Šimečka, Michal, podpredseda NR SR (2023-11-14):
Ďakujem veľmi pekne. Pán predseda, vážené pani poslankyne, páni poslanci, vážený predseda vlády, vážení členovia a členky vlády, diskusia o programovom vyhlásení vlády je jedným z pilierov parlamentnej demokracie. A hoci ja osobne, aj my v Progresívnom Slovensku považujeme túto vládu Roberta Fica za hrozbu pre budúcnosť Slovenska, k tomuto inštitútu a k tomuto dokumentu chceme pristupovať s úctou a rešpektom. Budeme ho, samozrejme, ako opozícia kritizovať, budeme poukazovať na to, čo tam je zlé, čo tam chýba, ale zdržíme sa pritom osobných útokov alebo vulgarizmov, alebo lacného divadla, lebo to nie je náš štýl politiky. Teraz dovoľte k samotnému dokumentu. Ak by som ho mal ohodnotiť krátko jednou vetou, povedal by som, že programové vyhlásenie tejto vlády je nedostatočné a je zaseknuté v minulosti. Nielenže ním vláda neplní svoje vlastné sľuby, sľuby, ktoré tie strany dali pred voľbami, ale vôbec neodpovedá a nereaguje na tie hlavné výzvy, ktorým dnes Slovensko čelí. Dámy a páni, programové vyhlásenie vlády je stavebným kameňom, základným stavebným kameňom každej exekutívy a vláda ním má preukázať svoju kompetenciu, svoju schopnosť ukázať, že vie, čo chce a že vie, ako to dosiahnuť. Potrebuje to ako svoj návod, ako svoj plán, ako realizovať svoje ciele. No a musím konštatovať, bohužiaľ, že toto predložené programové vyhlásenie, že mu chýba obsah, chýba mu cesta a chýba mu aj cieľ. Je vágny, je deravý a je nekonkrétny. A, dámy a páni, ak je taký plán na vládnutie tejto vlády, tak presne také bude aj vládnutie. Akoby ani nešlo o vládu štvornásobného premiéra, veľmi skúseného politika, ktorý by už mal vedieť, ako stanoviť ciele a ako ich dosiahnuť. Ale to nie je pravda. V tejto chvíli nám Robert Fico predkladá programové vyhlásenie, ktoré je kompilátom rôznych pasáží naozaj rôznorodej kvality. Sú tam úplné nezmysly a úlety, sú tam viaceré škodlivé a nerealizovateľné návrhy a sú tam aj pasáže, ktoré asi celkom solídne spísali ministerskí úradníci, ale ktoré nikdy nebudú naplnené, lebo toto nie je a nebude étos štvrtej vlády Roberta Fica. A to vieme aj preto, lebo vieme, ako vládol predtým. A mimochodom, vláda to sama v tom dokumente naznačuje, keď často akýkoľvek konštruktívny návrh potom vyvracia na ďalšej strane alebo v ďalšej časti toho dokumentu. A ukazuje sa a potvrdzuje sa, že jediné, čo túto vládu motivuje, na čo skutočne mala plán, je pomsta, sú čistky na ministerstve vnútra. To vidíme už v prvých dňoch. Tam ten plán a tá cesta a ten cieľ skutočne existuje. A na rozdiel od pána premiéra podľa mňa stále má zmysel povedať si, kde sa Slovensko nachádza a čo sú jeho hlavné výzvy, Slovensko v 21. storočí v Európskej únii. Mnohí z nás viete, že prakticky vo všetkých rebríčkoch sa prepadávame na posledné priečky v rámci Európskej únie. Naše hospodárstvo, a dnes vyšla správa o tom, že náš hospodársky rast je jedno percento. Máme rastúci deficit a rastúci dlh. Máme jednu z najnižších produktivít práce, ale aj kvalitu života, keď si tu porovnáme s okolitými krajinami. Prestali sme ekonomicky dobiehať západnú Európu, naopak sa jej stále vzďaľujeme a to je aj zodpovednosťou a dielom vlád, ktoré tu boli za posledných dvadsať rokov a väčšinu z nich riadil Robert Fico alebo politici SMER-u a HLAS-u. Rovnako vieme, že na Slovensku umierajú ľudia zbytočne skoro. V nemocniciach sa im nedostáva nielenže základná zdravotná starostlivosť, ale často ani základná ľudská dôstojnosť. Do ambulancií cestujú ďaleko na bežné vyšetrenia, u špecialistov čakajú neznesiteľne dlho, na prevenciu v zdravotníctve náš štát myslí iba minimálne. Čo sa týka školstva, tak rovnako vieme, že naše školy nedokážu zaplatiť kvalitných učiteľov, že naše deti sa stále musia memorovať nezmyselné zastaralé poučky, ktoré v živote nikdy nevyužijú. Školám chýbajú asistenti, moderné učebnice, chýbajú pomôcky, špeciálne potreby a na univerzity, na univerzity naši študenti chodia do zahraničia a odtiaľ sa už nikdy nevrátia a tým pádom Slovensko stráca to najcennejšie, čo má, stráca ľudský kapitál. Dámy a páni, veľa sa tu hovorilo v tých prvých dvoch prejavoch o sociálnom štáte, o sociálnom pilieri. Ale my vieme, že náš sociálny systém zlyháva, že je neadresný a že zabúda, že zabúda na tých najslabších, na jednorodičov, na chorých ľudí, na starších ľudí, na ľudí, ktorí sú zneužívaní, opustení, mnoho z nich sa prepadáva do stále väčšej izolácie, alebo je v pasci generačnej chudoby, niektorí končia bez domova. A keby sa tieto problémy riešili tam, kde vznikajú, keby sa riešili v zárodku, nielenže tým by sme pomohli desaťtisícom ľudí, ale by to aj štát stálo menej peňazí. Rovnako, dámy a páni, pokiaľ ide o spravodlivosť, tá dostala už za prvé týždne tejto vlády toľko faciek, že ledva stojí na nohách. A už doteraz mala veľké problémy, mnoho ľudí, príliš veľa ľudí na Slovensku sa spravodlivosti nevie domôcť. Máme nezmyselne dlhé súdne procesy a prieťahy, ale aj drakonické tresty. Tým najvypuklejším príkladom drakonických trestov sú roky v base, ktoré strávia ľudia za pár jointov. Často je to viac, než v base strávia vrahovia alebo mafiáni. A aby som nezabudol k tej spravodlivosti a právnemu štátu, to, čo sme nazývali korupčná chobotnica, je, bohužiaľ, stále živá a zdá sa, že bude ešte ďalej. Pokiaľ ide o ľudské práva, súčasť spravodlivosti treba si pripomínať, že na Slovensku sú stále desiatky tisíc ľudí vrátane detí, ktorí nemajú rovnaké práva ako my všetci ostatní len preto, kým sú, koho ľúbia, kto sú ich rodičia alebo aká je ich identita. Dámy a páni, slovenská príroda čelí jednému útoku za druhým. A teraz naozaj nemám na mysli iba globálnu klimatickú krízu, o ktorej, samozrejme, vieme a s ktorou sa treba na Európskej úrovni a aj na národnej úrovni popasovať čo najskôr. Hovorím aj o tom, že ak je tu niečo, na čom sa všetci zhodneme, že je možno pilierom našej národnej hrdosti, čo nás všetkých napĺňa hrdosťou, tak je to naša príroda v našich národných parkoch. Ale, bohužiaľ, ešte aj tu tento pilier našej hrdosti na Slovensku sa nám táto vláda chystá odpíliť za pomoci rôznych drevárskych, developerských alebo poľovníckych lobby. Mizne nám tu pred očami národné bohatstvo. A tým, samozrejme, aj trestuhodne zanedbávame zdroje, ktoré budeme potrebovať na zelenú transformáciu. Pán premiér veľa hovoril vo svojom prejave o zahraničnej politike, o nejakej novej suverenite v zahraničnej politike. A to, kde sa asi môžeme zhodnúť a možno aj s ním, je, že skutočne Slovensko čelí v zahraničnej politike veľkým krízam a výzvam, ktoré zasahujú aj náš bežný život a našu bezpečnosť. Ruská agresia a vojna na našej východnej hranici, migračná kríza, terorizmus, konflikt na Blízkom východe, ale aj vyostrujúca sa hospodárska konkurencia medzi Európskou úniou, Spojenými štátmi a Čínou. To všetko si vyžaduje sebavedomú, zodpovednú a predvídateľnú zahraničnú politiku. To, že pred svoju zahraničnú politiku dáte prívlastok suverénna, ešte z nej takú nerobí a nerobí z nej zahraničnú politiku, ktorú budú naši partneri rešpektovať a ktorá nám vďaka spolupráci s partnermi umožní dosahovať naše ciele a naše záujmy. A teraz, dámy a páni, keď sme sa pozreli na to, čomu Slovensko čelí, tak si povedzme, aké riešenia, aké odpovede ponúka vláda vo svojom programovom vyhlásení. Namiesto naštartovania ekonomiky píše iba o zvyšovaní daní, či už pre ľudí, alebo pre firmy. No a zvyšovanie daní je ľahké, to dokáže každý. To, čo Slovensko dnes potrebuje, to, čo naša stagnujúca ekonomika potrebuje, je povzbudiť podnikavosť, odstrániť prekážky, ktoré ľuďom a firmám stoja v ceste, pomôcť zvýšiť produktivitu práce a zväčšiť teda ten pomyselný koláč, z ktorého sa potom vyberajú a delia dane. Takže sa pýtam, kde sú všetky tie riešenia technologického transferu, kapitálového trhu či financovania investícií? Namiesto zastavenia toho odlivu mozgov, ktorý tu pozorujeme, a odchodu mladých ľudí ponúka vláda len zopár fráz a jedno zriadenie nič nehovoriacej novej inštitúcie. Namiesto jednoznačnej podpory obnoviteľných zdrojov sa vláda špeciálne, pre mňa nepochopiteľne, zameriava iba na úlohu zemného plynu. A to sú pasáže v tom dokumente, ktoré akoby písala plynárenská lobby. Akoby táto vláda vôbec nerozumela tým príležitostiam pre našu ekonomiku, ktorej sa otvárajú zelenou transformáciou a zdrojmi, ktoré na to máme aj z Európskej únie. To je niečo, čo by Slovensko dokázalo postaviť opäť do čela moderných konkurencieschopných ekonomík. Pokiaľ ide o sociálne otázky, jednorodičovské domácnosti na Slovensku tvoria 12 % domácností a sú to práve často tie najchudobnejšie, najzraniteľnejšie, najviac ohrozené chudobou. No v tomto dokumente o tom nie je ani slovo, žiadne riešenia, presne nula pre jednorodičovské domácnosti, ako vravím, tie najohrozenejšie často. Pokiaľ ide o školstvo, tam opäť namiesto konkrétnych, merateľných opatrení sa tam píše o vágnych pojmoch, ako že znovu zavedieme zdravý rozum vo vzdelávaní. Pritom sa zabúda na dlhodobý problém, ktorým je nedostatok inklúzie alebo desegregác... potreba desegregácie detí v školách z marginalizovaných rómskych komunít. Už som o tom hovoril, dámy a páni, namiesto väčšej ochrany nášho prírodného bohatstva a našich národných parkov chce vláda túto sústavu prehodnotiť. Neviem, čo to znamená, ale v kontexte slov ministra životného prostredia a niektorých iných predstaviteľov koalície to znamená iba snahy o zmenšenie ochrany našej prírody. A mimochodom zmienky o napríklad adaptácii na klimatickú zmenu, tú by sme tam hľadali ťažko. Pokiaľ ide o dôchodky, pokiaľ ide o udržateľnosť dôchodkového systému, namiesto jasného plánu, ako zlepšiť jeho udržateľnosť, tam je iba veta o tom, že vláda prehodnotí efektívnosť všetkých troch pilierov, čo opäť nevieme, čo znamená, to môže byť čokoľvek, ale z toho, ako poznáme strany tejto vládnej koalície, tak podľa mňa to znamená iba hrozbu pre sporiteľov v II. a III. pilieri. Pokiaľ ide o médiá, kultúru, tak opäť namiesto toho, aby sa vláda snažila podporiť kvalitu a nezávislosť verejnoprávnych médií, tak chce rozdeliť RTVS, aby ho mohla politicky ovládnuť a od momentu nástupu do funkcie a vlastne aj z tohto pódia vláda neustále útočí na nezávislé a kritické médiá, ktoré jej nejdú na ruku. V zahraničnej politike namiesto toho, namiesto toho, aby sa vláda jasne postavila k hrozbe, ktorú predstavuje agresívna zahraničná politika Ruskej federácie a Putinovho režimu, tak strká hlavu do piesku, o hrozbe zo strany Ruska pre európsku bezpečnosť nie je v programe ani slovo. Tak to snáď naozaj pán minister zahraničia alebo vláda nemyslí vážne. To je naozaj ako deti, ktoré sa tvária, že keď niečo nevidia a budú zatvárať oči, tak tá hrozba zmizne. Ďalšie veci tam chýbajú. Pred, pred parlamentnými voľbami ste pomaly každú chvíľu zvolávali mimoriadne schôdze o tom, že treba kompenzovať, že treba kompenzovať komunálu výpadky z príjmov, že treba pomôcť samosprávam. No a teraz, keď máte moc a keď ste napísali program, tak o tom tam nie je nič relevantné. Naopak chcete, a už to tu bolo povedané, chcete znižovať tresty za korupciu na niečo, čo bude naozaj iba malá pokuta alebo podmienka. Neviem, prečo práve za korupciu, možno je to naozaj preto, lebo, lebo to intímne poznáte, ale zase úplne ignorujete situácie, v ktorých tie tresty naozaj sú drakonicky až šikanózne vysoké vrátane prepadnutia majetku. Už som tu o tom hovoril, týka sa to napríklad, ale výlučne nielen ľudí, ktorí kvôli nejakým mastičkám trčia roky v base. Namiesto boja proti korupcii sa radšej chystáte ovládnuť špeciálnu prokuratúru a podriadiť ju prokuratúre generálnej. Rovnako spomeniem zdravotníctvo. Chýba tu úplne jasný záväzok na výstavbu štátnej, veľkej štátnej nemocnice v Bratislave, ktorú všetci vieme, že potrebujeme. Chýba tu riešenie pediatrickej krízy, o ktorej sa veľa hovorilo pred voľbami. Chýbajú tu riešenia, ktoré by prilákali naspäť doktorov a sestry, zdravotníckych pracovníkov na Slovensko alebo chýba akákoľvek zmienka o kvalitnejšom pôrodníctve, ktoré potrebujú naše ženy. A takto by sa dalo pokračovať veľmi dlho a bude sa pokračovať veľmi dlho a moji kolegovia a kolegyne z PS rozoberú toto programové vyhlásenie vlády, kapitolu po kapitole. Veľmi krátko by som sa rád prihovoril aj tým voličom, ktorí volili strany vládnej koalície aj na základe tých sľubov, ktoré jej tieto strany dali. Aj títo voliči majú právo vedieť, koľko z tých sľubov sa premietlo do programového vyhlásenia vlády, lebo sami politici vládnej koalície to asi nepovedia, tak mi dovoľte urobiť tento odpočet za vás. Lacnejšie potraviny, tak naozaj chcem vidieť, chcem vidieť od pána ministra pôdohospodárstva alebo od pána premiéra, alebo od ministra financií, kde v programovom vyhlásení vlády sa hovorí, že sa vláda zasadí o nižšie ceny potravín? Rovnako lacnejšie energie alebo lacnejšie hypotéky, aký je tam konkrétny udržateľný nástroj, ktorý by vláda v tomto programe predniesla? Zastavenie migrácie? Tak aký je nejaký zmysluplný plán, zmysluplný plán tejto vlády na zastavenie migrácie? Odmieta európsky kompakčný, teda európsky migračný pakt. Zároveň ale, to sa asi všetci zhodneme, že tie manévre, jednodňové, s vodným delom na maďarsko-slovenskej hranici nepredstavujú plán na zastavenie migrácie. Rovnako 13. dôchodky, tento rok nebudú a budúci rok na ne nie je finančné krytie. Sľubovali ste mier, sľubovali ste, že Slovensko sa zasadí o mierové riešenie ruskej agresie. No tak kde je nejaký mierový plán, s ktorým by ste teraz prišli a na ktorý by kývol Vladimír Putin? A rovnako keď sa bavíme o konsolidácii verejných financií, zatiaľ sme toho veľa nepočuli. Pred voľbami ste hovorili o tom, že tá konsolidácia bude bez toho, aby sa to dotklo ľudí. No tak už teraz hovoríte o zvyšovaní daní, ktoré sa bezpochyby ľudí dotkne. A ako vravím, takto by som mohol, mohol ešte dlho pokračovať a potom budú pokračovať moji kolegovia, ale chcem na záver jednu základnú otázku nastoliť a položiť na ňu odpoveď a to je, čo znamená všetko toto pre Slovensko? Pán premiér hovoril, že v roku 2027, ak sa podarí naplniť toto programové vyhlásenie vlády, tak, ak si správne pamätám, tak Slovensko alebo ľudia na Slovensku budú žiť lepšie, bezpečnejšie. No bude to opačne. Tá odpoveď je, že toto programové vyhlásenie znamená premrhanú šancu. Táto vláda je štyri roky. Znamenajú premrhanú šancu pre dôstojnejší, kvalitnejší život pre nás, pre našich rodičov a pre naše deti. Ak bude programové vyhlásenie schválené v tejto podobe a ak vláda bude postupovať podľa neho, tak Slovensko čakajú roky stagnácie, naši partneri v Európskej únii, naši susedia nás ešte viac predbehnú, ešte viac ľudí zo Slovenska odíde. Naša ekonomika bude ešte viac zaostávať, či už v modernizácii, alebo v produktivite práce, alebo v prechode na zelenú transformáciu. Rovnako bude zaostávať naša vzdelanosť, naše zdravie. Utrpí tým spravodlivosť, sociálny zmier, ale aj príroda. A to všetko iba preto, lebo ste nemali a nemáte žiadny plán, lebo v skutočnosti vás nezaujíma budúcnosť Slovenska. V skutočnosti vám ide o jediné, a to je beztrestnosť a pomsta. A doplatia na to všetci ľudia na Slovensku. Viete, vládnuť s takýmto programovým vyhlásením vlády je ako neriešiť bolesť zubov, že na chvíľu to oklamete tabletkami proti bolesti, ale to neprejde a nakoniec vás tá bolesť dobehne, nakoniec budete musieť ísť k zubárovi a bude nás to všetkých stáť oveľa viac bolesti a oveľa viac peňazí. Úlohou našou ako najsilnejšej progresívnej, najsilnejšej opozičnej strany je urobiť všetko pre to, aby k tejto stagnácii a premrhanej šanci nedošlo. Využijeme na to všetky možnosti, každý nástroj, ktorý nám opozičná politika dáva. Budeme to robiť slušne, odborne, aktívne a tvrdo a začiatkom toho bude, že budeme hlasovať proti tomuto vyhláseniu vlády a proti jej dôvere. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)