S. Kahanec, poslanec: (2007-09-13):
Pred nami je krátka novela, ale zasa opäť ako poslanecký návrh. Ako poslanecký návrh napriek tomu, že hneď v úvode dôvodovej správy je odvolanie sa na Dohovor UNESCO na ochranu nehmotného kultúrneho dedičstva a myslím si, že keď sa odvoláme na takýto dohovor, bolo by asi vhodné, keby takéto vzťahy medzi medzinárodnými dohovormi a normami neriešil poslanecký návrh, ale riešil konkrétny zodpovedný rezort. Ďalej sa konštatuje v dôvodovej správe, že ratifikovaním dohovoru sa Slovenská republika zaviazala plniť ustanovenia dohovoru, úlohy v nich definované, ktoré vyplývajú najmä z časti ochrana nehmotného kultúrneho dedičstva na národnej úrovni. Chcem zdôrazniť, na národnej úrovni. A opäť tu môžem len povedať poznámku, že na národnej úrovni, si myslím, že to je vážna vec, na ktorej by sa mal podieľať priamo rezort a odborníci, ktorí sa tomu venujú, i keď na prvý pohľad sa to zdá ako jednoduchý poslanecký návrh. A to už ani nehovorím o tom, že sa to vzájomne prepojuje, tiež už to bolo predo mnou spomenuté, prepojuje s odoberaním právomoci v regionálnych úrovniach. Dá sa povedať, že je negovaním princípu subsidiarity, ktorý bol pri decentralizácii moci pred časom zavedený. A teraz to opäť smeruje, práve naopak, k centralizácii moci, k centralizácii do rezortov, k centralizácii na najvyššiu úroveň k vládnej koalícii, ku koaličnej väčšine. A toto všetko, pokiaľ by to bolo iba v záujme veci, toto by sa dalo prehliadnuť. Ale myslím si, že vzhľadom na skúsenosti, ktoré mám ako poslanec samosprávy a práve samosprávy Prešovského samosprávneho kraja, ktorá chcela robiť určité zmeny v činnosti osvetových zariadení, tak môžem povedať, že je to vyslovene účelová a politická novela. Tieto politické a účelové novely sme tu už mali pred časom. Jednu spomínal pán poslanec Kubovič – novela zákona o hlavnom meste Bratislave. Ale takisto už tu bol novelizovaný zákon o samosprávach VÚC, kde sa opäť pristupovalo k centralizácii moci a k posilňovaniu pozícií štatutára a teda predsedu samosprávneho kraja na úkor, samozrejme, poslancov zastupiteľstva napriek tomu, že v zákone tieto dva orgány sú postavené na rovnakú úroveň, teda aj predseda, aj poslanci ako zastupiteľstvo. Pán predkladateľ spomínal mnoho výhrad. Skúsim na niektoré z nich, ktoré som si stihol poznačiť, zareagovať. Majú indície, že niektoré parlamenty chcú niečo robiť. Krátkozrako šetriť alebo redukovať osvety. No ide o to, či to je napísané alebo vyslovené na základe osobných skúseností a poznatkov, alebo iba preto, že bola daná objednávka na to, aby sa tento zákon zmenil. Keďže tam sedím, tak viem, o čo tam išlo. Išlo o zefektívnenie činnosti osvetových zariadení, zefektívnenie. Pred chvíľou sme tu mali zákon o zdravotných poisťovniach a tiež som hovoril o tom, že by sme to mali stavať na efektívnom fungovaní. Ale akosi sa to stavia na fungovaní, ktoré je vyslovene určené zhora. Niečo fungovať môže, niečo fungovať nemôže a môže fungovať iba to, čo je priamo v našej kompetencii pod naším dohľadom. Takže, chceli sme tam v rámci samosprávneho kraja trošku prebudiť osvetu. Nechcem tvrdiť, ani sa nechcem pasovať za experta na znalosť zákona v kultúry a nechcem tvrdiť, že všetky osvetové strediská nepracovali efektívne. Ale každopádne si myslím, že mnohé z nich, mnohé z nich ešte spali takým spánkom a šli zotrvačnosťou z predchádzajúcich desaťročí. Môžem to potvrdiť a potvrdzovali to mnohí starostovia, ktorí sa vyslovovali k fungovaniu týchto osvetových zariadení v danom regióne, že v podstate akcie, ktoré uskutočňujú, sú predovšetkým na pleciach a na krku starostov a popri tom im môžu tie osvetové zariadenia poskytovať metodickú pomoc. Takisto sa tým podrobne zaoberala kultúrna komisia, ktorá je pri VÚC Prešovského samosprávneho kraja. A k tomu, že podala svoj vlastný návrh, ju viedlo nie to, že by chcela ona vyrábať tieto návrhy, ale to, že predseda samosprávneho kraja na základe požiadaviek, ktoré od nej vychádzali, nebol ochotný zrealizovať návrh na zefektívnenie činnosti osviet. A keďže nebol ochotný, preto bol podaný vlastný návrh, spracovaný práve tými, ktorí reprezentovali poslancov a danú kultúrnu komisiu. Takže, keď hovoríme, že nemala by rozhodovať politická vôľa, tak by to malo platiť aj pre túto národnú úroveň, aj pre tento národný parlament. Že si poslanci samosprávy nemusia všetko uvedomovať? No, nikto si nemusí všetko uvedomovať a nemusia si všetko uvedomovať ani títo poslanci, ktorí tu sedia, ani ja, ani vy, lebo nikto nie je taký génius, aby všetky skutočnosti mohol zohľadniť. Ale zasa majme rovnaký meter! Nemusia si to uvedomovať ani poslanci na národnej úrovni, a keď nič iné, tak poslanci v samospráve sú bližšie k týmto problémom a mali by ich poznať určite lepšie ako poslanci, ktorí nepôsobia v danom regióne a ktorí sa pozerajú iba od zeleného stola v Bratislave. Keď tu padla výčitka, že čo sa raz predá, tak potom môžu byť škody a podobne. No predávali sa aj iné veci. Odpredali sa napríklad v rámci Prešovského samosprávneho kraja školy v prírode. Odpredali sa mnohé iné zariadenia, ktoré navrhoval úrad Prešovského samosprávneho kraja, teda išlo to v rámci príprav pod vedením šéfa samosprávneho kraja a odpredávali sa preto, lebo sa hľadalo racionálne fungovanie a hľadali sa zdroje nie preto, aby sme mohli zdroje rozhadzovať, ale hľadalo sa, aby neboli neefektívne vynakladané zdroje na udržiavanie majetku, ktorý sa vlastne v podstate nevyužíval. Preto sa mnohé objekty odpredávali a netvrdím, že popri týchto odpredajoch nemohli byť odpredané aj nie práve najlepším spôsobom. Ale to by bolo na dlhú debatu. Iste nikto nebude namietať, že je povinnosť rozvíjať a zveľaďovať kultúru a všetky tie veci, ktoré s ňou súvisia. A proti tomu nenamietam ani ja. Avšak posilňovanie právomocí, účelové posilňovanie právomocí, či už predsedov VÚC len preto, že sú z môjho košiara, alebo posilňovanie právomocí, ako tu bolo spomínané, starostov mestských častí Bratislava, tak isto účelové, to by sa teda robiť nemalo a považujem to za bočné zámery v tomto parlamente. No, že tento parlament chce upozorniť, ako tu tiež bolo spomínané, poslancov samosprávy? Môže ich, samozrejme, upozorniť, ale tí poslanci v samospráve by predsa len, ak dovolíte, mali byť svojprávni a mali by poznať tieto problémy, keďže sú bližšie, lepšie ako poslanci, ktorí sedia v národnom parlamente, pokiaľ v regionálnom parlamente nepracujú. Ja na základe toho, že som dostal dôveru aj v regióne, poznám tieto pomery aj z regionálneho pohľadu. Ešte raz hovorím, nechcem sa stavať do polohy znalca predpisov v rezorte a mnohé odborné veci a výhrady tu už spomínala predo mnou pani spravodajkyňa. Takže tieto, samozrejme, nechcem opakovať. Takže čo povedať na záver? Na záver môžem povedať jedno. Určite treba chrániť kultúrne dedičstvo. Treba chrániť dedičstvo cyrilometodského odkazu. Dedičstvo našich otcov a mám, ktoré bolo po stáročia stavané aj na ich mozoľoch. Dedičstvo, ktoré by malo byť zabezpečené v dnešnom slangu ako „tur“ trvalo udržateľné. Ale ja to poviem radšej ľudsky. Aby bolo dedičstvo pre naše deti, kultúrne dedičstvo pre naše deti, pre našich potomkov, pre budúce generácie, ktoré prídu po nás. Ešte raz zdôrazňujem, nikto, kto má súdny pohľad, toto nemôže poprieť a nemôže si želať iné ako uchovanie nášho dedičstva. Na druhej strane, nemalo by sa tu presadzovať nové dedičstvo, dedičstvo uzurpácie moci a arogancie moci a účelových noviel a nemala by sa odoberať právomoc, ktorá pri decentralizácii bola daná na základe princípu subsidiarity, či už miestnym alebo regionálnym štruktúram a ony sú zodpovedné svojim voličom, ktorým sa zodpovedajú. Čiže tým, že poznajú bližšie problémy a tým, že ich voliči majú oveľa bližšie na muške ako nás tu, v národnom parlamente, tak určite im budú po čase aj dávať účty za fungovanie v regionálnych a miestnych parlamentoch. A keďže tento návrh je vyslovene politicky účelový a bez zodpovednej odbornej prípravy rezortom a potláča vlastne princípy subsidiarity i decentralizovanej moci do regionálnych samospráv, preto tento návrh nepodporíme. Ďakujem pekne. (Potlesk.)