Fedor, Martin, poslanec NR SR (2014-01-29):
Po tri a pol hodinách diskusie podnetnej, samozrejme, ďakujem, pani predsedajúca. Vážené kolegyne, kolegovia, ak dovolíte, moje vystúpenie budem orientovať na to, ako niektorým situáciám predchádzať, lebo keď sa niektoré situácie stanú, pravda sa už hľadá ťažko a dobré riešenia neexistujú. Niekde máme vážny problém, keď sa do sporu dostanú verejná ochrankyňa práv a minister vnútra a keď pritom padajú jednak urážlivé, jednak vážne obvinenia a pre verejnosť možno aj neoveriteľné tvrdenia, ktoré sú navzájom v rozpore. Nehovorím iba o spôsoboch, akými vláda vykázala pani ombudsmanku z rokovania vlády aj s jej správou. Aj toto samo osebe je, samozrejme, vážna vec a vláda by sa mala podľa môjho názoru aspoň ospravedlniť pani ombudsmanke, ale aj poslancom parlamentu, ktorí ju zvolili do funkcie. Aký návod dostávajú ľudia, keď sa takto voči sebe správajú dve ústavné inštitúcie? Chcem ale hovoriť predovšetkým o podstate sporu, o zásahu polície v Moldave, o pochybnostiach, ktoré vzbudil, a protichodných hodnoteniach, ktoré vyvolal. Bolo len otázkou času, kedy sa takto stretneme, kedy sa budeme aj tu, na parlamentnej pôde, zaoberať nejakým policajným zásahom, ktorého zákonnosť alebo adekvátnosť bola vzápätí spochybnená, lebo, bohužiaľ, nejde o ojedinelý jav. My tu nemáme možnosti ani právo posúdiť, ktorý policajný zásah bol alebo nebol adekvátny, ale si myslím, že dokážeme posúdiť, kde ide len o nejaké rečičky a kde sa javia dôvody na pochybnosti opodstatnené. Občania sú s tým konfrontovaní pomerne často. Auto s mladými ľuďmi odstavené políciou na diaľnici, streľba, neadekvátna osobná prehliadka mladej ženy, naokolo hotové policajné manévre. Všetko spolu trochu priveľa, dokonca aj keby bol taký zásah opodstatnený. Ale nebol. Tí mladí ľudia nič nezákonné neurobili, ani nebol dôvod ich z toho podozrievať. Ale v skutočnosti vraj nikto pri zásahu nepochybil. Nepochopiteľne agresívny výsluh novinárky v súvislosti s jej písaním o Vojenskom spravodajstve. Muž obviňuje políciu, že ho zbili a neoprávnene poslali na psychiatriu. Posledný zásah, resp. nezásah v Nitre. To je len niekoľko prípadov, ktoré zachytili médiá v posledných mesiacoch, niektorým z nich sme sa venovali aj my poslanci. Preverovala ich policajná inšpekcia a žiadne pochybenia polície sa oficiálne nenašli. Lenže, bohužiaľ, pochybnosti zostali. V niektorých prípadoch sa ani nečudujem. Myslím si, že by sa nemal čudovať ani minister vnútra. Radšej by mal hľadať dôvody, prečo ľudia neveria, prečo pochybujú. A mal by to byť aj záujem samotnej polície. Lebo ani nové autá, ani nové pištole, ani nič podobné nezvýši autoritu a efektívnosť polície tak, ako keď ľudia polícii dôverujú a keď sú na jej strane. Ale aby sme toto dosiahli, pochybenia a pochybnosti musia byť vždy riadne a nestranne vyšetrené. Dnes, žiaľ, neexistuje taká autorita, ktorej by ľudia dôverovali. Myslím ale, že existuje jedno dobré riešenie, vytvorenie samostatnej silnej a kompetenciami vybavenej inšpekcie. Táto bude vyčlenená spod priameho dohľadu a riadenia ministra vnútra. Treba vytvoriť autoritu, ktorej nestrannosti budú môcť občania uveriť. Lebo tí, ktorí sú preverovaní, a tí, ktorí preverujú, nebudú mať rovnakého politického šéfa. A to sa netýka len pána ministra osobne, ale každého ministra vnútra. Generálna inšpekcia bezpečnostných zborov bude tak preverovať podozrenia nielen voči polícii, ale pod jej záber by spadali aj príslušníci iných represívnych zložiek. Som presvedčený, že do veľkej miery máme tu systémový problém alebo, ak chcete, nedostatok, ktorý spôsobuje, že možné pochybenia príslušníkov polície nedokáže nikto objektívne vyšetriť či preveriť. Dôvera občanov v nestranné vyšetrenia prípadov pochybení policajtov nemôže narásť, ak minister vnútra zadá smerovanie vyšetrovania hneď na úvod, ešte pred samotným šetrením inšpekcie, ktorá je priamo podriadená – komu asi? – práve ministrovi vnútra. Niekde zrejme máme systémový problém. A azda každý z nás už narazil na neúplné, nepresvedčivé alebo laxné preverovania policajných prešľapov. A toto potom, bohužiaľ, vrhá tieň aj na incidenty, v ktorých polícia nepochybila. Opravme teda chybu v systéme, že neexistuje nezávislá a všeobecne rešpektovaná autorita v oblasti, kde ju veľmi potrebujeme pri kontrole a vyšetrovaní podozrení a pochybení príslušníkov našich bezpečnostných zborov vrátane polície. Pani ombudsmanka akokoľvek dobre odvádza svoju prácu, nemôže suplovať prácu kontrolných orgánov v takom širokom meradle. Je chvályhodné, keď upozorní na vykričané prípady a navrhuje dokonca riešenia. A za to jej paradoxne sa dostáva urážok a zhadzovania. Pravda je, že pani ombudsmanka spolu s jej inštitúciou ostáva azda poslednou nezávislou inštitúciou, ktorú táto vládna moc ešte neprevalcovala. Ďakujem za pozornosť.