P. Farkas, poslanec: (2001-12-04):
Priebeh rokovania výborov. Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre financie, rozpočet a menu a Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky prerokoval zákon z 9. novembra 2001, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 366/1999 Z. z. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti, takzvaný Notársky poriadok v znení neskorších predpisov, vrátený prezidentom Slovenskej republiky na opätovné prerokovanie Národnou radou Slovenskej republiky, tlač 1272, v súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady Slovenskej republiky č. 1383 z 13. novembra 2001. Gestorský výbor nedostal do začatia rokovania o zákone stanoviská poslancov Národnej rady Slovenskej republiky podané v súlade s § 75 odsek 2 zákona NR SR č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky žiadne podnety. Po tretie. Odporúčanie pre Národnú radu Slovenskej republiky zákon schváliť so zmenami prijali uznesenie výbor pre financie rozpočet a menu, ako aj ústavnoprávny výbor. V bode IV sú uvedené všetky pozmeňujúce návrhy, ktoré gestorský výbor prijal a odporučil schváliť okrem bodu číslo 2. O bodoch 1, 3 a 4 budeme hlasovať spoločne s odporúčaním gestorského výboru schváliť ich a o bode číslo 2, ktorý sa vzťahuje na takzvané gastro lístky, budeme osobitne hlasovať s odporúčaním gestorského výboru neschváliť ho, ale pri hlasovaní budeme hovoriť ešte bližšie k tejto problematike. Súčasťou tejto spoločnej správy je aj návrh uznesenia, v ktorom potom Národná rada vyslovuje, schvaľuje tento návrh v zmysle prijatých pozmeňujúcich návrhov. Pán predseda, skončil som, žiadam vás, aby ste otvorili rozpravu. J. Migaš, predseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Otváram rozpravu. Písomne sa neprihlásil nikto. Pýtam sa, kto sa do rozpravy hlási ústne. Pán poslanec Maňka a pán poslanec Prokopovič. Uzatváram možnosť prihlásiť sa do rozpravy ústne. Ako prvý vystúpi pán poslanec Maňka a po ňom pán poslanec Prokopovič. V. Maňka, poslanec: Vážený pán predseda, vážený pán podpredseda vlády, vážené kolegyne, vážení kolegovia. Parlamentom schválená novela zákona o dani z príjmov, ktorá sa v § 24 týka preukazného nakladania s takzvanými gastro lískami, sa stala azda najbúrlivejšie diskutovanou témou posledných týždňov. Prečo taká silná reakcia. Dozvedeli sa občania naozaj skutočnú pravdu? Priznám sa, dostal som okolo 2-tisíc mailov a stovky listov. Na väčšinu z nich som už aj odpovedal. Asi tretina z tých, ktorým som odpovedal, sa mi ospravedlnili. Z novín alebo televízie sa nedozvedeli pravdivú informáciu a v hneve mi napísali aj to, za čo sa po vysvetlení necítili príjemne. Bol som prekvapený, koľko ľudí si aj vďaka svojskému výkladu a vysvetľovaniu zákona v médiách myslí, že som to bol ja, kto vymyslel a zaviedol, že za gastro lístky sa bude nakupovať iba teplé jedlo v reštauráciách a jedálňach. Dovoľte mi, aby som sa vám pokúsil touto cestou vysvetliť skutočnosti súvisiace s problematikou používania gastro lístkov v praxi. Zamestnávateľ je povinní zabezpečiť zamestnancom stravovanie počas pracovnej doby. Táto povinnosť bola zakotvená už v Zákonníku práce v roku 1965. Ide o výkon sociálnej politiky zamestnávateľa voči zamestnancovi. Tomu zodpovedá aj zaradenie problematiky v Zákonníku práce. Platný Zákonník práce ukladá povinnosť zamestnávateľom, aby zabezpečovali zamestnancom vo všetkých zmenách stravovanie, ktoré zodpovedá zásadám správnej výživy, a to podávaním jedného teplého hlavného jedla vrátane vhodného nápoja v priebehu pracovnej zmeny. Podľa platného § 140 Zákonníka práce túto povinnosť si zamestnávateľ môže splniť, a to buď vo vlastnom stravovacom zariadení, alebo v stravovacom zariadení iného zamestnávateľa, alebo prostredníctvom sprostredkovateľa, ktorý má oprávnenie poskytovať stravovacie služby, t. j. má vlastné stravovacie zariadenie, má oprávnenie sprostredkovať stravovacie služby, ak ich sprostredkuje u toho, kto má oprávnenie poskytovať stravovacie služby, to je len priamo v stravovacích, reštauračných a jedálenských zariadeniach. Zamestnávateľ prispieva na toto stravovanie, pričom tento príspevok vynaložený výlučne podľa Zákonníka práce je daňovým výdavkom v súlade s § 24 ods. 2 písm. i) zákona o dani z príjmov. Podotýkam, že aj v uvedenom § 24 sa hovorí o výdavku na pracovné a sociálne podmienky a starostlivosť o zdravie, čiže cieľom je uznať zamestnávateľovi daňový výdavok tam, kde je príspevok použitý v súlade so zákonom. Podľa nového § 152 Zákonníka práce, ktorý bude účinný od 1. 4. 2002, bude môcť zamestnávateľ poskytnúť zamestnancovi finančný príspevok, to znamená, peniaze namiesto gastro lístka v prípade, keď nie je iná možnosť zabezpečiť stravovanie. Prax ukázala, že neexistuje dostatočná kontrola nakladania s gastro lístkami, čo viedlo k ich zneužívaniu. Za gastro lístky by bolo možné nakúpiť tovary a zabezpečiť si služby, ktoré rozhodne nepodporujú sociálny cieľ stanovený v Zákonníku práce, to je zabezpečiť zamestnancom počas pracovnej zmeny stravovanie zodpovedajúce zásadám správnej výživy. Široká vlna ohlasov, ktorú ste aj vy vážené kolegyne, kolegovia, postrehli, túto skutočnosť iba potvrdila. Nedodržaním Zákonníka práce a nezakotvením možnosti kontroly v zákone o dani z príjmov došlo k situácii, keď príspevky na stravovanie nemožno uznať ako daňové výdavky. Rovnako zamestnanci prijímajú nezdanené plnenie od zamestnávateľov. Sprostredkovatelia prijímajú za gastro lístky plnenia, ktoré sú v rozpore so zákonom, pretože nesprostredkujú stravovanie podľa § 140 Zákonníka práce. Prax už niekoľko rokov nezodpovedá zákonu a naopak, zákon nekopíruje a neodráža podmienky praxe. Spoločnosti, ktoré sprostredkujú za gastro lístky stravovanie, nemajú dnes povinnosť preukázať, čo bolo v skutočnosti za tieto lístky nakúpené. Táto nekontrolovateľnosť a nedostatočná legislatívna úprava umožňovali ich zneužívanie. Aké sú dôsledky. Zmaril sa sociálny charakter povinnosti zamestnávateľa zabezpečiť zamestnancom stravovanie, zmaril sa sociálny charakter príspevku zamestnávateľa na stravovanie zamestnancov počas pracovnej doby a rast nezamestnanosti v profesiách, ktoré ťažko nachádzajú ďalšie uplatnenie. Z dôvodu zneužívania gastro lístkov nákupmi v malopredaji a tak ďalej sa znížil výdaj jedál v jedálňach a v stravovacích zariadeniach, čo postupne viedlo k ich likvidácii a prepúšťaniu zamestnancov. Kde sa porušuje zákon. J. Migaš, predseda NR SR: Pokoj, panie poslankyne, páni poslanci. V. Maňka, poslanec: Zamestnávateľovi pri takomto zneužívaní lístkov nemôže byť príspevok na stravovanie daňovo uznaným výdavkov, pretože nezabezpečuje stravovanie podľa § 140 Zákonníka práce. Zamestnanci pri takomto zneužívaní lístkov prijímajú v rozpore so zákonom nezdanené plnenie od zamestnávateľa, pretože za gastro lístky nakupujú tovary v rozpore so Zákonníkom práce. Sprostredkovateľské spoločnosti prijímajú odmeny za plnenia, ktoré nie sú v súlade so zákonom, pretože umožňujú, aby za nimi predávané stravné poukážky bolo možné nakúpiť aj iné tovary, ako to umožňuje Zákonník práce. Je potrebné upozorniť na zhoršujúci sa stav, zdravotný stav obyvateľstva, čo bude mať v konečnom dôsledku tiež ekonomické dopady. Za gastro lístky je možné nakúpiť alkohol, tabak, drogériový tovar, čerpať na benzínovom čerpadle, prípadne zaplatiť za taxík. Chápem všetkých zamestnancov, že tento spôsob im z určitých dôvodov vyhovoval. A možno vôbec ani nevedeli, že porušujú zákon. Daňové orgány o porušovaní zákona vedeli, legislatívne nedostatky im však neumožňovali kontrolovať tento proces. Tu je potrebné a musím to zdôrazniť, že poslanci Národnej rady v novembri vôbec nezmenili v zákone doteraz platný účel používania gastro lístkov. Ak to niekto tvrdí, nehovorí pravdu. Novelizovaným zákonom o dani z príjmov sme iba zaviedli kontrolný systém, ktorý doteraz v zákone chýbal, nič viac. Za tento zákon hlasovala drvivá väčšina koaličných aj opozičných poslancov Národnej rady, ktorý problém správne pochopili. Viem a ako sociálne cítiaci politik chápem, čoho sa mnohí občania obávajú. Obávajú sa, že od januára si už nebudú môcť za gastro lístok kúpiť napríklad mlieko, salámu, jogurt, ovocie, zeleninu. Občania nevedia, že práve doteraz platné zákony im to nedovoľovali. Alkohol a cigarety a iné služby, samozrejme, nemôže zamestnávateľ nikde vo svete poskytnúť svojim zamestnancom namiesto obeda. Nebude to možné ani u nás. Naším cieľom je, aby sa za lístky nakupovali iba potraviny a potravinové výrobky určené na priamu spotrebu, respektíve na priamu konzumáciu za podmienky dodržania všetkých zákonov upravujúcich danú problematiku. Aká bola moja filozofia. Ako ústavný činiteľ som stál pred otázkou, nechať to tak a vedome tolerovať niekoľkonásobné hrubé porušovanie zákona. Dokedy a na čo sú potom také zákony. Alebo poukázať na porušovanie zákona, urobiť nápravu a zároveň upozorniť na Zákonník práce a v spolupráci s Konfederáciou odborových zväzov, Asociáciou zamestnávateľských zväzov, ministerstvom práce, sociálnych vecí a rodiny, ministerstvom financií, podnikateľmi rozšíriť a upraviť pojem teplé jedlo. Ako poslanec Národnej rady som sľúbil, že budem dodržiavať zákony a budem dbať, aby ich dodržiavali aj iní. Nechcem vás vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, postaviť pred rozhodnutie, aby ste povedali, či podporíte zákonnosť alebo pod tlakom verejnosti ustúpite. Nebolo by to odo mňa celkom fér. Naopak, chcem sa vám poďakovať, že ste väčšinou hlasov podporili môj pozmeňujúci návrh, ktorý vyvolal takú búrlivú diskusiu. Chcem sa poďakovať aj členom gestorského výboru pre financie, rozpočet a menu za to, spomenul to už pán predseda, že minulý týždeň všetci prítomní členovia výboru pre financie, rozpočet a menu z koalície i opozície znova podporili môj pôvodný návrh a odmietli jeho zrušenie. Beriem to ako prejav odbornosti a zákonnosti. Dnes preto ponúkam dve cesty. Postup, ktorý tejto snemovni pomôže, aby sa správne rozhodla bez ohľadu na to, ktorú z nich si vyberie. Na konci obidvoch ciest je ten istý cieľ. Prvá cesta je tá, ktorú sme naštartovali v novembri, vyžaduje ďalšie dva kroky. Obidva kroky boli známe dopredu, len občania sa o nich, bohužiaľ, nedozvedeli. Prvý krok je opatrenie ministerstva financií, ktorým treba vytvoriť mechanizmus kontroly na využívanie stravovacích poukážok. Druhý krok je legislatívna zmena § 152 Zákonníka práce, ktorá by neviazala stravovanie zamestnancov iba na hlavné teplé jedlo, ale tu si musia povedať hlavne odbory. Z verejnej diskusie som ďalej zistil, že niektorí zamestnávatelia prispievajú svojim zamestnancom neskutočne nízke príspevky na stravu. Výsledkom by preto malo byť i stanovenie spodnej hranice príspevku na stravovanie napríklad vo výške 60 % stravného poskytovaného pri pracovnej ceste v trvaní 5 až 12 hodín podľa osobitného predpisu. Aká je druhá cesta. Druhá cesta je taká, že Národná rada podporí návrh pána prezidenta a ostatné kroky budú ako pri prvej ceste. Zmena musí byť zosúladená so zákonom o dani z príjmov, respektíve v závislosti od formulácie legislatívnej zmeny Zákonníka práce môže prísť k úprave používania stravovacích poukážok v osobitnom predpise, napríklad v opatrení ministerstva financií. Na záver by som chcel požiadať o spoluprácu aj médiá. Je dôležité, aby médiá občanom pravdivo sprostredkovali informáciu, že súčasný stav je skutočne protizákonný a že ho musíme zmeniť, ale že budeme postupovať citlivo v spolupráci s odbormi a zamestnávateľmi tak, aby sme dosiahli optimálne riešenie pre zamestnancov i zamestnávateľov. Ďakujem za pozornosť. J. Migaš, predseda NR SR: Faktické poznámky na vystúpenie pána poslanca Maňku. Jediná prihlásená pani poslankyňa Tóthová, pán poslanec Hofbauer, nie. Vystúpil pán poslanec Maňka v rozprave. Nie, uzavrel som možnosť prihlásiť sa do rozpravy. Teraz sú prihlášky pre faktické poznámky, takže pani poslankyňa Tóthová, Hofbauer, Cuper. Uzatváram možnosť sa prihlásiť s faktickou poznámkou. Pani poslankyňa Tóthová, nech sa páči.