Kaliňák, Robert, poslanec NR SR (2011-02-10):
Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predseda parlamentu, vážený pán spravodajca, vážený pán minister, vážené dámy kolegyne, páni kolegovia, dlho som uvažoval nad tým, čím vlastne do tejto diskusie ešte prispieť. Naozaj bolo povedané veľa. V mnohých prípadoch bolo povedané veľa vecí, ktoré sú reálnym základom. Vystupovali odborníci ako pán poslanec Chaban, vystupovali poľovníci, vystupovali športoví strelci, vystupovali všetci tí, ktorých sa táto vec dotýka. Na mnohé odborné argumenty sme ale nepočuli odborné protiargumenty. A preto začínam mať z tohto zákona jeden jediný pocit. Štandardne hovoríme, že zákony sú dobré a zákony sú zlé, zákony sú kvalitné a nekvalitné a potom nepopulárne a populistické. (Reakcia poslanca.) Ale, bohužiaľ, za tie nemôžete zahlasovať, pán poslanec. Naozaj som povedal pri prvom čítaní, že nápad hovoriť o tomto zákone považujem za dobrý a správny, aj na základe udalostí, ktoré sa odohrali v Devínskej Novej Vsi. A pán poslanec Matej hovoril, aby sme Devínsku Novú Ves nespomínali. No my by sme to radi urobili, ale je priamo uvedená v dôvodovej správe. A keď sa zákon predkladá na základe tejto udalosti, tak o nej musíme hovoriť. Tento zákon však svojím prevedením sa, bohužiaľ, zaradí do kategórií, kedy hovoríme o zlom zákone, o zákone nekvalitnom a o zákone populistickom, predovšetkým preto, že nechceli počuť názory verejnosti, ako reálne znížiť riziko. Áno, naozaj riziko sa odstrániť nedá. Ale nikto nechcel začať hovoriť o zbraniach a STK-čkach na tieto zbrane, o pravidelných kontrolách tých zbraní, ktoré by mohli toto proste riziko znižovať, akým spôsobom ich vykonať, akým spôsobom neuskladňovať zbrane, lebo nedokážeme, aby sme počas prepravy tieto zbrane nemohli zneužiť a podobne. Veľmi veľa otáznikov vzniklo pri tomto zákone už pri prvom čítaní. A hovorili sme, ak bude ochota zo strany ministerstva vnútra diskutovať s odbornou verejnosťou na túto tému, dá sa z toho zákona urobiť zákon kvalitný. Čo sa však ukázalo, je to, čo ma na tom celom najviac zaráža. Jediný, kto má pravdu, je ministerstvo vnútra a v podaní tejto snemovne minister vnútra. Všetci ostatní, ktorí si dovolia povedať akýkoľvek názor, ktorý je iný, sú zlí, klamári, nerozumejú tomu a nechcú bojovať s kriminalitou. A tak presne v prípade, že tento zákon neprejde, bude vyzerať aj tlačová konferencia. Tlačová konferencia bude vyzerať tak, že všetci tí, ktorí nepodporili tento „skvelý“ zákon, nechcú väčšiu bezpečnosť v uliciach, nechcú väčšiu bezpečnosť pred... (Reakcia z pléna.) Prosím? Nechcú väčšiu bezpečnosť v spoločnosti, nechcú väčšiu bezpečnosť pred zbraňami. A ja mám taký pocit, že za poslednú hodinu som tak zistil, že minister vnútra asi aj chce, aby ten zákon neprešiel, pretože neochota základná ustúpiť od tých vecí, ktoré naozaj nie sú správne, mi dáva jediný výsledok, že ministerstvo vnútra chce, aby zákon neprešiel a aby ministerstvo vnútra ostalo ako osamotený bojovník proti masovým vrahom, proti tým zlým poslancom, ktorí si dovolili vytknúť niečo skvelému nápadu, čo sa v tomto zákone našlo. A to je pre túto snemovňu nebývalé. (Potlesk.) Naozaj je veľmi nebývalé, aby sa za žiadnych okolností nepripustila zmena a nenachádzal sa kompromis práve v zákone, ktorý nie je politický. A ja musím povedať, že vytýkali ste, pán minister, jednotlivým poslancom z koalície, aj opozície, že buď sú populisti, alebo že sa tomu nerozumejú alebo rôzne iné tvrdé slová. Boli to tvrdé vyjadrenia, také, aké vy povedať proste viete. Ale vaše protiargumenty boli rovnako nezmyselné v mnohých prípadoch. Naposledy to hovoril vo faktickej poznámke aj pán poslanec Saloň. Hovorili ste o tom, že keď môžu mať psychotesty autobusári, prečo ich nemajú mať tí, čo majú zbrane. Ale veď tých nehôd, ktoré autobusári po psychotestoch spôsobili práve preto, že si mysleli, že sú majstri sveta na ceste, a bolo tam veľa mŕtvych, len potvrdzujú to, že nie sú tým jediným všeliekom na to, aby sa také niečo nestalo. A čo je najpodstatnejšie. Myslím si, že v tomto prípade som si presne vypočul pán poslanca Chabana. Áno, nie som lekár a jeho vystúpenie ma naozaj zaujalo v tom, aby sme sa radšej išli baviť o tom, že lekári sú tí, ktorí by mali mať omnoho viacej a väčší prehľad o tom, akým spôsobom sme alebo nie sme schopní držať zbraň, a podozrenie lekára by malo práve poslať toho žiadateľa k odborníkom lekárskeho charakteru, teda k psychiatrom, aby to zhodnotili. Dneska ten stav približne asi v zákone zavedený je. Alebo možno nech nám povedia títo odborníci, kde presne má skončiť žiadateľ o zbraň. Akým spôsobom chceme, ako často chceme kontrolovať zbrane, ktoré sú nebezpečné, alebo čo je to, čo presne od psychológa a klinického psychológa chceme počuť, či ten žiadateľ je samostatný alebo má sklony k agresivite, alebo čo je presne to, čo nám bráni v tom, aby niekto zbraň dostal? Alebo ich zakážme úplne, veď to je najjednoduchšie. Nakoniec, je to riešenie. Je to riešenie, ktorým naozaj tento problém vyriešime, civilné osoby nebudú môcť vlastniť zbraň, je po všetkom, nájde sa nejaká náhrada pre tých, čo sú zberatelia, alebo ich musia urobiť neúčinnými. Aj toto všetko je možné urobiť. Ale nikto to nechcel urobiť s tými, ktorí v tejto snemovni sedia a majú pocit, že sa v tom trochu vyznajú, lebo zhoda okolností to nie je loby. Ak je držiteľov zbrojného preukazu tak veľa, znamená to, že v každej rodine sa niekto taký nachádza. A každý nejakým spôsobom sa stretol s držiteľom zbrane. A každý vie, aký je to človek, a možno má s tým aj odbornú skúsenosť. A chcú o tom diskutovať. Tento rok osobne oslávim dvadsiate výročie udelenia zbrojného preukazu mne. Som aj v skupine tých, ktorí v roku 1995 alebo roku 1996 robili psychotesty na držanie zbrojného preukazu. Čiže neviem, aká veľká skupina to bola, či to bolo 900 či koľko ste hovorili, pán minister. Ale naozaj neviem, prečo tie psychotesty boli vtedy zrušené, či sa osvedčili alebo sa neosvedčili. Nakoniec, sú krajiny, kde sú psychotesty a majú rovnako tak hromadné streľby na školách alebo v uliciach. Aj také sú krajiny. Čiže neexistuje žiadny dôkaz o tom, medzi tým, čo ste vymysleli, a výsledkom, ktorý žiadate, je možné akýmkoľvek spôsobom spojiť príčinnú súvislosť, že to dokážeme tým znížiť. Áno, sú opatrenia, ktoré nie sú všemocné. Ale sú opatrenia, ktoré sú bezmocné. A ja si myslím, že práve toto opatrenie medzi ne patrí, lebo nijakým spôsobom nemáme dokázané zníženie toho. A hovoríte o tých krajinách, štatistiku som nevidel, ja som práve, naopak, registroval, že aj v týchto krajinách sa odohrali udalosti, ktoré sa podobajú našej udalosti v Devínskej Novej Vsi. Ale nikto z nás a, myslím si, nikto z vystupujúcich tak z koalície, ako z opozície nepovedal, že je proti tomu, aby sme našli riešenie, ktoré by dokázalo sprísniť situáciu a vylúčiť tých, ktorí sú rizikom väčším, ako je to únosné. Ale v diskusii som nepočul, že by sa nejaký návrh stretol s odozvou. A to je pre mňa naozaj smutné. Otázka stojí: Zisťovala polícia cestou svojich odborníkov na psyché, či by Harman získal zbrojný preukaz, či by prešiel psychotestmi, myslím aj dozadu k jeho profilu, ktorý vo svojom okolí mal, alebo vieme to vylúčiť? To isté platí o príklade, ktorý som tu počul. Áno, veď boli strieľajúci policajti (Dlhé diely, Humenné). Nakoniec, jeden z nich je aj zástupcom krajského riaditeľa v Trnave. Aj tí prešli psychotestmi, aj tí strieľali na verejnosti. Toto je presne ten problém, že nasilu tlačíme niečo, lebo sme presvedčení, že my máme pravdu a všetci ostatní sa mýlia. A, samozrejme, tých, ktorí si dovolia mať iný názor, označíme, že proste sú z poľovníckej loby, z loby športových strelcov a z neviem ešte akej všetkej loby. Nie, tento zákon proste zasahuje pomerne veľa ľudí. A preto sa k tomu aj veľa ľudí dokáže vyjadriť. Pán minister, ja by som ocenil úprimnú snahu zmeniť situáciu k lepšiemu. Ale tým, že sa tvrdošijne odmieta prijať akýkoľvek návrh či už z koalície alebo z opozície, nemusíte prijímať názory opozície, ale aspoň svojich koaličných kolegov, mi naznačuje to, že nie je úprimný záujem prijať zákon, ktorý situáciu vylepšuje. Je úprimný záujem mať mediálny výstup, mať tlačovú konferenciu, že jediným bojovníkom za zlepšenie bezpečnosti na Slovensku je ministerstvo vnútra a jeho minister. A to je veľmi smutné. Keď kritizoval pán poslanec, ktorý tu teraz nie je, že za bývalej vlády sa neprijímali opozičné návrhy, podľa mňa sa mýlil. Ja si pamätám len jeden z mojej proveniencie zákon, o cestnej premávke, kde sme akceptovali 27 opozičných návrhov pozmeňujúcich. A dokonca dnes všetci viete, že to svietenie je už upravené ako povinné, že to je návrh tuná prítomného pána poslanca Pada. Aj ten zákon s tým proste išiel. Čiže ja si myslím, že aj vtedy bolo možné prijať vylepšujúce návrhy, ktoré nakoniec priniesli úspech. A dnes opäť hovoríme, ale to už je iný zákon, k nemu sa budeme vyjadrovať, až bude v parlamente. Viete, aj tí psychológovia naozaj nie sú neomylní. Aj moja manželka študovala filozofiu a psychológiu a tiež urobila chybu, možno v tom, že si ma zobrala, ale to hovorím len na odľahčenie. Faktom však zostáva merať veci, ktoré sú naozaj empirické a ktoré naozaj spôsobia akúsi zmenu. A celá táto snemovňa bez rozdielu straníckej príslušnosti, pán minister, je ochotná sa znova podieľať spolu s odbornými skupinami na tom, aby sa zákon vylepšil. Ja vás naozaj veľmi pekne prosím, skúste ten zákon stiahnuť, skúsme na ňom popracovať, vráťme ho ešte raz do pléna kvalitnejší a lepší a schváľme ho naprieč celým politickým spektrom. Tým by ste dokázali úprimnú snahu, aby bol lepší, že chcete, aby zákon mal širokú podporu, a že nemá slúžiť len na to, aby bol prezentovaný mediálne tak, že tí, ktorí sú proti nemu, sú zlí, zločinci, podporujúci mafiu a neviem koho všetkého a sú potom len niektorí tí dobrí, ktorí sú zaň. Ja neodmietam a priori psychotesty. Neodmietam ani to, aby ich robili, tak ako povedal pán poslanec Pado, tí, ktorí zbrane nosia, lebo iné je držať, iné je nosiť zbraň. Ale ja si naozaj neviem predstaviť, že poľovník, ja nie som poľovník, ktorý 40 rokov poctivo uskladňoval zbraň, poctivo oddeľoval náboje a strelivo, poctivo chodil do hory a popri streľbe na zver sa predovšetkým staral o les, bude teraz vystavený štvorhodinovému až sedemhodinovému vyšetreniu, ktoré je mimoriadne psychicky náročné. A ako iste viete, proste keďže sa s ním nikdy v živote nestretol a pochádza z malej dedinky, tak má veľkú šancu na to, aby pod tým stresom, pod ktorým je, že po štyridsiatich rokoch môže stratiť svoju najväčšiu lásku popri svojej žene, tak ten test proste neurobil. A neurobí ho nespravodlivo. Ja chcem, aby sme mali spravodlivú schému, ktorá naozaj nájde tých, ktorí problém môžu spôsobiť. A preto naozaj bez toho, že by niekto vyhral, že by niekto prehral, že by bol niekto lepší a niekto horší, ja som presvedčený, že toho ste schopný, pán minister, urobte ešte raz sedenie nad tým a skúste si vypočuť naozaj hlasy, ktoré to myslia naozaj dobre, inak potom tu bude zase len hádka o tom, kto má lepší argument, kto si nájde štatistiku, ktorú si prispôsobí. Ja som tu včera počul čísla, o trestných činoch so zbraňou 315, tuším ste to hovorili vy, pán minister, 99 s legálnou, 77 s nelegálnou. A teraz zvyšok bolo čo? (Reakcia z pléna.) A tak, no to sme chceli, áno. (Reakcia z pléna.) Môže. Čiže polovička bola neznámych, no dobre. Ťažko predikovať, čoho bolo viacej pri tých neznámych. Ale teda ešte raz sa vrátim k tomu. Poďme sa ešte raz k tomu vrátiť. Keďže od prípadu v Devínskej Novej Vsi uplynulo už pol roka, ja si myslím, že počkať jeden mesiac navyše nám nijako neublíži. Môžeme stanoviť skupiny, ktoré sú rizikové, ktoré môžu práve byť častejšie pod dozorom psychológa, skupiny, ktoré nie sú rizikové a ktoré môžu naozaj naďalej svoju najväčšiu životnú záľubu vykonávať bez toho, aby boli mimoriadne obmedzované. Návrh o policajnej kontrole v obydlí naozaj je podľa môjho názoru veľmi nesprávny, a mnoho ďalších. Skúsme urobiť lepší zákon a skúsme prejaviť to, čo sme tu na začiatku sľubovali o lepšej politickej kultúre, to, čo ste vy sám hovorili, pán minister, o lepšej politickej kultúre. My sme všetci pripravení s vami sedieť a baviť sa o reálnych veciach, ale raz si nepamätám, že by sme boli k takémuto niečomu zavolaní, okrem toho, že sme priamo konfrontovaní s tým, že všetci sme lobisti a že všetci to myslíme proste s bezpečnosťou na Slovensku zle. To nie je naozaj cesta. A ja si myslím, že sme na začiatku volebného obdobia a toto je zlým signálom pre prerokovanie zákonov práve z dielne ministerstva vnútra. Ďakujem pekne.