B. Bugár, podpredseda NR SR: (2004-03-11):
Takže vystúpi pán poslanec Hrdlička ako prvý, nech sa páči  a potom pani poslankyňa Dubovská. J. Hrdlička, poslanec: Vážený pán predsedajúci, ctené kolegyne, kolegovia, vážený pán minister, dovoľte mi, aby som sa ja v krátkom vystúpení pridal k tomu, čo povedal náš kolega Karol Ondriaš. Takisto zdôraznil, že Komunistická strana Slovenska je zásadne proti navrhovanému opatreniu i preto, že spôsob, akým sa vláda k rozhodnutiu dopracovala, i samotný obsah rozhodnutia ukazujú na nepremyslenosť a živelnosť uvedených krokov a je zbytočným plytvaním finančných prostriedkov, ktorých, ako vláda sama tvrdí, je všade nedostatok. Uvediem niektoré argumenty či otázky na svoje tvrdenie. Po prvé. Ak sa seriózne uvažovalo o danej otázke, prečo potom vláda alebo ministerstvo obrany neplánovali na túto operáciu finančné prostriedky vopred? Alebo je to len momentálny nápad či snaha niekoho „blysnúť sa“ pred niekým? Kalkulovaná potrebná suma asi 70 mil. Sk sa teda jednoducho na uvedený účel vezme z rozpočtu rezortu ministerstva obrany, pretože peniaze, ktoré boli kalkulované na iné účely, už nemôže ministerstvo oželieť. Pritom nie je žiadnym tajomstvom, že potreba finančných prostriedkov je predovšetkým v oblasti modernizácie ozbrojených síl, ale aj na kvalitné zabezpečenie ľudí. Ani som nemusel robiť poslanecký prieskum o ozbrojených silách, aby som nemal informácie, že skoro pod oknami ministerstva obrany na Tureckom vrchu vojaci, ktorí absolvujú základný výcvik, nemajú teplú vodu na osobnú hygienu a vystrieľali minimum nábojov v základnom cvičení, lebo náboje sa šetria, neabsolvujú výcvik v používaní protichemických prostriedkov osobnej ochrany, pretože tieto prostriedky sú v dezolátnom stave. V mnohých prípadoch nie sú ubytovacie podmienky lepšie ani pre profesionálnych vojakov od Bratislavy počnúc a Trebišovom končiac. Po druhé. Vyslanie ženistov do Afganistanu vidím ako zbytočné aj preto, že je veľmi nepravdepodobné, že 16 či 17 vojakov môže nejako výrazne prispieť k odmínovaniu  afganského územia, ktorého rozloha je 647 500 km2. Ak sa chceme skutočne zapojiť do pomoci afganskému obyvateľstvu, bolo by podľa môjho názoru účinnejšie, aby sme tam vyslali štvrtinu alebo polovicu plánovaného počtu osôb, avšak ako inštruktorov, ktorí by naučili 100 afganských vojakov alebo iných bezpečnostných zložiek pomôcť Afganistan odmínovať. Našu republiku to bude stáť štvrtinu alebo polovicu zo sumy 70 mil., teda v tom prípade, ktorý som načrtol. A efekt, teda rozloha územia, ktoré si môžu Afganci sami odmínovať, je omnoho väčšia a efektívnejšia. Takto pripravení špecialisti potom môžu fungovať vo vlastnej krajine nielen krátku dobu, ale roky, až do úplného odmínovania územia. Pri vyslaní aktívnej ženijnej jednotky my budeme zaviazaní posielať našich vojakov na ich x funkčných období, pričom náklady na misie budú prirodzene narastať v závislosti od inflácie, valorizácie a podobne. Myslím, že ministerstvo obrany bude mať kde vložiť ušetrené milióny korún. Myslím si, že návrh uvedený ministrom obrany pánom Liškom je iba politickým gestom, akousi snahou demonštrovať našu prítomnosť v Afganistane spolu s ďalšími 34 krajinami sveta, avšak bez ukázania konečného efektu z ich prítomnosti a ceny, akú táto prítomnosť stojí, jednoducho za veľa peňazí málo muziky. Na záver chcem v krátkosti zdôrazniť, že naozaj klub Komunistickej strany Slovenska nemôže podporiť vyslanie slovenských ženistov do Afganistanu nielen z tohto finančného hľadiska, ale predovšetkým z morálnych dôvodov. (Ruch v sále.) Ďakujem pekne za pozornosť.