J. Brocka, poslanec: (2002-03-20):
Jedným z dôvodov takéhoto nepriaznivého vývoja je i úroveň podpory štátu rodinám s nezaopatrenými deťmi. Táto z roka na rok klesá. Kým v roku 1996 štát vyplatil napr. na prídavky na deti sumu okolo 10 mld. korún, tak minulý rok to bolo menej ako 8,5 mld. korún. To znamená, v absolútnom vyjadrení išlo o pokles 15 %. Pre porovnanie uvediem, na dôchodkové dávky zo Sociálnej poisťovne sa v roku 1996 vyčerpalo 47,4 mld. korún, ale v roku 2001, minulý rok to bol nárast takmer o 55 %, t. j. 73,6 mld. korún. Aj toto sú dôvody, ktoré vedú aj Kresťanskodemokratické hnutie k istým zmenám alebo návrhom opatrení, ktoré by mohli zlepšiť postavenie rodín s nezaopatrenými deťmi. Aby sme ovplyvnili alebo istým spôsobom mohli zvrátiť tento nepriaznivý demografický vývoj, my nenavrhujeme ani nebudeme navrhovať pri tomto zákone, aby sa predĺžila dĺžka poberania rodičovského príspevku na 5 rokov, tak ako to máme v našom programe, z jednoduchého dôvodu, lebo poznáme veľmi dobre situáciu v štátnom rozpočte, ale keďže sme aj dnes hlasovali o istých výdavkoch zo štátneho rozpočtu vo vzťahu k verejnej správe, minulý týždeň v piatok vo vzťahu k štátnej správe, a nešlo o milióny, ale o miliardy, tak predsa len nejaké pozmeňujúce návrhy by som si dovolil. A tu by som chcel vlastne pomôcť pánovi ministrovi, lebo účinnosť tohto návrhu zákona, ktorým zvyšujeme rodičovský príspevok z 2 740 korún na 3 790, o 1 050 korún po piatich rokoch úpravy, sa navrhuje od 1. novembra tohto roka. No mne sa zdá, ako keby to nenavrhovala koalícia a minister koalície, ale opozícia. A preto by som sa prihováral a v druhom čítaní chcem navrhnúť, aby účinnosť tohto zákona bola od 1. 7. tohto roka. Pán minister dokonca v predstihu súhlasí, aj keď teraz nemôžem dať tento pozmeňujúci návrh. V KDH sme presvedčení, že štát by sa mal správať k rodinám s deťmi aspoň tak ako k hociktorému inému investorovi, ako k tomu, kto investuje do budúcnosti. A opatrenia štátnej rodinnej politiky by mali byť také, aby motivovali k zodpovednému správaniu. Napr., a to budem osobitne ešte vystupovať k zákonu o prídavkoch na deti, je veľmi dobré, ak sa napr. prídavky na deti zvyšujú s vyšším vzdelaním. To znamená, že sa zvyšuje prídavok na dieťa, na tie nezaopatrené deti, ktoré sa pripravujú na svoje povolanie ďalším štúdiom na strednej škole. K tomuto, k podpore rodín s deťmi smeruje aj tento môj návrh a verím, že z toho budú mať osoh všetci. Predsa by som sa chcel ale zmieniť ešte o jednej veci, ktorá je obsahom tohto návrhu, a to je snaha odstrániť istú diskrimináciu, ktorú vidím v tomto návrhu. A je istým, by som povedal, znakom rukopisu tých, ktorí tento návrh tvorili. V dôvodovej správe sa píše, že zákon umožňuje vedľa poberania rodičovského príspevku aj obmedzenú zárobkovú činnosť rodiča, jeho hrubý mesačný príjem nesmie presiahnuť polovicu minimálnej mzdy, ale osamelému rodičovi patrí rodičovský príspevok popri jeho zárobkovej činnosti bez obmedzenia. No sa mi nezdá, že je to s kostolným poriadkom a považujem to za diskrimináciu úplných rodín. Ak obmedzujeme tú výšku zárobku polovicou minimálnej mzdy, tak by sa isté ohraničenie malo týkať aj toho druhého prípadu. Na záver, dámy a páni, keďže mám pocit, že tu v Národnej rade rodiny s deťmi nemajú toľko lobistov ako iné skupiny spoluobčanov, tak by som chcel do uznesenia dať návrh, ak to tam nie je, aby tento vládny návrh zákona bol pridelený na rokovanie aj rozpočtovému výboru. Ďakujem za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Slafkovský. Nie? Čiže pán poslanec Slafkovský sťahuje svoju prihlášku do rozpravy. Pani poslankyňa Sárközy.