Drucker, Tomáš, minister zdravotníctva SR (2017-10-10):
Ďakujem pekne. Ja vás nechcem dlho v týchto diskusiách oberať o čas, ale padli tu otázky a mojou povinnosťou je na ne odpovedať. V prvom rade asi taká spoločná, ktorá tu padla, bola otázka, akým spôsobom sme zostavovali U platbu za poistencov štátu v minulom roku. Od úvodu, myslím si, nielen z mojej pozície, ale aj z pozície asi všetkých členov výboru pre zdravotníctvo bolo namietané, že objem finančných prostriedkov smerujúcich na zdravotníctvo je nízky. Treba si povedať ale, že objem na verejnú zdravotnú starostlivosť alebo objem peňazí, ktoré smerujú na verejné zdravotné poistenie, sa skladá z dvoch zložiek, vy to viete dobre, jedno sú poistenci ekonomicky aktívni, to znamená zamestnanci a zamestnávatelia, a druhá zložka sú poistenci štátu. Nemá zmysel sa rozprávať o jednej bez druhej, to si treba povedať. A celkové verejné zdroje na zdravotné poistenie alebo potom následne na zdravotnú starostlivosť nám medziročne stúpajú zhruba, keď by som to absolútne povedal, možno okolo 200 až 300 mil. eur ročne. A skladajú sa z rôznych oblastí, náklady na lieky nám stúpali. Môžem povedať, že tento rok prvýkrát, ak neberiem metodicky referencovanie liekov, sa nám podarilo zastaviť výdavky. Za I. polrok máme pokles výdavkov za lieky. Je tam značná časť za nemocnice v dôsledku platového automatu, ktorý je potrebné nejakým spôsobom odzrkadľovať. Áno, druhá oblasť je ambulantný sektor, komplexne celý, na ktoré, na ktoré takisto si pýtajú zdroje poskytovatelia. A minulý rok, keď sme zostavovali rozpočet, tak sme kričali, že peňazí je málo, ale zároveň bola debata aj s ministerstvom financií aj po tom, ako prišiel problém, nazvime to, ukázal sa problém z hľadiska toho, ako sa účtovali technické rezervy, že sa zazmluvnilo viac, ako bolo príjmov. Treba povedať, že jeden z kľúčových dôvodov, prečo zrazu poklesli príjmy vo verejnom zdravotnom poistení, bolo zavedenie odvodovej odpočítateľnej položky. Tá za rok 2015 predstavovala celkový objem 209 mil. eur, ktoré vypadli z verejného zdravotného poistenia a neboli nahradené ďalšími zdrojmi. Boli nahrádzané len prirodzenou, lepšou ekonomickou aktivitou. Prečo hovorím tak zložito o tomto? Keď sa štátu darí ekonomicky, súhlasím, že je aj lepší výber daní, lepšia zamestnanosť, tak nám automaticky, ak je väčšia zamestnanosť a rastú nám mzdy, prichádza do verejného zdravotného poistenia cez zdravotné odvody viac peňazí. To, čo ministerstvo financií hovorí, tak asi nám automaticky nerastie oveľa viac chorobnosť ani výdavky, takže brzdíme z hľadiska objemu peňazí, ktoré chodí za platbu poistencov štátu a naopak, povinnosť štátu bude potrebná dorovnávať túto úhradu v prípade, keď sa tak dariť nebude, bude vyššia miera nezamestnanosti a podobne. Ja nemôžem povedať, že na tento typ debaty by som bol hluchý a nepočúval ho. Preto som hovoril, že, áno, zaujíma ma celkový objem finančných prostriedkov. Možno ten ukazovateľ 4, 5, 3,8 alebo 4,5 % nie je správny a treba sa rozprávať o skutočnej, by som povedal, nákladovosti na jedného poistenca bez ohľadu na to, či je zamestnaný alebo nezamestnaný, závisí tu demografia, chorobnosť a tak ďalej. A od toho odvíjať istú úhradu. To je debata, na ktorú ja som aj s ministerstvom financií, by som povedal, taký názorovo v nezhode a budeme chcieť urobiť v tomto tiež poriadok. Ale keď sme pristúpili na konci roka k debate, že či to má byť štyri alebo viacej, ja som tvrdil, že bude treba, aby to bolo minimálne o 150 mil. eur viacej, ako bol navrhnutý, 4 %, tak bolo povedané, že dobre, máme tu zámer v revízii výdavkov, zámer v opatreniach, máme tu, máme tu otázku Všeobecnej zdravotnej poisťovne. Ak nalejeme dnes veľa peňazí do zdravotníctva, tak nebude snaha ani ambícia z celého sektora sa tomu prispôsobiť. Ale aj z ministerstva financií bol prísľub, že k dofinancovaniu dôjde. A tento prísľub som si ja vymáhal hneď na začiatku na jar a takto sme aj vo výbore diskutovali, aj sa nakoniec tu v pléne schválilo v doložke, alebo teda v uznesení k rozpočtu, že sa vyhradí 50 mil. v pokladničnej správe pre zdravotníctvo, ktoré bude dofinancované, a procesne sme si povedali, počkáme na finálny účet za rok 2016, počkáme, ako dopadne Všeobecná zdravotná poisťovňa. To sa udialo. My sme začali pracovať aj na koncepte oddlženia, aj na dofinancovaní a v júni sme takýto zámer predstavili s ministerstvom financií verejne a následne išiel normálne, štandardne legislatívnym procesom na vládu návrh zákona, ktorý tu dnes prerokúvavame. To znamená, tento prípad zvýšenia za poistencov, platbu za poistencov štátu nebol prípadom, tak ako sa to robilo v minulosti, že na poslednú chvíľu sa v otvorenom zákone novelizuje zákon č. 580 o zdravotnom poistení, ale tento zákon je iniciatívny vládny návrh zákona, ktorý bol predložený na vládu v júni a priamo v predkladacej správe zákona hovoríme o tom, o celom tomto procese, čo som povedal, aj s tým, že číslo 50 mil. euro sa spresní vo Výbore Národnej rady pre zdravotníctvo po tom, ako bude zverejnená prognóza 20. septembra. A po 20. septembri v diskusiách aj s ministerstvom financií sme prišli k záveru, že napriek tomu, že za ekonomicky aktívnych poistencov do zdravotného, verejného zdravotného poistenia príde v tomto roku zhruba o 100 mil. eur viacej, ako bolo počítané na začiatku roka, tak po dohode s ministerstvom financií sme povedali, že navrhuje sa, že príde 100 mil. euro, pretože my sme počítali s úverom pre Všeobecnú zdravotnú poisťovňu a takýmto spôsobom príde k vykrytiu niektorých výnosov. Prichádza legitímna otázka od všetkých, že, dobre, ako k tomu teda prídu ostatné zdravotné poisťovne, súkromné. Ja to, čo som povedal na výbore, poviem aj tu, nemám prečo sa, prečo to skrývať. Naša požiadavka – a nie je to prvýkrát, čo došlo k takejto situácii – smerujúca k súkromným zdravotným poisťovniam bola, že celý rok sme robili opatrenia. Nie je dôvod navyšovať ďalšie úhrady, pretože máme pred sebou konsolidačné obdobie, ten účet je jasný a peniaze, ktoré prídu, zostanú na účtoch a budú použité na zdravotnú starostlivosť v nasledujúcich obdobiach, ak takéto navýšenia nebudú použité na tvorbu zisku alebo vyplácanie zisku. A teraz komplexne k tej problematike k vášmu pozmeňovaciemu návrhu, lebo je to podstatné povedať. My si uvedomujeme, že táto téma je citlivá, že je legitímna, debatovať o tom, že či z verejného zdravotného poistenia sa má tvoriť zisk, alebo nemá, resp. potom aká má byť odmena za niekoho, kto pôsobí na trhu a spravuje tie peniaze, či to robí zadarmo, alebo to spracuje za poplatok. Máme pripravený koncept, ktorý si myslím, že ale v prvom rade musí byť aj v súlade už dnes nie s jednoduchým právnym stavom, a to je nález Ústavného súdu z 26. januára 2011. A dovoľte mi malinkú, malý exkurz do faktov. Osemdesiat, pardon, 49 poslancov Národnej rady Slovenskej republiky 15. 10. 2008 doručilo návrh Ústavnému súdu na začatie konania o súlade zákona č. 580/2004 Z. z. o zdravotnom poistení s Ústavou Slovenskej republiky, nebudem citovať vôbec, čo tam je, všetky tie ustanovenia, a v súlade s čl. 1 dodatku Dohovoru o ochrane ľudských práv a slobôd, to na základné a je to, má to, myslím, 87 strán, ten nález, odôvodnenie, ale to základné, čo sa žaluje, aby som vám pripomenul, je neprístupný (pozn. red.: správne „neprípustný“) zásah do vlastníckeho práva, po prvé, neprípustný zásah do princípu, princípov právneho štátu, neprípustný zásah do práva podnikať, neprístupný, neprípustný zásah, pardon, do povinnosti chrániť hospodársku súťaž. V náleze Ústavného súdu sa rozhodlo o nesúlade tohto zákona, pretože sú tam tri veci, v ktorých sa vyhovelo. V prvom rade sa vyhovelo v náleze Ústavného súdu, že „došlo k zásadnému obmedzeniu majetkových práv súkromných zdravotných poisťovní“, to citujem z nálezu Ústavného súdu, „súkromných zdravotných poisťovní, ktoré má charakter núteného obmedzenia vlastníckeho práva disponovať s vlastnými majetkovými hodnotami v súvislosti so zákazom zisku“. Po druhé, „došlo k ústavne neakceptovateľnému zásahu do práva súkromných zdravotných poisťovní vo sfére verejného zdravotného poistenia, ktoré im bolo priznané pôvodným znením zákona“. A aby som bol teraz ešte konzekventný, neviem, či ste si všimli, že Národná rada prehrala súd s Európskou zdravotnou poisťovňou – čo je pre mňa úplne nepochopiteľný precedens – za zákonodarnú činnosť Národnej rady o obmedzení zisku zdravotných poisťovní. Nie je to ešte v konečnom dopade právoplatné rozhodnutie, ale zdá sa mi to dosť vážne, ak je Národná rada žalovaná za zákonodarnú činnosť o náhrade škody a ušlého zisku. A tento právny skutkový stav, ktorý tu máme, sa mu musíme istým spôsobom vysporiadať. Neberte to v zlom teraz, ale myslím si, že ten návrh, ktorý máte, by bol v príkrom rozpore s týmto nálezom Ústavného súdu. My pracujeme na tom, aby sme obmedzili alebo regulovali ziskovosť. Ani nejde o to, že by sa mal tvoriť zisk verejného zdravotného poistenia, môžme hovoriť o správnom fonde. Chceme odmeňovať a hodnotiť zdravotné poisťovne podľa toho, ako si plnia svoje povinnosti z hľadiska kvalitatívnych ukazovateľov, ktoré dosahujú. A ak sme hodnotení za odvrátiteľnú úmrtnosť, ak sme hodnotení za výskyt kolorektálneho karcinómu, chorobnosti pôvodne, tak ak niekto spravuje tie peniaze a zazmluvňuje, tak za to má byť hodnotený. A podľa úspešnosti týchto ukazovateľov môžme debatovať o tom, či to robí dobre, alebo nie a za to si viem predstaviť priznať istú odmenu. Toto je nejaký princíp, o ktorom hovorím, ale musíme sa popasovať s týmto nálezom Ústavného súdu, na ktorý samotných 49 poslancov Národnej rady, ktorí napádali práve ziskovosť a neboli to, nechcem teraz hovoriť, neboli to poslanci za stranu SMER v tom čase, ktorí to, ktorí to napadli, a sme v nie príjemnom, by som povedal, právnom, kde môžem mať na to ja svoj laickoprávny názor a aj ako právnik, ale mám takýto právny skutkový stav a musíme sa s ním vysporiadať. No a čo ste sa spýtali poslednú vec, a to ste sa pýtali, že aký mám názor na to zníženie. Postupoval by som rovnako. Zníženie zo 4 na 3,78 bolo postavené na dohode a pán poslanec Suchánek povedal a vy všetci viete, že do zdravotníctva neišlo veľa peňazí v minulosti, do investícií, boli tu nejaké operačné programy. My sme sa zaviazali aj v programovom vyhlásení vlády, že musí pravidelne, a nejde o to, aby prišlo jedenkrát 70 alebo raz 200, ani sa to nedá poriadne vyčerpať, obstarávania, projekty, aby to bolo, musia to byť dlhodobé peniaze tak, aby boli adresne a účelne využité. Žiadal som ministerstvo financií, že každoročne je potrebné, aby do štátneho rozpočtu chodili peniaze okrem európskych prostriedkov a nielen pre štátne zdravotné zariadenia. Áno, teraz riešime zdravotné zariadenia štátne, ktoré nie sú oprávnené na eurofondy, alebo sú to proste tie najväčšie nemocnice, ale do budúcna to majú byť aj peniaze aj pre ostatných poskytovateľov na granty rôzne a podobne. Tak návrh, ktorý prišiel, a ja som ho tu obhajoval, bol, že sa zrušili stropy na zdravotné poistenie. Debata tu bola, že to je nespravodlivé voči a trestanie úspešných ľudí. Moja argumentácia bola, že si viem predstaviť rôzne systémy, ale zrovnoprávnili sme v podstate odvody za zdravotné poistenie všetkých zarábajúcich a sľúbili sme, že tieto peniaze použijeme na investície, že ich neprehajdákame alebo neprejeme. No a práve preto, že sa zrušili zdravotné odvody, prišlo zhruba okolo tých 80, pardon, stropy zo zdravotných odvodov zhruba 86 mil. eur cez ekonomicky aktívnych poistencov, no a preto sa znižovalo len technicky. Tieto peniaze sú určené aj na budúci, teda v návrhu štátneho rozpočtu aj na tento rok, aj na ďalší rok ako peniaze, ktoré sa stále počítajú podľa pôvodného čísla, koľko to bolo peňazí, keby to bolo, keby tie stropy existovali a koľko sa ušetrilo a idú do kapitálových výdavkov. To, že celkový objem peňazí bol menší, je pravda, ale dohodli sme si ten mechanizmus, že príde, robte opatrenia, príde k dofinancovaniu. Keby nedošlo tak, ako došlo, vtedy by sme mali ten problém, o ktorom hovoríte aj v tej diskusii, že to je nekorektné, ale nikto, teraz chcem povedať aj za poslancov všetkých, ktorí boli, nebol spokojný s návrhom rozpočtu, ani ministerstvo, ale držali sme dohodu o tom, že je potrebné preukázať opatrenia, je potrebné vidieť čísla a potom dôjde k dofinancovaniu. Nie je to, pani poslankyňa, na poslednú chvíľu, vy to viete, a to, že to číslo sa zmenilo, zmenilo sa, ale my sme, ja som naňho upozorňoval aj tu v prvom čítaní v pléne, že sa zmení po prognóze a po dohode s ministerstvom financií, že to môže byť menej ako 50 a viacej ako 50 mil. eur. Ďakujem.