kedy bude potrebovať pomoc a nebude mať kto sa postarať o týchto ľudí. Dnes aj v čase pandémie, prepáčte, spomeniem aj to, vidíme, aký máme akútny nedostatok zdravotných sestier a lekárov. Tí sú, samozrejme, aj unavení, vyčerpaní. Ak si myslíme, že tie rôzne opatrenia, ktoré ako prijíma aj vláda, možno aj pán Mikas, že toto je dostatočne účinné. Ja si to nemyslím, že toto by bola vec, kde by bola cesta odtiaľ vonku. K návrhu zákona nás, keď sa vrátim ako k tomu, inšpirovalo hlavne to, ako pristúpila k ochrane detí a mladistvých Slovenská republika. My to navrhujeme v zákone o školách, školský zákon, kde jednoducho propagácia homosexuality a LGBTI ideológie nebude dovolená. Na základných školách, v škôlkach, v školských zariadeniach. Tie deti nemôže si nikto privlastniť, že sú moje, a vôbec nie už žiadna ideológia. Deti patria predovšetkým rodičom, rodinám a v tom širšom kontexte, keď to povieme, hej, nechcem to tak zase, ale poviem to, hej, tak v podstate ako štátne deti to nie sú, ale štát je ten, ktorý má držať také ochranné ruky a krídla ako nad týmito deťmi, aby v podstate ich morálka nebola systematicky nabúravaná. Pri tomto návrhu zákona na záver len toľko chcem povedať, že prihováram sa ako kolegom, tí, ktorí ste hodnotovo orientovaní a blízke sú vám v podstate hodnoty rodín, aby ste tento náš návrh zákona podporili, lebo v podstate ide o budúcnosť našej krajiny, tak ako to bolo povedané, to nie je len Európa, kde je ten celkový kultúrny úpadok alebo spoločenský úpadok, ale častokrát je to vidieť aj na Slovensku, že aj naša krajina, naše Slovensko kdesi sa prepadáva. Keď si tak spomeniem na hodnoty a možno to, čo nám rozprávali naši starí rodičia a dnešok, a neni to veľa rokov. Je to len pár desiatok rokov, to je úplne totálny prepad. Ak toto keby počúvali naši rodičia, boli by z toho, a starí rodičia, boli by z toho mimoriadne ako pohoršení. To, čo sa prirodzene žilo ako v tých rodinách, dneska nám treba vzdelávať ako tie deti, treba nás, treba nám chrániť deti pred niečím, čo kedysi nebolo ani, proste ani potrebné, žilo sa tu prirodzene. Ten príklad otca a matky tie deti mali v prirodzenom rodinnom prostrední. Ale keď im budeme predkladať ideologicky to, že to aké výhodné je mať dvoch oteckov alebo dve mamičky, to sú všetko bludy, lebo to jednoducho takto ľudstvo neprežije. Ďakujem za pozornosť.