P. Farkas, poslanec: (2002-12-10):
Súčasná vládna koalícia zastúpená vládou Slovenskej republiky, zdá sa, že pre tento rok vyriešila „dotknutý“ problém. Predložila podľa nášho hodnotenia v dostatočnom časovom predstihu návrh štátneho rozpočtu na rok 2003, čo hodnotíme veľmi pozitívne. A pokiaľ ide o otázku zmeny jesenného termínu parlamentných volieb, môžeme to hodnotiť iba ako námet na širšiu rozpravu. Riešenie tejto otázky absolútne súvisí a závisí od obsahu a formy širšej politickej dohody medzi relevantnými parlamentnými politickými stranami. Dosiahnuť takúto dohodu, vychádzajúc zo súčasného zloženia politických síl u nás a ďalej vychádzajúc z existujúcich vážnych názorových rozdielov týchto strán aj pri hodnotení tejto otázky, táto úloha sa nám javí ako veľmi náročná. Treba vychádzať z toho, že ak chceme zmeniť termín volieb, minimálne raz by muselo dôjsť ku skráteniu volebného obdobia, teda ku skráteniu termínu, ktorý je určený na zvládnutie úloh vytýčených programovým vyhlásením vlády. Pýtam sa - v súčasnom štádiu rozvoja našej ekonomiky a spoločnosti ktorá vláda si to môže dovoliť? Ale pokiaľ nám ide iba o riešenie problému súvisiace s otázkou predloženia návrhu rozpočtu v roku parlamentných volieb v dostatočnom časovom predstihu, existuje tu aj iná alternatíva riešenia, ktorá podľa nášho hodnotenia je dobrá a z ekonomického hľadiska je v maximálnej miere opodstatnená. Je to otázka programového rozpočtovania. Naša snaha v nasledujúcom období by mala smerovať k postupnému rozširovaniu rozpočtového obdobia a mali by sme s využitím niektorých z efektívnych metód a foriem programového vyhlásenia a rozpočtovania predložiť a prerokovať návrh rozpočtu minimálne na dvojročné obdobie. Okrem riešenia problému včasného predloženia návrhu rozpočtu znamenalo by to aj našu aktívnu snahu na dosiahnutie vyššej úrovne ekonomickej stability u nás a o to nám všetkým vlastne tu ide. A nie je tu žiadna novota či neznáma vec. Veď vo vyspelých ekonomikách uvedeným spôsobom prijímajú návrh rozpočtu na dva, tri a v niektorých krajinách už aj na sedem rokov. Podľa nášho hodnotenia je to otázka nadmieru aktuálna a taktiež úzko súvisiaca s našimi integračnými snahami do vyspelých ekonomických štruktúr, kde táto naša krajina smeruje. Pri hodnotení nášho štátneho rozpočtu na rok 2003 a pri hodnotení naznačeného ekonomického rámca návrhu rozpočtu je potrebné vychádzať z aktuálneho vývoja ekonomiky u nás. Rast ekonomiky Slovenskej republiky sa naďalej zvyšuje aj napriek spomaleniu rastu globálnej ekonomiky. Určitým negatívom je, že stimulom takéhoto rastu ekonomiky Slovenska je naďalej neustále rastúci domáci dopyt. Oproti predchádzajúcemu obdobiu rástli už aj domáce investície a nie iba domáca spotreba, čo je pozitívne. Rast domáceho dopytu podľa dosiahnutých informácií je v súčasnom období prakticky na úrovni zahraničného dopytu a jeho rast bol vyšší ako rast hrubého domáceho produktu. Útlm zahraničného dopytu a súčasný rast domáceho dopytu však viedlo k výraznému prehĺbeniu deficitu zahraničného obchodu a taktiež viedlo k výraznému deficitu bežného účtu našej platobnej bilancie násobený nadmerným, výkonnosťou ekonomiky nepodloženým posilnením Slovenskej koruny voči euru a americkému doláru. Aktuálny stav je vážnym signálom pre ďalšie úspešné fungovanie našej ekonomiky hlavne vo vzťahu k našej exportuschopnosti. Zvyšujúci sa rast domáceho dopytu nebránil v ďalšom poklese miery inflácie. Úrokové miery sa znižovali a stabilizovali na nižšej úrovni oproti predchádzajúcemu obdobiu. Postupným uplatňovaním štrukturálnych reforiem sa neustále zlepšujú trhové podmienky fungovanie ekonomiky a vytvárajú sa predpoklady pre zvýšenie jej efektívnosti, konkurencieschopnosti a tempa rastu na udržateľnej úrovni v strednodobom horizonte. Aj výsledkom privatizácie sa zvyšuje prílev priamych zahraničných investícií, čo sa odráža aj na raste našich devízových rezerv. Okrem týchto makroekonomických vplyvov v súčasnom vývoji ekonomiky, ale aj v nastávajúcich rokoch budú dočasne pretrvávať niektoré negatívne efekty vyplývajúce aj z procesu transformácie a integrácie našej ekonomiky, taktiež z vývoja vonkajšieho ekonomického prostredia. Hlavne v Nemecku a v krajinách Európskej únie, ale aj v Spojených štátoch amerických. V nastávajúcom období bude potrebné ešte stále počítať s pretrvávajúcou vysokou mierou nezamestnanosti a relatívne nízkou úrovňou ceny práce. Výrazným rizikom sa javí zvýšený podiel deficitu verejných financií na hrubom domácom produkte a taktiež zvýšený podiel deficitu obchodnej bilancie a bilancie bežného účtu na hrubom domácom produkte. Sú to veľmi významné ekonomické kategórie, ktoré rámcujú naše možnosti v ďalšom ekonomickom vývoji. Vychádzajúc zo spomenutých a zo súčasného stavu našej ekonomiky, makroekonomické východiská návrhu rozpočtu na rok 2003 môžeme hodnotiť ako ambiciózne ciele, ale pôsobením už aj na minulej schôdzi Národnej rady schválených a prijatých racionalizačných opatrení ako aj prípravou a prijatím ďalších úsporných opatrení zo strany vlády sa nám javia ako reálne a reálne dosiahnuteľné ciele. 3,7-percentné tempo rastu hrubého domáceho produktu v stálych cenách môžeme hodnotiť ako reálny cieľ s tým, že v ďalších rokoch očakávame postupné zvyšovanie rastu hrubého domáceho produktu. K tomuto, aby týmto cieľom bol reálny a k tomu, aby takýto cieľ vôbec bol reálny, bude bezpodmienečne potrebné neustále znižovať deficit verejných financií v pomere k hrubému domácemu produktu, udržať rozpočtovú disciplínu, zabezpečiť mierny rast miezd, neprevyšujúci rast produktivity práce, znižovať mieru inflácie a okrem iných opatrení nezvyšovať vnútornú a zahraničnú zadlženosť krajiny. Menej pozitívnym sa podľa posledných štatistík javí vývoj na trhu práce. Síce za posledné troj-štvormesačné obdobie nedochádzalo k zvyšovaniu úrovne miery nezamestnanosti, ale zámer znižovať tento ukazovateľ sa bude dať napĺňať iba veľmi pomaly. Miera evidovanej nezamestnanosti na úrovni 18 %, ako to programuje návrh rozpočtu, sa javí ako reálny ukazovateľ. Doterajšia citlivosť trhu práce na zvyšovanie ekonomiky a reakcie ukazovateľa nezamestnanosti na túto skutočnosť bola doteraz veľmi nízka a ani v nasledujúcom období nemôžeme počítať so zásadným zlepšením. Zlepšenie vývoja v predchádzajúcom období nastalo iba výrazným vplyvom zavedenia takzvaných verejnoprospešných prác. Ale buďme realisti a treba sa priznať, že zavedenie verejnoprospešných prác prináša iba zníženie absolútneho čísla počtu nezamestnaných, dokáže iba dočasne vylepšiť ukazovateľ miery nezamestnanosti na ťarchu verejných výdavkov, ale ekonomický prínos takejto aktivity podľa našich informácií ešte nikdy nebol reálne vypočítaný. Ale na strane druhej, niektoré negatívne vplyvy sú verejnosti už dávnejšie známe. Okrem všeobecne známych negatívnych vplyvov by som rád chcel poukázať aj na relatívne nízke mzdy zamestnaných v rámci verejnoprospešných prác, čím znižujú priemernú mzdu za národné hospodárstvo a, samozrejme, znižujú aj produktivitu práce. Problém nezamestnanosti sa týmto spôsobom rieši len dočasne a čiastočne. Zvýšiť ukazovateľ zamestnanosti v našich podmienkach, v podmienkach potreby zefektívnenia ekonomiky a zvyšovania produktivity práce bude veľmi, veľmi náročné. K riešeniu tejto úlohy podľa nášho hodnotenia vedie iba jediná cesta, a to je cesta uplatnenia účinnej aktívnej politiky zamestnanosti a cesta uskutočnenia reforiem v oblasti zdravotníctva, školstva, sociálnych vecí, poľnohospodárstva a v ďalších rezortoch. Dokončenie začatých reforiem a vykonanie nových sa podľa nášho hodnotenia stáva jedným zo základných potrieb ďalšieho úspešného fungovania spoločnosti. Strana maďarskej koalície vždy stála na strane potreby vykonania reformných krokov. Sme pripravení aj teraz prerokovať s našimi partnermi všetky otázky, ktoré súvisia aj s touto problematikou a v záujme ich riešenia predložiť naše konkrétne návrhy a predstavy. Sme radi, že súčasná vládna koalícia má ambíciu uvedené problémy riešiť. Vychádzajúc z očakávanej zmeny vo vývoji domáceho dopytu a taktiež z predpokladaného rastu cien výrobkov a z rastu cien energií a taktiež z programovanej úrovne regulovaných cien 8,8-percentná priemerná ročná miera inflácie, s ktorou počíta návrh rozpočtu, sa nám javí ako ambiciózny cieľ. Okrem uvedených na vývoj tohto ukazovateľa budú vplývať viaceré faktory. Jedným z nich bude zvýšenie spotreby domácností aj z dôvodu nárastu miezd a z iných príjmov. Výrazný rozmach multinacionálnych veľkopredajní a supermarketov na Slovensku tiež vytvára priestor na ďalšie zvyšovanie spotreby domácností a bude to spotreba krytá väčšinou nie z produkcie našich výrobcov, ale vo väčšej miere z exportu, čo naďalej bude vytvárať priamy a nežiadúci tlak na našu obchodnú bilanciu. Po zohľadnení tohtoročného vývoja rozhodujúcich druhov príjmov štátneho rozpočtu a po schválení niektorých zákonných úprav smerujúcich k zvyšovaniu príjmov štátneho rozpočtu sa celkové príjmy na rok 2003 odhadujú na úrovni 235 mld. Sk. V porovnaní so schváleným rozpočtom na rok 2002 dochádza k absolútnemu nárastu príjmov vo výške 15 mld. Sk a oproti očakávanej skutočnosti roku 2002 ide o nárast vo výške viac ako 17 mld. Sk. Odhad týchto príjmov vychádza, samozrejme, z vývoja predpokladaných makroekonomických ukazovateľov pre rok 2003, predovšetkým v daňovej oblasti z vývoja plnenia daní. No a práve pri tejto položke je potrebné sa trošku pozastaviť. Keď už hovoríme o príjmoch návrhu štátneho rozpočtu na rok 2003 a hlavne o daňových príjmoch, nemôžeme nespomenúť našu nespokojnosť vo vzťahu k súčasným daňovým nedoplatkom, ktoré sú evidované na jednotlivých daňových úradoch. V tejto súvislosti musíme kriticky hodnotiť prácu našej daňovej správy. Veď základným ukazovateľom efektívnosti výkonu tejto správy je stav a celková výška daňových nedoplatkov. Daňové nedoplatky od roku 1998 výrazne vzrástli zo 40 mld. Sk v roku 1998 na súčasných 72 mld. Sk. Je to výsledok alarmujúci a je aj reálnym ukazovateľom výsledku práce predchádzajúceho vedenia daňového riaditeľstva v Banskej Bystrici. Toto vedenie v spolupráci s vedením ministerstva financií v predchádzajúcom volebnom období nedokázalo zintenzívniť prácu daňových úradov, ba práve naopak, neefektívnou centralizáciou našej daňovej správy zaviedli neprehľadný a netransparentne fungujúci systém, ktorý sme nechceli a vždy kritizovali. Znížením počtu výkonných pracovníkov v daňovej správe na jednotlivých daňových úradoch na území celého Slovenska, teda znížením počtu tých pracovníkov, ktorí vykonávajú daňové kontroly a majú zabezpečiť priamy styk s podnikateľskou sférou, sa stala naša daňová správa málo výkonná. Na druhej strane z takto získaných počtov zamestnancov daňové správy sa cieľavedome vytvorili a daňové riaditeľstvo sa vytváralo po maximálne centralizované daňové riaditeľstvo a neefektívne fungujúce daňové riaditeľstvo. Toto daňové riaditeľstvo v Banskej Bystrici, kde teraz už pracuje vyše 400 zamestnancov, ktorí vykonávajú svoju prácu väčšinou iba prostredníctvom jednotlivých daňových úradov, ale popritom disponujú maximálnymi právomocami. Podľa nášho hodnotenia, my nepotrebujeme byrokratov a úradníkov v jednom centre, v obrovskom kolose, ktorí síce dennodenne dokážu poskytnúť pracovníkom ministerstva financií zosumarizované a presné informácie, ktoré získavajú od jednotlivých daňových úradov, ale podľa nás potrebujeme vysoko kvalifikovaných a usilovných odborníkov v našej daňovej správe na jednotlivých daňových úradoch, teda vo výkone. Naša daňová správa potrebuje výkonných pracovníkov takpovediac v teréne, ktorí majú prehľad o podnikoch a podnikateľoch, ktorí disponujú patričnými právomocami a informáciami. Bude potrebné znížiť počet byrokratov a málo efektívnych úradníkov na daňovom riaditeľstve a bude potrebné posilniť prácu jednotlivých daňových úradov. Možno niektorí z vás, panie poslankyne a páni poslanci, alebo pán minister, so mnou v plnej miere nesúhlasíte a poviete, že príčinou vysokých daňových nedoplatkov podnikateľskej sféry nie je iba neefektívna práca našej daňovej správy. Áno, nie iba to, máme ešte niektoré nedostatky v našej daňovej legislatíve, ktoré samozrejme úspešne využívajú niektorí neplatiči, ale tieto nedostatky je potrebné urýchlene a razantne riešiť. A keď takéto nedostatky existujú a daňové nedoplatky rapídnym spôsobom narastajú, právom sme očakávali od vedenia daňového riaditeľstva, že vychádzajúc z takéhoto nepriaznivého stavu nás zasype návrhmi noviel zákonov a taktiež bude iniciatívne a prijme opatrenia, ktoré smerujú k riešeniu problémov. To sa, žiaľ, nestalo. Prosím vás, vážené dámy, vážení páni, nehodnoťte moje slová ako útok na činnosť našej daňovej správy, o to tu vôbec nejde. Neútočím na nikoho, len som chcel poukázať na niektoré problémy, ktoré sú podľa nášho hodnotenia vážne a pretrvávajúce. V záujme našej prosperity je potrebné ich riešiť. Niektoré predstavy na riešenie máme aj my a v budúcnosti budeme chcieť o nich hovoriť a rokovať. Našou snahou je dospieť k tomu, aby u nás fungovala účinná a efektívna daňová správa, ktorá dokáže riešiť aj otázku daňových nedoplatkov. Platenie daní patrí medzi základné atribúty každej demokraticky fungujúcej spoločnosti. Základnou povinnosťou každého podnikateľského subjektu je platenie daní a taktiež základnou povinnosťou daňovej správy účinne spravovať a vymáhať dane od platiteľov dane. Tu nejde o žiadnu požiadavku navyše, či o vykonanie nadpráce, ide o náplň a výkon práce štátneho úradu či štátneho úradníka. Máme maximálny záujem na tom, aby to šlo a fungovalo. Predminulý týždeň bolo vymenené vedenie daňového riaditeľstva a to je už pozitívny signál. Očakávame, že v nasledujúcom období dôjde k zlepšeniu a zefektívneniu práce našej daňovej správy a výrazne sa zníži počet neplatičov daní a taktiež sa zníži aj celková suma daňových nedoplatkov. Aj v zmysle tu povedaných môžeme konštatovať, že príjmy rozpočtované na rok 2003 sú podľa nášho hodnotenia reálne a splniteľné. Oproti predchádzajúcemu obdobiu sa však z dôvodu používania inej medzinárodne zaužívanej metódy rozpočtovania príjmov štátneho rozpočtu niektoré iné daňové príjmy, s ktorými sa doteraz vždy počítalo ako príjmami štátneho rozpočtu, nie sú zahrnuté do návrhu rozpočtu na rok 2003. Tu predovšetkým máme na mysli príjmy z deblokácií starých pohľadávok Slovenskej republiky či príjem z predaja licencií osobitne za predaj tretieho pásma mobilnej siete, ďalej príjem pohľadávok v správe Slovenskej konsolidačnej, a. s., alebo príjem z predaja iného majetku vo vlastníctve štátu, napríklad hotela Fórum. Podľa súčasne platného právneho stavu, o použití týchto príjmov rozhodne vláda Slovenskej republiky, ktorá tieto príjmy môže použiť bez obmedzenia na vykrytie vládou klasifikovaných a hodnotených požiadaviek. Podľa nášho názoru vychádzajúc z toho, že v doterajšom období horeuvedené príjmy tvorili vždy súčasť príjmov štátneho rozpočtu, bude potrebné aj zo strany Národnej rady použitie týchto nerozpočtovaných príjmov bližšie stanoviť. Pri stanovení takého použitia sme vychádzali z predloženého a prerokovaného návrhu štátneho rozpočtu na rok 2003 s tým, že v tomto návrhu sú vykryté všetky požiadavky, ktoré boli vládou či jednotlivými rozpočtovými kapitolami tlmočené. Ukazovateľom určitého stupňa spokojnosti členov vlády s predloženým návrhom rozpočtu je aj výsledok hlasovania o návrhu štátneho rozpočtu vo vláde Slovenskej republiky. Preto v záujme efektívneho a účelného využitia uvedených nerozpočtovaných príjmov predkladáme návrh uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky nasledovného znenia: Národná rada Slovenskej republiky ukladá vláde Slovenskej republiky použiť štátne finančné aktíva z predaja hotela Fórum, z predaja pohľadávok v správe Slovenskej konsolidačnej, a. s., z predaja licencie a z deblokácií starých pohľadávok Slovenskej republiky na krytie splátok istín štátneho dlhu z predchádzajúcich rokov alebo na zníženie schodku štátneho rozpočtu na rok 2003. Charakteristickým znakom výdavkovej časti návrh štátneho rozpočtu na rok 2003 je rast výdavkov v nominálnom vyjadrení pri súčasnej stagnácii reálnej kúpnej sily. Výrazným negatívom návrhu je, že dochádza k vysokému podielu bežných výdavkov na celkových rozpočtovaných výdavkoch. Oproti predchádzajúcemu obdobiu došlo síce k miernemu zníženiu takého podielu výdavkov, ale súčasný stav na hranici vyše 85 % je nepriaznivý. Znamená, že kapitálové výdavky sú rozpočtované na nižšej, neuspokojujúcej úrovni. Vo všeobecnosti môžeme poznamenať, že aj v prerokovanom návrhu rozpočtu na rok 2003 naďalej pretrváva takzvaný spotrebný charakter tvorby návrhu rozpočtu. Nízky podiel kapitálových výdavkov nevytvára a negeneruje dostatok rozvojových impulzov pre našu ekonomiku a takým spôsobom návrh rozpočtu iba v minimálnej miere dokáže ovplyvniť ďalší rozvoj na trhu investícií u nás. Na základe tu povedaných môžeme mať názor, že v roku 2003 výdavky štátneho rozpočtu budú pôsobiť iba stabilizačne a nie rozvojovo. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, napriek tomu, že existuje určitá napätosť tak na príjmovej ako aj na výdavkovej stránke návrhu rozpočtu, je možné v tomto návrh nájsť aj určité rozvojové impulzy, čo možno hodnotiť pozitívne. Iste, tieto impulzy nie sú až také markantné a významné, ako by sa žiadali, ale vychádzajú z existujúcich zdrojov a možnosti sú relevantné, ktoré istotne budú pozitívne vplývať na ďalší vývoj našej ekonomiky. Chcel by som spomenúť iba niektoré z nich. Výrazným impulzom je vyčlenenie dostatočného objemu finančných prostriedkov na spolufinancovanie projektov, na ktorých sa spolupodieľa aj Európska únia. Alebo ďalej vyčlenenie nemalého balíka finančných prostriedkov na ďalšiu výstavbu diaľnic či poskytnutie prostriedkov na podporu a rozvoj bytovej výstavby a taktiež aj zaujímavý balík finančných prostriedkov na priamu podporu podnikateľskej sféry v poľnohospodárstve či v hospodárstve. Takýmto signálom sa javí aj podpora ďalšieho rozvoja infraštruktúry u nás, alebo výrazným rozvojovým impulzom je zabezpečenie finančného krytia požiadaviek súvisiacich s reštrukturalizáciou bankovej sféry a mohol by som pokračovať ďalej. Môžeme si byť istí, že uvedené rozvojové impulzy a aktivity budú v pozitívnom smere vplývať na rozvoj ekonomiky a hospodárstva. Isteže, je možné položiť aj otázku, či spomenuté impulzy sú dostačujúce na vykrytie všetkých požiadaviek, ktoré s touto problematikou súvisia. Môžeme na túto položenú otázku odpovedať, že nie. Veď naša ekonomika sa nachádza na veľmi zložitej ceste svojho vývoja, postupne sa transformuje na schopnejšiu a výkonnejšiu a potrebovala by oveľa významnejšie rozvojové impulzy zo strany štátneho rozpočtu. Ale existuje zdroj, odkiaľ uvedené impulzy sa dajú vykryť a vyfinancovať a o to nám tu ide. Vážené dámy, vážení páni, podľa hodnotenia Strany maďarskej koalície aj predložený návrh štátneho rozpočtu poukázal na niektoré problémové okruhy v našej rozpočtovej politike, ktoré bude potrebné v nasledujúcom období odstrániť. Niektoré sa nám už spoločne podarilo odstrániť, o ktorých sme už vedeli skôr a mali sme na to prostriedky. Na niektoré sme poukázali dnes s úprimnou snahou a so záujmom ich riešiť. Niektoré sme vymenovali z dôvodu, aby pri tvorbe návrhu rozpočtu na budúci rok sa s nimi už počítalo. Naša snaha nesmerovala iba ku kritike, či k vymenovávaniu nedostatkov, či úzkych miest a napätých bodov prerokovaného návrhu, ale smerovala k určitému hodnotenia predloženého návrhu a smerovala k poukazovaniu niektorých súvislostí v spojitosti s ďalším rozvojom našej ekonomiky. Moji kolegovia z poslaneckého klubu Strany maďarskej koalície budú ešte, samozrejme, hovoriť aj o ďalších stránkach a súvislostiach prerokovaného návrhu, budú, samozrejme, hodnotiť aj ďalšie ukazovatele a kapitoly návrhu štátneho rozpočtu. Všeobecne je možné vychádzať z tézy, že aj v budúcom období bude potrebné návrh štátneho rozpočtu tvoriť takým spôsobom, aby štátny rozpočet plnil stabilizačnú úlohu pre ďalší rozvoj hospodárstva krajiny. Štátny rozpočet nikdy nemôže byť pre niektoré rozpočtové kapitoly iba zdrojom rozdeľovania lacných peňazí, ale musí byť zásobárňou spravodlivého a efektívneho prerozdeľovania zdrojov, pomocou ktorých je možné udávať smer a dynamiku budúceho rozvoja spoločnosti. V tomto smere iste zavedenie štátnej pokladnice bude pôsobiť pozitívne a optimalizujú sa niektoré rozpočtové vzťahy, pričom sa však nedá očakávať, že sa zmení všetko samo od seba, naďalej bude potrebné pripravovať ďalšie a ďalšie právne normy a všeobecné právne predpisy smerujúce k vytvoreniu priaznivého, transparentnejšieho a tvorivejšieho ekonomického prostredia u nás. Musí dôjsť k zmenám aj vo fiskálnej politike v záujme stabilizácie vzťahov v našom hospodárstve. Strana maďarskej koalície je pripravená spolupodieľať sa na tomto tvorivom procese a taktiež sme pripravení podporiť každý opodstatnený návrh. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, poslanci Strany maďarskej koalície aj v zmysle tu povedaných podporia prerokovaný návrh štátneho rozpočtu na rok 2003. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne. Do rozpravy sa ďalej prihlásil pán poslanec Milan Murgaš. M. Murgaš, poslanec: Dámy a páni, štátny rozpočet je základným nástrojom uskutočňovania hospodárskej politiky vlády. Zároveň je odrazom prístupu vlády ku kľúčovým problémom ekonomického a sociálneho rozvoja Slovenskej republiky. Tým, že štátny rozpočet rozdeľuje verejné zdroje medzi jednotlivé sektory a odvetvia ekonomiky, vláda prostredníctvom neho presadzuje svoje ekonomické a sociálne priority. Pravda, štátny rozpočet má dve dimenzie. Tá prvá je dimenzia odborná, profesionálna a tá druhá je dimenzia politická. Odborná dimenzia, kvalita reflektuje profesionálnu úroveň spracovateľov a predkladateľov a politikum rozpočtu reflektuje politické prístupy vládnej koalície k riešeniu či neriešeniu kľúčových otázok, s ktorými slovenská spoločnosť bojuje. To, akú „pozornosť“ venoval štátnemu rozpočtu pri včerajšej prezentácii pán podpredseda vlády pre ekonomiku, svedčí o skutočnom záujme či nezáujme riešiť ekonomické a sociálne problémy, predovšetkým občanov Slovenskej republiky. Dovoľte mi teraz prezentovať pohľady poslaneckého klubu politickej strany Smer na profesionálnu a politickú dimenziu štátneho rozpočtu na rok 2003. Návrh štátneho rozpočtu vychádza z hlavných makroekonomických ukazovateľov - priemerná inflácia 8,8 %, rast hrubého domáceho produktu 3,7 %, nezamestnanosť 18 %. Ako ekonóm si myslím, že hlavne prvé dva ukazovatele sú postavené príliš optimisticky. Aj cieľový stav - dosiahnutie deficitu do 5 % - považujem za nereálny. Ide o stanovenie deficitu pri zohľadnené novej metodiky ESA 95. Podľa tejto metodiky by totiž deficit za rok 2002 dosiahol viac ako 7 %. Ak by sa mal deficit na budúci rok udržať pod hranicou 5 %, musia urýchlene, zdôrazňujem, urýchlene prebehnúť zásadné reformy v sociálnom systéme, v zdravotníctve, v školstve, vo verejnej správe, najmä v štátnej správe a doprave na jednej strane, ale na strane druhej podstatne sa musí znížiť objem daňových a colných únikov, to znamená podstatne sa musí zvýšiť úspešnosť výberu daní, colných poplatkov prostredníctvom zásadného obmedzenia White Collars Criminality, teda ekonomickej kriminality a korupcie. Zdá sa, že pokiaľ ide o reformy, vládna koalícia nie je jednotná, napokon včera sme boli svedkom toho, ako sa musel presunúť jeden zákon na iný čas, pretože vládna koalícia nebola schopná dohodnúť sa na hlasovaní o tomto zákone. Ešte horšie je to, pokiaľ ide o boj s ekonomickou kriminalitou a korupciou, tu som vo vzťahu k súčasnej vládnej koalícii, ktorá je tvorená ťažiskovo bývalou vládnou koalíciou, veľmi skeptický. Chcem otvorene povedať, že ako ekonóm oceňujem snahu vlády o udržania deficitu štátneho rozpočtu na uzde. Ako politik sa však spýtam a pýtam, za akú cenu bude deficit udržaný pod hranicou 5 %, a kto túto cenu zaplatí? Ako politik si odpovedám, že je to príliš vysoká cena a zaplatia ju tí, ktorí sú na tom materiálne najhoršie. Zaplatia ju občania Slovenskej republiky, ktorí sa už teraz v drvivej väčšine nachádzajú podľa kritérií Svetovej banky na hranici chudoby. Predložený rozpočet nevytvára ani predpoklady pre vládou avizované znižovanie daní a odvodov. Práve naopak, zmeny sadzieb DPH, zvýšenie spotrebných daní, daňové zaťaženie najmä fyzických osôb, teda občanov, ďalej zvyšujú. Tu, vážené dámy a páni, vidím jasný rozpor medzi deklaráciami v Programovom vyhlásení vlády Slovenskej republiky a realitou, ktorá sa odráža v štátnom rozpočte na rok 2003. Štátny rozpočet na budúci rok, tak ako ho predložila vláda, v statickej polohe odráža zložitú situáciu vo verejných financiách. Kto sa však o tú zložitú situáciu vo verejných financiách najviac zaslúžil. Zaslúžila sa o ňu predchádzajúca vláda, ktorá rozšafným a nezodpovedným plytvaním verejných zdrojov doviedla Slovenskú republiku pred rozpad verejných financií. Základnou charakteristikou rozpočtu je jeho reštriktívny charakter, vychádzajúci z neschopnosti riešiť zásadným spôsobom mobilizáciu príjmovej časti prostredníctvom podstatného obmedzenia čiernej ekonomiky, rozsiahlych daňových a colných únikov. Vláda preto, ako to už býva zvykom, zvolila typickú cestu ľahšieho odporu a prostredníctvom tvrdých obmedzení verejných výdavkov prenáša bremeno svojej neschopnosti na tých, ktorí sa najmenej môžu brániť, a to sú občania Slovenskej republiky nachádzajúci sa v sociálne komplikovanej situácii. V protirečení k deklarácii vlády o všeobecnom šetrení verejných zdrojov vláda v navrhovanom rozpočte ďalej plytvá verejnými prostriedkami na rozsiahle a málo efektívne aparáty rezortných ministerstiev. Rozpočtuje ďalšie zvyšovanie prevádzkových výdavkov, miezd úradníkov ministerstiev a dokonca na niektorých ministerstvách aj narastanie ich počtu. Vláda vo výdavkovej strane rozpočtu rezignovala na cieľ budovania diaľničnej infraštruktúry. Jeden a ten istý, po mojej ľavici sediaci podpredseda vlády pre ekonomiku, ktorý presadil v júli tohto roku uznesenie vlády o výdavkoch na výstavbu diaľnic na rok 2003 vo výške 13,25 mld. Sk, aktuálne navrhol do rozpočtu už len výdavky vo výške 8,5 mld. Sk. V medicíne sa tomu hovorí diagnóza schizofrénie a táto rozpoltenosť svedčí o zásadnom rozdiele medzi populistickým správaním sa staro-novej vlády pred parlamentnými voľbami a tvrdými reštrikciami v súčasnosti. Dámy a páni, ak je úspech postindustriálnej spoločnosti založený na prednostnom využívaní ľudských zdrojov, disponujúcim rozsiahlym prístupom k informáciám, rozpočet svedčí, žiaľ, o základnom odklone Slovenskej republiky od moderných trendov. Na rozvoj ľudských zdrojov a informačných technológií sú totiž rozpočtované úplne nedostatočné položky, a to aj v porovnaní s okolitými tranzitujúcimi krajinami. Tento rozpočet zakladá pre budúcnosť ďalšie zaostávanie Slovenska za modernými produkčnými trendmi. Rozpočet, namiesto toho, aby prispieval k odstraňovaniu prehlbujúcich sa regionálnych disparít, tieto disparity cez prerozdeľovanie daní fixuje. Tiež v rozpore s proklamovanou decentralizáciou a faktickým presunom kompetencií na vyššie územné celky blokuje prístup vyšších územných celkov k zdrojom na zabezpečenie narastajúcich kompetencií. V rozpore s vládnym programom o rušení krajských úradov v neprimeranom objeme transferuje verejné zdroje do týchto štátnych orgánov. Áno, z hľadiska politickej logiky vláda koná správne, pretože štruktúra, politická štruktúra vyšších územných celkov je iná ako politická štruktúra vládnej koalície. Či tak koná aj v súlade so všeobecnou morálkou, to nechám na posúdenie občanom postihnutých vyšších územných celkov. Zákonom Národnej rady č. 416/2001 Z. z. v znení neskorších predpisov prešla pôsobnosť z orgánov štátnej správy na vyššie územné celky na úseku dopravy, civilnej ochrany, sociálnej pomoci, školstva, kultúry, regionálneho rozvoja a cestovného ruchu a od 1. januára budúceho roku aj v zdravotníctve. Pravda, okrem zmien kompetencií z orgánov štátnej správy na samosprávu došlo aj k zmene vlastníka majetku. Majetok štátu prešiel do vlastníctva samosprávnych krajov. Ide o zmenu, na ktorú sa čakalo, problém je však v tom, že ide o bývalý majetok štátu, kde sa roky neinvestovalo do údržby a majetok je zdevastovaný. Samosprávne kraje sú odkázané na vyčlenené prostriedky zo štátneho rozpočtu, výška ktorých nepokrývala ani v predchádzajúcich rokoch prevádzkové náklady a museli sa hľadať v štátnom rozpočte ďalšie finančné prostriedky na oddlženie. Takže sa dá predpokladať, že štát, žiaľ, nebude mať záujem o oddlžovanie organizácií riadených samosprávnymi krajmi a tak nielenže sa znížia výdavky na prevádzku, ale devastovanie majetku z hľadiska nedostatočnej údržby bude ešte pokračovať. A ja sa pýtam, to sme skutočne taká bohatá republika, že si to môžeme dovoliť? Ďalším problémom je prechod majetku do vlastníctva obcí u tých objektov, kde boli spoločne umiestnené zariadenia, ktoré prešli na obce a samosprávne kraje. Ide napríklad o základné školy, gymnáziá, základné umelecké školy, školy v prírode, spoločne využívané telocvične a podobne. Mestá a obce žiadajú od samosprávnych krajov nájomné za využívané priestory a v rozpočte samosprávnych krajov tieto výdavky neboli zohľadnené ani v roku 2002 a nie sú zohľadnené ani v predkladanom rozpočte na rok 2003. Problémom je aj duálnosť v riadení a v rozhodovaní o mzdových prostriedkoch škôl a školských zariadení. Kompetencie, a to je absurdné, dámy a páni, zostali aj so zamestnancami na krajských úradoch, ale samosprávne kraje vykonávajú okrem rozhodovacích právomocí všetky činnosti spojené s rozpočtom mzdových prostriedkov. V teórii manažmentu sa to nazýva total mismanažment, totálne chybné riadenie. Ako sa to nazýva v teórii vlády, to neviem odôvodniť. Samozrejme, že takýto manažment zakladá značnú administratívu, vrátane zapojenia do celého procesu prerozdeľovania Ministerstva financií Slovenskej republiky. Pri prechode kompetencií boli vyčlenení zamestnanci, ktorí boli bezprostredne zodpovední za oblasti, ktorých sa dotýkal prechod kompetencií. Na odboroch krajských úradov, ale aj okresných úradov boli ďalší zamestnanci, ktorí zabezpečovali práce spojené s financovaním, personalistikou, mzdovou agendou, metodickí zamestnanci a podobne, ktorí neboli delimitovaní na samosprávne kraje. A to vláda hovorí o tom, že treba škrtiť, že si treba uťahovať opasok, že treba globálne šetriť. Dámy a páni, toto je globálne šetrenie. V rozpočte samosprávnych krajov boli zabezpečené len finančné prostriedky na bežné výdavky spojené so zabezpečením správy úradu samosprávneho kraja a zabezpečovaním činnosti zastupiteľstva samosprávneho kraja. Z okresných úradov napriek presunu kompetencií v zariadeniach ako sú školy v prírode, základné umelecké školy, sociálne zariadenia bez právnej subjektivity, na samosprávne kraje neboli delimitovaní zamestnanci a aj presunuté finančné prostriedky nezohľadňovali ani v roku 2002 režijné náklady, ktoré zostali na okresných úradoch a nedostali sa ani do rozpočtu samosprávneho kraja na rok 2003. Napriek tomu, že od 1. januára 2003, a to všetci vieme, budú zvýšené ceny energií, rozpočet toto nezohľadňuje a už pri schvaľovaní rozpočtu je potrebné uvažovať s navýšením rozpočtu pre samosprávne kraje rádovo v stovkách miliónov korún bez ďalšieho dopadu zvýšenia cien tovarov a služieb. A teraz budem veľmi konkrétny. Na prenesené kompetencie a zabezpečované činnosti v rozpočte vyšších územných celkov nie sú v štátnom rozpočte pokryté výdavky na rok 2003 takto: na úseku školstva v bežných výdavkoch na tovaru a služby. Tu ide hlavne o výdavky na energie v cenách roku 2002, na výdavky spojené s poistením majetku, revíziami, havarijné výdavky spojené s údržbou, výdavkami na cestovné, školenia, prídely do sociálnych fondov, etcetera, etcetera. Poviem vám takú príhodu, dámy a páni. Minule som sa rozprával cez mobilný telefón s jedným predsedom vyššieho územného celku a hovorím mu: „Kde sa nachádzaš, potrebujem s tebou hovoriť!“ - „Som v aute, odchádzam z jedného mesta, lebo tam horí škola.“ Hovorím: „Preboha, kto ju podpálil, žiaci, alebo čo sa stalo?“ - „Nie, škola horí tak, že hygienik rozhodol, že ju zavrie.“ Dámy a páni, keď tieto zariadenia patrili štátu, tak hygienik si nedovolil zavrieť školu, ale už štátu nepatria, už je tam iný gazda, takže školy budeme zatvárať a riešiť to takýmto spôsobom. Na úseku kultúry: V bežných výdavkoch tiež nie sú pokryté príslušné položky, ide hlavne o energie, príspevky na stravovanie zamestnancov a poistenie majetku a na bežnú údržbu majetku. V kapitálových výdavkoch nie sú pokryté stavby rádovo v hodnote v desiatkach miliónov korún, ktoré boli začaté, a nebude sa v nich tento rok pokračovať. Na úseku sociálneho zabezpečenia vyšších územných celkov v bežných výdavkoch chýbajú takisto rádovo desiatky miliónov, hlavne na energie, hygienické a čistiace potreby, príspevok do sociálneho fondu a na doplnkové dôchodkové poistenie, na poistenie majetku, vysporiadanie vlastníckych vzťahov k majetku, ale aj výdavky na subjekty poskytujúce sociálnu pomoc a na obce, výdavky na sociálne poradenstvo a sociálnu prevenciu. Aj tu platí, žiaľ, že v kapitálových výdavkoch nie sú pokryté ani rozostavané stavby, ktoré budú budúci rok devastovať. Od 1. januára 2003 nadobudne účinnosť novela č. 507/2002 Z. z., zákona č. 195/1998 Z. z. o sociálnej pomoc v znení neskorších predpisov, kde je garantované, zdôrazňujem garantované, poskytnúť finančný príspevok na sociálne služby minimálne vo výške 100 % rozdielu medzi priemernými bežnými výdavkami a príjmami na poskytovanie porovnateľného druhu sociálnej služby v takzvaných neštátnych organizáciách, čo si vyžiada ďalšie finančné prostriedky, ktoré neboli zahrnuté do výdavkov v rozpočte na rok 2003. A takto by som, dámy a páni, mohol ísť po ďalších úsekoch, na úseku cestnej dopravy, na ďalších úsekoch. Preto, že si vážim váš čas, nebudem v tomto smutnom vypočítaní deficitov finančných prostriedkov na rok 2003 pre vyššie územné celky pokračovať. Zaujímavejšie to začne byť od 1. januára, keď pod vyššie územné celky prejdú zdravotnícke zariadenia, poskytovatelia zdravotníckych služieb, pretože dlhy zdravotníckych zariadení, ktoré pripadnú vyšším územným celkom, sa už teraz pohybujú rádovo v miliardách Sk. Suma sumárum, vyššie územné celky nebudú schopné zabezpečiť pri predkladanom návrhu rozpočtu ani financovanie najpotrebnejších výdavkov na základe toho, čo z rozpočtu im bude pridelené. Dámy a páni, vraciam sa paralelou k tomu, čo som povedal na začiatku. Rozpočet je základným nástrojom realizácie hospodárskej politiky vlády. Nekvalitný a neadekvátny rozpočet je odrazom nekvalitnej a neadekvátnej hospodárskej politiky vlády. Predložený rozpočet nerieši kľúčové problémy občanov Slovenskej republiky ani ekonomiky Slovenskej republiky. Nevytvára predpoklady pre trvalo udržateľný ekonomický rozvoj. Prispieva k ďalšiemu prehlbovaniu regionálnych disparít a ešte viac komplikuje sociálnu pozíciu tých, ktorí sa už teraz nachádzajú na hranici chudoby. Aj z týchto dôvodov nemôže poslanecký klub strany Smer predložený návrh štátneho rozpočtu na rok 2003 podporiť. Ďakujem vám za vašu láskavú pozornosť. (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem. Ďakujem pánovi poslancovi. O slovo do rozpravy sa prihlásil pán poslanec Július Brocka a ešte predtým by som rád informoval vážených kolegov a kolegyne, že poslanecké grémium zvoláva predseda Národnej rady na dnes na 13.30. Nech sa páči, pán poslanec Brocka.