Hrušovský, Pavol, poslanec NR SR (2014-03-21):
Ďakujem pekne. Ja som chcel najskôr vo faktickej poznámke, ale pán predseda otvoril niekoľko takých vážnych tém, na ktoré nestačia dve minúty, preto v plnej úcte k tebe by som chcel zareagovať na niektoré postoje. Na rozdiel od Joža Mikloška si nemyslím, že oni sú mišungom, ale sú takou dúhovou stranou, oni tam ako majú všetko, aj to žlté, aj to modré, aj to červené, ale na to sme tu, aby sme veci skôr riešili, aby sme sa tu krágľovali alebo podozrievali jeden druhého. Pán kolega, dlhšie si hovoril o referende, o využívaní tohto inštitútu viacej, ako sme ho doteraz využívali. Ja som jeden z tých, ktorý je za posilňovanie zastupiteľskej demokracie aj cez inštitút referenda, ale upozorňujem na väčšie riziká, ako výhody, ktoré tento inštitút v tak zásadných veciach môže prinášať. Ja by som nerezignoval na náš mandát, na našu dôveru, ktorú nám ľudia dali a ktorí nás sem poslali, aby sme riešili aj takéto zásadné etické problémy, ktoré presahujú či už strany, alebo volebné obdobia jednotlivých mandátov, ktoré získavame. A preto ak máme príležitosť my tu v parlamente tieto veci presadiť, spoločne odsúhlasiť, tak nerezignujme na toto naše ústavné právo a poďme o tom rozhodnúť. Načo referendum? Ja nevidím v tejto chvíli a teraz, keď návrh je na stole, keď máme priestor na diskusiu a doplnenie návrhu, potrebujeme ľudí za drahé peniaze nútiť do referenda alebo vyzývať do referenda, ktorého výsledok z hľadiska dnes ústavnej úpravy nie je celkom jasný, a sám si to aj naznačil, že má a v sebe skrýva isté riziká, lebo referendum môže dopadnúť v prospech niečoho, ale my máme to rozhodnutie definitívne nakoniec v rukách. Ďalšia vec, na ktorú mi nedá zareagovať preto, lebo jednak, že som bol predseda Kresťanskodemokratického hnutia, tak nikdy som nebol ten a ani nie sme takí, aby sme si vyslovene prisvojovali, že len nám a nikomu inému nepatria tieto kresťanské témy do právomoci, či už o nich tu diskutovať, alebo ich navrhovať. Ja som si vždy želal iné. Ale tie sklamania veľké, ktoré som tu v tejto rokovacej sále zažíval, ma oprávňujú na to, aby som tu pred vami vyhlásil, že bolo to jediné Kresťanskodemokratické hnutie, ktoré malo odvahu navrhovať také zákony, na ktorých sme politicky nikdy nezarábali, skôr, naopak, nám percentá uberali, od ochrany života až cez túto tému ochrany manželstva. A ja som si vždy želal, aby nás v tejto veci strany nerozdeľovali. Aby všetkých tých, ktorí v srdci nosíme to kresťanstvo, aby sme nehľadeli v okamihu, kedy o tom rozhodujeme, na stranu, ktorej sme členmi, ale na to, aby sme sa prejavili ako veriaci kresťania. O toto mi išlo. Ale ja som tu zažil aj iné, pán kolega. Že jedna z poslankýň, ktorá sa tu usilovala pol roka presadzovať novelu interrupčného zákona a sprísniť možnosť vykonania interrupcií, keď prišlo k hlasovaniu, tak pre ňu bol väčší alebo dôležitejší príkaz predsedu strany, ako jej svedomie. Odišla pri hlasovaní. Ak sa vrátime k takémuto niečomu, čo bude viacej ako stranícka príslušnosť, a budeme naozaj odvážne bez ohľadu na názor klubu alebo strany, alebo predsedu sa správať podľa svedomia, tak sa nám podarí spolu viacej. A ja sa chcem poďakovať za aj na jednej strane kritiku, ktorá bola taká miernejšia, bola viac spravodlivá, ako tie demagogické niektoré vystúpenia, nechcem personifikovať nikoho, ale páči sa mi kritický postoj, ale ešte viacej ma teší tvoj záverečný názor na hlasovanie o týchto návrhoch zákona, že ho podporíte a tým zväčšujeme pravdepodobnosť, že on nebude len predložený, ale bude aj schválený. A ja by som to považoval naozaj za historický okamih pre Slovenskú republiku.