Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2014-06-03):
Ďakujem za slovo. Vážený pán predseda, vážená pani podpredsedníčka, predkladateľ, spravodajca, milí kolegovia, kolegyne, dovoľte mi niekoľko slov. Áno, táto rokovacia sála je nabitá zase emóciami aj, aj ich mám problém ako udržať a kolega Mičovský, keď tu vystupoval, tak som si dovolil z tej prvej lavice nejaké poznámky aj mimo ten mikrofón utrúsiť, za čo sa ospravedlňujem. Ale tak nie som dokonalý a ja tiež tak zareagujem niekedy tak spontánne. Dovolil som si nesúhlasiť, veď ja som to vyjadril potom aj v tej faktickej poznámke tuná. Ja chcem oceniť predkladateľov, teda oceniť tú skutočnosť aj pochváliť tých predkladateľov návrhu ústavného zákona, že vôbec došlo k tejto zhode. Ja to, naopak, nevnímam ako nejaké účelové spájanie, alebo keby sme to nazvali aj účelovým spájaním, tak v dobrej veci sa spojiť, či už účelovo, alebo akokoľvek, nepovažujem za niečo negatívne, ale, naopak, skôr pozitívne a myslím si, že je tu úprimná snaha zakotviť do ústavy ochranu manželstva a rodiny, a takisto aj to súdnictvo, ktoré požíva, povedal by som, tú dôveru veľmi nízku ako v spoločnosti, tak na pravú mieru. Myslím si, že čestní a charakterní ľudia nemusia sa báť previerok, a to sa týka aj tých sudcov. Myslím si, že všetkým nám ide o dobro veci, a ak chceme, aby aj v súdnictve bol poriadok, áno, aj tie previerky sú jedným zo spôsobov, ako vybrať dobrých a vhodných ľudí na tieto pozície. Dovolím si povedať, že áno, aj ústavný zákon, ktorý je tuná, ak by nebol ako dokonalý, a žiaden zákon nie je dokonalý a perfektný, je ho možné zmeniť. Ja tento návrh zákona podporím nezištne, bez nejakých obchodov a kšeftov, ja sa teším, že je tuná tento návrh zákona, a myslím si, že ak do budúcna zistíme neskôr, že sú tu nejaké problémy, a tak ako som to už aj minulý týždeň ako spomenul, myslím si, že pri problematike súdnictva vieme zase otvoriť túto otázku a nájsť zhodu tuná v tomto pléne. Situácia vo svete a zvlášť v liberálnej Európe je veľmi vážna a inštitút rodiny a manželstva je systematicky nabúravaný a nabúravaný naozaj liberálnymi názormi, a preto ak v minulosti nebola potrebná ochrana ústavy manželstva, inštitútu manželstva a rodiny tak výrazná, ako ju teraz cez tie tri vety, ktoré sa tuná to navrhuje, nezamýšľali sme sa predtým nad tým, nebolo to potrebné. Dnes je to vysoko aktuálne a je to potrebné. Nie sú to len tri obyčajné vety, ja ich zopakujem: „Manželstvo je jedinečný zväzok medzi mužom a ženou.“ Hej, ak bol problém s tým, jedného muža, jednej ženy, vypadlo to, došlo tuná k dohode. „Práva a povinnosti vyplývajúce z manželstva nie je možné založiť inak.“ Je to veľmi dôležitá veta. Naozaj ja si dovolím tu s kolegom nesúhlasiť, pretože nemôžu mať rovnaké práva aj registrované partnerstvá, aj manželstvá. Akým sú prínosom pre túto spoločnosť registrované partnerstvá? A nesedí mi to u vás, u liberálov, ktorí toto tak hovoríte o tej slobode, a proste je to také zavádzajúce a dvojtvárne alebo potom, hej, protirečivé minimálne, lebo tlačíte týchto ľudí do nejakých registrov. Oni chcú byť v nejakých registroch registrovaní? Ja si dovolím povedať, že nie sú a nemajú o to nejaký záujem, aby viedol sa nejaký register a aby boli registrovaní. Kolega tuná minulý týždeň spomínal, že on nepotrebuje papier na to, aby sa mohol ženiť a žiť ako v manželstve, načo mu je ten papier. A na druhej strane schizofrenicky bojuje o ten istý papier, len inak sa volá a inú skupinu ľudí pre registrované partnerstvá, aký je dôležitý tento papier. No tak o čo tu komu ide? Hej, to je pomýlené. Na jednej strane dehonestujeme inštitúciu manželstva: „A načo mi je nejaký papier, je to bezvýznamný zdrap papiera.“ Nie je! Je veľmi dôležitý, a preto aj táto hodnotová bitka, ktorá sa tuná odohráva v pléne Národnej rady, nie je náhodná. Nie je náhodná a na druhej strane zase zápasiť a bojovať o nejaký bezvýznamný papier, hej, tak ho tiež nazvem, pre registrované partnerstvá. Niektorí sa tuná potom aj vzájomne počúvate, že čo hovoríme. Ja mám tuná zopár viet napísaných, dovolím si to, tak ako som si to pripravil, tak prečítať. Muž a žena, čo do dôstojnosti, sú si rovní a zároveň vo svojej jedinečnosti rozdielni a takmer dokonale sa zjednocujúci a doplňujúci. Manželstvo je jedinečným zväzkom muža a ženy, nezištné spoločenstvo lásky, ktoré je schopné vytvoriť a ktoré je schopné vytvoriť len, ktorú sú schopné vytvoriť len manželia, muž a žena, teda rodina, rodičia a deti. Oni sú tí, ktorí sú schopní vytvárať to spoločenstvo lásky. V tejto dobe prekrúcajúcej hodnoty pravdy nahrádzajúcimi polopravdami je nevyhnutné, nevyhnutne potrebné chrániť základnú a prirodzenú inštitúciu manželstva a rovnako aj základnú bunku spoločnosti, akou je rodina. Myslím si, že ak budeme spochybňovať tieto základné ako piliere a spoločenské, tak podkopávame autoritu nielen ako rodine, manželstvu, ale podkopávame autoritu aj spoločenskému systému štátu ako takému. Je to veľmi dôležitá vec, ktorú tu dnes prerokovávame. To, že to už sa prerokováva tretí mesiac, nie je to náhoda, naozaj ide o veľmi dôležité veci, ktoré aj z dlhodobého hľadiska sa dotknú našej spoločnosti. Spoločenstvo manželstva je schopné pripraviť otvorenú náruč pre bezvýhradné prijatie dieťaťa, resp. detí v manželstve. Je to veľmi dôležitá vec. Uzavretie manželstva nie je iba bezvýznamným aktom spečateným nejakým úradným partnerom. Sľub vernosti a lásky kladie na manželov, jak práva, tak aj povinnosti. Na koho ukážem prstom, na koho môžeš ukázať prstom a povedať mu, patrím ti? Alebo na koho môžeš prstom ukázať rovnako a povedať slovíčko patríš mi? Len na manžela, na manželku. Ani na svoje vlastné dieťa nemôžeš takto prstom ukázať, ani na svojho priateľa, ani na nikoho, ale manželia vzájomne môžu takto ukázať prstom a povedať, patríš mi a patrím ti. A vzájomne si patria manželia a spečaťujú to sľubom lásky, ktorý dávajú, hej. V cirkevnom práve je to sľub lásky a potom sa to spečaťuje aj prísahou navyše. Patriť niekomu nezištne a odovzdane znamená ochotu denne prinášať obetu pre toho druhého. Obetu potlačiť v sebe svoje ego, svoje ja. Áno, manželstvo je ťažkou rehoľou, je naozaj veľmi, veľmi zložité v tých partnerských vzťahoch veľakrát fungovať a potláčať to svoje ego. Veľakrát je to tak, že chcem sebe dobre, ale v manželstve, keď funguješ tak, že mi nejde o teba a naozaj ťa nezištne milujem, ide mi o tvoje dobro a chcem tebe dobre. To je vlastne ten stupeň tej lásky. To keď som povedal, že egoizmus, to nie je, rovná sa alebo egoizmus rovná sa láska, alebo zmyselnosť rovná sa láska. Zmyselnosť keď zamieňame si s láskou, tak to sú veľmi pomýlené veci. Láska, to je naozaj obeta, to je obeta zrieknuť sa v prospech toho druhého. Manželstvo je výnimočnou inštitúciou, ktorá si zaslúži ochranu, ochranu ústavným zákonom, tak ako to máme tuná predložené v návrhu zákona. Zaslúži si to. Zakotvenie v ústave dáva manželstvu tú najvyššiu a vyššiu vážnosť, a tú najvyššiu vážnosť, akú si len zaslúži. Preto to dávame do návrhu zákona, ústavného zákona. Hľadieť na druhú osobu a vnímať ju, že nie ty si niečo, ale ty si niekto. Si niekto, si neopakovateľný, si jedinečný, si neopakovateľný, jedinečný. To je skutočná láska, rešpektujem to tvoje iné v tebe a hľadieť na vnútornú krásu duše manžela. A čím si starší, tým viac hľadíš na tú vnútornú krásu milujúcej a milovanej osoby. Takto dozrievajú manželia aj v láske, nehľadieť vzájomne na seba len cez to telesné, cez tú krásu, lebo tá telesná naša krása je pominuteľná, ale to vnútro duše a duchovná krása, tá by mala rásť a zveľaďovať sa. Manželstvo nie je iba zištným dobrom pre seba, ale skutočnej nezištnej lásky. Želá dobro manželskému partnerovi. Manželstvo vytvára zázemie pre vzájomnú lásku oboch manželov, skutočná láska nespráva sa koristnícky. Láska, aby bola plnohodnotná, musí byť aj zároveň vzájomne opätovaná, láska opätovaná. Neopätovaná láska môže byť frustrujúcou. Manželstvo vytvára aj pravý predpoklad pre zdravú a šťastnú rodinu. Puto vzájomnej lásky manželov vytvára puto lásky nielen medzi manželmi, ale aj celej rodiny a vytvára pojem – jeden celok, my. A v tom širšom kontexte, tak ako to bolo tuná spomenuté, a veľmi dôležité je, v akej rodine človek a jedinec vyrastá, a to je aj ten širší kontext tej rodiny. A skrze inštitúcie manželstva sa vytvára tento širší kontext rodine, lebo prichádzajú tuná, sú to rodičia z jednej, z druhej strany, sú to teda svatovci alebo sú to svokrovci, sú to strýkovia, tety a tak ďalej. Táto inštitúcia má hlboký význam. Subsidiarita a solidarita je najvlastnejšou pre rodinu. Rodina vytvára nielen silné puto medzi jednotlivými členmi, ale je aj prirodzene, je aj, ale aj prirodzenú solidaritu. Preto rodina, aby bola zdravá, potrebuje ochranu skrze inštitút manželstva, ktoré je základným predpokladom pre zdravú rodinu. V rozprave sa tu v podstate stretli dve témy a to sú témy manželstva, ochrany manželstva, rodiny a justície. Aj jedna, aj druhá problematika je veľmi dôležitá pre budúcnosť tejto krajiny. Pripomeniem to ešte raz. Ak my budeme mať zdravú rodinu, šťastné manželstvá, šťastné rodiny, budú vyrastať v nej aj šťastní jedinci. V neúplnej rodine, ak vyrastá to dieťa, nie je menejhodnotné, menejcenné, ale môže byť naozaj menej šťastné, chýba mu, hej, či už otec, alebo matka. Takisto aj ono to zdanlivo akoby nesúviseli tieto témy, ale oni naozaj súvisia, a to v tom slova zmysle, že ak budeme vychovávať dobrú spoločnosť aj zdravých jedincov a jednotlivcov, budeme mať ozdravenú a zdravú spoločnosť a celý spoločenský systém a rovnako budeme mať dobrých a spravodlivých sudcov, ktorí budú spravodlivo a čestne rozhodovať aj v citlivých otázkach. Kolega, ktorý tu spomínal, naozaj že v dnešnej dobe ten svet ako by sa naozaj pominul a v tých tzv. ľudských právach zachádzame až tak priďaleko, že naozaj bol prijatý zákon o eutanázii detí. Aby dieťa rozhodovalo o svojej budúcnosti, o svojom bytí alebo nebytí. Dieťa veľakrát má ešte ten hodnotový systém, možno nejak inak dokáže prijímať ho. Nedokáže pochopiť tú skutočnosť aj možno tej blížiacej sa smrti a toho zomierania. A dieťa žeby absurdne rozhodovalo o svojej budúcnosti, o svojom živote alebo, alebo o smrti. Neviem si to ani dostatočne predstaviť. Veľakrát je to aj u dospelého človeka, ktorý pod vplyvom bolesti a možno problémov zdravotných, ktoré má, a dlhodobo keď ich má, nemôže spať, nemôže spávať, tak veľakrát môže to byť vyjadrená aj tak, že keby som už to mal za sebou, keby som už možno zomrel. Ale to neznamená, že ja nechcem žiť. Každý človek má prirodzenú túžbu hlboko v sebe zakódovanú, aby žil, a človek má túžbu podľa možnosti po večnom živote. Každý a jeden a zvlášť aj to dieťa, samozrejme, že áno. Ale to zamieňanie tých pojmov a mýlenie tejto spoločnosti je čímsi, čo nie je ako správne. Nie je to správna cesta. Myslím si, aj návrh zákona, ktorý tuná je, ústavného zákona, ktorý tuná predkladáme v pléne Národnej rady, môže byť príkladom aj pre túto liberálnu Európu, dovolím si povedať, rútiacu sa kdesi do priepasti. Aj takáto malá krajina, ako je Slovensko, môže ukázať aj budúcu cestu, aj celej zjednotenej Európe a ja dovolím si povedať, že sa nám to podarí. Na záver chcem len povedať toľko, že predmetný ústavný návrh zákona všetkými svojimi desiatimi hlasmi, keby som ich mal, tak to s radosťou podporím. A ďakujem aj navrhovateľom, že predkladajú tento návrh zákona. Myslím si, že nemali by sme byť vzájomne žiarliví na to, že ty si práve ten, ktorý predkladáš takýto, by som povedal, dobrý a pekný návrh zákona. Veľakrát je tuná takáto vzájomná žiarlivosť a to je to potom to politikárčenie, kedy sú takéto prestrelky, a myslím si, že nemuseli by tu byť. Buď ide v princípe o vec, alebo ti ide len o nejaké politické body. A ja tie politické body, nebojím sa ich aj zrieknuť, aj keby som mal aj nejaké ti mínusy, hej, nebojím sa vôbec. V tej dobrej veci môžete vždycky aj do budúcna, ktokoľvek v tomto pléne, rátať s mojou podporou. A dobre, keď sa hľadá konsenzus, tak myslím si, že netreba sa za nič hanbiť. A ono na prijatie ústavného zákona je potrebných 90 hlasov poslancov tejto snemovne, tak ako to tuná kolega spomenul, hej, že 13 poslancov jednoducho nepresadí nič. Preto sa musí hľadať tá jednota. Nevidím tu nič negatívne a čosi, že sa tuná v dobrej veci spája SMER a KDH. Ja som tento návrh zákona tiež podpísal a s veľkou radosťou a stojím si za tým. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk).