L. Nagy, poslanec: (2005-07-06):
Druhý dôvod súvisí s medzinárodnými záväzkami Slovenskej republiky. Totiž 1. júla 2004 nadobudol účinnosť dodatkový protokol k dohovoru Rady Európy 108, kde sa v preambule konštatuje presvedčenie, že len dozorné orgány vykonávajúce svoje funkcie úplne nezávisle sú prvkom účinnej ochrany osôb pri spracovaní osobných údajov. V čl. 1 ods. 3 dodatkového protokolu sa vyslovene ustanovuje, že dozorné orgány vykonávajú svoje funkcie úplne nezávisle. Slovenská republika ako jeden z členských štátov Európskej únie bola povinná zosúladiť svoje právny poriadok v oblasti ochrany osobných údajov s právnym poriadkom platným v členských štátoch Európskej únie. Základným dokumentom platným pre oblasť ochrany osobných údajov je smernica Európskeho parlamentu a rady 95/46 ES. Podľa čl. 1 ods. 1 citovanej smernice sa členské štáty Európskej únie zaväzujú chrániť základné práva a slobody fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov, najmä ich právo na súkromie. Podľa čl. 28 tejto smernice sa od členských štátov Európskej únie požaduje zriadenie dozorného orgánu s vyšetrovacími právomocami, ktorý koná pri výkone zverených úloh, zase citujem: „...úplne nezávisle“. Zákonom č. 428/2002 Z. z. o ochrane osobných údajov bol zriadený Úrad na ochranu osobných údajov ako reakcia na túto smernicu. Zámerom zákonodarcu bolo deklarovať osobitné postavenie orgánu štátnej správy v súlade s obsahom uvedených medzinárodných dokumentov a požiadavkami expertnej misie európskej komisie, ktorý sa má ako nezávislý dozorný orgán podieľať na ochrane základných práv a slobôd fyzických osôb pri spracovaní ich osobných údajov. Európska komisia v hodnotiacej správe z konca roku 2003 akcentovala dôraz na zabezpečenie a udržanie nezávislosti nového úradu. Ako sa uvádza v správe, atribút úplnej nezávislosti úradu pri výkone zverených úloh je jednou zo základných podmienok úplného súladu so smernicou 95/46 ES a dohovorom Rady Európy 108 v znení dodatkov a dodatkového protokolu. V súvislosti s týmito požiadavkami Európskej komisie úrad pripravil a v priebehu januára 2004 prvýkrát predložil predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky požiadavku v podobe legislatívneho návrhu na kreovanie Úradu na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky ako nezávislého štátneho orgánu v Ústave Slovenskej republiky. Pre odmietnutie samotného návrhu novely ústavy, tento návrh, doplňujúci návrh, však zo strany úradu ďalej presadzovaný nebol. Vážení páni poslanci, vážené panie poslankyne, vážení prítomní, ako som už spomenul, 1. júla sme vzali na vedomie obsah správy o stave ochrany osobných údajov, ktorú nám predložil predseda Úradu na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky a v ktorej nás podrobne informoval o momentálnom probléme s osobitným postavením úradu v rámci nášho právneho poriadku. V správe sa zároveň upozorňuje na skutočnosť, že predmetnú vec je potrebné neodkladne legislatívne riešiť, a navrhuje sa postup ako to docieliť. Úplné nezávislé postavenie Úradu na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky, ktorý sa podieľa na ochrane základných práv a slobôd fyzických osôb súvisiacich s ochranou ich osobných údajov a súkromím, možno v súlade s ústavným poriadkom Slovenskej republiky zabezpečiť len jeho kreovaním v Ústave Slovenskej republiky. Preto je nevyhnutné zaradiť Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky medzi orgány, ktorým nezávislosť priznáva Ústava Slovenskej republiky. Je to jediné principiálne, správne riešenie, prostredníctvom ktorého možno priznať úradu postavenie, ktoré mu vzhľadom na činnosť spojenú s ochranou základných práv a slobôd fyzických osôb a ochranou ich súkromia prináleží. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, Národnej rade Slovenskej republiky preto teraz dávam do priamej pozornosti nutnosť riešenia otázky úplnej nezávislosti Úradu na ochranu osobných údajov spôsobom, ktorý zároveň odstráni nesúlad § 33 ods. 2 zákona č. 428/2002 Z. z. o ochrane osobných údajov s Ústavou Slovenskej republiky. Konkrétne znenie tohto návrhu predložím v druhom čítaní. Ďakujem pekne.