Záhumenský, Marian, poslanec NR SR (2012-09-18):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážený pán minister, ctené kolegyne, kolegovia, nedá mi nezareagovať na vystúpenie ako pána Chrena, tak pána Simona, ktoré odzneli tu v sále k tomuto zákonu. A začnem tiež takou tou vašou analytikou, pán poslanec Chren. Vaša analytika ohľadne prepadu výroby a spôsobenia a vyhodnotenia, že kvôli čomu vlastne prepad výroby nastal a prečo teda je menej potravín na pultoch a tak ďalej, asi je presne robená tou istou metodikou, akou robili v jednom výskumnom ústave, keď skúmali blchu. A tejto blche amputovali nohy. A postupne jej amputovali jednu nohu, povedali jej, aby skočila. A blcha skočila. A takto pokračovali, amputovali jej všetky nohy a vždy blcha skočila. A až keď jej amputovali poslednú nohu, tak jej povedali, aby skočila. A blcha neskočila. A záver napísali do správy, keď blcha nemá nohy, tak nepočuje. Tak takýmto spôsobom ste asi analyzovali prepad výroby a celý ten dopad na predaj slovenských potravín na pultoch. Potom sa nečudujem vášmu vnímaniu sveta. Ale pár poznámok k tomu vášmu vystúpeniu. Donekonečna opakujete, že zákon je tu 10 rokov a že vlastne nie je účinný. Celé to vaše vystúpenie sa nieslo v duchu filozofie, stokrát opakovaná lož sa stáva pravdou. Áno, je pravda, že zákon tu bol v rôznych podobách a dokonca že ten prvý zákon, ktorý bol prijatý v Dzurindovej vláde, a pán kolega Faič povedal to všetko aj pri vtedajšej vláde, vlastne hlasoval za ten zákon, bol napádaný Európskou komisiou práve vďaka tomu, že v tomto zákone bol definovaný podiel slovenských potravín. Toto vyhodnotili, že je to v rozpore s európskou legislatívou. A kvôli tomuto jednému bodu bol ten zákon napádaný Európskou komisiou. A preto tento jeden bod musel z toho zákona odísť. Ale keď ten bod odtiaľto odišiel, tak sa implantovali do tohto zákona impotentné ustanovenia, ktoré ten zákon spravili impotentným, nevykonateľným, ktorý bol jednoducho neschopný akokoľvek preukázať nejakú silu, aby zamedzil zneužívaniu dominantného postavenia obchodných reťazcov. Čiže toto je celá pravda o tej genéze. Až zákon č. 140/2010 Z. z. sa stal vykonateľný. Bol zrozumiteľný, bol transparentný, ale, samozrejmá vec, bohužiaľ, nebolo mu umožnené, aby aspoň jeden deň mohol pôsobiť v praxi, lebo keďže bol v marci 2010 prijatý a bolo tam ustanovenie, že do septembra je tam prechodné obdobie, aby uspôsobili zmluvy v súlade so zákonom, ste už po voľbách okamžite ohlasovali, že tento zákon zrušíte. Čiže nikdy tie zákony neboli účinné a neboli tak pripravené ako tento, ktorý je navrhovaný. A ja si dovolím povedať, že tento zákon ak bude schválený v tej podobe s malými obmenami možno v druhom čítaní, tak prinesie svoje ovocie a že budeme môcť potom konštatovať aj rast domácich potravín na domácom pulte, ale, pochopiteľne, bude treba veľa urobiť aj pre produkciu domácich potravín, ktorú ste aj vďaka vašim vládam zlikvidovali. Nedá mi nespomenúť aj to, keď v prvej Dzurindovej vláde vláda pripravovala nejaké obmedzenie obchodných reťazcov, keď prichádzali na náš trh. Tu sa stala prvá zásadná chyba tohto prepadu, lebo všetky rozumné krajiny, keď videli, čo robí vlastne s trhom také silné postavenie obchodných reťazcov, tak jednoducho našli systém regulácie, či už to bolo na štvorcové metre, na kilometre alebo na počet obyvateľov, ale jednoducho určili reguláciu určitého množstva obchodných reťazcov. A je všeobecne známe o nadnárodných obchodných spoločnostiach, že ak prichádzajú na niektorý trh do niektorej krajiny, tak uznávajú zákony tej krajiny. Pokiaľ by sme boli vtedy, keď prichádzali na náš trh, urobili určité regulačné opatrenia dopadu, tak tento dopad, ktorý dneska tu máme na naše poľnohospodárstvo, ktorý je katastrofálny, jednoducho nebol by možný a by sme sa tu vôbec nemuseli baviť o zákone, či je tu dneska alebo pred 10 rokmi tu mal byť, lebo už vtedy pán Mikloš s pánom Dzurindom zablokovali obmedzenie obchodných reťazcov, lebo jednoducho ich filozofia bola, že poľnohospodárstvo je nepotrebné, je zbytočné. „Predsa Hongkong,“ je to známa veta pána Mikloša, „nemá poľnohospodárstvo a ľudia nehladujú.“ Ale Hongkong nie je vidiek. V Hongkongu nežijú ľudia na vidieku, ale Slovensko, vážený pán kolega Chren, je vidiecka krajina, kde 80 % ľudí žije na vidieku a bez poľnohospodárstva, bohužiaľ, títo ľudia veľmi ťažko budú hľadať prácu a uplatnenie. A stáva sa potom to, čo je realita dnešných dní, že slovenský vidiek sa vyľudňuje. Ale v Hongkongu to asi tak nie je, lebo tam skutočne fungujú iné ekonomické vzťahy a iné peniaze sa otáčajú na to, aby sa potraviny mohli do Hongkongu dovážať. Je pochopiteľné, že vašou filozofiou v prvej vláde, v druhej vláde bola privatizácia. Vás zaujímalo to, za koľko predáte plynárne, elektrárne, čo ja nazývam vlastizradou na tomto národe, akým spôsobom, kde vlastne tlmiť infláciu, tak ste pustili obchodné reťazce, aby tlmili infláciu. Áno, máte pravdu, keď obchodné reťazce zastabilizovali ceny a ešte poprípade znížili ceny, že mali mínusový dopad na infláciu práve cez potraviny, ale to, čo to spôsobilo s kvalitou potravín, čo to spôsobilo s nutričnou hodnotou potravín, tak to vás vôbec nezaujíma, že Slovensko sa stalo... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)