B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-12-15):
D. Podracká, poslankyňa: Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, kolegovia poslanci, kolegyne poslankyne, dovoľte mi ako spolupredkladateľke povedať pár slov o dôvodoch, ktoré nás viedli k predkladanej novele. O zmenách úpravy sankcií odvysielania oznamu o porušení zákona, pozastavení a vysielania programu alebo jeho časti podrobne hovorila pani poslankyňa Mušková, rovnako ako aj o úprave procesného postupu pri vybavovaní sťažností. Čiže k tomuto sa nebudem vyjadrovať. Svoj diskusný príspevok chcem zamerať na presnejšiu právnu úpravu povinností vysielateľov súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti a ochrany maloletých s ohľadom na novodobý fenomén, ktorým sú reality show. Obe tieto oblasti spadajú do paragrafov v pôsobnosti 19 a 20. Keď rozmýšľame z takého filozofického pohľadu o tom, čo to je vlastne reality show, povedala by som, že ide skôr o psychosociologický kultúrny fenomén, ktorý skutočne niekedy presahuje medze etiky a morálky, čo sa v určitej miere pokúša riešiť aj táto novela. Reality show k nám prišli zo Západu, kde sú v ponukách vysielateľov už niekoľko rokov, či už ide o Big Brother, či Vyvolených. Dnes sa už hovorí o celosvetovom vysielaní Big Brother, ale aj ostatných reality show, vznikajú druhé a tretie série a možno sa reality show stanú novou formou seriálov hraných na živo bez platených scenáristov a hercov, možno je to len prechodné obdobie, ktoré zanikne a príde niečo nové, nevieme, ale preto sa chceme týmto zaoberať. Takým pôvodným pokusom o reality show na Slovensku boli Mojsejovci. Napriek tomu, že išlo o veľmi nízku duchovnú úroveň, tak až 10 alebo 15 percent divákov radi tento program pozerali. Keď sa opýtame, kto je otcom myšlienky reality show, tak musím odpovedať, že niet žiadnych pochýb o tom, že to je George Orwell, anglický spisovateľ, ktorý sa preslávil knihou 1984,  hovorí sa o tom, že tam išlo iba o, keby sme to zobrali na naše pomery,  preobrátenie tých čísiel 1948, čím naznačím, čo naznačujem. Kniha bola víziou kamerového systému kontroly na verejných aj neverejných miestach, čiže nielen vonku, ale aj doma, v súkromí a istou legislatívnou nápravou, ktorú sme urobili aj na území Slovenskej republiky, je ochrana osobných údajov. Vieme, aký to je citlivý problém a ako sa s tým zaobchádza, čiže určité bariéry sme voči ochrane súkromia zaviedli aj týmto zákonom. Ale ak sa vrátim znova k reality show, dej tejto, to poviem len dvoma vetami, sa odohráva v Londýne pod nadvládou Veľkého brata – Big Brother, to všetko sú termíny Georgea Orwella, ktorý vládne celej Oceánii. Neexistuje vlastne miesto, kde by ľudia neboli sledovaní, kde by neboli televízne obrazovky, kde by nebolo ono veľké oko Veľkého brata a Veľký brat je všade, pretože všetko vidí a počuje. Ústredným sloganom je heslo Veľký brat ťa pozoruje. Literárne vzaté, aby som skončila s literárnym výkladom tejto problematiky, je to orwellovčina, ale ak sa na to pozrieme z politického pohľadu, tiež je to istý druh orwellovčiny v mediálnom priestore, ktorá premenúva zábavu na hru, na reality show, ktorá má veľmi vážne spoločenské dôsledky. Kým podľa Orwella slogany, ktoré treba používať, sú: Vojna je mier, Sloboda je otroctvo, Nevedomosť je sila, tak v reality show, ktoré môžeme pozorovať aj každý večer, sa rozšírili o veľmi nebezpečné, teda psychologicky aj sociologicky nebezpečné nové pravidlá hry, ktoré zasahujú do štruktúr osobností, a tieto nové slogany, ktoré, samozrejme, sa neproklamujú, ale sú v týchto reality show obsiahnuté, sú napríklad takéto: Súkromie je verejné, Pravda je udávanie protivníka alebo vždy, keď je ten duel, tak takéto udávanie protivníka tam existuje. Zmyslom sú peniaze. Hodnoty – sex a láska sú zábavná spoločenská hra a tak ďalej. Odhaľuje to istý spoločenský trend, ktorý je nebezpečný, a to je voyeurizmus vysielateľa, voyeurizmus štátu, voyeurizmus niekoho iks, čiže Veľkého brata, ktorý v podstate má rôzne následky na psychiku, pretože oslavuje myslenie a človek je takýmto spôsobom ľahko manipulovateľný. Mohli ste viackrát vidieť, ak ste pozerali reality show, čo ľudia v tých spovedniciach hovoria už po 60 dňoch pobytu vo vile, že už nevedia vlastne, kto sú, aká je ich identita, čo je pravda, čo je lož, kto sú vlastne oni sami, prečo sú tam vlastne a jedinou víziou, ktorú majú v hlave, to je tých 11 miliónov. Rozhodne toto nie je teda kultúra alebo trend spoločnosti, ktorým by sme mali pokračovať. Do reality show sa dostávajú aj deti. Ako príklad uvediem takú menšiu reality show – výmena manželiek a jeden český príklad, ktorý sa stal asi pred jeden a pol mesiacom. V priebehu relácie takejto reality show sa zverejnilo, že dieťa v tejto rodine trpí vážnym zdravotným hendikepom. Keď sa o tom po odvysielaní dozvedeli spolužiaci, okamžite svojho rovesníka, teda spolužiaka z triedy vyčlenili z kolektívu a začali ho podrobovať zosmiešňovaniu, urážkam a ponižovaniu. Dieťa sa cítilo veľmi zle, zhoršil sa mu prospech, nechcelo sa mu chodiť do školy, a keď oslovili vysielatelia matku dieťaťa, čo si o tom myslí, povedala, že jej je to úplne jedno, lebo žiaden zákon nemôže zastaviť tok peňazí prúdiacich do ziskov vysielateľov. Zmyslom nami predkladanej novely je teda, aspoň z môjho pohľadu, najmä teda k § 19 a § 20 nová povinnosť vysielateľa vykonať sankciu uloženú rozhodnutí rady, ktorá je zatiaľ absentujúca v § 66, ale v § 66 sa teraz dokladá, čiže bude lepšie vykonateľná, a ďalej umožňuje uložiť vysielateľov vyššie sankcie v tých prípadoch, keď je obsah za hranicou akceptovateľnosti, čo teda posúdi samotná rada. Pristupujeme k novele s vedomím, že sankcia musí určiť hranicu, ktorú vedome, ak vysielateľ poruší, musí za to niesť aj následky, a z hľadiska právnej čistoty bude toto nie dvojznačne vykladateľné, ale len jednoznačne vykladateľné. Ako perličku akéhosi antireality show uvediem to, čo sa stalo v Anglicku, kde po reality show Big Brother vznikla reality Big Read – Veľké čítanie, čo iniciovala vláda a ľudia sa zapájali do čítania, revitalizovali sa knižnice, predávali sa knihy a tak ďalej. Čiže ukázalo, a aj verejnosti, že existujú aj iné druhy reality show, kultúrne reality show a malo to tam veľký úspech. To je  aj naša cesta ku kultúrnej spoločnosti a istej vyššej legislatívnej spravodlivosti a k politickej kultúre. Ďakujem.