V. Veteška, podpredseda NR SR: (2002-11-13):
Prišiel som do Národnej rady z profesionálneho života, z oblasti služieb a cestovného ruchu, a chcem svojím vystúpením podporiť programové vyhlásenie vlády, chcem podporiť to, aby bolo dopracované, a chcem podporiť to, že cestovný ruch, bez ohľadu na to, či ho bude realizovať koalícia, koaličná vláda, alebo v prípade zmeny opozícia, cestovný ruch nemá čas strácať čas, a preto moje vystúpenie by malo byť podporou toho, aby cestovný ruch dostal dostatok dôvery od poslancov, ale aj od exekutívy, ale aj od všetkých ľudí, ktorí nesú zodpovednosť za to, aby sa toto jedno z najvýznamnejších ekonomických odvetví vo svete, a je na štvrtom mieste z hľadiska výnosovosti, dostalo do programu prioritných odvetví pri doplňovaní hrubého domáceho produktu aj v Slovenskej republike. Chcem povedať, že súčasný stav tomu nenasvedčuje, pretože v programovom vyhlásení vlády sa cestovnému ruchu venuje len tri a pol riadka. Je to málo. Jednoducho, ak chceme získať spoločné presvedčenie, že máme ísť cestou rozvoja tohto druhu odvetvia, musíme minimálne niektoré veci spresniť, a preto mi dovoľte, aby som k týmto otázkam aj vystúpil. Súčasný stav cestovného ruchu na Slovensku je dôkazom nedostatočnej pozornosti rozvoju v období nielen po vzniku Slovenskej republiky. V minulosti sa čiastočná koncentrácia starostlivosti venovala centrám cestovného ruchu hlavne na území Čiech, Moravy, kde sa vytvorilo až 93 % hodnôt z cestovného ruchu, a nikdy sa nevrátili tam, odkiaľ prišli. Získané zdroje sa potom rozdeľovali kade-tade a už vôbec nie do rozvoja slovenského cestovného ruchu. Najväčším nedostatkom v doterajšom období je zdĺhavosť a nepružnosť konania a neoznačenie cestovného ruchu medzi prioritné odvetvia Slovenskej republiky. Pripravil som si pomerne rozsiahly dokument, ale nebudem ho celý prezentovať, pretože tie rozhodujúce veci poviem na záver, a teraz vytiahnem len s krátkym komentárom rozhodujúce fakty. Otázka rozvoja cestovného ruchu ako prioritného odvetvia je aj dôležitou politickou otázkou. Doteraz mnoho politických strán dokumentovalo, ako chce rozvíjať cestovný ruchu. Žiadna z vlád tak dosiaľ nedosiahla, aby sme sa čo len priblížili rozvoju cestovného ruchu v okolitých krajinách, či už Maďarsku, Poľsku alebo Česku, a jednoducho máme v tom prsty všetci, aj profesionáli, ktorí v cestovnom ruchu robia, aj ľudia, ktorí pracujú v štátnej správe, ľudia, ktorí sú v exekutíve, ale aj my poslanci Národnej rady. Hovorím o tom preto, lebo často sme tu rozprávali, kde budeme škrtiť, a toto je oblasť, ktorá môže priniesť značné zdroje do štátneho rozpočtu. Často len preto sa tomu nevenuje dostatok pozornosti, pretože tomu nedôverujeme. Boli sme priemyselnou krajinou, zvlášť po vojne, a otázka služieb bola vždy podceňovaná. Dnes je situácia taká, že ak napríklad v Českej republike príjmy z cestovného ruchu robia 4 mld. dolárov ročne, u nás je to len 400 mil. dolárov. Pýtam sa: Ak z 21 svetovo uznávaných znakov cestovného ruchu I. kategórie spĺňa Slovensko 20 znakov, prečo mu nevytvárame dostatok podmienok na to, aby sme získali ďalšie zdroje do štátneho rozpočtu? Moje vystúpenie nie je na nikoho kritikou, moje vystúpenie je len podporou toho, aby sme nestrácali čas. V programovom vyhlásení vlády stojí, že sa vytvorí nová koncepcia cestovného ruchu. To by sa splnilo aj vtedy, ak 14 dní pred prípadným, preboha, ja po tom nevolám, ukončením volebného obdobia sa splní koncepcia cestovného ruchu a 4 roky sú preč. Cestovný ruch výrazne prospieva tvorbe pracovných príležitostí v oblastiach, kde je vhodný potenciál pre jeho rozvoj, a v regiónoch, kde nastalo zmrazenie priemyselnej výroby a reštrukturalizácia ekonomiky nebola úspešne naplnená. Ide o regióny, ktoré vykazujú najvyšší podiel nezamestnanosti a sú práve vhodné na aktivizáciu a rozvoj cestovného ruchu, napríklad Šariš, Kysuce, Liptov, Gemer, Zemplín, Podunajsko. Táto skutočnosť je umocnená vysokým podielom práce v cestovnom ruchu. Nejde len o priamu zamestnanosť, ale aj o zamestnanosť vyvolanú v nadväzných odvetviach. Veľmi hrubé odhady priamej zamestnanosti na Slovensku sa pohybujú od 75 000 až do 95 000 osôb v stálych pracovných miestach a ďalších 40 až 50 000 v nadväzných službách. Okrem toho je tu aj rozsiahla sezónna zamestnanosť. V roku 2000 bolo v hoteloch a reštauráciách zamestnaných takmer 40 000 osôb, čo je cca 2 % z celkovej zamestnanosti. Napriek tomu, že zamestnanosť klesala, v cestovnom ruchu a službách zamestnanosť rástla. K ekonomickým číslom by som chcel povedať, že cestovný ruch na Slovensku sa podieľa na tvorbe hrubého domáceho produktu sumou asi 2,2 %. Ale čo je zaujímavé, ak saldo zahraničného obchodu Slovenskej republiky za minulý rok predstavovalo mínus 103 mld. korún, tak cestovný ruch doniesol aktívne saldo cca plus 10 mld. korún  pri tej starostlivosti – sebakriticky to hovorím vo vzťahu k  nám občanom, ktorí tu žijeme a tvoríme a môžeme ovplyvňovať ten rozdiel –, pri tej mizernej starostlivosti doniesol plus 10 mld. korún. To je dostatok dôkazov o tom, že keby sme sa tomu viacej začali venovať, donesie do štátneho rozpočtu pri tvorbe hrubého domáceho produktu podstatne viacej peňazí. Pokiaľ ide o podnikateľský stav, kde v cestovnom ruchu sú hlavne malí a strední podnikatelia, tak v oblasti cestovného ruchu robilo v roku 2000 17 160 podnikateľov a to bolo oproti roku 1999 iba 16 980. Na fyzické osoby to pripadá asi 15 101 osôb a na právnické len 2 059 osôb. Čo teda s vývojom cestovného ruchu ďalej? V roku 2000 prekročilo hranice Slovenska 28 mil. pri štatistických ukazovateľoch, pochopiteľne, 28 700 000 osôb, čo je oproti rokom predtým o 6,5 % menej. To je varujúci ukazovateľ, ak očakávame hostí, ktorí si svoj pobyt na Slovensku chcú zaplatiť, sa navyše na to ešte aj znižuje. Znižuje sa to aj tak, keď v roku 1996 predstavovali tržby z aktívneho cestovného ruchu asi 26 mld. korún, tak v predminulom roku to už predstavovalo – zase iný prepočet dolárového kurzu – v dolároch len 400 až 450 mil. dolárov, pokles asi o 200 mil. dolárov. Dovoľte mi, aby som v tejto súvislosti poznamenal z minulosti jednu skutočnosť, ktorá zase nie je kritikou proti nikomu. Je to kritika do vlastných radov. Sme tu občania v tejto krajine a máme právo, ale aj povinnosť chytiť sa toho, čo má šancu nám všetkých dávať lepší rozvoj. Bývalá vláda vo februári 2001 schválila a prerokovala správu o rozvoji cestovného ruchu a schválila Národný program rozvoja cestovného ruchu Slovenskej republiky. Do dnešného dňa sa tento program nerealizuje. Národná rada po prerokovaní týchto dokumentov svojím uznesením – a budem čítať, nebudem presne hovoriť – „z apríla 2001 požiadala vládu predložiť návrh na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruchu“. Opäť sa nič nespravilo. Po ďalšie. „Vláda svojím uznesením č. 415 z mája 2001 rozhodla o zriadení Národného úradu pre cestovný ruch.“ Všetko sa schválilo, roky prešli a skutočnosť je taká, že vtedajšie ministerstvo financií pod vedením pani Schmögnerovej vyjadrilo zásadný nesúhlas so vznikom takéhoto ústredného orgánu štátnej správy. Parlament schválil, vláda schválila, niekto to zastavil. To nie je dobré. My musíme ináč pracovať. Musíme chcieť dosiahnuť dobré ekonomické výsledky a o to sa musíme zasadiť. A musíme dôverovať aj tým výsledkom, ktoré sme u nás už dosiahli, a musíme dôverovať aj tomu, že to chceme všetci spoločne. Služby musia byť rovnako kvalitné a presné ako pre zástupcov KDH alebo SDKÚ, alebo akejkoľvek politickej strany. Ten čaj alebo tá polievka, alebo kvalita všetkého ostatného, čo so službami súvisí, musí mať rovnakú hodnotu, najvyššiu kvalitu pre každého rovnocenne. Od 1. 1. mal takýto úrad fungovať. Nefunguje. Chcel by som poznamenať, že nestojím o to, aby sa vytvárali nejaké nové úrady, nejaké extra úrady, ale stojím o tom, aby tam, kde si úrad na seba zarobí, na ľudí, na pracovné sily, aby tam sme neváhali investovať. Cestovný ruch nie je perpetuum mobile, že pôjde sám od seba. Jednoducho, nebojme sa dať do odvetvia, kde všade vo svete prináša obrovské peniaze, a raz to prinesie aj u nás. Odporúčam niekoľko východísk. Odporúčam predsa len, aby porozmýšľala vláda, aby sa sfunkčnil, schválený touto vládou, resp. predchádzajúcou vládou, ústredný orgán štátnej správy. Je na vôli vlády v exekutíve, akú formu jej dá. Keď som spracúval program rozvoja cestovného ruchu na niekoľko rokov dopredu, dokonca som si dovolil tvrdiť, že by to mohlo byť v období činnosti na 10 – 15 rokov ministerstvo, ktoré by sa rovnako zrušilo, pretože všetko prejde do regiónov. Ale je to na tejto vláde, ako si to urobí. Podstatné je však to, že by mal na čele takéhoto ústredného orgánu štátnej správy stáť člen vlády, ktorý by mal právo rovnocenne v prierezovom konaní rozprávať. Len taký krátky príklad poviem. Na sekcii cestovného ruchu ministerstva hospodárstva chce riaditeľ sekcie alebo riaditeľka sekcie pripraviť návrh, viete, ako to beží. Ten návrh sa nedostane ani do kolégia ministra, neprejde cez štátneho tajomníka, kým sa dostane do medzirezortného konania, kým sa dostane do Legislatívnej rady vlády, kým sa dostane do rokovania parlamentu – dva roky sú v háji. Prepáčte, že hovorím tak ľudsky, ale to je taký ľudský problém, s ktorým sa dennodenne stretávame, a koľkokrát, ako som poctivo sledoval zasadnutia tohto parlamentu z tých nočných záznamov, som sa čudoval, prečo ľudia k takýmto otázkam aj takto normálne, ľudsky nehovorili. Tu netreba nikoho presviedčať, len chytiť rozum do ruky a robiť to, čo vieme – a dokážeme to. Navyše na to naši ľudia majú predpoklady. Ďalšia otázka bude smerovať aj k Národnej rade, takisto aj v návrhu na záver to poviem, odporúčam, aby vznikol podvýbor Národnej rady pri výbore pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie, podvýbor špeciálne pre cestovný ruch. Nemám veľa dôkazov, čím vás mám presvedčiť, okrem vôle, že to tak je vo svete. V Čechách najskôr bol podvýbor, pričom v Čechách tento cestovný ruch znamená obrovský podiel, už som povedal, akým podielom na tvorbe hrubého domáceho produktu, a neskôr si svojou autoritou dokonca vypracoval pozíciu dnes výboru pre cestovný ruch. Dnes do tohto podvýboru odporúčam, aby bolo 5 ľudí z výboru pre hospodárstvo, 5 ľudí z profesionálnej oblasti (zväzov, zoskupení). Aj otázka prípravy tohto dokumentu, vládneho programového vyhlásenia, mohla byť prerokovaná so stavovskými organizáciami, či už je to Zväz hotelov, či už je to Asociácia cestovných kancelárií. Tam sa nikto nehrá na žiadneho politika. Nehľadiac na to, že takouto koncepciou vieme získať minimálne 20 až 30 000 nových pracovných príležitostí. Ja zvyknem povedať, pravdepodobne nikto sa nestane milionárom, ale stane sa ekonomicky samostatný, slobodný a bude môcť konať to, čo ho bude baviť, a to, čo bude chcieť. Nebudem už ďalej hovoriť, lebo som sľúbil aj pánovi predsedovi vlády, že nechcem predĺžiť rokovanie, skôr ponúkam to, že všetko to odborné, čo je pripravené, aj skupinám, ktoré má, a určite verím, že má aj v rámci vládnej koalície, že je vytvorená skupina, ktorá sa môže oboznámiť, pokiaľ sa bude zaujímať o takýto program, môžem odovzdať, čo treba pre ústredný orgán štátnej správy, aký postup, ako to treba robiť. Jednoducho je to otázka pomoci. Nie je to otázka špekulácie, kto je chytrejší a kto je menej chytrý. Chcel by som na záver ešte niekoľko viet. Slovensko mešká v rozvoji cestovného ruchu ako odvetvia národného hospodárstva. Príprava a realizácia opatrení musí byť rýchla a pružná a tiež finančne racionálna. Vopred však treba prijať strategické politické a hospodárske rozhodnutia, ktoré označí cestovný ruch v Slovenskej republike ako jedno z prioritných odvetví, ktoré sa podieľa na hrubom domácom produkte v podstatne zvýšenej miere ako doteraz, a sám cestovný ruch bude označený ako priemysel. Teda ako priemysel cestovného ruchu, a teda ako hotelový priemysel. K týmto pojmom sme sa vôbec nedopracovali, pretože je akási sofistikovaná forma poňatia tohto odvetvia, ktorá si pýta celý rad zákonov a podpory, pretože sami uvidíte, k otázkam finančným aj v príprave zákonov si dovolím pred vami ešte raz vystúpiť s niektorými konkrétnymi námetmi, ktoré by mali prispieť k rastu hrubého domáceho produktu. Tam, kde sa dá zarobiť, treba zarábať a chytro si treba vysúkať rukávy. My vieme, čo treba urobiť v legislatívnej oblasti, v oblasti financovania, v oblasti marketingu a štátnej propagácie, vieme, čo urobiť aj vo všeobecnej oblasti cestovného ruchu. Skutočne, môžem vás ubezpečiť, mám to tu pred sebou, ale skončím túto časť vystúpenia tým, že chcem navrhnúť a potom podľa zákonnej formy, ako pracuje Národná rada, odporúčam, aby bolo prijaté v rámci Národnej rady vytvorenie podvýboru pre cestovný ruchu pri Výbore Národnej rady pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie, tak ako som hovoril, ktorý by sa skladal z 10 členov, z toho z 5 profesionálnych odborníkov a 5 z radov členov výboru Národnej rady. Bol by to pomocný orgán zodpovedajúci za odborný prenos informácií medzi profesionálnou sférou cestovného ruchu a zákonodarnou sférou a takisto exekutívou a bol by to koordinátor profesionálnych stanovísk. Odporúčam vláde Slovenskej republiky: 1. Vytvoriť ústredný orgán štátnej správy pre cestovný ruch; sfunkčniť to, čo si už sama vláda raz schválila so začiatkom činnosti od 1. 2. 2003. 2. Zaviazať ministra hospodárstva – pán minister tu nie je, nech sa na mňa nehnevá, ja chcem aj toto povedať veľmi úprimne a bez akýchkoľvek cieľov voči niekomu –, zaviazať ministra hospodárstva dosiahnuť konkrétne výsledky v aktívnom zahraničnom cestovnom ruchu v jednoročných rastových plánoch podielu aktívneho zahraničného cestovného ruchu na tvorbe hrubého domáceho produktu. Nech sa konkrétni ľudia zaviažu, že len o jedného človeka viacej k nám príde alebo o tisíc, alebo o 1 %, ale nech je čo vyhodnotiť. A nech sa politicky nezakrýva prípadná neschopnosť pohnúť s takýmto na jednej strane vysoko výnosným odvetvím pre štátny rozpočet a pre hrubý domáci produkt a na druhej strane vysoko náročným a odbornú personálnu kvalifikáciu a schopnosť dosahovať takéto výsledky. To nie je útok voči osobe, ale to je otázka pozrieť sa pravde do očí, sme alebo nie sme to schopní dosiahnuť. 3. Vyčleniť – ja tu používam číslo 1 %, ale rovnako vo vzťahu k pánovi podpredsedovi vlády a ministrovi financií chcem povedať, aj o tomto môže byť dobrá odborná diskusia –, je to otázka vyčlenenia 1 % z príjmov z aktívneho zahraničného cestovného ruchu za predchádzajúci rok na štátnu propagáciu v cestovnom ruchu na rok nasledujúci. Na použitie zdrojov prijať osobitný predpis. Teraz som zachytil, že v rámci prípravy štátneho rozpočtu ministerstvo hospodárstva na podporu rozvoja cestovného ruchu dostalo plus 50 mil. korún. Čo som ja už v odbornej sfére zachytil, kam by sa dalo kade-tade týchto 50 mil. uliať. V takej marketingovej organizácii, v takej merkantilovej výrobe a ešte neviem čomu všetkému. Preto hovorím, na použitie takýchto zdrojov prijať osobitný predpis. 4. Prerokovať príslušné návrhy zákonov o daniach s profesijnými zväzmi a organizáciami pôsobiacimi v cestovnom ruchu pred ich predložením do rokovania v pléne Národnej rady. To sa ešte dá veľmi rýchlo. Slová, ktoré som tu dnes vyriekol, som nevyriekol len z vlastnej samoľúbosti s odkazom na vlastnú profesionálnu minulosť. Tieto slová, ktoré som tu vyriekol, boli aj s odkazom na moje osobné rokovania prakticky so všetkými ľuďmi, ktorí profesionálne pracujú v cestovnom ruchu v Slovenskej republike, bez ohľadu na to, v ktorej politickej strane sú alebo koho voliči sú, pretože jediným naším záujmom je, aby sa nám spoločne darilo. To želám aj vám, pán predseda, aj celej vašej budúcej vláde. Všetko dobré. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Faktické poznámky? Uzatváram možnosť prihlásiť sa do faktických poznámok. Pán poslanec Rusnák, faktická poznámka.