B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-12-08):
B. Brestenská, poslankyňa: Vážené dámy a páni, vážený pán podpredseda, vážený pán minister, dovoľte mi, aby som ako každý rok tak už štvrtýkrát vystúpila na tomto fóre mojich ctených kolegov poslancov pri rozpočte a trošku techniky teraz tak viac dám, som si povedala, že treba troška inovovať veci, tak vytiahneme aj takéto škatuľky. (Reakcia z pléna.) Aj tanec bude, áno, hudba bude, trošku prebrať sa musíme. A poprosím prepnúť, kde je panel, na obrazovky, aby sme tam mali, čo chceme mať. Kým technika nabehne... Opačne, opačne. (Reakcia z pléna.) Prosím? (Reakcia z pléna.) Tu sú digitálne gramotní ľudia. Áno, máme. A je to, áno, funkčný kláves F7. Super! Takže teraz tu nebudú krivky a diagramy, teraz bude šou. (Reakcia z pléna.) Nie erotika, nie zase, pán kolega. Takže dovoľte, aby som teda začala svoje vystúpenie tým, že štvrtý raz sa uchádzam o vašu podporu, čo sa týka vzdelávania. Nie som, poznáte za tie roky, čo som tu, som sa naučila, že človek má snívať, ale má aj plniť tie svoje sny, ak sa dá postupne, a tu to nie je také jednoduché. Sme tu rôzneho názoru a rôznych politických, by som povedala, presvedčení, ale po 3,5 roku svojej práce štvrtý raz pri rozpočte som dospela k jednému poznaniu, že napriek tomu, že sme rôznych straníckych tričiek, vzdelanie by pre nás malo byť spoločným ukazovateľom. Sú témy, ktoré nás určite budú vždy rozdeľovať, ale sú témy, ktoré by nás mali vždy spájať. Vzdelanie je tá téma, ktorá by nás mala spájať, a dovolím si teda zase sa uchádzať o podporu vzdelania a práve na projekte, kde práve teraz máte na stole Spravodaj, kde sú konkrétne výsledky toho, čo ste minulý rok, naozaj ďakujem veľmi pekne za podporu za všetkých učiteľov, ďakujem za všetky školy, že ste podporili projekt Infovek – tu sú jeho výsledky. Tie koruny, čo teraz tu práve vystupujem, sme počuli o zmysluplnosti využitia peňazí, tu máte výsledky, ako sú konkrétne použité peniaze. A o to sa idem uchádzať aj tento rok, aby sme peniaze zmysluplne využili v školstve. Hovorí sa a už tu vo viacerých vystúpeniach mojich vážených kolegov predchádzajúcich hovorili o poznatkovej spoločnosti. Pán Čaplovič včera hovoril konkrétne fakty, ako zaostávame v investíciách HDP na školstvo, na vedu a podobne. Ja nie som odborník v týchto veciach úplný. Ja som odborník v školstve a informatizácii a k tomu by som si dovolila povedať to, čo konkrétne robíme, aké teda vidíme konkrétne výsledky a vízie. Poznatková spoločnosť je založená na poznatkoch, na vzdelaní. To znamená, poďme si povedať o modernej škole. Lisabonská stratégia je modifikovaná, mali sme ju tu, mali sme tu Koncepciu stratégie konkurencieschopnosti Slovenska. Odobrili sme všetky... Všetky strany boli na prezentácii Minervy, hovorili o tom, že to je naozaj nevyhnutný krok pre Slovensko. A tie priority tri sú jasné: vzdelanie, inovácia a prosperita. Dovolila by som si trošičku teraz takej filozofie, ak dovolíte, lebo si myslím, že mali by sme si uvedomiť tie problémy alebo tie zmeny, ktoré okolo nás sú. Berieme ich tak ako vždy z nadhľadu alebo z toho pragmatizmu, ktorý dennodenne zažívame. Pri štúdiu niektorých vecí človek natrafí aj na taký model znalostnej spoločnosti. Dnes vzdelávanie, keď sa pozriete na tento model – nevidieť to nejako elegantne, ja by som si dobre vedela predstaviť také veľké obrazovky namiesto týchto čiernych televízorov, potvor, také LCD panely, aby ste to videli lepšie. (Reakcia z pléna.) To nič, ale verím, že postupne pribudneme k tomu, že vzdelávanie je v strede tohto modelu a so vzdelávaním súvisí dnes civilná sféra, politická sféra, ekonomická aj technologická. Dnes neexistuje oblasť, kde by sme nemohli prepojiť a nemali prepojiť práve výstupy vzdelania. Komentár k tomu obrázku. Dovolím si, neprekladala som to, lebo niekedy tie slová sa ťažko prekladajú, ale stručný komentár k tomu obrázku, ktorý bol naznačený. Tá globalizácia, ktorá vo svete je, je už dnes okolo nás z hľadiska inštitúcií, ktoré existujú. Dnes máme svetové zdravotnícke organizácie, OECD, EÚ a podobne, Against New Global Order, čiže máme aj organizácie proti globalizácii. Čiže tu už je znak toho, že dnes svet sa globalizuje. Veľmi zaujímavé je práve, ako sa mení pozícia štátu. Štát je príliš malý pre veľké problémy a príliš veľký pre malé problémy v tomto stave globalizácie. To sú fenomény, ktoré dnes jasne pociťujeme, aj tu v tomto parlamente si uvedomujeme, že mnohé veci, ktoré riešime národne, už dnes riešime európsky a svetovo a naopak. Civilná sféra alebo občianska sféra je globalizovaná. Dnes máme, chodíme po celom svete, dnes nie je problém komunikovať a tak ďalej. Ekonomická sféra: otvára sa trh práce, otvára sa svetový trh. Takže to sú veci, ktoré by sa mali odraziť vo vzdelávaní. Vzdelávanie nemôže byť o encyklopedizme, ako to doteraz bolo, ale o tom, že má byť veľmi tvorivý proces, ktorý poskytuje absolventovi naozaj kvalitné vzdelanie a prípravu na život v tejto globálnej spoločnosti, nie v nejakom umelom svete. Keď porovnáme storočie 20. a 21., také základné charakteristiky by som povedala. Vybrala som si naozaj len také, aby sme si uvedomili tie zmeny, ktoré nastali. V tej industriálnej spoločnosti hovoríme o stabilných štruktúrach, zažívali sme národné ekonomiky, národná kultúra, vzdelávanie pre život, pracovný trh bol národný pracovný trh, turistika bola pre elity kedysi a hlavne boli a plánovali sme, aj u nás sme plánovali na päťročnice v socializme a boli všelijaké plány atď., dlhodobé. Dnešný svet, informačný alebo digitálny alebo globálny, ako ho chceme nazvať, je svet o informáciách, ktoré okolo nás veľmi rýchlo tečú, o globálnej ekonomike, o globálnej kultúre, o celoživotnom vzdelávaní, o globálnom pracovnom trhu, o mobilitách pre všetkých ľudí. Lebo naozaj už dnes hovoríme, dnes svet je malý, keď chcete byť o desať dní na druhej strane zemegule, už to dnes nie je problém, a naspäť a o meniacich sa plánoch, ktoré sa veľmi rýchlo musia prehodnocovať a meniť. Preto si dovolím tvrdiť, že aj v školstve, ak plánujeme niečo, nejaké prestavby, v školstve práve tá oblasť, ktorá veľmi ťažko nesie nové rýchle zmeny, ale je tá oblasť, ktorá potrebuje tieto zmeny. A čo učenie od učenia sa k vzdelávaniu. Zase vám len v odrážkach poviem ten zmysel toho. Kedysi učiteľ bol majster triedy a bol vlastne ten mudrc, ktorý bol na parkete. Tak by som preložila to anglické slovo. Čiže mudrc na parkete, to znamená, že on bol ten, ktorý bol osvietený a dával tie vedomosti žiakom. Boli národné curriculá, boli národné učebnice, učili sme sa písať, čítať, počítať aj rôzne predmety, mali sme poriadok a disciplínu a lokálne a národné sme mali záujmy v rámci vzdelávania. Dnes hovoríme o individuálnych curriculách, to znamená, šijeme vzdelanie, mali by sme šiť na každého človeka, na každého budúceho mladého, ktorý bude pôsobiť v tej globálnej spoločnosti a v tej ekonomike svojho štátu. Učenie, hovoríme celoživotné vzdelávanie, od narodenia až po asi smrť budeme sa učiť, nové metódy a spôsoby vzdelávania sa začínajú a nová zodpovednosť študentov za vzdelávanie. Nie je už dnes zodpovedný učiteľ a minister školstva, nemal by byť, za vzdelanie, ale študenti spolu s rodičmi, učiteľmi a štátom. Dovolím si pripomenúť štyri hlavné priority Minervy. Minerva definovala štyri hlavné oblasti: - vzdelávanie a ľudské zdroje, - informačná spoločnosť, - podnikateľské prostredie, - veda, výskum a inovácia. Hlavné dva smery sú: zmena od tej reformy, ktoré sa začali aj realizovať, k oblasti, kde naozaj hovoríme o znalostnej ekonomike. Tieto štyri priority by mali byť tie, ktoré posunú Slovensko ďalej v konkurencieschopnosti v Európe a vo svete. Dovoľte mi povedať takú jednu myšlienku. Múdry štát sa učí nie na svojich chybách, ale na pozitívnych úspechoch iných štátov. Tu je obrázok zo Švédska zo Science Parku. Keď si pozriete tú oblasť, je to z Göteborgu, kde konkrétne táto časť, ten región bol najzaostalejší región, aký vo Švédsku mali. Zničený priemysel, nezáujem ľudí o život tam, bolo tam 5-tisíc nezamestnaných, keď tam bolo 20-tisíc, odišli stade nezamestnaní, ťažkým, by som povedala, osudom stíhaní ľudia bez záujmu ďalej žiť, bez motivácie. No a potom prišiel nápad. Čo tak urobiť prepojenie vzdelania s danou spoločnosťou a lokálnou komunitou a priemyslu. Nazvali to Triple Helix, dnes je to už pojem a metóda, ktorá sa začína uplatňovať veľmi významne pri zmene ekonomiky štátov, a takto snívali v roku 1999. Čo keby sme tam urobili vedecký park, kde by mohlo byť najmenej za 5-10 rokov 10-tisíc aktivít spoločností, ktoré tam budú robiť, bude to otvorený priestor pre rozvoj, iniciatívu a pre ekonomický vzostup. No a dnes po šiestich rokoch tam majú 6-tisíc aktívnych, je tam firiem, ktoré pôsobia, 150 malých a stredných firiem, ktoré sú priamo švédske, ktoré tam vznikli, 7-tisíc študentov, učiteľov a vedcov, 3-tisíc univerzitných študentov špeciálne nových univerzít a 4-tisíc študentov stredných škôl. Je tu otvorený priestor, kde sa vytvára inkubátor, ktorý produkuje nové nádherné nápady. Ja si myslím, že aj my na toto máme. Že aj Slovensko má tento obrovský mozgový potenciál, ktorý len treba dať dohromady. Veľmi zaujímavé bolo študovať tam ten proces a hovorilo sa, že sadli si spolu predstavitelia štátu, predstavitelia priemyslu a predstavitelia univerzít. Všetci rozprávali o tom, ako úplne iné ciele majú univerzity, ako úplne iné ciele má i priemysel, ako úplne iné ciele má štát a tá samospráva. A po roku diskusií prišli na to, že majú rovnaké ciele, len hovoria iným jazykom. Ja by som sa chcela veľmi dožiť toho, že aj my budeme mať rovnaké ciele, aj keď hovoríme iným jazykom, a tie ciele v strede sa stretávajú v tom vzdelávaní. Čiže investície by mali ísť do vzdelávania a vedy, do inovácií a do clasterov a technologických inkubátorov. Aj na Slovensku máme veľké firmy, ako Švédsko má Volvo a Ericsson, my máme Volkswagen, budeme mať Kiu, máme U. S. Steel. Však to sú centrá, na ktoré môžeme nabaliť a mali by sme nabaliť tú nadhodnotu. Nielen tú manuálnu silu, nielen tie pracovné miesta, ale k nim vytvárať naozaj to nové know-how. Poďme sa pozrieť ako – teraz sa vráťme k vzdelávaniu, aby som k tomu, kam chceme dospieť, musíme cez kvalitné vzdelávanie, čiže investovanie do vzdelávania. Poďme sa pozrieť, ako to vyzerá v zahraničí, na chvíľočku. Keď vidíte tento prvý obrázok, deti sedia už od základných škôl, mnohé školy, hlavne škandinávske krajiny, ale aj v Kanade a podobne, už pomaly nie sú školy, kde deti nemajú každý svoj laptop. Kde máte vybavenie, že pracujú veľmi tvorivo na hodinách. To už nie je tá klasická trieda, ktorú my poznáme, keď sme sedeli v škole, kde deti pracujú kooperatívne na národných a medzinárodných projektoch, kde študenti stredných škôl robia pre veľké firmy priame už aj normálne zákazky, kde tí študenti vidia zmysluplnosť svojho vzdelávania, kde sa škola klasická mení na otvorenú školu, kde sa nielen búrajú steny medzi predmetmi, ale sa búrajú naozaj steny, kde vznikajú nádherné nové priestory, kde tí študenti získavajú v modernej škole kvalitné vzdelanie pre nový život v novej spoločnosti. Tá trieda už nie je takou, akou my sme boli. Tá trieda je flexibilná, tí študenti nemajú v nej chaos ani neporiadok, majú v nej tvorivé prostredie. No a dovoľte mi, aby som vás teraz pozvala, ak sa mi to podarí, a verím, že hej, pozvala sa pozrieť do modernej školy, ako by to malo fungovať. A môžem vám povedať, že nie ako by to malo, toto už u nás tento rok experimentálne overujeme na školách vďaka projektu Infovek. Na ministerstve školstva boli už schválené niektoré experimentálne školy. Takže poďme si to spustiť. (Premietnutie prezentácie – audiovizuálna nahrávka výučby Archimedovho zákona na hodine fyziky, a to tradičným spôsobom a moderným spôsobom.) Skončilo to happyendom, lebo chlapec išiel konečne hrať futbal. Takže myslím si, toto je to, čo čaká naše deti a neminie, aj keď niektorí si myslia, že nepatrí to do škôl alebo teda do toho, ale ten svet nezastavíme. A naozaj svet poznania bude o tom, či naše deti budú mať prístup k takémuto vzdelávaniu vo svete, alebo budeme mať triedu, tabuľu a kriedu a budeme sa trápiť tak ako za tradičnej školy, ktorú sme videli, čiže budeme sa učiť naspamäť a naše deti prídu do sveta a uplatniteľní na trhu práce asi veľmi nebudú. Ale ideme, trošku dovolím si ísť ďalej, poďme hovoriť o tom, ako meniť tú tradičnú školu na modernú školu. Ja som chcela naozaj využiť tento film, ktorý je v češtine, k motivácii, lebo toto sa ide diať na našich školách v rámci procesu, ktorý ideme, ministerstvo školstva toho roku odskúšava na prvých sto školách a budúci rok sa uchádzame práve v rozpočte, aby to mohlo pokračovať, aby študenti dostávali tieto informácie. Premena tradičnej školy na tú modernú školu začala tu v parlamente. Ak si pamätáte v roku 2000, niektorí tu sedeli z vás, v roku 2001 prvý raz sme hovorili o projekte Infovek a prišli pohľadnice od množstva študentov zo škôl, keď žiadali, aby mohli byť konkurencieschopní a mali šancu naše deti v Európskej únii tiež sa uplatniť. Dnes hovoríme o tom, že na školy v roku 2000 až 2004 prišlo 35-tisíc počítačov. Čo sa dialo na školách? Na školách za minulý rok, čo sa zvýšilo na projekt Infovek, vzniklo 250 školiacich centier projektu Infovek, vyškolilo sa 560 školiteľov a k 31. 11. tohto roku bolo vyškolených 28-tisíc učiteľov na základy práce s počítačmi s aplikáciou do predmetu a do konca roku bude vyškolených 32-tisíc. Myslím si, že sú to ambiciózne výsledky, ktoré sme dosiahli, ktorými sa môže táto krajina popýšiť oproti iným krajinám, ktoré vstúpili do Európskej únie spolu s nami. Takýto projekt a takéto výsledky nemá žiadna z desiatich prístupových krajín ani ďalšie krajiny, ktoré momentálne už sú, 15 krajín, ktoré už predtým boli v Európskej únii. Tento projekt a tieto výsledky a takto investované peniaze skutočne donášajú veľmi významný dosah na celé Slovensko. Podarilo sa nám 250 projektov otvorených škôl. To sú projekty, ktoré otvárajú lokálnej komunite naozaj školu. Škola nie je len vzdelávanie detí, ale škola je pomoc aj dospelým. O tom, ako kedysi Štúr vedel pomáhať Slovensku so slovenčinou a zdvíhať povedomie Slovákov, tak dnes učitelia sa stavajú digitálnymi štúrovcami, ktorí v týchto Centrách otvorenej školy vzdelávajú svojich priateľov, rodičov, kolegov, podnikateľov atď. Informačná gramotnosť pre všetkých prebieha tak, že dnes máme už mnohokrát starších, mladších atď., ktorí chodia do školy a vedia, prečo do nej chodia. Chcem vám ukázať len niektoré významné výsledky, ktoré sa ukázali v rámci školenia učiteľov. Viete, že bola zrealizovaná... Inštitút pre verejné otázky realizoval výskum o informačnej gramotnosti na Slovensku v porovnaní s krajinami Európskej únie. Musím povedať, že vyšiel pomerne zle. Naša gramotnosť na Slovensku viac ako 52 %, až 4 % ľudí je stále negramotných, má veľké problémy. Čo tam vyšlo dobre, sú práve učitelia a žiaci. A tam práve odznelo, a to si veľmi vysoko vážim, že nezávislé inštitúcie, ktoré to hodnotili, práve hodnotili, že vzdelávanie u nás, naozaj nové trendy, ktoré sa nastúpili, a vďaka projektu Infovek máme gramotnosť učiteľov a žiakov už pomerne dobrú. A toto je ukážka toho, že máme priemerný vek, máme, samozrejme, veľa žien je v školstve, 78 % a mužov máme 21 %. Veková kategória a zloženie je pomerne stredné a staršie. Mladých máme málo. A do vzdelávania s pedagogickou praxou sú hlavne tí, ktorí sú starší, napriek tomu, že neboli ničím motivovaní tí učitelia, len vlastnou potrebou vzdelávať sa. To znamená, že nie že to majú v rámci nejakého kariérneho postupu alebo ďalšieho vzdelávania. A chcem vám ukázať ich gramotnosť, aká bola na začiatku. Keď bola v podstate žiadna. Keď si pozriete, tak žiadna alebo základná. Žiadna, keď išli do kurzov. Zase žiadna alebo základná v základných operáciách s procesormi. Čiže toto bol začiatok, keď sme vošli do toho procesu vzdelávania a keď sme už v procese vzdelávania pri školení boli, všetci hodnotili, že naozaj najviac získali. To znamená, myslím si, že vzdelávanie a investície do vzdelávania učiteľov a do škôl donášajú na týchto grafoch konkrétne výsledky. Sami učitelia hovorili, chcú zmeniť osnovy a chcú lepšie vybavenie v školách. Vtedy sa dokážu tie výsledky ukázať. Prebehnem len niektoré grafy. Otázka informatizácie procesu na školách – väčšina učiteľov ju začína vnímať pozitívne, lebo si uvedomuje, že pozitívne môže tých študentov motivovať. Dnes tabuľa, krieda a klasická učebnica študentov nemotivujú k tomu, aby sme v nich vyburcovali tú tvorivosť, samostatnosť a aktivitu. Čo očakávajú od projektu Infovek ďalej učitelia? No očakávajú hlavne zmenu edukačného obsahu školenia, čo si vysoko vážim, že napísali, a zabezpečenie techniky. Sami učitelia pocítili, že to, čo sme ich naučili, je len základ základov. Že potrebujú ďalšie vzdelávanie, aby naozaj tá škola prešla tou transformáciou toho obsahu a tej modernej školy. Pre pána ministra, mi je ľúto, že tu pán minister školstva nie je, chcela som tu práve na týchto grafoch ukázať, keď hovorí o zmene obsahu, že potrebuje do angličtiny a do podobných vecí investovať peniaze. Práve učitelia utvorili nádherné záverečné projekty, pri školeniach boli skúšaní, nieže skúšaní, ale mali prezentovať, ako využijú tie svoje vedomosti vo vyučovaní, tak keď sa pozriete, vyučovanie týchto predmetov prírodopis, jazyky, slovenský, anglický, matematika na gymnáziách, prvé aplikácie a najväčšie aplikácie vznikli do anglického jazyka. Pán minister tvrdí, že máme málo angličtinárov, že nerobia moderné veci. Dôkaz je, že máme veľmi dobrých angličtinárov. A robia krásne veci, len im treba dať tie možnosti a vytvoriť ten priestor. Čo z tohto vyplýva? Chcem sa uchádzať, prosím vás pekne, o podporu v týchto veciach, vašu. Na základne týchto výsledkov, ktoré sme dosiahli, na ďalšie obdobie by sme mali záujem vypracovať v školstve spolu s pánom ministrom, naozaj, to je vízia moderného školstva, víziu moderného vzdelávania, ktoré zohľadní potreby Slovenska 21. storočia pri budovaní moderných spôsobov vyučovania znalostnej ekonomiky. Iniciovať celonárodný projekt, skvalitnenia didaktickej úrovne pedagogického procesu, to znamená zmenu obsahu v projekte Moderné vzdelávanie. Túto úlohu sa čiastočne pokúšal riešiť i dokument Milénium, ktorý už tu bol, a zároveň projekt Infovek. Preto priorita: financie by mali ísť smerom do obsahu vzdelávania a skvalitnenia prípravy učiteľov. A dovoľujem si preto predložiť teraz pozmeňujúce návrhy do súčasného rozpočtu kapitoly ministerstva školstva. Predložila som tri pozmeňujúce návrhy. Prvý pozmeňujúci návrh vychádzal z môjho, by som povedala, takého presvedčenia, viery a zanietenia, že ak chceme tieto ambiciózne ciele splniť, tak by sme potrebovali zvýšiť 217 mil. do informatizácie regionálneho školstva, do zmeny obsahu vzdelávania z programu Minerva, ktorý je podprogram Vzdelávanie, ktorý išiel priamo na ministerstvo školstva. Tento prvý pozmeňujúci návrh vychádza naozaj z reálnych potrieb. Ja viem, že snívať môžeme všetci a potreby každý takto by vedel vyčísliť. Len poďme k tým možnostiam, ktoré chceme, čo je možné a čo je reálne. Preto som si dovolila predložiť tretí pozmeňujúci návrh, ktorý nehovorí o 217 mil., ale hovorí o 80 mil., to znamená, že prvý pozmeňujúci návrh, aj keď je veľkým mojím želaním a mal by byť želaním nás všetkých, lebo je to o našich deťoch, o našej budúcnosti a o našej kvalite vzdelania na Slovensku. Prvý pozmeňovaní návrh teda stiahnem, lebo vidím, že vôľa by nebola, aby prešiel, čo je mi veľmi ľúto. Ale som optimista a podávam teda tretí pozmeňujúci návrh pod číslom 3, ktorý si dovolím predložiť, je to návrh na 80 mil. Sk na projekt Infovek, informatizácia regionálneho školstva, zvýšenie v rámci programu Minerva, podprogramu Vzdelávanie, ktoré je na ministerstve školstva. Odôvodnenie je: smerovať tieto peniaze do vzdelávania, 48-tisíc učiteľov na základných a stredných školách, aby sa dosiahla 100-percentná základná gramotnosť, nasadenie e-learningových systémov vzdelávania do ďalších stredných škôl a experimentálnych škôl na základných s novým digitálnym obsahom a podpora 1 000 inovatívnych učiteľov, ktorí na Slovensku naozaj robia zmenu do moderného školstva. V pozmeňujúcom návrhu č. 2 sú len zlepšenia alebo upresnenia cieľov, ktoré sú v kapitole ministerstva školstva, kde sa týkajú ciele, napríklad cieľ tri: do roku 2008 dosiahnuť zvýšenie gramotnosti žiakov v oblasti matematiky a prírodných predmetov, čo bolo v súvislosti s výsledkami medzinárodného merania PISA. Navrhujem doplniť aj slovenského jazyka, aj cudzích jazykov zvýšiť gramotnosť, lebo dopadol veľmi zle slovenský jazyk a práve cudzie jazyky. Doplniť cieľ 1, kde sa píše o tom, že treba zvýšiť počty počítačov, aby pomer počítač na žiaka bol v pomere 1 : 25, tak dovolím si doplniť, že by mali byť na každú školu dodané ďalšie 2 PC na budúci rok, ak tento cieľ chceme splniť. Spresniť cieľ č. 2, kde je napísané: vyškolenie 68-tisíc učiteľov. My už potrebujeme vyškoliť len 48-tisíc učiteľov, lebo 32-tisíc sme už urobili toho roku. Čiže naozaj chceme, aby boli reálne počítané tie čísla, reálne financie na tieto čísla. Nie, aby to boli „hausnumerá“, ktoré, potom sa hovorí o vate atď. Toto sú zreálnené čísla. Zmeniť cieľ 2. Tento bod je tam formálny, je tam napísané: zmena obsahu 15 učebných plánov na rok tento a na ďalšie roky po 20, 30 a 15 predmetov. Myslíme si, že netransparentne takto napísané všeobecne, meniť treba celý obsah vzdelávania a tie predmety musia na seba nadväzovať integrálne a interdisciplinárne. Takže pokúsiť sa, nemusíme si dávať veľké plány, že meniť všetko naraz. Ale prísť s koncepciou, ktorá bude hovoriť o zmene kvality vzdelávania a obsahu, ale musí tam byť zapojená naozaj predstava, ako robiť to v rámci všetkých predmetov. A posledný cieľ je navrhnutý: ďalšie vzdelávanie 110-učiteľov. Toto číslo, som tiež upozornila pána ministra, nie je reálne, lebo nemáme 110-tisíc učiteľov, máme 80-tisíc a zároveň tie rôzne formy dištančného vzdelávania by sa mali premietnuť do kariérneho postupu. Čiže spresniť tieto čísla a naozaj v rámci kariérneho postupu, ktorý existuje, realizovať tieto vzdelávania. To sú všetky pozmeňujúce návrhy, ktoré som si dovolila predložiť. A zároveň chcem poďakovať za trpezlivosť, že ste si vypočuli moje zhodnotenie práce v rezorte školstva, lebo si myslím, že toto sú peniaze, ktoré pán minister tiež oceňuje, a myslím si, že táto spoločnosť, keď bude investovať naďalej do vzdelania, ako investovala, tak sa nám to vráti veľmi kvalitne, nie tak rýchlo, možno o rok, o 2, ale o 5, o 10 rokov s tým, že Slovensko bude mať excelentnú znalostnú ekonomiku. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.