V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-06-23):
M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predseda Národnej rady, dovoľte, aby som sa možno zmienil ešte o tom, vy ste povedali, že som vniesol do toho číru politiku. No prepáčte, o čom inom je ústavný zákon ako o politike v tom širšom slova zmysle, mám na mysli teraz parlamentnú politiku, a nie možno politiku v takom zmysle, ako ju chápete bezprostredne vy. Ja beriem aj tú vašu pripomienku, že nie som odborník na ústavné právo, nie som ani členom ústavnoprávneho výboru, je mi ľúto, že práca v Národnej rade Slovenskej republiky je organizovaná tak, ako je organizovaná, že o deviatej hodine ráno neviete, čo bude o desiatej, a o jednej už vôbec neviete, čo bude o piatej, a ak by sme ako poslanci Národnej rady mohli pracovať v súlade s dlhodobo schváleným programom a aj podľa toho sa mohli zariadiť, tak by som mal možnosť tu v pléne Národnej rady Slovenskej republiky aj prezentovať tie modely, ktoré fungujú napríklad v Dánsku, a ten dánsky model je zásadným spôsobom odlišný od toho, ktorý, pán predseda, navrhujete v ústavnom zákone vy. Ale ja som už povedal, že mám také dva dôvody, prečo nesúhlasím s týmto návrhom. Ten prvý - a to je svedectvom toho, že ja sa nepozerám na tento zákon len z hľadiska tohto volebného obdobia -, ale musím to skonštatovať. Ten prvý dôvod je aj ten, že, dámy a páni, či sa vám to páči, alebo nepáči, ale je to nepriame vyjadrenie nedôvery vláde. A ak hovoríme o negociačnom procese, prosím, nechcem sa teraz nikoho z poslancov dotknúť, ale ako výkonný úradník som bol v tých začiatkoch negociačného procesu. A ako úradník viem posúdiť, aká je to sizyfovská práca, aká je to namáhavá robota, a prepáčte, teraz sa absolútne nechcem dotknúť profesionálnej úrovne tejto snemovne a už vôbec nie profesionálnej úrovne toho budúceho výboru, ktorý by túto kompetenciu mal dostať, ale, dámy a páni, z toho odborného hľadiska ten výbor to nie je schopný zvládnuť, pretože nebude mať ani dostatočné odborné zázemie v Národnej rade Slovenskej republiky. Ak ste, pán predseda Národnej rady, ako predkladateľ tohto ústavného návrhu zákona spomínali, či som spokojný s tým, čo vyrokoval minister pôdohospodárstva, nuž musím vám povedať, že nie som spokojný. A súčasne vás chcem ubezpečiť, že keby tento ústavný zákon platil od začiatku negociačného procesu, tak rovnako by som vám povedal, že nie som spokojný, pretože ten rozsah vecí, ktorý je predmetom dohôd a negociacie v Európskej únii, či už v Štrasburgu, alebo Luxemburgu, nie sme schopní ako poslanci Národnej rady kvalifikovane a kompetentne posúdiť. Našou istou výhodou je to, že vieme potom posúdiť ten výsledok, alebo dôsledok toho, čo sa vyrokovalo, ale bezprostredne sa zúčastniť toho rokovacieho procesu prostredníctvom našich stanovísk považujem naozaj za mimoriadne komplikovaný. Ako som už povedal, vzhľadom na náročnosť tej problematiky, ktorej sa to týka, a hovorím to so všetkou zodpovednosťou, pretože napriek tomu, že sa v tom negociačnom procese naozaj strašne veľa v ostatnom období spravilo, tak ešte stále zhruba 60% agendy bude predovšetkým predmetom tej oblasti pôdohospodárstva a rozvoja vidieka. V tom prípade naozaj si trúfam povedať, že výbor, ktorý by na tento účel bol určený, tak nie som si istý, či teda profesionálne túto oblasť zvládne, a čo mne však naozaj najviac prekáža, a v tom už naozaj nie je žiadne politikum a ja myslím, že tu nemusím presviedčať kolegov z Národnej rady Slovenskej republiky, že som principiálne názorovo niekde inde, ako sú poslanci SDKÚ, ale mne strašne prekáža na tomto zákone ten podmieňovací spôsob! Je to ústavný zákon. Národná rada môže tomuto výboru dať túto kompetenciu, vážení, v ústavnom zákone musia byť tie veci absolútne exaktne a zrozumiteľne vyjadrené. A, pán predseda, aby sme možno dali trošku aj tak, ako vy ste naznačili, že som vystúpil emotívne, tak dajme do toho možno aj trošku politických emócii. Prečo nemohlo dôjsť k dohode a k vy tu prezentujete, že tento ústavný zákon má byť záklopkou pre vládu, ale že všeobecne bude aj pre budúce vlády, no tak mali sme si to skúsiť overiť v tomto volebnom období, prečo nebola dobrá vôľa dohodnúť sa o personálnych veciach, ktoré súvisia všeobecne s obsadením Národnej rady Slovenskej republiky, definitívne rozhodnúť o obsadení predsedu tohto výboru a potom sme mohli hovoriť aj o obsahu. A ak budete namietať, že je to politický obchod, že je to politické vyjednávanie, je to absolútne presne len obraz toho, čo sa tu v Národnej rade Slovenskej republiky v tomto volebnom období deje. Z toho pohľadu pre nás bolo absolútne legitímne a poctivé, aby sme povedali: Dohodnime sa na personálnom obsadení a potom sa budeme venovať obsahu ústavného zákona. V tom je to politikum a takto treba vnímať aj to moje vystúpenie, ešte raz opakujem, nie je to všeobecný názor poslaneckého klubu Ľudovej strany - Hnutia za demokratické Slovensko, je to názor môj a jediné, čo ma k tomu vedie, je obava, že náš právny poriadok Slovenskej republiky znehodnotíme ústavným zákonom, ktorý v reálnej praxi nebude aplikovateľný a nebude do dôsledkov vykonateľný a mňa ako poslanca Národnej rady zaviaže zodpovednosťou za to, čo v konečnom dôsledku nemôžem svojím rozhodovaním ovplyvniť. Taká je konštrukcia tohto ústavného zákona.