Žitňanská, Lucia, poslankyňa NR SR (2013-12-16):
Ďakujem pekne za slovo, pán predseda. Vážené kolegyne, kolegovia, mám viacero dôvodov, prečo som sa rozhodla vystúpiť v tejto rozprave. V prvom rade preto, že naozaj hovoríme o vážnej téme. V druhom rade preto, že cítim potrebu ako keby rozbíjať aj určité mýty, respektíve presunúť pozornosť na jadro problému a nielen symptómy. Aby sme sa prepracovali aj v debate, aj v následných riešeniach k jadru problému a neriešili len symptómy. A po tretie preto, pretože ako ministerka spravodlivosti som sa venovala tejto otázke a na ministerstve spravodlivosti sa začali práce na riešení tejto problematiky. Keď som odchádzala z ministerstva spravodlivosti pred skoro dvomi rokmi, tak boli pripravené pracovné návrhy zákonov, ktoré mali za cieľ riešiť jadro problému, ktoré tam ostali, a ostali tam aj ľudia, ktorí na tom robili. A tu musím súhlasiť s pánom poslancom, že áno, za tie skoro dva roky sme sa nedočkali toho, aby tie zákony, možno v dopracovanej, vylepšenej, ja neviem v akej podobe, doputovali do parlamentu. Padajú tu slová, ako exekútorské úrady milujú dôchodcov. A ja musím, ak mám byť spravodlivá a spravodlivo hovoriť o tejto téme, musím povedať, že exekútora alebo exekútorský prípad si nevyberá exekútor, ale si vyberá oprávnený, ktorý príde za exekútorom, a ten musí konať, lebo keď nebude konať, tak bude disciplinárne stíhaný. Ako musím to povedať. A musím ešte jednu vec povedať, že áno, máme asi dvakrát toľko exekútorov ako v Čechách, ale tiež to nie je korektná informácia, keď zároveň nepovieme, že my už nemáme, tak ako v Čechách, súdny výkon rozhodnutia, respektíve keď, tak v omnoho menšej, menšej miere len vo vzťahu k maloletým. A zároveň musím povedať, že my sme zvolili systém otvorenej komory, to znamená nie uzatvoreného stavu. Lebo ten uzatvorený stav tak, ako je v Čechách a tak jak sú niekde notári, koniec koncov aj u nás notári, v zásade vytvára stav, že to je teda sakramentsky inak lukratívny džob ako na Slovensku. Ja to musím povedať, lebo inak by tá debata nadobudla trošku iný smer a nešli by sme po podstate veci. Hovorím to s plnou vážnosťou, aj keď teraz to, čo som povedala, vôbec nie je populárne. A hovorím to s plnou vážnosťou a môžem si to dovoliť povedať, pretože ja som nikdy nebola ani ako štátna tajomníčka, ani ako ministerka spravodlivosti nikdy populárna v kruhu exekútorov, pretože zároveň musím povedať, že áno, exekútori majú medzi sebou aj nehodných, aj takých, ktorí porušujú povinnosti a, žiaľ, exekútorská komora nebola schopná cez nástroje, ktoré má, riešiť túto situáciu a zbaviť sa takých, čo naozaj robia veľmi zlé meno exekútorov. Množstvo disciplinárnych návrhov, ktoré som za rok a štvrť stihla podať, bolo ich asi 33, proste tie disciplinárne konania sa nikdy neskončili. A boli to samozrejme opodstatnené prípady, pretože šetrili sme každú jednu sťažnosť. A to treba povedať. A nikdy som napríklad nebola obľúbená kvôli tomu, pretože naopak, záujmom exekútorov vždy bolo, aby sa uzatvorili a zúžili svoj počet. Ja som to nikdy nechcela dovoliť práve preto, pretože ten numerus clausus práve vedie k tomu, že áno, potom je to extrémne lukratívny džob, kde sa čaká, kedy sa ktoré miesto uvoľní, možno tým, že jeden odíde do dôchodku alebo zomrie, aby proste mohol na tento lukratívny garantovaný džob nastúpiť niekto iný. Takže to len na pravú mieru a na úvod. A aj vzhľadom na to, čo som teraz povedala, myslím si, že si môžem dovoliť hovoriť na túto tému. Exekúcie nemajú hodnotu. Keď hovorím, že nemajú hodnotu, tak ťažko môžme hovoriť o tom, že či sú dobré alebo zlé. Exekúcie proste v právnom štáte musia byť. Pretože keď raz je niekto dlžný a neplatí, tak musí existovať nástroj, aby sa tá suma vymáhala. A preto ja nechcem priraďovať ani hodnotu exekútorom. Ani že sú dobrí, ani že sú zlí. Oni tu proste musia byť, lebo inak tento štát nebude fungovať. Hovoríme o šialenom náraste počtu exekúcií a hovoríme o tom extrémne citlivom probléme exekúcií dôchodkov, ale možno aj dávok, a exekúcií vo vzťahu k chudobným alebo núdznym, ktorí si zobrali pôžičku od rôznych nebankových subjektov. A ja musím povedať, že tam je jadro problému. Exekútor je ten posledný, on exekvuje. Jadro problému je na začiatku. Jadro problému je v spotrebiteľskej zmluve, lebo tak to náš zákon volá, v ktorej napriek tomu, že máme zákony o ochrane spotrebiteľa, v týchto zmluvách spotrebiteľských stále sú neprimerané podmienky, či sú to tie úžerníckej úroky, či je to neadekvátne zabezpečenie tejto pohľadávky a vôbec ďalšie neadekvátne podmienky. Pretože aj tieto úverové zmluvy, to sú spotrebiteľské zmluvy. A napriek tomu, že zákon, Občiansky zákonník zakazuje neprimerané podmienky v zmluvách, ony tam stále sú a sú hrozné, neprimerané, poškodzujúce spotrebiteľov. A to môžme hovoriť o dôchodcoch a ďalších kategóriách. Ako to, že tieto zmluvy, napriek tomu, že je to zakázané, že zmluvy takto vyzerajú? Preto, pretože nefunguje súdny systém a rozhodcovské konania. V tejto krajine, dámy a páni, máme 136 rozhodcovských súdov. Je zrejmé, že nemôžeme mať 136 kvalitných rozhodcovských súdov. Máme jeden rozhodcovský súd pri obchodnej komore slovenskej, možno niektoré ešte pre SOPK, možno ešte niektoré ďalšie a všetky ostatné sú v zásade satelity rôznych nebankových subjektov, ktoré si ich zriadili ako vedľajšie eseročky, ktoré, a dávajú si tieto nebankové subjekty, aj iné subjekty, do zmlúv klauzuly so súhlasom na to, aby tieto rozhodcovské súdy tú vec rozhodli. Nie, tieto súdy nefungujú ako nezávislé rozhodcovské súdy. Ony na to boli zriadené, aby to priklepli tým nebankovkám. A takto nám vznikne právoplatný titul, na základe ktorého ten oprávnený, tá nebankovka môže prísť na súd, a navrhnú, za exekútorom, a žiadať exekúciu. Tam je jadro problému. To, že inštitúcie, ktoré majú rozhodnúť o tom, či tá zmluva je v poriadku alebo nie, a ktoré rozhodujú o tom, že priznajú tej nebankovke ten úžernícky úrok alebo niečo ďalšie, tie nefungujú tak, ako majú, a my sa na to pozeráme. Ten návrh zákona bol pripravený na ministerstve. To, aby rozhodcovské súdy nemohli rozhodovať spotrebiteľské veci, som navrhovala, keď sme prerokovávali exekučný zákon vo výbore, pretože tam máme prvé jadro problému. Druhé jadro problému máme, že v týchto zmluvách sú často klauzuly, ktoré umožňujú dostať sa k titulu bez akéhokoľvek konania, či už súdneho alebo rozhodcovského. Či už sú to dohoda o zrážkach zo mzdy, či sú to nejaké záložné práva, či sú to nejaké zmenky. Všeličo sa tá vidieť v týchto zmluvách. Tam je druhé jadro problému, aby nemohol byť výkon, kým nie je súdne rozhodnutie na to, aby niekto mohol nútene vymáhať. Čiže podľa mňa to, čo my musíme, my musíme zabrániť, aby tieto protizákonné zmluvy vôbec existovali. A na to musíme dostať najskôr, ešte pred tým, než sa dopracujeme k vymáhaniu, musíme tie zmluvy dostať pred súd. Pred riadny súd, nie pred nejaký vyfabrikovaný súd, ktorý si nebankový subjekt vytvoril. A potom sa samozrejme ešte vždy môžme rozprávať o tom, aké sú vysoké poplatky. A preto ja podporím tento návrh zákona, lebo je to fajn. Ale hovorím, riešime následok, neriešime tam, kde to začína. A neriešime tým ani to množstvo exekúcií. Nepôsobíme ako ani preventívne, pretože tie nebankové subjekty, samozrejme, pokiaľ im to bude prechádzať, a tie zmluvy im budú prechádzať, im je to jedno, či bude mať exekútor trošku vyšší poplatok alebo trošku nižší poplatok, ony proste stále budú tie zmluvy také uzatvárať. Ale pokiaľ bude jedno, dve, tri, štyri, päť súdnych rozhodnutí, ktoré nepriznajú tieto úroky a nepriznajú tieto nároky, no tak aj ony budú musieť zmeniť prax. A my si veľmi veľa sťažujeme na slovenské súdy, ale musím povedať, že pokiaľ ide o ochranu spotrebiteľa, slovenská judikatúra je extrémne striktná a prísna. Máme tu judikatúru, ktorá je tvorená precedentálne veľmi často z prešovského okresného a krajského súdu, a dá sa o ňu oprieť. Takže som presvedčená o tom, že musíme ísť po jadre problémov. A musíme ísť napríklad aj po tom, čo sú prípustné a neprípustné úroky, ale musíme ísť napríklad aj po tom, že za koľko rokov spätne sa môžu vymáhať úroky z omeškania, lebo tam sú najmä tie nabalené sumy. Aj na to je riešenie. Aj tá novela Občianskeho zákonníka už je pripravená a bola aj v šuflíku a bola predkladaná aj tu v Národnej rade, aj mnou. Takže do tejto debaty, je to vážna téma, rozumiem dobrému úmyslu predkladateľa. V zásade nemám problém ten návrh podporiť. Akurát som cítila za potrebné túto diskusiu o vážnej, naozaj veľmi vážnej téme zasadiť do rámcov, do ktorých podľa mojej mienky patrí, ak máme nájsť v budúcnosti riešenie, to znamená, riešiť problém nielen symptóm. A možno aj preto, lebo aj tých exekútorov budeme potrebovať, ak má vymožiteľnosť práva na Slovensku fungovať. Ďakujem pekne.