Makúch, Jozef, guvernér Národnej banky Slovenska (2015-05-27):
Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, pani podpredsedníčka, dovolím si zareagovať. Mohol by som stručne, že tie veci, o ktorých sa tu hovorilo, nesúvisia s predkladanou správou, ale neurobím to, budem o nich hovoriť, pretože súvisia s našou prácou a toto je priestor, kedy naozaj na pléne je možné otvárať tieto veci. A myslím, že je to primeraná vec, ako o týchto veciach diskutovať, pretože iný typ správ do parlamentu jednoducho nepredkladáme. Čiže to pokladám za legitímny dôvod, aby sme otvárali aj veci, ktoré nie sú súčasťou týchto dvoch správ. Pokiaľ ide o, začnem, ako to do radu išlo, pán Beblavý, presun právomocí a nové kompetencie. To je fajn, ale presun právomocí neznamená menej roboty. Často to znamená dokonca viac roboty. Takže pokiaľ ide o trebárs bankový dohľad, ten výkon, dohľad na diaľku, zber údajov, to všetko zostáva tuná. S tým rozdielom, že okrem toho, že sme to robili dovtedy v slovenčine, musíme to robiť aj v angličtine. Príprava rozhodnutí, pokiaľ z dohľadu nejaké vyplývajú alebo z inej činnosti, všetku prípravu rozhodnutí, ktoré potom prijíma európska banka, robíme my. Opäť máme s tým viac roboty a nákladov, lebo to musíme pripraviť aj v angličtine, aby sa to mohlo v Európskej centrálnej banke posúdiť a prípadne prijať. Ďalej sme súčasťou tímov, ktoré robia dohľad na mieste, kde sme museli dvanásť ľudí vyčleniť, ktorí sú súčasťou tých tímov. Čiže dvanásť ľudí robí pre Európsku centrálnu banku a koluje po Európe a tým pádom nerobia pre nás, hoci sú v našom stave. To je jednoducho fakt. Ďalej pokiaľ ide o nové činnosti, tak aj ochrana spotrebiteľa, aj licencovanie a potom následne dohľad doteraz tzv. nelicencovaných subjektov naozaj si vyžaduje vstup nových pracovníkov. Robíme tam seriózny výber tých pracovníkov a potrebujeme to urobiť tak, aby sme od jesene zvládli, keď bude ukončené licencovanie, začiatok konkrétneho dohľadu a vydanie licencií. Toto sú veci, ktoré majú dve stránky. Takže nie je to len kompetencia, ale je to aj výkon tej kompetencie, ktorá je naďalej do veľkej miery decentralizovaná, alebo decentralizovaný je ten výkon kompetencie. Pokiaľ ide o štrukturálne reformy a verejný sektor, je tam Janka Kováčová, ktorá môže potvrdiť, že na každej tlačovke na to upozorňujeme aj my. Tlačovky mávame raz štvrťročne a pravidelne v tlačovke upozorňujeme na to, že je potrebné robiť štrukturálne reformy, hlavne pokiaľ ide o oblasť zamestnanosti, ktorej podstata je štrukturálna, nie konjunkturálna, nie cyklická. Čiže to je pravidelný záver. Neviem, čo viac môžeme v tom urobiť. Keď máme nejaké konferencie, ktoré pravidelne organizujeme, tak isto sa venujeme aj tejto oblasti. Pokiaľ ide o to, čo hovorí pán Draghi, za ECB máme zásadu, ktorá sa primárne dodržiava, že jedna banka – jeden hlas, a ten hlas je hlas pána Draghiho. Nie je problém opakovať to u nás, replikovať, ale plne súhlasíme s tým, že ani kvantitatívne uvoľňovanie by nemalo byť dôvodom na úľavu nejakú alebo spomalenie štrukturálnych problémov a štrukturálnych reforiem. Čiže to je opäť fakt, s ktorým pracujeme a ktorý nemám problém ani rozporovať, ani nič. Čiže opäť aj na tejto tlačovke, ktorú budeme mať po budúcej bankovej rade, určite zdôrazníme aj potrebu štrukturálnych reforiem, hlavne v oblasti zamestnanosti. Druhá vec, ktorá tam nesporne je, to možno na inú debatu, nie sem, je totálne asymetrická štruktúra slovenskej ekonomiky, ktorá je tak zraniteľná, sme to videli v roku 2009, keď sme v prvom kvartáli išli niekde k 8 % mínus v hospodárskom raste. Čiže je to zraniteľné. Zatiaľ to funguje, ale z hľadiska dlhodobého by som sa nespoliehal na tento typ štruktúry ekonomiky. To, že nemusia byť spaľovacie autá večne na trhu, a je otázka, či tieto fabriky sú prerobiteľné, trebárs na iný typ áut, trebárs na autá, ktoré budú na báze, čo ja viem, dusíka alebo, pardon, vodíka, alebo hybridné autá a podobne. Takže je to otázka, ale opäť je to otázka, ktorú Národná banka asi ťažko vie nejakým spôsobom vyriešiť, ale uvedomujeme si to a hovoríme o tom, že tá ekonomika z dlhodobého hľadiska nemá dobrú štruktúru. A čím skôr sa začnú tieto štrukturálne veci robiť, tým budú lacnejšie. Pretože čím neskôr sa začnú, tým bude problém väčší aj náklady na jeho riešenie. Dokonca si nemyslím, že len proporcionálne a dokonca neproporcionálne významnejšie budú rásť. Takže to je jednoducho fakt, na ktorý upozorňujeme pravidelne a budeme v tom určite pokračovať. Pokiaľ ide o dôraz na efektívnosť. Pán Jurzyca, hneď prvá otázka – nominácia člena rady. Neviem, ako súvisí s našou efektívnosťou, ale dobre (vyslovené s pobavením). Pokiaľ ide o nomináciu člena rady, mám mesiac po ukončení funkčného obdobia pána Horvátha na to, aby som predložil do Národnej rady návrh. Návrh samozrejme zodpovedne zvažujem a exkluzivitu na oboznámenie sa s návrhom má pán predseda Národnej rady pán Pellegrini. Čiže pokiaľ budem mať návrh, ktorý doteraz nemám, tak oslovím pána Pellegriniho a prediskutujem s ním ten návrh a oficiálne ho predložím. Na druhej strane si treba uvedomiť jednu vec. Nerád by som išiel s návrhom, ktorý neprejde v Národnej rade. Čiže do 83 rátať viem aj ja. Čiže musí to byť návrh, ktorý je prijateľný pre širšie spektrum. Budem sa o taký návrh snažiť, ale na druhej strane priechodný. Pretože myslím si, že nepriechodný návrh predloženia takéhoto niečoho je reputačné riziko hlavne pre toho, koho by som predložil, ale určite aj pre mňa. Čiže je to veľmi náročná vec, možno aj preto, že tá doba je taká, aká je, že je predvolebná, že ste tu mali nejakú voľbu prednedávnom. Je to veľmi zložitá, komplikovaná vec, ale treba trpezlivosť, rokovať a pokúsiť sa nájsť určitý reálny kompromis, ktorý bude priechodný v Národnej rade a zároveň bude prijateľný pre ďalšie fungovanie Rady pre rozpočtovú zodpovednosť. Ďalej, zverejňovanie odhadov deficitu. My tieto veci nerobievame. Centrálne banky to väčšinou na národnej úrovni nerobia. Pokiaľ ide o deficit, my sa tým samozrejme zaoberáme vždycky, keď máme predikčný materiál, ale nedávame tieto výstupy potom na tlačovej konferencii a v podkladoch. Nie je problém začať o tom diskusie. Otázka, aký by to malo, musíme si my v banke, samozrejme, zvážiť zmysel. Vy určite viete, aký by to malo pre vás zmysel, inak by ste to nepoložili, pán poslanec (vyslovené s pobavením). Potom kúpa dubiózneho majetku. Máte nového šéfa NKÚ. Nech sa na to pozrie, to fakt neni je naša robota. Nehnevajte sa, ale dubiózny majetok v záručnej banke? Záručnú banku vnímame ako subjekt, ktorý ako celok má byť stabilný. Pokiaľ sa tam dejú nejaké veci, ktoré neohrozujú stabilitu celku ako takého, je to buď vec NKÚ, vec orgánov činných v trestnom konaní alebo iných nejakých orgánov, ale určite nie Národnej banky. Čiže k tomu naozaj neviem, ako by sme sa mali vyjadriť. Nemáme žiadne oficiálne, ani neni dôvod, aby sme mali oficiálne informácie o týchto veciach. Pokiaľ ide o expozíciu bankového sektora na Cypre. Komplikovaná odpoveď je z jedného dôvodu, že individuálne údaje jednotlivých bánk by sa nemali verejne uvádzať. Myslím, že som tým povedal dosť. Čiže nie je to problém sektora. Je to problém jednej banky. A analyzujme tento problém. Jednu dohliadku sme tam už ukončili a druhá dohliadka momentálne prebieha v tejto banke, ktorú nemôžem menovať, aj keď každý viete, o čo ide. Robíme tam opatrenia, ktoré môžeme robiť, ale opäť pokiaľ nie je ohrozená stabilita bankového sektora ako celku, tak z hľadiska platných zákonov my nevieme hociktorej banke zakázať robiť nejakú činnosť. Pokiaľ nie je ohrozená zase jej podstata a pokiaľ má dostatok kapitálu a spĺňa regulačné kritériá, opäť do jednotlivých operácií my hovoriť nevieme. Napriek tomu to konzultujeme a snažíme sa dohodnúť opatrenia, aby sa tieto veci, jednak aby sme vedeli, o čo tam presne ide, lebo je viac dôvodov, prečo to môže byť. Nemusia to byť len schránkové firmy. Môžu to byť schránkové firmy, možno je to revolving niečoho, nevieme. To sa snažíme zistiť, aby sme vedeli, na to slúži ten dohľad. A snažíme sa v rámci tých morálnych, slušných možností, ktoré máme, lebo regulátorne momentálne to nespĺňa kritériá na to, aby sme regulátorne zasiahli, ani pre banku ako individuálny subjekt a už vôbec nie pre trh ako celok. Takže snažíme sa aspoň týmto spôsobom dosiahnuť niečo v tej banke, aby sa zmenil tento postoj. Ale je fakt, že také niečo tam je. Máme tuším aj v správe, ktorá bude mať tlačovú konferenciu dneska po obede s pánom Dvořáčkom, niečo k tomu.. Čiže to bude lepšie fórum o týchto veciach diskutovať. Tam tie údaje budú. Včera sme to mali na bankovej rade. Predpokladám, že vo verejnej časti je graf expozícia Cyprus s tým, že nie je uvedené, že je to banka, ale celý bankový sektor, ale myslím, že to je viac-menej všetko, čo sa dá k tomu teraz povedať. A tiež sme s tým neni samozrejme spokojní. To je pochopiteľné. Pokiaľ ide o, k poznámke pána Brocku, tam bola cenová stabilita, nulová inflácia a ceny rastu. Tuná je jeden psychologický jav, ktorý je bežne v literatúre popísaný, že iná je inflácia, ktorú my vieme vyhodnotiť, pretože my máme nejaký spotrebný kôš, z ktorého nám vyjde to číslo, a iné je vnímanie inflácie trebárs obyvateľstvom. Lebo v tom spotrebnom koši má niečo nejakú váhu, ale obyvateľstvo je práve koncentrované na to, čo u nás má váhu, poviem teraz úplne napríklad 20 %, obyvateľstvo to vníma 80- alebo 100-percentne. Čiže to vnímanie toho rastu cien môže byť, v tom parametri môže byť rast iný ako blízky nule, ale celkove rastie podľa koša, ktorý musíme dodržiavať pri výpočte inflácie, a nerobíme to my, ale Štatistický úrad. Tá inflácia je taká, aká je. S tým štatisticky neurobíme nič. My sme len prijímateľ tej informácie aj štruktúry a pracujeme s tým potom ďalej. Ale to vnímanie chápem, že môže byť úplne iné, pretože ako sa voľakedy hovorilo, keď sa zníži cena lokomotívy a zvýši sa cena chleba, no tak človek vníma len to zvýšenie. Ale to je už ako aforizmus. Takže nie je to o štruktúre ako takej. Takže ten ťahúň, ktorý u nás v tom koši, keď už predsa len ešte poviem jednu poznámku, je, sú ceny energie a tie naozaj ťahajú tú infláciu dlhodobejšie tam, kde tá inflácia je. Pokiaľ ide o Poľsko, Slovensko. Veľký rozdiel je v štruktúre ekonomiky Poľska a Slovenska. My sme najotvorenejšia ekonomika možno v celej Európe a Poľsko je jedna z najuzavretejších ekonomík. Náš hrubý domáci produkt je viac ako 90 % tvorený hlavne zahraničnými investíciami, ktoré sú na Slovensku. V Poľsku je to úplne naopak. Tam je veľa tvorené domácimi subjektami, ktoré sú poľské subjekty. To je ale tradičné v Poľsku. Podobne majú trošku inú štruktúru aj iné, aj keď nie až tak rozdielnu, ekonomiky, trebárs aj česká ekonomika je viac uzavretejšia ako slovenská. Čiže kľúčové, čo bolo pri rozhodovaní prijať – neprijať euro, bolo, my sme korunou vedeli ovplyvniť ani nie 10 % ekonomiky. Nemalo zmysel sa hrať na nejakých veľkých tvorcov menových politík, pretože tie menové politiky jednoducho už nefungovali. Eurom vieme ovplyvniť, aj keď nepriamo, oveľa viac. Na druhej strane je pravda, že Európska centrálna banka vie dať len jednu základnú úrokovú sadzbu, nevie dať 19 úrokových sadzieb, ani 2 úrokové sadzby pre Juh a pre Sever zvlášť. To je zase nevýhoda toho, čo tu je. A tá úroková sadzba nemôže vždy podporovať práve to, čo chce niektorý konkrétny štát. U nás momentálne politika Európskej centrálnej banky je pre Slovensko priaznivá a hlavne tým, že kurz eura je tam, kde je, že sa pohybuje, teraz fluktuje medzi 1,1 – 1,11 niekde tam fluktuje teraz chvíľu. Bol aj pod 1, 1,10, pardon, 1,1, to som myslel 1,10. Predtým sme mali ten kurz niekde úplne inde, keďže sme hlavne exportne orientovaná ekonomika, určite je to pre nás výhoda a prejavuje sa to potom v rastoch HDP, ktoré sú na Slovensku jedny z najvyšších nielen v eurozóne, ale aj v Európskej únii. Čiže euro pre Slovensko z pohľadu Národnej banky aj s porovnaním s Poľskom je jednoznačne prínos a je výhodné. Pokiaľ ide o to, či náklady, výnosy, atď., sledujeme. Pokiaľ ide o ten prvý efekt, ktorý bol pri zavedení eura, ten už prestal pôsobiť, takže ten sme vyhodnotili svojho času. Ale máme pravidelné správy o konvergencii, ktoré zverejňujeme, a kde v správach o konvergencii, ktorá sa raz ročne schvaľuje v bankovej rade, sa veľmi podrobne venujeme aj tomuto problému. To je jeden z kľúčových problémov tejto správy, kde vlastne Slovensko je, pokiaľ ide o euro a ako to ďalej, pokiaľ ide o využívanie eura, efektívnosť eura, prínosy, zápory eura, ako to vlastne je. Čiže venuje sa tomu veľmi intenzívne náš výskumný odbor, ale hlavne útvar, ktorý sa venuje, poviem to teraz obsahovo nie názvom, menovej politike. Takže snáď som reagoval na všetky pripomienky. Keď nie, tak ešte dá sa, keďže to boli väčšinou k druhej správe, k tomu vrátiť. Takže moc som si nepomohol (vyslovené s pobavením). Ďakujem pekne.