Frešo, Pavol, poslanec NR SR (2013-09-18):
Ďakujem pekne, pani podpredsedníčka. Vážené dámy, vážení páni, je to vlastne záver takéhoto druhého nášho nočného rokovania, ja by som chcel povedať niekoľko vecí, ktoré považujem na tom všetkom za pozitívne. - Považujem za pozitívne, že opozícia napriek tomu, že aj od tohto rečníckeho pultu opakovane premiér Fico a jeho prisluhovači opakoval, že nie je schopná sa zjednotiť, tak sa v tomto jednom jasnom prípade, nazvime to pravým menom, zlodejstva úplne bez problémov zjednotila. - Považujem za pozitívne, že napriek tomu, že nikto z nich nesedí, hoci tu sedieť mali, a napriek tomu, že to od prvého momentu ignorujú, tak sme tu vydržali. - Považujem za pozitívne, že napriek tomu, že dali toto rokovanie do nočných hodín, aby nás poriadne znechutili, tak nielenže nás neznechutili, ale, naopak, pritiahli aj širokú podporu alebo pozornosť, ak chcete, verejnosti. - A považujem za pozitívne to, čo možno vyzerá ako ignorancia, ale s postupom času mi dochádza, že je to vlastne úplne sprostý strach zo strany smeráckych poslankýň a poslancov a koniec koncov ministrov a premiéra samotného, lebo v podstate to, čo sa nám podarilo, je ich odtiaľto istým spôsobom vyhnať. To znamená, tými otázkami, ktoré sme im položili, na ktoré nevedeli dať žiadnu odpoveď, tými argumentami, ktoré sme predložili v návrhu na odvolanie premiéra, tým svojím pevným postojom, ktorý napríklad dnes od rána rozbíjajú tými rečami o starých štandardných stranách, nových stranách, neviem, proste všetkými týmito konštrukciami, tým nás nezviklali, ale, naopak, posilnili. A chcel by som veľmi, veľmi pekne poďakovať aj tým, ktorí nás prišli podporiť, aj tým, ktorí sú tu dnes v sále, že sme nasledovali tento svoj – hoci malý – sen a malý zápas za pravdu, ale sme ho vytrvalo nasledovali. A v tomto súhlasím s tým, čo povedal pán poslanec Martin Poliačik, že toto má niečo do seba. Táto debata má niečo do seba. My si nemusíme dokazovať, že toto tu má zmysel. Ten zmysel už sme dokázali tým, čo sme za tieto dni urobili. Poviem vám úplne praktický záver. Už keď sa stane aj akákoľvek menšia zlodejina, nejaký menší podraz zo strany vlády, všetci vedia, že sa tu znova stretneme, že nebudeme okolo toho robiť nejaké okolky, že nebudeme okolo toho robiť žiadnu špeciálnu politiku. Budeme poctivo zastupovať ľudí, tak ako je to teraz. Nebudú nás rozdeľovať žiadnymi výrazmi starý, nový, ten alebo onen, vylučovať alebo prípadne, naopak, zase niekoho niekde pripúšťať. Ja si myslím, že urobili tentokrát veľmi vážnu chybu, veľmi vážnu chybu aj voči tomuto parlamentu, aj voči verejnosti samotnej, že sa rozhodli odignorovať tieto naše oprávnené názory, že sa rozhodli spoľahnúť sa, že ľudia sa to nedozvedia. Myslím si, že z tej chyby nedokázali zísť späť. Čakal som ináč, že dnes večer sem nastúpia a že sa pokúsia aspoň takto v druhom polčase zvrátiť ten zápas, ale som týchto ľudí hlboko, hlboko precenil. Naopak, myslím si, že keď budeme vytrvalí a keď sa budeme opierať o to, aby verejnosť rozumela tomu, čo hovoríme, tak budeme v tom najlepšom slova zmysle nasledovať tú tradíciu demokracie, ktorú máme na Slovensku, a že budeme v tom najpoctivejšom zmysle slova zastupovať vlastných voličov. A v tomto nemám nijakú pochybnosť, nijakú pochybnosť, že skôr či neskôr sa to prejaví aj vo voľbách, že skôr či neskôr sa to prejaví aj v tom, že verejnosť, keď nám bude rozumieť, tak bude aj dôverovať tomu, čo robíme. A skôr či neskôr sa naspäť Národná rada Slovenskej republiky stane miestom, kde to bude tak, že parlament bude rozhodovať o tom, čo robí vláda, a nie naopak, že vláda, resp. jeden premiér tu bude cvičiť s celým parlamentom a následne aj s celým národom. Inými slovami, že tá moc sa vráti z hlavy na nohy, tam, kde patrí, to znamená k ľuďom, a, samozrejme, prostredníctvom parlamentu tak, ako tu dnes sme. A pevne verím, že potom príde aj na riešenie obyčajných problémov bežných, denných občanov, to znamená na to všetko, čo ľudí trápi. Chcem len každej jednej, každému jednému poďakovať za to, že ste to vydržali. Chcem vám veľmi pekne zaželať, aby toto nás spoločne posilnilo. A chcem nám úprimne na túto cestu zaželať, že to, čo robíme, aby sme nasledovali ďalej, aby sme sa nijakým spôsobom neobávali, aby sme sa zastali svojho názoru. Sme to dlžní občanom Slovenska, jednoducho to spravme tak, ako sme to robili tieto dva dni. Ďakujem pekne, že som tu s vami mohol byť, je to pre mňa obrovská, obrovská česť. Ďakujem pekne. (Potlesk.)