A. Belousovová, podpredsedníčka NR SR: (2007-10-19):
V rozprave vystúpili všetci prihlásení rečníci. Preto vyhlasujem rozpravu za skončenú. A chcem sa opýtať, pán minister ako navrhovateľ, či chcete zaujať k rozprave stanovisko. Nech sa páči, máte slovo, pán minister. Š. Harabin, podpredseda vlády a minister spravodlivosti SR: Pani predsedajúca, ja sa skutočne stručne vyjadrím vzhľadom na to, že som to sľúbil aj vo vzťahu k pánom dvom poslancom, ktorí tu ostali, aj vo vzťahu k odchádzajúcemu pánu poslancovi. Pre mňa je nepredstaviteľné, aby človek, ktorý nekoná v súlade so zákonom, získal justičnú skúšku, ma vyzýval na to, ako ja mám konať, hoci ja konám vždy v súlade so zákonom. Tak to je trápne. Pokiaľ tento človek nevráti justičnú skúšku, musí si byť vedomý toho, že s ním odborná debata nemôže byť. Pokiaľ ide o pani poslankyňu Žitňanskú, na to zareagujem v tom smere, že, pani kolegyňa, veď váš pán bývalý premiér Dzurinda pre Hospodárske noviny v júli, neviem, či to bolo na preklopení s mesiacom august 2006, konštatoval, môžete si zobrať tieto noviny, keď ich nemáte, ja ich donesiem, lebo ich mám určite založené niekde, že v justícii sa za posledné štyri roky nerobila žiadna reforma. Čiže aj to, že boli zrušené tie súdy, pán Dzurinda nepovažuje za reformu. Škoda, že tu pán Dzurinda nie je, lebo môžeme, ja, vy, Dzurinda, možnože aj pán Lipšic, keby tam prišiel, zorganizovať spoločné stretnutie. No a spýtame sa ho, ako to myslel. Takže ja už nemám ani síl opakovať to, čo už dávno bolo povedané. Veď keď tie súdy sa rušili, neviedla sa žiadna diskusia. Tu bola politická diktatúra o tom, že to a to sa zruší. Nerešpektovala sa Sudcovská rada, nerešpektovala sa Súdna rada, nerešpektovali sa profesijné organizácie, nerešpektoval sa Najvyšší súd, nerešpektovala sa Generálna prokuratúra, nerešpektovali sa názory právnických fakúlt. A teraz tu niekto ide rozprávať o analýzach a o tom, že je to politické rozhodnutie. Veď sa postavte medzi týchto ľudí do Námestova, veď tam bolo 19 000 podpisov, petícia proti zrušeniu súdu. Veď choďte tam, však vás tí ľudia ukameňujú z toho titulu, že on z Lesnej má ísť dva dni, lebo on si musí nocľah zabezpečiť v Kubíne, aby vybavil a odpojednal vec. Tak my sme tu na čo? A pre koho sme tu? Sme tu iba pre bohatých? Však tí bohatí aj tri dni môžu byť na súde jeden deň, ale tí chudáci, ktorí nemajú ani zamestnanie, nemajú existenčné prostriedky na dostupnosť k súdu, tí nemôžu tam chodiť jednoducho. A to je o tom. K tomu nás zaväzuje aj Haagsky program Európskej únie priblížiť dostupnosť občana k súdu. Tu nedávajte špekulatívne argumenty a jednoducho neuvádzate tu argumenty. Nechcem sa zase vracať k tomu človeku, ktorý nemá justičnú skúšku. A práve na tom kolabujú všetky jeho vyjadrenia, pretože nikdy nebol na súde a to je toto, že nebol na súde, tak nevie, ako to chodí. To je problém, lebo to sa nedá naučiť z amerických kníh. Preto, keď vráti tú skúšku a dostane sa na súd, tak bude úplne iné návrhy dávať, verte mi. A k tej otázke, pani poslankyňa, prechodnosti súdnych pojednávaní. Myslím tým teda dočasnosť, určité budovy, lokálne, kde ste dávali tento pozmeňujúci návrh. Myslím na to, že predseda súdu určí to, že určitá agenda bude v Námestove, predseda súdu bude z Kubína, dajme tomu. Asi takýto návrh smeroval? (Odpoveď z pléna.) Na pojednávania, na to myslím. No veď tak rozumieme sa, o čom bol váš návrh. Ono ten návrh je určitým spôsobom racionálny. Ale na druhej strane, pani kolegyňa, ten návrh by enormne zvýšil nákladovosť súdneho konania. A dostali by sme sa kde? No tí sudcovia by museli tam chodiť, ale to by bola strata času pre tých sudcov. Čiže keď on tam bude chodiť jeden deň, dva dni, on za ten čas môže urobiť viacero vecí, odpojednať viacero vecí. A čo my chceme? Aby sa zrýchlilo konanie, aby sa skrátila dĺžka súdneho konania. Tak v tomto to je iracionálne, pretože keď niekde stabilný súd je, je domicilovaný. Tam sú tí sudcovia. Tí sa môžu koncentrovať na prácu a nemajú časové straty. Takže s tým nemôžem súhlasiť. To by muselo ísť o veci ad hoc, že je nejaká veľká kauza, vražda. Ale to zase tieto súdy nerobia, lebo to robia súdy v sídle krajského súdu. A ani jeden z tých nie je v sídle krajského súdu. Takže aj tá pripomienka pána Lipšica ohľadne väzieb a vrážd a ťažkých vecí je zase úplne neaktuálna, pretože nebol na súde, nevie, čo to je, že o vraždách rozhodujú súdy v sídle okresného súdu. Takže jednoducho súd v určitom mieste, pokiaľ sú materiálne podmienky vytvorené, a my ich vytvoríme, s dostatočným počtom sudcov, je tá najlepšia garancia na rýchlosť súdneho konania. V čom bola chyba a čo vám Dzurinda vytýkal, pán bývalý premiér, že ste nerobili žiadnu reformu? No to je to, že na tie súdy, ktoré ste zrušili, namiesto toho, aby ste navýšili počet sudcov, tak vy ste ich zlikvidovali. Vy ste tam poddimenzovali počet sudcov. Keď aj tam sa uvoľnilo nejaké miesto, nevypísali ste, myslím tým vás konkrétne, nové miesto. Čiže sa znížil počet sudcov. No a potom sa nabaľovali veci. A potom títo sudcovia boli atakovaní, že súd kolabuje, lebo sa nekončia veci. A robili ste ako ministerstvo bývalé všetky likvidačné ataky voči týmto súdom a sudcom, aby neboli funkční. No tak ďakujem pekne. Veď aj ja keď nedám potravu môjmu dieťaťu, tak tri dni vydrží, ale na štvrtý deň skolabuje buď od smädu, alebo od hladu. Pán poslanec Miššík, aj na vás teraz zareagujem jednou vetou, lebo vaša poznámka bola aktuálna. Predpokladáme v týchto analýzach pre tie novozriadené súdy minimálne šesť sudcov, práve o tom som teraz rozprával, a viac. Ja vám to teraz nemôžem povedať presne, lebo nechcem hovoriť o tom, čo nemôžem exaktne povedať. Predpokladáme tak to, aby sme sa nedostali do pozície tej, o ktorej som pred chvíľou hovoril. A ešte jedna vec, skutočne, lebo toto viackrát odznelo. Ministerstvo spravodlivosti tento krok považuje za jeden z krokov k zrýchleniu súdneho konania. Vy viete dobre, že som zaviedol elektronický systém kontroly sudcov. Vy viete dobre, že som vyzval predsedov súdov všetkých súdov okresných a krajských, aby kontrolovali mesačne počet skončených vecí, lebo skončila doba, a to sme konštatovali aj s ministerkou Francúzska pani Rachida Dati v prítomnosti pána prezidenta Sarkozyho, že sa skončila doba a diskusie o tom, aká je nezávislosť sudcov, inštitucionálne, vecne, materiálne všetko je v poriadku. Nikto do ich rozhodovacieho procesu nezasahuje. Ale diskusia bude prebiehať o tom, kto koľko vecí končí, ako rýchlo ich končí, prečo nekoná v určitých veciach. Čiže bude to diskusia o individuálnej zodpovednosti sudcu za počet skončených vecí. A môžete mať istotu, že na každej porade predsedov súdov toto je kardinálny bod programu. A predsedovia súdov mi to referujú. A môžem vás ubezpečiť, že na poslednej porade predsedov súdov zaznelo, a s radosťou to konštatujem, že sa rozhodli za posledné obdobie od poslednej porady veci v počte 4 000, ktoré sú staršie ako rok, pričom mnohé sú staršie ako päť-šesť rokov. Presne v tých intenciách, ako som povedal, že sudcovia v senátoch budú dávať na termín pojednávania veci staršie ako päť rokov, to nie je zásah do sudcovskej nezávislosti. Ja som tiež sudca a tu máme pozitívne výsledky. Preto hovorím, že toto je len jeden z krokov. Takže ja si uvedomujem aj to, že máme lenivcov v talári, ale s tými skončíme raz-dva. Preto som sa zasadil za to, aby boli štrnáste platy, zasadzujem sa za materiálne podmienky, zasadzujem sa za to, aby sudcovia mali pojednávacie miestnosti, ale nikdy sa nezasadím za sudcu takého, ktorý má skončených desať vecí, pričom iný sudca má 35 vecí skončených. Jasné je, a to mne ako sudcovi určite, že každá vec je iná. Niekedy sudca, ktorý skončí päť vecí, tak mal de facto vyššiu výkonnosť ako ten, čo mal 25 vecí. Ale to už je na predsedovi súdu, že ten predseda súdu musí mať prehľad na súde, ktorá vec je aká. A musí pripomenúť sudcovi, že, počúvaj, ty máš iba pokuty dopravného podniku, 20 vecí skončených. No tak to nie sú ťažké veci, lebo to sú plaťáky. On číslo smerné naplnil, 25, no tak možnože je dobre. Ale aké veci naplnil? Takže to je o tom aj, ako inštitucionálne statusovo posilniť postavenie predsedov súdov, autoritu predsedov súdov, že keď sa predseda súdu prejde po budove, všetci sudcovia vedia, že to nie je preto, aby zasahoval do ich nezávislosti, ale preto, aby sa zaujímal o ich prácu. A ja už len na margo. Viete, keď som zvolal prvú poradu predsedov súdov okresných a krajských, tak mi povedali predsedovia súdov, že to je prvá porada po ôsmich rokoch, keď sa ministerstvo začína zaoberať vecami staršími ako rok. No čo vám na to ďalej povedať? Aké potom boli priority. Koho, čoho to boli priority? Boli to mediálne hry, tlačové konferencie, disciplinárne návrhy? A ešte k tomu, aby nevyznelo to, že som sa vyhol určitej atakácie zo strany pána poslanca Lipšica. Pokiaľ ide o predsedu Najvyššieho súdu Karabína, disciplinárny návrh som bol povinný dať, pretože obrátili sa na mňa dve pracovníčky, ktoré upozorňovali pána Karabína na to, že mu mizne majetok. Na základe toho on ich vyhodil, tieto pracovníčky sa sťažovali u mňa. Dokonca jedna z nich predložila aj právoplatné rozhodnutie Krajského súdu v Bratislave, ktorý konštatoval, že Karabín porušil zákon. Teda nekonal v súlade so zákonom vo vzťahu k jednej z nich. Druhá vec ešte nie je skončená. Tak som bol povinný podať disciplinárny návrh, pretože u mňa je nepredstaviteľné, že by predseda súdu porušoval zákon. To bola moja povinnosť. Ako chceme robiť v justícii, keď predseda Najvyššieho súdu nekonal v súlade so zákonom? A to je to, o čom som rozprával pred chvíľou. Ako my chceme donútiť sudcov, prokurátorov, policajtov, aby plnili svoje povinnosti, aby konali v súlade so zákonom, keď na Ústavnom súde je sudca, ktorý okradol štát na ukrátení daní o 300 000 korún? Komu my chceme vysvetľovať o čom, o morálke, o povinnosti? Tak je jednoducho aj mojou povinnosťou ako ministra, aby som urobil všetko preto, aby tí chudáčikovia občania nečakali viac ako päť, šesť a sedem, desať, jedenásť rokov na skončenie vecí, pretože oni zaplatili súdny poplatok. Oni úverujú štát a štát päť, šesť rokov nekoná. Veď vy ste tu nechali 22 000 vecí starších ako päť rokov. Veď vy ste šikanovali týchto občanov, lebo ste nerobili kroky na to, aby občan sa dovolal rozhodnutia súdu v primeranej lehote, na ktoré má právo. A ešte teraz tu určitými vstupmi sa snažíte brzdiť to, čo sa aj potvrdilo v Európskej únii, že je to nesprávne z vašej strany. Veď Rada Európy vám dala jasnú odpoveď, že to, čo ste urobili, nepovažujú za dostatočné kroky z hľadiska reformy a krátenia prieťahov v súdnom konaní. Dokonca vám hrozila predbežná rezolúcia, ktorú sme len teraz odvrátili. Ale tá stále hrozí. A tam sa konštatovalo, že toto, čo ste urobili, bolo nekonkrétne a nedostačujúce. Len práve tým, že sme ich ubezpečovali, že navýšime aj počet sudcov okrem iných krokov, tak tým sme odvrátili túto predbežnú rezolúciu. No tak keď ste mali iné smerovanie, v poriadku, iné hodnoty, v poriadku. Keď táto koncepcia, ktorú predkladám, sa ukáže ako nesprávna, budiž, tak budete mať právo, myslím si, opodstatnene to vytýkať. Ale veď nenechávate ani priestor na to, či to bude alebo nebude dobré, správne a či to prinesie nejaké výsledky. Pretože vaša koncepcia ich nepriniesla, no tak musíme s niečím iným prísť, pretože potom sme tu zbytočne prišli. Potom môžeme nechať ten stav taký, aký je, a nám budú zase narastať veci, už nie do 22 000 alebo do 30 000, do 40 000. Tak ďakujem pekne za takúto predstavu riadenia justície. Ja som tu neprišiel na to, aby som sedel a nechal to tak, ako to ide, nech to ide plynutím času. Čiže my sme už aj navýšili počet sudcov o 30 miest. Čiže tu sa robia konkrétne veci. Takže nie je to len táto otázka rekonštrukcie zrušených súdov. Pokiaľ ide o ten detenčný ústav, tak zase sa musím k tomu vrátiť len tak, že detenčný ústav mal existovať 1. 1. 2006, keď vstúpili do účinnosti trestné zákony. Kto bol za to zodpovedný? Minister spravodlivosti. Ten nebol zriadený. Čiže už od 1. 1. 2006, teda za ministrovania Lipšica, sa porušoval zákon. Neurobilo sa všetko predtým dopredu, aby bola na to dodržaná litera zákona. Mne to ide niekto teraz vyčítať. Takže to už je skutočne posledná poznámka. Bola tu hovorená ešte aj otázka M. E. S. A. 10, viete, tie staré výstupy sedemročné. Ale môžeme urobiť aj vedeckú konferenciu za účasti M. E. S. A. 10, aj za účasti pána Lipšica, ktorý to navrhoval. Ja som ochotný o tom rokovať, ale skutočne na striktnej, exaktnej, vedeckej báze, nie pre potreby mediálnych, tlačových hier, nie pre to, lebo toto nerieši situáciu. Hej, to je len populizmus. A v tom, musím uznať, pán Lipšic je excelentný majster bez konkurencie. Ale to ma nezaujíma, pretože ja nie som politik. Ja som tu prišiel urobiť to, aby som pohol s tými vecami a aby občania cítili zmenu. Ja nezbieram politické body. Mňa ankety nezaujímajú. A preto urobím všetko v tomto smere, aby sme to pohli po štyroch rokoch, už teraz nie po štyroch rokoch, ale po dva a pol roku. Potom si môžeme, pani poslankyňa, sadnúť a predebatujeme veci, kto mal pravdu aj pred televíznymi obrazovkami. Nemám s tým problém. Ďakujem. (Potlesk.)