Lipšic, Daniel, poslanec NR SR (2014-11-27):
Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, ja si dovolím tiež predniesť pozmeňujúci návrh, ale najskôr poviem pár slov k tomuto návrhu, ktorý tu predložila vláda. Zhodneme sa asi už dnes všetci, čo oceňujem, vrátane vládnej väčšiny, že návrh, ako ho predložila vláda, nie je dôsledný. Inými slovami, že v skutočnosti by nám neukázal, kto reálne stojí za schránkovými firmami. Maximálne, čo by nám ukázal, by nám ukázal figúry, ktoré tam sú nastrčené, biele kone, ktoré tam figurujú. Poviem to na príklade. Ako vieme, tak prednedávnom finančná skupina Penta vstúpila do Petit Pressu, teda ovládla  polovicu vydavateľstva, ktoré vydáva aj SME. Ale ak by podobná úprava platila v tejto kauze, tak sa dozvieme, že 50 alebo 47 % akcií Petit Pressu vlastní agentúra SITA, čo je absurdné v zásade. Tento vládny návrh zákona bol robený, predpokladám, že aj pod určitým, samozrejme, že tlakom verejnosti, čo je fajn, ale, ale treba ho podľa mojej mienky výrazne prepracovať, ak má mať zmysel. Ak nechceme prijať len zákon, ktorý v princípe nič nevyrieši, len, len niečo prijmeme. Ja si myslím, že ak chceme prijať účinný zákon, a teraz poviem ešte pár veci pred tým, ja si nemyslím, že právna úprava, ktorá zverejní konečných užívateľov výhod, je nejakým magickým riešením pre korupciu na Slovensku. Koniec koncov, koniec koncov, aj problém cétečka v Piešťanoch, primárny, bol ten, že stálo o 600-tisíc viac ako pred dvomi rokmi to isté. Až sekundárny problém bol ten, že to bola schránková firma. Ten primárny problém bol ten, že to bolo proste sakramentsky predražené. Druhá poznámka je, že žiaden zákon, aj ten najdokonalejší nie je úplne nepriestrelný. Taký podľa mojej mienky neexistuje. A závisí len od orgánov, ktoré ho aplikujú, či sú dôsledné, alebo nie. A k tomu sa potom dostanem v jednej kauze zo Švajčiarska, kde švajčiarske banky dôsledné sú pri skúmaní konečného užívateľa výhod. Zrejme sa už zhodneme, to je fajn, že čo treba zaviesť do zákona, je pojem, o ktorom ja potom budem hovoriť v pozmeňujúcom návrhu, ktorý už naša legislatíva a európska legislatíva pozná. A pozná ho z oblasti legislatívy upravujúcej boj proti praniu špinavých peňazí, teda „konečný užívateľ výhod“. Som rád, že aj myslím, že aj vládna väčšina, aj časť opozície, ktorá pôvodne mala akoby iné návrhy, sme zistili, že toto je asi jediná rozumná cesta. Myslím si zároveň, že pokiaľ by sme chceli tento pojem včleniť do legislatívy, tak je potrebné proste využívať na to štandardné procedúry, ktoré sa týkajú boja proti prianiu špinavých peňazí, a teda kompetencií, ktoré má finančná polícia, orgány činné v trestnom konaní, že nie je najrozumnejšie ísť cestou bankového dohľadu, ale to je vecou diskusie. Otázka je teda, čo je efektívnejšie. Podľa mňa je efektívnejšie ísť cestou proste štandardnou v rámci mechanizmov upravených anti money laundering zákonmi. Ja by som teda, aj keď to asi nestihnem do siedmej, ale minimálne začnem. Alebo sa dohodneme, že ten pozmeňovák prečítam vcelku zajtra (rečník sa obracia na predsedajúceho schôdzi)? Lebo on je pomerne dlhší, čiže zrejme nestihnem do devätnástej, tak aby som ho nečítal, pozmeňovák, na dvakrát.