P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-02-02):
Nechcem využívať alebo zneužívať svoje postavenie, ale, pán poslanec Blanár, ja by som predsa len odporúčal, keby ste si dali vysvetliť trošku právny názor na § 61 zákona o rokovacom poriadku. Neviem, či patrí do právomoci Národnej rady zisťovať, či súkromné osoby odvádzajú alebo neodvádzajú do poisťovní svoje odvody. To je naozaj súkromnoprávny vzťah. Zvážte ešte raz podanie tohto návrhu preto, aby sme sa nedostali do kolízie s rokovacím poriadkom a nedajbože s Ústavou Slovenskej republiky. Nech sa páči, pán poslanec Tkáč. V. Tkáč, poslanec: Vážený pán predseda Národnej rady, členovia vlády, kolegyne, kolegovia, panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte, aby som vo svojom vystúpení formuloval niektoré aj doteraz nepovedané skutočnosti, ktoré sú aj pre mňa osobne dôležité, prečo budem hlasovať za vyslovenie nedôvery členovi vlády ministrovi práce, sociálnych vecí a rodiny pánovi Kaníkovi. Môj postoj je predovšetkým orientovaný na to, že považujem vedenie Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky od roku 2002 za najmenej kompetentné zo všetkých rezortov. V podstate nekompetentnosť tohto vedenia na čele s pánom ministrom Kaníkom dnes už má európsku dimenziu. A naozaj mám informácie z rôznych orgánov Európskej komisie, že ak sa tam zjavia špičkoví funkcionári tohto ministerstva, tak vzbudzujú svojimi nekompetentnými názormi úžas. A skončilo to zrejme pred niekoľkými hodinami tým, že ministerstvo napadlo už aj politickú orientáciu európskeho komisára pána Špidlu len preto, že Európska komisia a jeho úrad si dovolili Slovenskú republiku označiť za krajinu, ktorá má najbližšie k najchudobnejším krajinám na našom európskom kontinente. Chcel by som v tejto súvislosti uviesť, že aj toto rokovanie, tak ako rokovanie pred niekoľkými týždňami, samozrejme, sledujú všetci tí invalidi, baníci, ktorí prišli o dôchodky, všetci tí vdovci, ktorí nedostávajú vdovecké dôchodky, všetci tí starobní dôchodcovia, ktorí, ak išli o niekoľko týždňov či mesiacov do starobného dôchodku pre nich v nevhodnom čase, majú dôchodky, ktoré sú diametrálne odlišné od dôchodkov tých dôchodcov, ktorí išli do dôchodku po nich. Sledujú tieto záležitosti, samozrejme, aj všetci tí nezamestnaní v chudobných regiónoch. Chcel by som v tejto súvislosti uviesť, že politika alebo nekompetentnosť je postavená na úrovni súčasného vedenia ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny na deštrukcii. Toto ministerstvo skutočne sústavne a systematicky deštruuje to, čo tu fungovalo a čo je aj bežné v normálnej demokratickej spoločnosti. Tak skúsme zvážiť, či je to pravda, čo hovorím, alebo nie. Ktoré argumenty pre to možno použiť? Predovšetkým je to likvidácia verejnoprávneho charakteru výrazných sociálnych inštitúcií, ktoré dnes sa podieľajú v podstate na tom, o čom je aj predmet vyslovenia nedôvery. A to je otázka práce s poistným, so vstupmi do sociálneho systému a to je aj otázka kontroly a dozoru. Ak, pán minister, v balíku, ktorý ste mali na stole v rámci rozhodovania vo verejnoprávnych inštitúciách, boli aj vaše kauzy, podľa vtedy platného ústavného zákona č. 119/1995 Z. z. o konflikte záujmov ste boli povinný upozorniť všetkých svojich kolegov v týchto orgánoch, ktoré mali v tom čase asi aj tripartitný charakter, na to, že ste predmetom konania. A mali ste sa vzdialiť minimálne z rozhodovania o tých otázkach, za ktoré dnes vás opozícia i ostatní slušní ľudia kritizujú. Pán minister sa podieľa na likvidácii a zoštátnení tripartitných inštitúcií Sociálnej poisťovne i Národného úradu práce. V súčasnosti veľmi dobre každý vidí a vie, že Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny ako zoštátnená firma v podstate neprepojene pôsobí na jednotlivých úsekoch, a to v oblasti sociálnej práce, sociálnej pomoci či v zamestnanosti. Jednotlivé odbory fungujú totálne neprepojene, jednotlivé úseky činnosti sú nerovnomerne zaťažené a celá táto Molochom nazývaná organizácia, štátna organizácia je nefunkčná. Pán minister sa podieľa úspešne na likvidácii Medzinárodného centra pre štúdium rodiny, likviduje sa po tieto hodiny priamo v tejto sále Centrum pre medzinárodnoprávnu ochranu detí a mládeže. Zlikvidoval sa jediný odborný časopis Práca a sociálna politika, ktorý vlastne bol jedinou platformou pre koordináciu odborných skutočností v oblasti sociálneho zabezpečenia, v oblasti zamestnanosti a v oblasti odborných prístupov, aj čo sa týka prenosu európskej legislatívy, ale aj legislatívy Medzinárodnej organizácie práce do pôsobenia jednotlivých odborných inštitúcií na Slovensku. Ja už som spomínal v minulom vystúpení, že naozaj legislatívna práca, a to aj pri vysokej kvalite legislatívy, o ktorej treba povedať, že ju ministerskí úradníci a zamestnanci napĺňajú, to vedenie, moderovanie tejto legislatívy je katastrofou sociálnej sféry. Impozantný vstup pána ministra bol už známy tým, že v mene tejto vládnej garnitúry ste urobili jeden z najväčších povolebných podvodov, aký táto krajina zaznamenala, a to bola likvidácia 22 zákonov sociálneho charakteru, ktoré ste prijali v rámci koalície pred voľbami v roku 2002. Bez mihnutia oka, ale aj bez dodržania vtedy platného zákona o tripartite, o Rade hospodárskej a sociálnej dohody, bez dohody so sociálnymi partnermi ste zrušili 22 balíkov zákonov, ktoré vám mohli pomôcť a pomohli pri hľadaní a ovplyvňovaní voličov v roku 2002. Legislatívny chaos pôsobí aj v súčasnosti. Už pani kolegyňa poslankyňa Martináková konštatovala desiatky noviel, ktoré ste priamo aj vo výbore pre sociálne veci a bývanie vtláčali koaličným poslancom bez toho, aby boli, samozrejme, zosúladené. A tieto novelizované ustanovenia a stovky týchto ustanovení nemali žiaden ekonomicko-finančný dopad ani analýzu, čo to spraví v konkrétnej praxi. Súčasne v tejto situácii sme vlastne aj svedkami toho, akým spôsobom sa aj najnovšia legislatíva krvopotne uvádza do života pre nekompetentnosť a nekvalifikovanosť. Spomeniem ako príklad doplnkové dôchodkové sporenie, ktoré tu bolo odsúhlasené tuším 108 hlasmi v zákone č. 650/2004 Z. z. V tejto súvislosti sú úžasné chaosy. A je veľký chaos v konkrétnej praxi, najmä pokiaľ ide o zamestnancov zaradených v prácach 3. a 4. kategórie, ktorí sú povinní uzavrieť zmluvu s doplnkovou dôchodkovou spoločnosťou, a to aj napriek tomu, že v súčasnosti ešte neexistuje ani jedna dôchodková doplnková spoločnosť, iba doplnkové dôchodkové poisťovne. Od ktorého okamihu sa povinnosti na zamestnancov vzťahujú? Aké povinnosti má zamestnávateľ v týchto prípadoch? V tejto súvislosti by som chcel uviesť aj to, že častým spôsobom tvorby zákonov je príprava či objednávky vedenia ministerstva v príprave návrhov zákonov mimo pôdy ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Takéto nelegislatívne nekvalitné záležitosti potom nemá pán minister problém za pomoci určitej skupiny poslancov v tomto parlamente presadiť. Chcel by som ešte upozorniť na najnovšie niektoré skutočnosti, ktoré súvisia napr. s uplatňovaním zákona o odmeňovaní niektorých zamestnancov pri výkone práce vo verejnom záujme. Týmto zákonom, ktorý v podstate zlikvidoval verejnú službu v podmienkach zdravotníckych príspevkových organizácií v zriaďovateľskej pôsobnosti ministerstva zdravotníctva i vyšších územných celkov a obcí, ktoré majú uzatvorené zmluvy so zdravotnými poisťovňami, sa dostali do situácie, keď pán minister osobne podpisoval stanoviská ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, ktoré sú úplne diametrálne odlišné, v rozpätí niekoľkých mesiacov. V tejto súvislosti napr. v decembri vydal stanovisko k uplatňovaniu zákona o odmeňovaní niektorých zamestnancov pri výkone práce vo verejnom záujme v podmienkach zdravotníckych príspevkových organizácií. V tejto súvislosti minister zdravotníctva to dostal ako podklad pre to, aby suverénne oznámil riaditeľom v zriaďovateľskej pôsobnosti ministerstva zdravotníctva, že pre nich nie je záväzná kolektívna zmluva vyššieho stupňa na rok 2005 z toho dôvodu, že sa na nich nevzťahuje zákon o odmeňovaní, a to aj napriek tomu, že minister Kaník podpísal takéto stanoviská v predchádzajúcich mesiacoch úplne v diametrálnom garde. Dovoľte ešte na záver jeden najvážnejší argument, ktorý, si myslím, v tejto krajine i v tomto parlamente ešte neodznel. V súčasnosti sme boli svedkami z hľadiska zverejnených informácií, že reklama do dôchodkového kapitalizačného systému už obnáša obnos zhruba 500 mil. korún. Skúsme o tejto sume si čosi povedať, dámy a páni. Podľa kruhov blízkych tým inštitúciám, ktoré súťažia o klientov, o poistencov, do reklamy už tieto subjekty dali ďaleko viac než 1 mld. Sk. Tento údaj mi potvrdili z viacerých nezávislých zdrojov práve ľudia, ktorí sú odborne zdatní a blízki tým inštitúciám, ktoré pripravujú kapitalizačný pilier. Aký to má dopad na verejnú mienku i čo a akým spôsobom túto sumu treba hodnotiť? Verejne vyhlasujem a pýtam sa každého v tejto sále: Viete mi uviesť konkrétny príklad, kedy slovenské médiá vrátane verejnoprávnych médií pozvali do besedy k týmto systémom ľudí, ktorí si dovolili oponovať, ktorí videli veci nie nekompetentným pohľadom a obzorom niektorých spracovaných robotov z ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny? Pýtam sa vás na to verejne. Ja osobne som zažil platonické vystúpenie jedného človeka, aj to funkcionára z Českej republiky, ktorý v súkromnej televízii si dovolil poukázať na niektoré negatívne stránky tohto systému. O čo tu ide? Súčasné poisťovne alebo správcovské spoločnosti či subjekty podľa tejto legislatívy preliali stovky miliónov korún, a dnes už je to suma viac ako 1 mld., do slovenských médií. Slovenské médiá jednoducho si rozdelili túto sumu, ktorá je prvým zásadným pasívom nového systému. Veď nie pre modré oči a altruizmus vo vzťahu k budúcim slovenským dôchodcom tieto firmy tieto miliardy či tu tieto milióny požičali alebo investovali. Ony si ich jednoducho pekne, krásne vyzberajú z prvých poistných súm od prvých slovenských poistencov. Slovenské médiá, ktoré takýmto spôsobom parádne získali obrovské masy finančných prostriedkov, by boli predsa hlúpe, keby do verejnoprávnych či do iných situácií alebo do relácií si pozvali ľudí, ktorí to takto jednoznačne na plné ústa povedia, boli by tak skutočne samy proti sebe. A tak sme svedkami neuveriteľných bludov o tom, že jednotlivé subjekty aj zo zahraničia dali svoje meno, svoj goodwill, svoju značku nato, aby slovenskí poistenci začali splácať dlžoby, ktorými si dnes sanovali svoje finančné zdroje slovenské médiá, znova opakujem, vrátane verejnoprávnych médií. Ešte sa ani nezačalo platiť a už je systém dlžný. Štátna pyramída, ktorú v súčasnosti vidíme pred vlastnými očami, vznikla, dámy a páni, aj v tejto sále. Chcel by som v tejto súvislosti uviesť, že jednoznačne podporím návrh na vyslovenie nedôvery aj zo širších dôvodov, ako sú uvedené, aj z tých dôvodov, ktoré sú alebo boli analyzované pri predchádzajúcom vyslovovaní nedôvery tomu istému človeku. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)