P. Masácová, poslankyňa: (2004-06-23):
Pracovníci Kancelárie Národnej rady sa v ostatných dňoch začali zapájať do práce jednotlivých rezortných koordinačných skupín. Parlament takto získal možnosť pracovať na návrhoch európskej legislatívy od jej prvopočiatku súčasne s exekutívou. Tu je namieste povedať, že kľúčové otázky sa riešia práve na pôde pracovných skupín. Odborné pracovné skupiny sú miestom, kde je možnosť presadiť záujmy Slovenskej republiky podstatne vyššia než v neskorších fázach rozhodovacieho procesu. Už na tejto úrovni je potrebné zaujať hlavné línie slovenských pozícií, ktoré bude ďalej obhajovať vo vyšších etapách schvaľovania legislatívy. Rada EÚ predstavuje až záverečný, vo väčšine prípadov formálny krok v schvaľovacom procese. Takže ak chce slovenský parlament vyjadriť konštruktívne súhlas, ako ste povedali vo svojej úvodnej reči 11. mája, pán predseda, ten správny priestor vidím nie v záväznom mandáte pre ministra, ale na rokovaní pracovných skupín, respektíve Coreperu. O niekoľko dní sa predsedníctva v Európskej únii ujme Holandsko. Holandské predsedníctvo predpokladá, že rozšírenie počtu členských štátov zmení štýl rokovaní rád ministrov a európskej rady a zmenší predvídateľnosť výsledkov rokovaní. Vyžiada si najmä dostatočnú predprípravu návrhov predsedníctva ako aj predrokovanie stanovísk jednotlivých krajín s inými krajinami pred oficiálnym rokovaním. Väčšiu dôležitosť získa angažovanie sa členskej krajiny v počiatočnom štádiu diskusie a ovplyvňovanie jej smerovania prostredníctvom koalícií krajín. Holandské predsedníctvo sa chce preto zamerať na prípravu návrhov v neformálnych diskusiách ministrov alebo na konferenciách organizovaných na rôznych úrovniach. Toto stanovisko, tento postoj hovorí sám za seba. Za problematickú preto považujem skutočnosť, že návrh počíta so vstupom Národnej rady, respektíve výboru pre európske záležitosti len do záverečnej fázy legislatívneho procesu v EÚ, teda v účasti člena vlády na zasadnutiach rady, pričom v tejto fáze ide často už len o formálne schvaľovanie dokumentov predrokovaných na nižších úrovniach. Na zasadnutí ministerských rád sa rokuje už len o otvorených otázkach v takzvanej B agende. Otázky uzatvorené na rokovaní Coreperu, sa schvaľujú len formálne, takzvaná A agenda, bez diskusie. Rokovať o záväznom, respektíve v podstate o akomkoľvek mandáte až pred radou EÚ je podľa mňa preto neskoro. Doterajšia prax ukázala, že spravidla až 90, dokonca až 95% rozhodnutí sa „konsenzuálne“ pripraví na úrovni pracovných skupín. Komplikované otázky rieši Coreper a to pod prísnymi inštrukciami zo svojich vedení. Schválenie legislatívnej normy Radou EÚ je vyvrcholením celého procesu, ktorý trvá niekoľko mesiacov, ba v určitých prípadoch aj rokov. Stanovisko Národnej rady, výboru alebo pléna by sa v konečnej fáze rokovaní rady nemalo diametrálne odlišovať od názorov a stanovísk, ktoré už Slovenská republika prezentovala na rôznych predchádzajúcich úrovniach rokovaní rady k predmetnému návrhu. Je však nevyhnutné ponechať ministrovi manévrovací priestor, pretože v niektorých prípadoch sa môže rokovanie uberať podstatne odlišným smerom. Odchýlka je teda možná, ba niekedy aj žiaduca. Aby mohli byť obraňované naše zahraničnopolitické respektíve domáce záujmy. Pre dôslednejšie obhajovanie záujmov Slovenska by bol podľa nás vhodnejší funkčný systém komunikácie medzi exekutívou a legislatívou a flexibilnejší mandát. Minister by mohol zastávať koherentné pozície a zároveň mal aj vytvorený istý manévrovací priestor. Príliš úzko formulovaný mandát by mohol byť v konečnom dôsledku kontraproduktívny. Mohol by de facto vylúčiť ministra respektíve zástupcu Slovenska v ministerskej rade z diskusie a ohraničiť jeho možnosti ovplyvňovať návrh v Rade EÚ. Návrh stanoviska výboru pre európske záležitosti by mal v prvom rade slúžiť ako podporný politický inštrument pre člena vlády pri obhajobe pozície Slovenska. Mandát výboru pre európske záležitosti by sa nemal zásadným spôsobom - ak vôbec - odlišovať od stanoviska, ktoré zástupcovia Slovenskej republiky prezentovali na rokovaniach pracovných skupín a v Coreperi. Vážené dámy, vážení páni, navrhovaný spôsob úpravy v ústavnom zákone môže viesť k administratívno-procedurálnym prekážkam a znemožneniu efektívneho a racionálneho dialógu o formovaní stanovísk a ich presadzovanie v pracovných orgánoch Európskej únie. Preto úlohu Národnej rady respektíve výboru pre európske záležitosti vidíme nie v zaväzovaní vlády, ale v spoluformovaní pozícií Slovenskej republiky od samého počiatku legislatívneho procesu. Z týchto dôvodov predložený návrh ústavného zákona nebudeme môcť podporiť. Ďakujem vám za pozornosť.