Zajac, Pavol, poslanec NR SR (2014-10-16):
Vážený pán podpredseda Národnej rady, pán minister, pani spravodajkyňa, dámy a páni, v prvom čítaní som už povedal, že korupcia je rakovina našej spoločnosti. Podľa odhadov odborníkov sa z verejných financií stráca ročne okolo 500 mil. eur. Dostal som aj nejaké maily od ďalších ľudí, ktorí hovorili, že je to ešte viac. Hovorím o verejných financiách, nie o tých ďalších. A je to problém. A potrebujeme nielen jednotlivcov, ktorí budú poukazovať na jednotlivé korupčné kauzy, ale potrebujeme aj systémové opatrenia. A jedným z takýchto opatrení je zákon o ochrane oznamovateľov korupcie. A preto s meritom tohto návrhu my súhlasíme, dokonca, ako pán minister povedal, tento návrh zákona je vo veľa opatreniach zhodný s tým, ktorý predkladalo KDH niečo pred vyše rokom. A v tom sa zhodujeme, že je potrebné, aby sme v štátnej, verejnej správe chránili tých, ktorí oznámia korupciu. A taký bol návrh zákona z dielne KDH, ktorý prešiel aj prvým čítaním v pléne Národnej rady, aj druhým čítaním prešiel a až v treťom čítaní ho vládni poslanci odmietli. Medzi prvým a druhým čítaním, keď sa týmto návrhom zákona z dielne KDH zaoberala vláda, bolo nám vytýkané alebo odporúčané, aby sme vypustili z návrhu zákona odmeňovanie takýchto oznamovateľov korupcie. A aj keď veľmi neradi, tak sme s úmyslom, aby ten zákon prešiel, aby sme mali teda aspoň nejaký návrh zákona na Slovensku, sme toto odmeňovanie vypustili. Vidím pána kolegu Lipšica, ktorý nesúhlasí. Naozaj s dobrým úmyslom, aby Slovensko malo už pred vyše rokom aspoň nejaký zákon, ktorý by chránil oznamovateľov korupcie. Ale aj tak v treťom čítaní vládni poslanci to zamietli. O to paradoxnejšie vyzerá, že návrh zákona, ktorý predkladá dneska ministerstvo vnútra, v sebe skrýva v § 9 aj prípadnú odmenu, dokonca aj jej maximálna výška je navrhnutá tak, ako to navrhovalo aj KDH do výšky 50-násobku minimálnej mzdy. Takže vlastne je to taký návrh, ktorý v prvom čítaní, teda v prvom čítaní navrhovalo aj KDH. A s tým sa dá súhlasiť. Poviem, s čím sa v tomto návrhu zákona nedá súhlasiť a tam sa líšime aj v tom, aký bol návrh z dielne KDH, aký je návrh z ministerstva vnútra. A to mi – aj mne osobne, aj ďalším mojim kolegom, ale aj z ďalších klubov – vadí na tomto návrhu zákona, a to, že tento návrh zákona zavádza ďalšie byrokratickoadministratívne opatrenia pre firmy nad 50 ľudí. Sám navrhovateľ v dôvodovej správe píše o tom, že sa to dotkne 3 400 firiem na Slovensku. Takže týmto návrhom zákona ideme zaviesť povinnosť mať zodpovednú osobu, mať vnútorný predpis pre 3 400 firiem. Následne Inšpektorát práce môže takéto firmy kontrolovať, alebo musí takéto firmy kontrolovať a pod sankciami, ktoré sú v § 14, to znamená poriadková pokuta 500 eur, správne pokuty až do výšky 20-tisíc eur, to nie sú malé čiastky pre firmy na Slovensku. A naozaj neprajem si, aby firmy na Slovensku, 3 400 firiem sa odrazu stalo možno veľmi dobrým úlovkom pre Inšpektorát práce, ktorý teraz bude chodiť a okrem iných záležitostí, ktoré kontroluje, povie: Máš zodpovednú osobu, máš vnútorný predpis? Ak to náhodou nebudú mať alebo tam niečo nebude v poriadku, bum, pokuta 500 eur za toto. To sa mi zdá, že to je ďalšie administratívnobyrokratické zaťaženie pre tieto firmy. A ony ich nemajú málo, nemajú ich málo, povedzme si otvorene. Ten, kto podniká v poľnohospodárstve alebo potravinárstve, ale aj v stavebníctve, tých predpisov, nariadení, ktoré môže kontrolovať Inšpektorát práce, je niekoľko sto a naozaj tí živnostníci, podnikatelia niekedy naozaj nevedia, že či majú 24 hodín len úradovať, alebo sa môžu venovať teda aj zmysluplnej činnosti, kvôli ktorej si založili tú príslušnú živnosť alebo podnikanie. Takže podľa môjho názoru, ak sme nemali doteraz takýto návrh zákona na Slovensku, ktorý by chránil oznamovateľov korupcie, mali sme ísť postupne. Najprv sme sa mali venovať, štát sa mohol venovať najprv svojim organizáciám, verejnoprávnym inštitúciám, obce a mestá, samosprávy by som takisto do toho zahrnul, lebo nie že by v súkromnom sektore neexistovali podvody a korupcia, aj súkromné firmy využívajú častokrát aj európske fondy alebo podieľajú sa na štátnych zákazkách. Ale myslím si, že ak teraz sme nemali vôbec tento zákon, tak sme mali ísť najprv do tejto sféry – štátnej sféry, verejnej sféry, tam sa tá korupcia, keďže štátni úradníci, povedzme si to otvorene, tejto korupcii podliehajú najčastejšie. V tejto súvislosti mi nedá nespomenúť dva takéto príklady, ktoré v poslednom období sú mediálne pertraktované a dokonca v druhom prípade sa aj spýtam pána ministra na jeho osobný názor. Prvý príklad je príklad firmy Star EU, keď táto firma vyhrala, ktorá bola odporúčaná na stretnutí starostov SMER-u v Prešove a následne vyhrala 70 zákaziek zo 70 v regionálnom operačnom programe. Áno, 70 obstarávaní, ktoré následne realizovala spriatelená firma, tam sa asi mohli nájsť ľudia, ktorí tú korupciu mohli oznámiť, alebo pripravovanú korupciu mohli oznámiť. A ak by boli možno chránení, tak by mali tú odvahu, keďže taký zákon nebol, tak nenašiel sa asi nikto, kto túto korupciu v týchto 70 zákazkách, ktoré sa realizovali, aby nahlásil. Ale druhý prípad, ktorý sa osobne dotýka pána ministra, chcem spomenúť a to je ten podvod, ktorý vykonal vysoký štátny úradník na ministerstve dopravy a ktorým oklamal vládu Roberta Fica, prvú vládu Roberta Fica, ktorej ste boli takisto súčasťou ako minister vnútra, keď oklamal vládu pri PPP projekte. Keď ako teda účinnosť PPP projektu ponížil o 500 mil. kvôli tomu, aby vláda schválila PPP projekt. Tento trestný čin bol vyšetrovaný. Bolo konštatované prokurátorkou, že k tomu došlo, že k tomuto podvodu došlo, ale následne trestné stíhanie bolo zastavené. Som presvedčený, že ak niekto pripravuje podvod za 500 mil. eur a oklame vládu Slovenskej republiky, takže by mal byť trestne stíhaný. Takže preto sa chcem ho spýtať, pána ministra ako aj právnika, ako aj člena vlády vtedajšieho, že aký je jeho osobný právny názor na to, že prokuratúra zastavila trestné stíhanie, aj keď konštatovala, že tento podvod sa stal. Takže vrátim sa naspäť k tomuto návrhu zákona. Áno, chrániť oznamovateľov korupcie v štátnej, verejnej správe, v samospráve, ale zaťažovať súkromnú sféru ďalšími byrokratickými opatreniami? Sám pán minister povedal, že veľké spoločnosti takéto vnútorné predpisy na nahlasovanie korupcie majú. Nechajme to v súkromnej sfére na dobrovoľnosť týchto firiem. A naozaj podľa toho návrhu zákona, aj keď nebude mať firma vnútorný predpis, aj keď nebude mať zodpovednú osobu, predsa tí statoční ľudia, ktorí poukážu na tú korupciu, budú podľa tohto návrhu zákona chránení. Veď samotný vnútorný predpis ich neochráni. Samotný vnútorný predpis nespôsobí to, že on nájde odvahu a pôjde nahlásiť tú korupciu. Veď on podľa toho návrhu zákona bude chránený. Len nezaťažujme súkromnú sféru ďalšími nezmyselnými opatreniami, ktoré niekto bude robiť administratívne a bude mať ten šuplík a založené tie veci, a niekto nestihne alebo nebude ani vedieť o tom. Ja viem, že neznalosť zákona neospravedlňuje, ale podnikateľ živnostník má príliš veľa predpisov, nariadení nielen voči daňovému úradu, sociálnej, zdravotnej poisťovni, ale aj v súvislosti s bezpečnosťou pri práci. Takže túto sféru, ak by, pán minister, bola dobrá vôľa, politická vôľa, ja viem, že sme v druhom čítaní, ale na druhej strane už máme skúsenosť s vami, že ak máte politickú vôľu, vieme to aj v druhom čítaní pripraviť, aby z toho návrhu zákona toto nariadenie pre slovenské firmy a slovenských živnostníkov vypadlo. Ďakujem za pozornosť.