Vážny, Ľubomír, poslanec NR SR (2011-04-05):
Ďakujem. Vážený pán predseda Národnej rady, vážený pán minister, vážené panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi, aby som v stručnosti predniesol môj pozmeňujúci a doplňujúci návrh s tým, že širšie som ho uviedol na minulej rozprave, ktorá k tomuto istému zákonu, ktorá ale bola vyhlásená za neplatnú, a teraz to tu opakujeme. Čiže len v stručnosti chcem povedať pár slov na úvod. Ja som upozorňoval už v novembri 2010, že končí platnosť licencií a je potrebné buď zabezpečiť súťažou nové licencie, alebo riešiť režim predĺženia vrátane spoplatnenia, hoci predĺženie je v zákone súčasnom, ako-tak je. Následne som upozorňoval v januári na konferencii o elektronických komunikáciách, kde bol predstavený alebo prerokúvaný, prerokúvaná riadna novela zákona o elektronických komunikáciách, ktorá momentálne má pomerne veľa rozporov, a ho zrejme ministerstvo už nestihlo doriešiť tak, aby mohla byť predložená do Národnej rady bez rozporov. A následne do toho vstúpila poslanecká iniciatíva, kde poslanci zavádzali svojou novelou úplne nový režim, čo tiež nie je vhodné. Následne, a to som nechápal, prečo tá doba taká dlhá od toho upozornenia viacnásobného bola, či sa hľadal nejaký iný režim, ale ministerstvo následne predložilo legislatívne pomerne čistú novelu, ktorá už rieši spoplatnenie predloženia licencií v zásade tak, ako má. A tú dnes prerokúvame. Jediné, čo som tomu vytýkal, je to, že keby boli promptne z ministerstva dopravy riešili tú problematiku vtedy, keby nehľadali iné spôsoby, o ktorých som iba počul a o ktorých sa tu nechcem zmieňovať, mohol byť stihnutý riadny legislatívny proces a neriešiť takúto vec skráteným legislatívnym konaním. Samozrejme, už je na zvážení ministerstva dopravy a pána ministra, že či nabudúce budú reagovať promptnejšie, aby nemuseli využívať režim skráteného legislatívneho konania a počúvať tu o tom, že takýto režim naozaj na takýto zákon asi nepatrí, takúto novelu zákona. V zásade je, ako som už povedal, ten proces, ktorý predložil, alebo tú novelu, ktorú predložilo ministerstvo dopravy, legislatívne čistý. Dodržuje líniu pôvodného zákona o elektronických komunikáciách, nezavádza absolútne iné postupy, jediné, čo k tomu ja mám ako výhradu, je tá, ktorú riešim týmto doplňujúcim a pozmeňujúcim návrhom, ktorý vám teraz predostriem. Čiže doplňujúci a pozmeňujúci návrh poslanca Ľubomíra Vážneho k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 610/2003 Z. z. o elektronických komunikáciách v znení neskorších predpisov, ktorý ste obdržali ako tlač 309. Po prvé k článku 1. V článku 1 sa vkladá nový bod 2, ktorý znie: „2. V § 33 sa na konci vkladá nový odsek 4, ktorý znie: (4) Výšku úhrady za predĺženie individuálneho povolenia určí úrad podľa metodiky stanovenej najmä v závislosti od počtu koncových užívateľov k 31. 12. posledného roka v platnosti individuálneho povolenia a odpočtu frekvencií. Metodika zohľadňuje aj hodnotu frekvencii z hľadiska možností pre ďalšie poskytovanie služieb pri zachovaní rozvoja konkurencie na trhu. Doterajší bod 2 sa následne prečísluje.“ Odôvodnenie: Výška úhrady by mala byť odvodená od niektorého z výkonových parametrov, ktoré sú exaktne preukázateľné práve v záujme transparentnosti a objektívnosti. Navrhované znenie jednoznačne špecifikuje ukazovatele, resp. rámce, ktoré musí zohľadniť nezávislý telekomunikačný úrad v metodike výpočtu výšky úhrady za predloženie individuálneho povolenia. Bez určenia pravidiel pre stanovenie výšky úhrady pre mobilných operátorov dochádzalo a tiež môže prísť k rozdielnym podmienkam na trhu. Iste všetci viete, že pred 10 rokmi boli licencie pridelené Orangeu alebo pred 12 rokmi T-Mobileu, resp. ich predchodcovi, a tam boli za tieto licencie platené obrovské peniaze. A pred štyrmi rokmi myslím, že bola licencia pridelená operátorovi O2 , ktorý mal zase trošku iné parametre, a tiež bola licencia pridelená, ale trošku v inej cene alebo výrazne v inej cene. Najmä, aby k tomuto nedochádzalo, je potrebné stanoviť nejaké rámce, v ktorých sa bude telekomunikačný úrad pohybovať. Samozrejme, musí zohľadniť aj hodnotu frekvencie z hľadiska možnosti pre poskytovanie služieb a takisto musí zohľadniť zachovanie konkurencieschopnosti a rozvoja konkurencie na trhu mobilných operátorov. Preto tam dávam a navrhujem dať aj počet, počet koncových užívateľov, pretože na slovenskom trhu mobilných operátorov je počet koncových užívateľov u jednotlivých operátorov veľmi rozdielny a bolo by nespravodlivé, keby tá cena bola rovnaká, napr. Orange má skoro 2,8 milióna zákazníkov, T-mobile má 2,4 milióna zákazníkov, O2 má 700 tisíc zákazníkov a potom nasledujú tí malí, napr. Wimax, ktorý má necelých 20 tisíc zákazníkov. A bolo by ozaj nevhodné, keby rovnaký poplatok za licenciu dostal Orange a tak isto aj Wimax, ktorému licencia končí cca za rok a pol. Ďalej sú potom Alcatel a rôzni iní operátori. Čiže musí tam byť zohľadnený aj ten počet licencií, pretože pri nevôli telekomunikačného úradu by to mohlo byť, napríklad pre ten Wimax, likvidačné, keby mu dal cenu za licenciu rovnakú, napr. ako Orangeu, pretože musí sa svojím spôsobom zohľadniť aj počet koncových užívateľov. Tiež takto definujem v tom návrhu, ako sa má tá cena stanoviť, pretože už tu zazneli v parlamente nejaké absolútne čísla od 5 miliónov do 10 miliónov eur za jednu licenciu, za spoplatnenie frekvencií, za pridelenie, predĺženie platnosti frekvencie. A tak isto tu zaznelo, že sa má spoplatniť licencia s ohľadom na zisk spoločnosti, resp. na aktíva spoločnosti, čo som toho názoru, že to je nezmysel, pretože nemôžeme trestať spoplatnením za licenciu firmu za to, že dosahuje zisk. To je predsa aj základná ambícia podľa Obchodného zákonníka alebo jedna zo základných ambícií nielen poskytovať služby, ale aj dosahovať zisk. A keby sme spoplatňovali v závislosti na zisku alebo na aktívach, vytvorili by sme tým taký precedens, že by tie firmy sa snažili netvoriť zisk, čo je pre štát takisto nevýhodné. Respektíve netvoriť zisk a vytvárať si nejaké iné nákladové položky, čo pre štát takisto môže byť nevýhodné. Preto som v tomto pozmeňujúcom návrhu definoval pravidlá hry alebo rámce, v ktorých sa musí telekomunikačný úrad pohybovať. A v zásade je to rozdiel medzi veľkými a malými operátormi a vylúčenie zisku alebo aktív, podľa ktorých by sa mal stanoviť, podľa ktorého by sa mala stanoviť cena za pridelenie licencie. Pán predseda, ďakujem, skončil som.