Matovič, Igor, poslanec NR SR (2012-09-12):
Ja si tú kolu dám, ktorú pán Galko odmietol, lebo tak ako tá kola nemôže za to, že sa nachádza v Gorile, tak takisto gorila nemôže za to, že zrazu je symbolom niečoho zlého a nie je to pekné zvieratko, ktoré je v celku pekné. (Krátka pauza. Rečník zobral odloženú fľašu kokakoly a položil ju znova na rečnícky pult.) Čiže každopádne spis Gorila alebo uverejnenie tohto spisu je veľkým medzníkom v slovenskej politike, a to práve preto, lebo to, o čom sa dovtedy šuškalo, zrazu niekto napísal a zverejnil na internete. Je jasné, že si môžeme klásť otázku, že či je hodnoverná alebo nie. O tom možno v ďalšom bode, ale určite môžeme vďačiť snahe jedného človeka, ktorý neúnavne sa snažil dať dokopy alebo snažil sa možno aj tento spis zverejniť a snažil sa možno presadiť u politikov či jedných, alebo druhých, či modrých, alebo červených, aby tento spis vyšetrovali. Je to pán Tom Nicholson aspoň z tohto miesta by som mu takto chcel zaďakovať, že niečo pre nás urobil. Lebo aj keď sa možno niektorým, hlavne asi pravicovým stranám jeho práca nezdá záslužná, mne sa záslužná zdá, že prekročili sme určitý rubikon a zrazu sa bavíme o veciach, o ktorých sme alebo ktorým sme dovtedy neprikladali dôležitosť. Taktiež mu patrí vďaka za to, že zrazu vyburcoval záujem ľudí, lebo počet ľudí, ktorý bol na námestiach pred pár mesiacmi, čo to je, 7, možno 8 mesiacov, tak zrazu síce nedosahoval počty ľudí, koľko ich bolo v čase novembra ’89, ale boli to naozaj najväčšie, najmasovejšie protesty ľudí, kde znova volali po tom, že chcú späť do svojich vlastných rúk štát, ktorý im politici zobrali. A toto, si myslím, že je dobré, lebo práve taká snaha dlhodobá – možno 22-ročná – rôznych politických garnitúr na Slovensku ubiť nejaký občiansky aktivizmus alebo záujem ľudí o veci verejné, neprospieva spoločnosti. Neprospieva budovaniu demokracie a tieto protesty pre mňa boli určitým spôsobom takým svetlým momentom v našej nedávnej minulosti. Možno sám som si kládol otázku, že či, do akej miery Nicholson rozpráva pravdu alebo do akej miery je ten spis samotný hodnoverný. Vieme, že niektorí politici mu dôverujú úplne, niektorí vôbec a niektorí čiastočne. Ja som si sám pre seba urobil taký test, že keď som vedel, že Nicholson zverejní svoju knižku o Gorile, tak chcel som vedieť, že ako tam popíše trebárs stretnutie so mnou a vlastne situáciu, kedy mi ponúkal tento spis, aby som ho zverejnil. Keď si ho dovolím teda na tomto mieste prečítať tú krátku časť, tak začína asi tým, že „kým som sa ďalej vykrúcal, vykrúcal, Sulík zmenil taktiku a začal na mňa tlačiť, aby som sa stretol s Igorom Matovičom, ktorý by mohol byť ochotný publikovať celý spis.“ Citujem: „Jemu je všetko jedno, urobí čokoľvek,“ smial sa Sulík. Začal som si uvedomovať, akým veľkým pokušením bude pre nových politikov spis Gorila v predvolebnom boji. Ak by jeho obsah unikol na verejnosť, nemajú čo stratiť, ba, naopak, môžu len získať a potom by pokojne sedeli a tešili sa z nepríjemnosti, ktoré by postihli ich rivalov. Súhlasil som, že sa s Matovičom stretnem, ale vnútorne som bol rozhodnutý, že sa od publikovania spisu Gorila odhovorím.“ Ďalej tam potom píše o tom, ako sme sa 13. decembra, čiže nejakých 8 dní pred zverejnením spisu Gorila stretli na Námestí SNP v bratislavskej reštaurácii, kde vlastne v tomto duchu sme sa bavili. Keď som si porovnal to, ako to napísal a to ako to prebehlo, tak si myslím, že plus-mínus popísal tú skutočnosť, možno trošičku niečo dokreslil, ale na 95 % hovorí pravdu. Presne takto isto prišiel za mnou, zavolal mi, prišiel za mnou, povedal mi, mám taký spis, nemal ho, alebo mal ho pri sebe, neviem, ale každopádne mi ho neukazoval, popísal mi približne, že o čo ide, že tam je odpočúvaný nejaký byt, že je to „prúser“ pre všetkých politikov na Slovensku a že Sulík ho posiela za mnou, aby som ho ja teda zverejnil. Zároveň ale v jednom duchu hovoril, že bol by na druhej strane nerád, aby som ho zverejňoval, lebo teda, že moc tým nejakým názorom Richarda Sulíka nesúhlasí, lebo Petit Press mu prisľúbil, že knižku mu vydá knižne a v januári, vlastne začiatkom januára má mu vyjsť knižne. A že on sa dlhé roky na tom narobil a že mu to pripadá také trošku pred, zbytočné politikárčenie a zbytočné silenie a že bojí sa, aby to nebolo príliš spolitizované, lebo že potom stratí vlastne samotný ten spis na nejakej hodnovernosti. Toto keď mi takto prezentoval, ja som povedal, v tom prípade ja naozaj do toho radšej nechcem ísť, keď hovoríte, tuším sme si vykali, už si tykáme, keď hovoríte, že v januári vlastne tak či tak vám to vyjde knižne, bohato je čas potom alebo priestor pre nás, aby sme na to reagovali. Tým som chcel povedať, že podľa toho, čo je napísané v knihe samotnej Gorila, a to, ako to prebehlo, aspoň tá moja skúsenosť s replikovaním toho, toho stretnutia mi dáva nádej, že aj v ostatných veciach Nicholson neklame, keď v tomto pri popísaní tohto stretnutia neklamal. Jasné, že názory Nicholsona je jedna vec, a nejaké prepisy alebo údajné prepisy, akokoľvek to nazveme, je druhá vec a tam už tú hodnovernosť ja nechcem takýmto spôsobom nejako obhajovať. Druhá vec ja naozaj tá, ktorú som spomínal na začiatku, tá kola nemôže za to, že sa vlastne vyskytla v tomto spise a zrazu je symbolom niečoho zlého, takisto ani to zvieratko nemôže za niečo, že sa zrazu stalo symbolom niečoho zlého. A toho zlého, si myslím, že dnes naozaj v slovenskom slovníku slovo „gorila“ alebo pomenovanie „gorila“ znamená – inak povedané – nejaký zlý politik, politik, ktorý asi sa nespráva presne tak, ako by si predstavovali jeho voliči. Ja som pred voľbami podľahol trošku pokušeniu a urobili sme také gorilie pexeso a niektorých politikov sme tam nakreslili ako, ako gorily a potom niektorí boli na to urazení, aj si ma tak zavolali na koberček a rozprávali mi, ako sa ich to dotklo, ale ja naozaj si myslím, že mnohí z nich tam boli naozaj oprávnene, keď nie všetci. Ak by tu bol Janko Slota, by som sa ho opýtal, že či je gorilou politik, ktorý tuneluje štát. Ja si myslím, že každý v tejto sále povie, že áno. Je tou gorilou. Z tohto uhla pohľadu ako zlý politik. Pán predsedajúci tu vlastne je, tak jeho by som sa rád opýtal, či je gorilou politik, ktorý si nechá prideliť byt straníckym kolegom za bagateľ? Ja si osobne naozaj úprimne myslím, že je. Aj keď sa to tomu politikovi nebude páčiť, ja mu to poviem opakovane aj tisíckrát, naozaj úprimne si myslím, že je. Ak by tu bol pán Dzurinda, by som sa ho opýtal, že či je gorilou politik, ktorý kryje kupovanie poslancov. Ja si myslím, že je a myslím si to teraz a budem si to myslieť aj nabudúce a poviem mu to aj x-krát do očí. Ak by tu bol Robert Fico, opýtal by som sa ho, že či je gorilou politik, ktorý do vypnutia duše obhajuje mýtny, emisný a nástenkový tender. Ja si naozaj myslím, že je. Je tu pán Bugár, takže mám tu príležitosť, by som sa opýtal, či je gorilou politik, ale radšej to nechám tak. Chcel by som v podstate iba nakoniec možno zopakovať: každopádne uverejnenie tohto spisu je veľkým medzníkom v slovenskej politike a chcel by som z tohto miesta požiadať pána ministra, aby, aby sa, aby urobil všetko preto, aby naozaj ten, tím, ktorý vyšetruje, aby dostal absolútnu slobodu, absolútnu voľnosť, aby sme sa v tomto prípade naozaj pohli dopredu. Takisto by som chcel poprosiť vyšetrovateľov, aby v akomkoľvek pri akomkoľvek pocite nejakého nátlaku, nemiestneho nátlaku, že by niekto chcel niečo zamiesť pod stôl, alebo chcel by nejako brániť v dôslednom vyšetrení, aby s dôverou na kohokoľvek v našom klube obrátili. To je vlastne všetko, čo som chcel.