Kosová, Ingrid, poslankyňa NR SR (2024-06-14):
Vážený pán predsedajúci, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, bohužiaľ, som nemala možnosť byť účastná tej prvej časti rozpravy a predpokladám, že mnohí z vás si ju už ani nepamätajú, ale tým pádom neviem, akým spôsobom možno úplne nadviazať, tak začnem od začiatku, tak ako som to mala pripravené. Keď som videla tento návrh zákona z dielne pána Vašečku a pani kolegyne Záborskej, tak prvá otázka, ktorá ma napadla, bola že prečo. Prečo sa tým vlastne dnes zaoberáme, najmä v kontexte toho, keď tvrdíte, že vaším cieľom nie je, aby bola vzťahová a sexuálna výchova na Slovensku zakázaná. Vzťahová a sexuálna výchova je vlastne dlhodobou súčasťou nášho výchovno-vzdelávacieho procesu, od 90. rokov doteraz to bola prierezová téma výchova k partnerstvu a rodičovstvu, takže neviem, v čom, o čom sa potom ako máme baviť, že teraz budú niektorí rodičia rozhodovať, či takúto výchovu budú mať, alebo nie. Je to celkom pre nás nepochopiteľné, ak to nie je s tým zámerom, že jednoducho chcete, ako povedala pani kolegyňa, niektoré deti proste uchrániť vášho mienenia od nekalých vplyvov sexuálnej a vzťahovej výchovy. A možno si niektorí poviete, že na tom nie je nič zlé, aby rodičia rozhodovali o tom, aké informácie majú v škole dostávať, či je ich výchova a vzdelávanie v školách pre nich prospešná, alebo či je efektívna, veď si môžu vybrať školu, na ktorú budú chodiť, môžu si vybrať krúžky, kde bude dieťa chodiť, tak prečo by o tomto nemali rozhodovať? No ale práve to je o tom, že by mali byť splnené nejaké základné podmienky. Napríklad či majú dostatočné vzdelanie, zodpovednosť alebo dostatok zdrojov na to, aby mohli rozhodovať o niektorých závažných veciach, ktoré, ktoré sa k nim dostanú do školy. Máme takých všetkých rodičov? Ako som to povedala aj vo svojej faktickej poznámke, nemôžme predpokladať, že všetci rodičia sú dostatočne oboznámení s obsahom výchovy a vzdelávania, tak aby mohli naozaj zodpovedne rozhodovať, či je to pre nich efektívne, alebo nie. Každý rodič to jednoducho nevie a pokiaľ máme túto informáciu, že takéto informácie nemajú, tak nemôžeme nechať tento slobodný výber obsahu vzdelávania proste na rodičoch. To je základom všetkého. Ja osobne si myslím, že ten ozajstný dôvod, prečo predkladáte takýto návrh zákona, je, lebo ste presvedčení o tom, že na Slovensku sa tu rozmohol nejaký nešvár, ktorý sa volá „džendžer“, či ako ho nazývate, alebo nejaké ideologické šmakocinky, ja neviem, vo všeobecnosti. Tvrdíte, pozerala som nedávno nejakú vašu diskusiu, v ktorej ste tvrdil vy sám, pán Vašečka, osobne, že sexuálna výchova núti deti zmeniť pohlavie a že ich núti experimentovať s telom, a dokonca že niektorých aj onanovať v materskej škôlke. Akože prepáčte, ale toto s realitou vo výchovno-vzdelávacej činnosti u nás na Slovensku nemá absolútne nič spoločné. Niekto tu vyprofiloval nejaké ideologické vojny, nejakú kultúru smrti, čo začalo už v roku 2014 pri veľkom škandále o slobodnej mamičke v šlabikáre Lipka, aspoň odvtedy to sledujem, a dnes sa to tu rozmohlo do naozaj nejakej ideologickej vojny, ktorého, prepáčte, ale aj vy ste jedným z týchto reprezentantov a po tej diskusii, ktorú som videla, som o tom dokonca presvedčená. Keďže mám obmedzený čas, tak nebudem hovoriť o tom, čoho všetkého sa vzťahová a sexuálna výchova alebo aký je obsah vzťahovej a sexuálnej výchovy od piatich rokov do štrnástich rokov, ale som presvedčená o tom, že to, čo vy tvrdíte, že je obsahom tejto výchovy a vzdelávania, tam absolútne nie je. Pretože sexuálna výchova vychádza zo životnej reality žiakov v konkrétnej triede na základe ich veku, na základe zrelosti a ich vývinového štádia. Nie je pravda, že ich núti experimentovať s telom alebo zmeniť si pohlavie. To sú všetko úplne hlúposti. A podľa mňa je to len populistický výkrik politikov alebo ľudí, ktorí si chcú na základe rôznych hoaxov vybudovať kariéru a ani si možno neuvedomujú, že tým tak zásadne polarizujú spoločnosť. Ako tu už bolo spomínané, návrh je v priamom rozpore s cieľmi Slovenskej republiky v oblasti výchovy a vzdelávania, pretože každé dieťa má právo na objektívne, vedecky podložené, kritické a pluralitné informácie s ohľadom na najlepší záujem dieťaťa, ktorý by mal byť vždy na prvom mieste. Takisto ste určite hovorili o tom, že vo väčšine členských krajín je sexuálna výchova povinnou súčasťou vzdelávania, iba v ôsmich krajinách je voliteľnou súčasťou z tých devätnástich. Okrem toho ste určite hovorili aj o tom, že ma nesmierne pozitívny dopad na vývin dieťaťa a rozvoj jeho osobnosti. Len tak pre zaujímavosť, napríklad má zásadný vplyv na oddialenie začiatku sexuálneho styku. Posúva prvý sexuálny styk na neskorší vek. Vedie k zníženiu počtu sexuálnych partnerov, vedie k zníženiu rizika tehotenstva mladistvých a, samozrejme, prenosu HIV a iných sexuálne prenosných chorôb. Takisto vedie k zníženiu rizika zneužívania detí a mladých ľudí a zároveň rozvíja vzťahové zručnosti u mladých ľudí a rozvoj sebavedomia a sebadôvery u mladých ľudí. To som si ale nevymyslela ja ani žiadne progresivisticko-liberálne hnutie, toto sú výsledky 22 systémových štúdií a 77 kontrolných štúdií realizovaných v širokom spektre kultúrnych kontextov. To hovorí správa UNESCO z roku 2018 aj správa Európskej komisie z roku 2020. Myslím, že s týmito závermi ste veľmi dobre oboznámení, a napriek tomu rozširujete v slovenskej spoločnosti hoaxy o tom, že sexuálna výchova má nejak, nejaký záujem riešiť zmenu pohlavia. Sú to hlúposti. Sú to hlúposti, áno, ale... (Reakcia navrhovateľa.) Môžem vám to ukázať, môžem vám to ukázať potom, kde ste to povedali. Vo svojej dôvodovej správe reagujete na to, že, reagujete teda na prax, že rôzne organizácie sa snažia v školách prezentovať kontroverzné myšlienky o sexualite, s ktorými môžu mať rôzni rodičia problém. Tak mi ukážte dáta, prosím. Ukážte mi dáta, kde konkrétne v ktorej škole k takýmto veciam dochádza, koľko konkrétne máme rodičov, ktorí s tým nesúhlasia, a o aké konkrétne informácie ide. Ukážte mi nejakú analýzu. Alebo to je len také tvrdenie? Lebo asi áno, v tej vašej dôvodovej správe žiadny takýto dôkaz nebol, nebola to žiadna štúdia, nič. V kontexte aktuálnych etických otázok je vhodné, aby si škola a rodičia vzájomne pomáhali pri formovaní a informovaní sa aj o intimite a sexualite človeka, a nie internet alebo ideologicky a nepedagogicky pôsobiaci externisti. Toto tam máte napísané. No ale vy určite viete, že celý obsah vzdelávania v oblasti vzťahovej a sexuálnej výchovy, a najmä pri novej kurikulárnej reforme, tvorilo 300 odborníkov a odborníčiek vrátane zástupcov náboženskej obce. Chcete mi povedať, že práve tí, ktorí boli z náboženskej obce, vôbec neboli dostatočne pozorní, aby sa do obsahu vzdelávania vzťahovej a sexuálnej výchovy nedostalo nič, s čím by nemohli súhlasiť ľudia, ktorí sú nejakým spôsobom nábožensky orientovaní? Chcete mi toto povedať? To si potom vybavte s tými odborníkmi, ktorí toto kurikulum tvorili. Pretože sa potom nemáte čoho báť, ak je to všetko v poriadku a je obsah vzdelávania okej, no tak potom v tom prípade nemáte prečo trvať na tom, aby nejaký rodič dostal, musel dať informovaný súhlas, že s tým teda musí súhlasiť. Ja si myslím, že problémom nie je samotný obsah sexuálnej výchovy, ale to, s čím máme problém, je nízka úroveň znalosti problematiky o vzťahovej a sexuálnej výchove na strane pedagógov a pedagogičiek. S týmto máme problém. Pretože títo učitelia musia disponovať aj schopnosťou reagovať nezaujato, byť nositeľmi tolerancie a bezpečného priestoru. Nato potrebujete mať zreflektované svoje vlastné postoje a predsudky, aby ste ich na deti neprenášal. Navyše potrebujete mať aj zručnosti na zvládanie skupinovej dynamiky a zručnosti týkajúce sa oblasti didaktiky k tejto téme. Hovoríme o komplexnom sete zručností, ktoré tieto, títo ľudia, bohužiaľ, zatiaľ nemajú. A po tretie, úlohou učiteľa, učiteľky nie je prezentovať svoju ideológiu a svoj pohľad na svet, ale rozvíjať u detí kritické myslenie. Lenže ak vy vyjmete tieto deti z tohto vzdelávania a nebudú mať prístup k týmto informáciám, ako chcete, aby si vytvorili kritický pohľad na svet? Jednostranným a ideologickým podsúvaním názorov? Tak s tým už máme teda veľa skúseností a PISA výsledky aj Testovanie 9 to jasne ukazujú, že naše deti majú problém s kritickým myslením. Takže naučme teda pedagógov, ako didakticky správne pristupovať, pretože keď budeme mať dostatočne zdatných učiteľov, ktorým budeme, budete dôverovať a budú im dôverovať aj rodičia a budú... (Prerušenie vystúpenia časomerom.)