Blanár, Juraj, podpredseda NR SR (2021-11-24):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená, ctená snemovňa, vážená pani ministerka, vážená pani spravodajkyňa, na úvod mi dovoľte, aby som sa vrátil k vystúpeniu pani ministerky, ktorá vystúpila v prvom čítaní hneď po mne, ako som vystúpil, a povedala toto, budem citovať, pani ministerka: „Ďakujem veľmi pekne. Je možno na škodu veci, že pán podpredseda, á, vrátil sa, lebo odzneli tu jeho slová, na ktoré by som chcela reagovať, lebo aj ma prekvapili, že si zobral slovo mimo poradia, myslím si, že to nebolo úplne treba, možno stačilo počkať v rámci toho poradia, ktoré bolo stanovené, a dočkať sa, dočkať sa na svoju chvíľu, ale ja tomu rozumiem, že tá bunka toho papalášizmu ešte niekde nám ostáva v nejakom závite.“ Dámy a páni, toto je vyjadrenie ministerky kultúry Slovenskej republiky. Ja sa neznížim na túto úroveň (povedané so smiechom), pani ministerka, ale nebudem hovoriť o nejakej bunke, ktorá vám ostala v mozgu, lebo ak tu máme hovoriť nejakom papalášizme, viete, boli ste ministerk... boli ste poslankyňou Národnej rady a veľmi dobre viete, že rokovací poriadok hovorí o tom, že keď požiada podpredseda, predseda vlády, minister o slovo, tak mu bude jednoducho udelené a on sa nepredbieha. Ale viete, keď niečomu ohovo... o niečom hovoríte, o nejakom papalášizme, asi to máte vy v génoch a v DNA. A ja vám pripomeniem, čo je papalášizmus. Papalášizmus je, keď si minister hospodárstva Sulík (povedané so smiechom) zoberie vlastnú dcéru a tvári sa, že je ju potrebné zafinancovať zo štátnych peňazí. Ale to vás nezaujíma, samozrejme. Takže len na úvod pripomenutie, že koho máme za ministerku kultúry Slovenskej republiky. Okrem toho, ako sa vyjadrila voľakedy o Rómoch, to keby urobil niektorý z našich ministrov, dámy a páni, tak by tu boli po celom Slovensku protesty a Richard Stanke, známy to herec, by stál pred ministerstvom kultúry a by tam držal hladovku, pokým by minister kultúry neskončil vo svojom poste. Pani ministerka, nemusíte rozťahovať ruky, dozviete sa aj k tomu, čo som chcel. Dámy a páni, predovšetkým z koalície, mám pre vás veľmi dobrú správu, že pani ministerka, vlastne ona nepotrebuje sa s vami tu na tomto mieste baviť o tomto zákone, pretože ona už pri svojom vystúpení v prvom čítaní, keď uvádzala ten zákon, povedala úplne jasne – a budem citovať, aby som bol korektný a nemohlo sa stať, že budem zasa obviňovaný z nejakej bunky papalášizmu v mozgu: „Tak ja by som vás chcela z tohoto miesta veľmi pekne poprosiť, aby sme sa zbavili možno akýchkoľvek obáv alebo emócií, ktoré tu boli. Momentálne už prebieha delimitačný proces, na ktorom participujú či zamestnanci Múzea SNP, ministerstva kultúry a ministerstva obrany.“ Dámy a páni, v podstate pani ministerka, ona už vie, že bude schválený tento zákon, lebo ona už dala príkaz (povedané so smiechom) na to, aby bežala delimitácia Múzea SNP. Sama to povedala vo svojom vystúpení. Pamätám si, ako vaše, teraz neviem, či je to hnutie, alebo politická strana, hovorilo o nás, keď sme vládli, že my sme jeden – hlasovacia mašinéria. To a čo ste potom vy? Keď samotná pani ministerka, ktorá spadá pod vás, pod poslancov Národnej rady, ona si tu pokojne povie, že už momentálne delimitácia prebieha, a ešte zákon nie je schválený. Ak vám to nevadí, tak nám to vadí, lebo Národná rada je tá, ktorej sa vláda má spovedať. Vláda, ktorá má prísť a žiadať o podporu tak, ako to urobila síce v úvode, ale hneď vzápätí to poprela pani ministerka. Toto nie je parlamentná práca taká, aká má byť. Je to výsmech parlamentu a vy, vládni poslanci, sa na tom podieľate, lebo nikto z vás ani len slovíčkom nepovedal, že ako je to možné, že pani ministerka už spustila delimitáciu niečoho, čo ešte vôbec nie je schválené. V tomto zákone okrem toho, že sa ide Múzeum SNP, a dostanem sa k tomu, presúvať pod ministerstvo obrany, sa upravuje aj funkčné obdobie riaditeľov múzeí, galérií a odvoláva sa na iné inštitúcie, kde už funkčné obdobie – ako školstvo a tak ďalej – je zadefinované. Áno, veľmi dobre, pani ministerka, viem, o čom hovoríte, pretože keď som bol županom, tiež som toto zaviedol už dávnejšie. Vy ste dali 5-ročné funkčné obdobie, ale kto vám bude veriť, dámy a páni, že to naozaj myslíte vážne? Že idete robiť nejaké výberové konanie, ktoré budú transparentné, a potom toho, kto vyhrá, naozaj aj dáte na to miesto. Veď si len zoberme výberové konanie vášho nominanta napríklad na Slovenský pozemkový fond, kde bolo urobené výberové konanie, z ktorého bolo jasné, kto bude víťazom, ale toho víťaza ste nevymenovali, ale zobrali ste vašej skrine, z vešiačika pána Marosza, bývalého poslanca Národnej rady, ktorý sa nezohrial na ministerstve dopravy ako štátny tajomník tuším ani týždeň, lebo sa nepohodol so súčasným ministrom dopravy, a ste ho menovali za šéfa Slovenského pozemkového fondu. Takto chcete vy na základe tohoto zákona krágľovať v podstate všetkých riaditeľov múzeí a galérií, lebo ten príklad je úplne jasný. Ako ich chcete o tom presvedčiť, keď ste to urobili v Slovenskom pozemkovom fonde? Ja sa obávam, že toto, čo robíte, nie je úprimné, nedá sa vám prosto podľa toho, čo ste už doteraz urobili, vôbec, ale vôbec veriť. Dámy a páni, pani ministerka si veľmi dávala pozor, aby nespomenula, že to nie je kvôli financiám. Aj mne dokonca povedala, že ona si nie je istá, potom som si to celé pozrel, aj dokonca v samotnom dokumente, v dôvodovej správe to vôbec nie je spomenuté. Ale pri všetkých diskusiách, ktoré okolo toho viedli či už minister obrany Naď, alebo ona, všade boli finančné prostriedky spomínané. A dokonca tuto pani spravodajkyňa aj teraz na reakciu pána kolegu Jarjabka povedala, aby múzeum fungovalo tak, ako má. Pani ministerka, ale vy ste nenapísali do tohoto materiálu, že to múzeum nefunguje tak, ako má. Ale spravodajkyňa hovorí, že má fungovať tak, ako má. Tak potom o čom to je? O čom to je, o čom tu je, prosím vás? To je niečo, čo je nevídané. A vy sa, pani ministerka, zapíšete do histórie ako ministerka, ktorá sa zbavila svojho ikonického múzea, ktorá má obrovskú tradíciu nielen historicko-kultúrnu, ale aj štátotvornú. Ja som to spomínal pri ostatnom mojom vystúpení k tomuto bodu. Po 66 rokoch jediný geniálny minister kultúry prišiel na to, že je potrebné dať minister... že je potrebné dať Múzeum Slovenského národného povstania pod ministerstvo obrany. Všetci tí ministri kultúry, ktorí tu boli za tých 66 rokov, im také niečo geniálne jednoducho nenapadlo. Iba pani ministerke Milanovej. A aké sú dôvody? Dôvody sú, pretože pani Kozelová faktickou poznámkou v prvom čítaní, keď som vystúpil, hovorí, že je potrebné lafety udržiavať a že tých reštaurátorov nie je toľko, aby sa tie lafety udržiavali. Ale pri tom pani ministerka sama hovorí, že už Múzeum SNP aj doteraz veľmi úzko spolupracovalo s ministerstvom obrany pri reštaurátorských prácach, pretože tých reštaurátorov tam majú. Tak mi povedzte, aký je problém, aby úzko spolupracovali aj naďalej? (Povedané so smiechom.) Ja teda nevidím žiaden dôvod, aby sa presúvalo toto múzeum pod ministerstvo obrany, ak teda je to o lafetách, ako hovorila pani Kozelová, čo teda určite sa zhodneme, že o lafetách to nie je. Potom sa tam pani ministerka zmienila o expozícii v Auschwitzi, ktoré vzniklo v roku 2002, a že je prirodzené, aby toto, táto expozícia prešla pod Národné múzeum, ktoré zriaďuje Múzeum holokaustu v Seredi. Aké krásne dôvody. Nuž, pýtame sa, prečo, pani ministerka, ste možno neiniciovali niečo úplne iné, aby opačne Múzeum holokaustu neprešlo pod správu Múzea Slovenského národného povstania, lebo s tým priamo súvisia. Vtedy by ste ešte posilnili pozíciu Múzea SNP aj vášho ministerstva. Lenže tuto je jasne dané, že je potrebné jednoducho Múzeum SNP roztrhať na tri kusy. Dôvody, prečo Digitalizačné centrum pôjde niekde inde, sa našli, dôvody prečo expozícia v Auschwitzi pôjde pod Múzeum holokaustu do Serede, sa našli. No a teraz aké sú dôvody, prečo Múzeum SNP musí ísť pod ministerstvo obrany? Nedozvedeli sme sa, ale ešte raz podotýkam, pri všetkých diskusiách, keď si ich zoberiete, ktoré boli vedené v reláciách, kde sa zúčastnila pani ministerka aj minister Naď, všade boli finančné prostriedky určujúce, a dokonca bolo povedané, že budú mať viacej peňazí. To znamená ak teda budú mať v Múzeu SNP viacej peňazí pod ministerstvom obrany, tak logicky každý na Slovensku si položí otázku, tak aký je problém, keď môžu peniaze na ministerstve obrany, aby tieto peniaze sa len jednoducho presunuli na ministerstvo kultúry a Múzeum SNP ostane tam, kde je, lebo má obrovskú tradíciu 66-ročnú, a nie je dôvod, aby sme to menili. Práve naopak, mali by sme to múzeum nejakým spôsobom nejakým spôsobom ešte významnejšie ukotviť aj v našom postavení verejnoprávnosti, ako sme to urobili napríklad aj s Ústavom pamäti národa, aby sme sem prišli s takýmto návrhom zákona, aby ste povýšili Múzeum SNP na verejnoprávnu inštitúciu, akou je aj Ústav pamäti národa. A myslíte si, že si nezaslúži Múzeum SNP, aby bolo na takomto piedestáli, tak ako je Ústav pamäti národa? My si myslíme, že áno, pretože nemusíme vám vysvetľovať, že SNP ako také bol významne činom našich otcov a starých otcov, ktorý sa zapísal tak do histórie, že bol aj určujúcim pre vznikajúce povojnové Československo, na základe ktorého aj v Košickom vládnom programe bolo zadefinované, že prečo by sa mala štátoprávna, štátoprávne usporiadanie Československa ináč vyriešiť, čo sa potom de facto urobilo až v ’68. pri prijímaní zákona o federácii, ktorý bol platný od 1. 1. ’69, aj, aj keď to bolo možno pseudo-, ale predsa len to bol základ budúcej Slovenskej republiky a môžem pokračovať v ďalších výpočtoch veľmi dôležitých. A toto dnes pani ministerka len takýmto spôsobom odhodí preč. Namiesto toho, aby naberala na to múzeum, ako spomínal napríklad Múzeum holokaustu, ktoré mohlo byť rovnako pod Múzeom SNP bez akýchkoľvek problémov, tak sa ho zbavuje. No a ten najdôležitejší dôvod, dámy a páni, teda ktorý povedal pán minister Naď úplne na plné ústa, a vám ho teraz prečítam. Viete veľmi dobre, že za zachovanie Múzea SNP sa vyjadrili významní historici zo sveta, bol to napríklad Alain Soubigou zo Sorbonne alebo James Ward z... a Madeline Vadkerty z USA, ktorí sa vyjadrili za zachovanie Múzea SNP tam, kde je, a v takej podobe, ako má byť. Nuž a viete, aká bola reakcia, keď sa spýtali pána ministra Naďa, že ako komentuje vyjadrenie týchto ľudí a zároveň aj veteránov Slovenského národného povstania, ktorí rovnako sú proti tomu? Tak pán minister povedal, toto budem citovať: „Ich pohľad?“ Lebo sa spýtali, aký je teda pohľad pána ministra na to, čo povedali. „Ich pohľad? Vy si naozaj myslíte, že oni vedia, čo znamená zmena zriaďovateľa, že oni vedia, v akom reálnom stave je Múzeum SNP? Prosím vás pekne, vy ste inteligentný človek, jednoducho i Mičev napísal, že hrozí roztrhanie múzea a jeho zánik a podobné jeho bludy, ktoré šíri už mesiace, a oni napísali to, o čo ich požiadal. Keby vedeli, že múzeum dostane viac peňazí“ – a sme pri tom – „keby vedeli, že múzeum dostane viac peňazí“ – no tak prečo potom tie peniaze, keď sú na ministerstve obrany, nejdú na ministerstvo kultúry –, „že sa bude“ – pokračujem v citácii –, „že sa bude modernizovať, že tam prestane proruská propaganda na motorkách“ – dámy a páni, minister Naď –, „ktorú tam povoľoval Mičev, keby vedeli, aké problémy v zbierkovom fonde má múzeum, tak by konali inak. Tak si to vysvetľujem.“ Takže, dámy a páni, pán minister Naď má jasnú úlohu, ktorú dostal zrejme – neviem, od koho, a radi by sme si to vypočuli, od koho ju dostal –, že tam zamedzí proruskej propagande motorkárov, ktorí sa tam chodia pokloniť padlým, ktorí, ktorí tam majú svoje pamätné miesta. Takže pán Naď má jasnú úlohu, tuto máme jasný dôvod, preto, keď to nedokáže pani ministerka kultúry, pretože je tak slabá, po 66 rokoch jediná geniálne prišla na to, že je potrebné Múzeum SNP dať pod ministerstvo obrany, tak to dáva pod ministra obrany, ktorý presne má zadané úlohy, čo má urobiť – musí zamedziť proruskej propagande na motorkách, ktorú tam povoľoval Mičev. Dámy a páni, to naozaj myslíte vážne? To naozaj myslíte vážne, že takto sa pristupuje k Múzeu SNP, ktoré tu založili pred 66 rokmi naši otcovia, starí otcovia, s obrovskou pietou a úctou k tomu, čo dokázali urobiť, a tým sme ako národ sa zaradili medzi víťazné mocnosti a tuto nejaký minister Naď má nejakú úlohu, ktorú si musí takýmto spôsobom vyriešiť? Toto je jednoducho pre nás absolútne neprijateľné, vážená pani ministerka, môžete si myslieť o tom, čo chcete. Môžete spochybňovať moje bunky v závitoch, ako len chcete, je to vaša vizitka, čo ma teda mrzí, lebo ministerka kultúry by mala mať nejakú úroveň, ale že ste sa dali na takúto cestu a že zapíšete sa do histórie ako ministerka kultúry, ktorá sa zbavila významného múzea, a tým aj ponížila toto múzeum, je pre nás neprijateľné. A ešte raz zopakujem aj to, čo môj kolega Dušan Jarjabek povedal, ak máme niečo urobiť s Múzeom SNP, tak ho posilniť a postaviť ho na iný piedestál, lebo dnes si to uvedomujeme aj vďaka tomu, čo dnes robíte vy, že je to potrebné urobiť, a urobiť z neho verejnoprávnu inštitúciu, ktorej štatutári budú volení tu v parlamente tak rovnako, ako aj Ústav pamäti národa, na ktorom sme sa dokázali zhodnúť tu v parlamente, aby vznikol, aby sme volili ich štatutárov a zároveň aby sme rovnako schválili aj rozpočet tejto inštitúcie tu v parlamente, ktorý bude jasne definovaný na základe svojej kapitoly, ktorá je zadefinovaná v štátnom rozpočte Slovenskej republiky, a nie takýmto spôsobom dehonestujúcim, že zakrývate, že ide len o nejaké peniaze, ale predovšetkým ide o to, aby sa zamedzilo motorkárskej proruskej, putinovskej propagande, veď to je niečo, čo je nemysliteľné. Nech tam prídu akíkoľvek motorkári, ktorí si idú uctiť obete Slovenského národného povstania, pre mňa nech aj celý zaoceánsky parník amerických motorkárov naložia a ja tam pôjdem medzi nich, keď sa pôjdu pokloniť, mne to je jedno, všetkých si treba vážiť, ale nie toto robiť, čo robí pán Naď s pani ministerkou Milanovou. Proti tomu zásadne protestujem a budeme hlasovať proti. Ďakujem vám všetkým za pozornosť.