B. Bugár, podpredseda NR SR: (2004-06-30):
E. Rusnáková, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som vystúpila k tomuto návrhu zákona s pozmeňujúcimi návrhmi. Prvým mojím návrhom, ktorý bude mať procedurálny charakter, v rámci hlasovania o spoločnej správe navrhujem, aby sme bod 6 spoločnej správy vyňali na osobitné hlasovanie, pretože návrh, ktorý predložil pán poslanec Madej, sa týka bodu 6 a je to pozmeňujúci návrh, ktorým sa znižuje finančná hladina príjmu, o ktorom môžeme hovoriť pri poskytnutí náhradného výživného. Neuviedol to, že teda vyníma bod 6, tak to činím ja. Prvým návrhom, ktorý predkladám, je nasledovný návrh: V §2 v písm. d) sa slová „do rúk“ nahrádzajú slovami „alebo právnická osoba“ a slovo „oprávnenému“ nahrádza slovami „pre oprávneného“. Navrhuje sa medzi žiadateľov zahrnúť aj právnickú osobu, v ktorej zariadení sa dieťa nachádza, a jemu poskytovaná starostlivosť. Druhý návrh. V §2 písm. e) sa slovo „polovica“ nahrádza slovom „25 %“ a slovo „úrad“ nahrádza slovami „príslušný orgán“. Navrhuje sa znížiť výška penále na 25 % tak, aby táto sankcia bola v súlade so zákonom o pomoci v hmotnej núdzi a zároveň nebola až neúmerne prísna na povinných. V pôvodnom návrhu pána poslanca ide o sankciu alebo penále vo výške 50 %. Bod 3. V §3 ods. 1 písm. a) sa za slová „neplatenie výživného“ vkladajú slová „v plnej výške“. Uvedené sa navrhuje doplniť pre jednoznačnosť výkladu pri posudzovaní ustanovení o nároku na náhradné výživné. Štvrtý návrh. V §3 ods. 1 sa na konci pripája nové písmeno, ktoré znie „trvalý pobyt oprávneného na území Slovenskej republiky“. Za účelom, aby sa náhradné výživné vyplácalo len oprávneným s trvalým pobytom v Slovenskej republike, sa táto podmienka navrhuje do §3. Piaty návrh: §3 ods. 4 znie: „podmienka podľa odseku 1 písm. b) sa považuje za splnenú aj vtedy, ak oprávnená osoba ukončila povinnú školskú dochádzku alebo ak oprávnená osoba ešte nedosiahla vek povinnej školskej dochádzky“. Ide o odstránenie prípadnej neistoty, aby zákon výslovne predpokladal oprávneného aj v predškolskom veku, a ide o legislatívnotechnické upresnenie. Máte pred sebou v písomnej podobe aj návrh č. 6, ktorý neprednesiem, a prosím teda, aby ste si ho medzi tými pozmeňujúcimi návrhmi zrušili, pretože pôvodne som chcela navrhnúť, aby sa náhradné výživné poskytlo v prípade, ak príjem nie je vyšší ako 2,5-násobok sumy životného minima žiadateľa súm životného minima fyzických osôb, ale vzhľadom na to, že na rokovaniach sa našiel kompromisný návrh, aby to bol 2,2-násobok, ja tým pádom už svoj návrh nepredkladám. Ďalší návrh znie: §4 sa na konci dopĺňa novým odsekom, ktorý znie: „Ak si povinný neplní vyživovaciu povinnosť čiastočne, náhradné výživné sa poskytne vo výške nezaplateného výživného, obmedzenie maximálnej výšky náhradného výživného podľa ods. 1 týmto nie je dotknuté“. Navrhuje sa pre jednoznačnosť doplniť možnosť poskytovania náhradného výživného v prípade, ak si povinný plní vyživovaciu povinnosť len čiastočne. Ďalší návrh. V §6 ods. 2 sa vypúšťa písm. b). V tejto súvislosti sa vykoná preznačenie písmen. V záujme odstránenia byrokracie sa navrhuje vypustiť požiadavku predloženia rodného listu, nakoľko tento sa predkladá už počas konania na súde pri určení výživného. Ďalší návrh. V §6 ods. 2 písm. c) znie: „Potvrdenie príslušného súdu, že žiadateľ sa návrhom na výkon rozhodnutia domáhal platenia výživného, a to najneskôr v deň podania žiadosti o náhradné výživné.“ Ide o zosúladenie znenia §6 ods. 2 písm. c) s Občianskym súdnym poriadkom a znením ustanovenia §3 ods. 3 návrhu zákona. Ďalší návrh. V §7 sa vypúšťa ods. 3. Ods. 4 sa prečísluje ako ods. 3. Navrhuje sa vypustiť ustanovenie o neprípustnosti odvolania v prípade vydania rozhodnutia o zastavení konania. Právo na spravodlivý proces by malo zahŕňať aj konanie pred štátnymi orgánmi a jeho obsahom by malo byť aj preskúmanie rozhodnutí odvolacím orgánom. Ďalší návrh. V §7 ods. 4 sa slová: „vo výške určenej právoplatným rozhodnutím súdu alebo vo výške súdom schválenej dohody“ nahrádzajú slovami: „v plnej výške určenej právoplatným rozhodnutím súdu alebo v plnej výške súdom schválenej dohody“. Uvedené sa navrhuje doplniť pre jednoznačnosť výkladu ustanovenia §7 ods. 4. Ďalší návrh. V §8 sa na konci pripája nový ods. 6, ktorý znie: „Daňové úrady sú povinné poskytnúť na požiadanie príslušného orgánu informácie o majetku, majetkových hodnotách a príjmoch povinného za účelom zabezpečenia nároku štátu na náhradu za poskytnuté výživné a penále. Informácie poskytne daňový úrad do 30 dní od požiadania.“ Pre zvýšenie vymožiteľnosti pohľadávky štátu sa navrhuje informačná povinnosť daňovému úradu o majetku povinného. Ďalší návrh. V § 8 sa na konci pripája nový ods. 7, ktorý znie: „Ak príslušný orgán rozhodne podľa § 9 a § 12, je povinný informovať príslušný súd o prechode nároku oprávneného na výživné na štát.“ Navrhuje sa povinnosť príslušného orgánu informovať príslušný súd na výkon rozhodnutia o tom, že pohľadávka na výživné prešla na štát. Príslušný súd v zodpovedajúcej výške zastaví výkon rozhodnutia. Ďalší návrh. V § 9 ods. 1 znie: „Náhradné výživné sa poskytuje na základe právoplatného rozhodnutia príslušného orgánu o priznaní náhradného výživného. Náhradné výživné sa poskytuje mesačne pozadu, najskôr od 1. dňa v mesiaci, v ktorom žiadateľ podal žiadosť.“ V zmysle požiadaviek ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny sa upravuje ustanovenie o poskytovanie náhradného výživného. Ďalší návrh. V § 9 ods. 2 sa pred slovo „mesiace“ vkladá slovo „kalendárne“ a pred slovo „mesiacu“ vkladá slovo „kalendárnemu“. Ide o legislatívnotechnickú úpravu. Ďalší návrh. V § 9 sa druhý odsek označený 2 prečísluje ako ods. 3, ktorý znie: „Príslušný orgán vypláca žiadateľovi náhradné výživné najneskôr do konca kalendárneho mesiaca nasledujúceho po kalendárnom mesiaci, za ktorý žiadateľovi vznikol nárok na náhradné výživné na účet v banke alebo v pobočke zahraničnej banky, odkaz na ustanovenie pod čiarou, ktorá má povolenie pôsobiť ako banka na území Slovenskej republiky alebo na žiadosť žiadateľa vypláca náhradné výživné v hotovosti. Ak žiadateľ písomne požiada o zmenu spôsobu vyplácania náhradného výživného, príslušný orgán je povinný žiadosti vyhovieť. Náhradné výživné sa nevypláca do cudziny“. Odkaz pod čiarou znie: „Zákon č. 483/2001 Z. z. o bankách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Nasledujúce odseky sa prečíslujú. Navrhuje sa upresniť spôsob vyplácania náhradného výživného. Ďalší návrh. V § 9 ods. 4 sa slovo „polovice“ nahrádza slovom „25 %“. Ide o úpravu nadväzujúcu na pozmeňujúci návrh v bode č. 2. Ďalší návrh. Názov § 10 znie: „Rozhodnutia o zastavení výplaty náhradného výživného a o zmene výšky náhradného výživného“. Návrh č. 18. V § 10 ods. 3 znie: „Príslušný orgán rozhodne o zmene výšky náhradného výživného, ak sa zmenia skutočnosti rozhodujúce pre určenie výšky náhradného výživného, najmä právoplatné rozhodnutie súdu alebo súdom schválená dohoda. O zmene rozhodne príslušný orgán odo dňa, v ktorom nastala zmena skutočností rozhodujúcich pre určenie výšky náhradného výživného“. Ďalší návrh. V § 10 sa pripája štvrtý odsek, ktorý znie: „Odvolanie podané proti rozhodnutiam vydaným podľa ods. 1 a 3 nemá odkladný účinok.“ Posledný návrh. Pardon, ešte nie. V § 11 sa za slová A a B vkladajú slová: „alebo rozhodne o zmene výšky náhradného výživného podľa § 10 ods. 3“. Navrhuje sa zabezpečiť príslušný orgán kompetenciou vydať rozhodnutie, ktorým hoci aj spätne zníži platbu náhradného výživného. Ide o prípady, keď sa na súde začne konanie o zmene, napríklad znížení výživného. Orgán ale do rozhodnutia súdu vypláca pôvodné náhradné výživné. Ďalší návrh. § 11 sa na konci dopĺňa vetou: „Ak po výzve, nedôjde do 15 dní k vráteniu náhradného výživného, ktoré žiadateľovi nepatrilo, príslušný orgán môže túto pohľadávku započítať s náhradným výživným splatným v ďalšom období“. Ide o zjednodušenie, vrátenie preplatku na náhradnom výživnom započítaním. Ďalší návrh. V § 12 ods. 2 sa slovo „vrátane“ nahrádza slovom „a“ a slová „ods. 4“ sa nahrádzajú slovami „ods. 4 a 5“. Ide o legislatívnotechnickú úpravu. Ďalší návrh. V § 12 sa vypúšťa ods. 3. Navrhuje sa vypustiť ods. 3 z § 12 vzhľadom na to, že vykonateľnosť a právoplatnosť rozhodnutí presne vymedzuje správny poriadok. Posledný návrh. V § 13 sa vkladá nový ods. 1, ktorý znie: „Rozhodnutia podľa § 9 a § 12 ods. 2 vydáva príslušný orgán za celý kalendárny mesiac. Príslušný orgán môže vydať spoločné rozhodnutie za niekoľko kalendárnych mesiacov“. Doterajšie ods. 1 a 2 sa označia ako ods. 2 a 3. Navrhuje sa upraviť právnu úpravu tak, aby bolo jednoznačné, že príslušný orgán vydáva rozhodnutia o vyplácaní náhradného výživného ako aj o uplatnenie náhrady za poskytnuté náhradné výživné za celý kalendárny mesiac. Dovoľte mi po týchto pozmeňujúcich návrhoch povedať ešte niekoľko vlastných stanovísk k návrhu pána poslanca Madeja. Samozrejme, že mnohí v Národnej rade už dopredu majú buď stanovisko pozitívne, alebo stanovisko negatívne. Ja som sa snažila získať materiály, ktoré hovoria o istej medzinárodnej aplikácii výživného a náhradného výživného. Zákony majú v niektorých krajinách uspôsobenie také, že sú v obrovskom množstve bodov v súlade s návrhmi, ktoré predkladá pán poslanec Madej, prípadne ktoré som predložila v rámci pozmeňujúcich návrhov ja. Úpravy vznikli na základe konzultácií s advokátmi, so sudcami, s Národnou asociáciou sudkýň, s občianskymi združeniami a najmä so ženskými občianskymi združeniami a nadáciami, ktoré sa venujú tejto problematike. Snažili sme sa to upraviť tak, aby vznikol istý kompromis. Aby si poslanci Národnej rady nemysleli, že ide o ojedinelý právny úkaz, ktorý predkladá pán poslanec, tak som pripravená veľmi stručne vás informovať o tom, čo platí v niektorých krajinách Európy, ktoré stavajú ochranu matky a dieťaťa do pozície, že je to za istých okolností prioritná ochrana, tak ako o tom hovorí aj Všeobecná deklarácia ľudských práv. Budem to predkladať z češtiny, takže, prosím, ospravedlňte ma, ak budem hovoriť trošku pomalšie. V Dánsku je situácia nasledovná: Pokiaľ nie je výživné vyplácané vôbec, alebo s omeškaním, štandardné výživné môže byť platené ako záloha orgánom miestnej správy. Tieto zálohy sú polročné a trvajú do veku 18 rokov dieťaťa. Nie sú dávkami sociálnej pomoci, ani nie sú započítavané ako príjem v prípadoch žiadosti o tieto dávky. Fínsko. Pokiaľ povinný rodič neplatí výživné na dieťa alebo pokiaľ nebolo určené otcovstvo, existujú takzvané verejné platby, verejné platby záloh na výživné, ktoré predstavujú určité percento z priemernej mzdy, a orgány miestnej správy, opakujem, orgány miestnej správy! vymáhajú dlžnú sumu výživného na povinnom rodičovi. Neponechávajú matku v situácii, že musí konať v tej zúfalej situácii, v ktorej sa nachádza, že ona je tá, ktorú štátne orgány tlačia do aktivity, na ktorú ona možno finančne, možno na základe právnych vedomostí nemá. V týchto krajinách to bez problémov presúvajú na orgány miestnej správy. Nórsko. Ministerstvo sociálnych vecí Nórskeho kráľovstva o stanovení výšky výživného a vymáhaní výživného hovorí, že je v kompetencii jednotlivých správ sociálneho zabezpečenia. Výživné bolo pôvodne vymáhané orgánmi miestnej správy, v súčasnej dobe však vymáha vyplatenú sumu na povinnom rodičovi Úrad pre vymáhanie príspevku výživného. Boli ochotní kvôli tomu zriadiť nový úrad. My tu hovoríme len o tom, že by sa táto kompetencia preniesla na úrad práce, sociálnych vecí a rodiny. Podčiarkujem, nie je pravda, čo tvrdia niektorí predstavitelia ministerstva práce, že tento návrh zákona nemá v Európe obdobu. To nie je pravda. Rakúsko. Od roku 1976 existuje systém záloh na výživné pre neplnoleté deti v prípade, že povinný rodič s nimi nežije v spoločnej domácnosti a neplní povinnosť platenia výživného. Štát poskytuje zálohy na výživné tiež v prípadoch, keď povinný rodič je neznámeho pobytu alebo je vo výkone trestu odňatia slobody dlhšie než jeden mesiac. Výška zálohy na výživné závisí od výšky výživného stanoveného súdom, pričom existuje maximálna hranica. Závažné porušenie vyživovacej povinnosti zakladá skutkovú podstatu trestného činu. Nemajú s tým žiadny problém. Švédsko. Dieťa má za určitých podmienok právo na výplatu náhradného výživného z verejných rozpočtov. Rodič starajúci sa o dieťa môže podať žiadosť o zálohu na výživné na úrade sociálnej ochrany, ktorý zálohu na výživné vypláca a zároveň vymáha na povinnom rodičovi. To je len niekoľko príkladov z európskych krajín. Pár slov k tomu, čo hovorí ministerstvo práce, prípadne tlmočí to ústami pani poslankyne Tkáčovej v istej časti jej prejavu, že návrh zákona je nesystémový. No, je to iný zorný uhol pohľadu a možno preto niekto môže povedať, že je nesystémový. Ja som v tejto Národnej rade zažila niekoľko nesystémových riešení, a pritom bola všeobecná vôľa k ich prijatiu, pretože sa tým riešil nejaký vážny sociálny problém. Netvrdím, že tento návrh zákona je nesystémový, to nech hovoria tí, ktorí majú inú predstavu. Ak by sme prijali isté zdôvodnenie, že hranica by nemusela byť do 2,2-násobku, ale že by mohla byť 2,0-násobok, nikomu z poslancov nikto nebráni, aby hladinu znižoval. Pri 2,0-násobku, ak ide o matku s jedným dieťaťom, hovoríme, že návrh sa bude týkať žien, ktoré majú príjem do 12 240 korún a z toho ešte odpočítame prídavky na dieťa, tak nech je tá suma 11 960 korún. Ide aj o prípady, keď je príjem matky 7 000 korún a matka sa 10 rokov sa domáha výživného. Existujú prípady, keď matky 12 rokov neboli schopné dostať sa k výživnému, ktoré už dokonca bolo určené, výška výživného bola určená, napriek tomu ešte stále nedochádza k jeho platbe. Je pravda, že vymožiteľnosť práva je v tejto oblasti na veľmi nízkej úrovni, ale potom s tým treba niečo robiť. Myslím si, že sankcia, ktorá tam je, určite bude nejakým spôsobom toho neplatiča motivovať. Ak hovoria niektorí o tom, že poslanci by mali počkať, čo bude v septembri, viem si predstaviť odpoveď poslanca, ktorý povie: No dobre, ale zákon o rodine mal byť v júni, zákon o sociálnoprávnej ochrane detí mal byť v máji a je teda predpoklad, že by mohol byť vládou predložený v septembri. Snažila som sa dopátrať k tomu, keďže už je koniec júna, ako vyzerá paragrafované znenie zákona o sociálnoprávnej ochrane detí. Chcem vám povedať, že pred dvomi dňami mi bolo oznámené, že paragrafované znenie neexistuje, dnes mi bolo oznámené, že paragrafované znenie existuje, ale nebolo mi umožnené doňho nahliadnuť. S čím teda porovnávať? Ďakujem pekne. (Potlesk.)