I. Mikloš, podpredseda vlády SR: (2001-12-04):
Jediný ďalší fond, ktorý sa má transformovať, je poľnohospodársky fond, Štátny fond trhovej regulácie, ktorý sa má zmeniť na intervenčnú agentúru. Všetky ostatné fondy vlastne hospodária prevažne s verejnými prostriedkami a nie je žiaden dôvod, aby neboli tieto prostriedky súčasťou kapitol jednotlivých rezortov a aby takto nebola oveľa väčšia kontrola, priamejšia zodpovednosť a jednoznačnejšia väzba vo verejných financiách. K otázke programového vyhlásenia, lebo taktiež viackrát zaznelo, že to, čo navrhujeme, má byť v rozpore s programovým vyhlásením. Chcem povedať, že to tak nie je. Vláda Slovenskej republiky sa v oblasti verejných financií vo svojom programovom vyhlásení zaviazala prehodnotiť opodstatnenosť existencie štátnych, neštátnych a verejných fondov a s prihliadnutím na ich prevažujúcu činnosť navrhnúť úpravu ich právnej formy. Práve takéto prehodnotenie nás viedlo k tomu, že sme navrhli zrušenie absolútnej väčšiny štátnych fondov ako nesystémového prvku verejných financií. Pán poslanec Baco uviedol, že peniaze išli z mimorozpočtových zdrojov do fondov, že dochádza k ich zoštátneniu, že tam išli peniaze z privatizácie, napríklad z odvodov za záber pôdy, z pokút rôznych, ale čo je kľúčové, vážené panie poslankyne, páni poslanci, toto všetko sú verejné zdroje. Toto všetko sú verejné zdroje, a to sú všetko zdroje, s ktorými má zodpovednosť, právo, ale aj zodpovednosť, aj kompetenciu vyplývajúcu z ústavy rozhodovať vláda, pretože vláda podľa ústavy rozhoduje o základných otázkach hospodárskej politiky a má túto zodpovednosť. Tu pri štátnych fondoch bola táto zodpovednosť roztriešťovaná a bola znižovaná miera zodpovednosti členov vlády, a teda ústavných orgánov na nakladanie s peniazmi daňových poplatníkov. Pretože z hľadiska tohto je úplne jedno, či tie peniaze idú z odvodov za zabratie poľnohospodárskej pôdy, alebo sú to výnosy z privatizácie, alebo sú to výnosy z dane zo zisku, alebo z dane z príjmov fyzickej osoby. Sú to všetko verejné prostriedky, za ktoré zodpovednosť s ich hospodárením musí mať vláda a ústavní činitelia. Táto zodpovednosť pri štátnych fondoch nebola tak jasná a jednoznačná a priama. Dochádzalo k mnohým príkladom nehospodárnosti a je pravda, že možno zväčšená kontrola by mohla niektoré veci riešiť, ale dôležité je, že keď bude tá zodpovednosť priama, aj politická zodpovednosť, tak by riziko nehospodárneho nakladania malo byť menšie. Poviem to na príklade Štátneho fondu cestného hospodárenia, ktorý dnes má záväzky vo výške 35 mld. korún. Tie peniaze sa použili, samozrejme, najmä na diaľnice, čo je v poriadku, ale Štátny fond cestného hospodárstva počas minulej vlády si požičiaval napríklad prostriedky nevýhodnejšie, ako si mohla požičať vláda, teda za vyššie úrokové sadzby, čo pri objeme 35 mld. korún boli až stovky miliónov a miliardy, a nielenže nevýhodne si požičal štátny fond, a teda bolo to nevýhodné pre verejné financie, ale pokazilo to trh a úrokové sadzby aj iným štátnym inštitúciám, keď si potom neskôr požičiavali. Dovoľte mi vyjadriť sa aj k otázke, ktorá bola nastolená tiež viacerými poslancami opozície. Otázke tej, či štátne fondy sú prvkom priamej demokracie, alebo dokonca občianskej spoločnosti, ako to tu bolo nazvané a že my to teda centralizujeme, a tým narúšame prvok občianskej spoločnosti. No chcem veľmi jasne povedať, že štátne fondy nie sú žiadnym nástrojom ani priamej demokracie, ani občianskej spoločnosti. Nástrojom občianskej spoločnosti je to, čo sme schválili a čo začne platiť od budúceho roka, že daňovníci budú môcť rozhodovať o časti, o percente svojej daňovej povinnosti v tom, že kde bude táto daň použitá. Toto je nástroj občianskej spoločnosti a toto je aj istá priama demokracia a toto je prenesenie právomoci rozhodnutia o časti daňovej povinnosti priamo daňovníkom. Ale v štátnom fonde to tak, v štátnych fondoch, to tak jednoducho nie je. Je pravdou to, čo hovoril pán Delinga, že v štátnych fondoch nerozhoduje len teda minister ako ústavný činiteľ, ale že sú tam rôzne správne rady, kde zasadajú rôzne zväzy, skupiny. Toto je síce pravda, pán poslanec, ale to nie je nástroj ani priamej demokracie, ani občianskej spoločnosti, pretože ide skôr o záujmové skupiny, ktoré vedia aj prostredníctvom štátnych fondov potom presadzovať svoje záujmy. Iné je to, keď občan alebo daňovník priamo rozhoduje o použití časti svojej daňovej povinnosti, a iné je, keď nikým nevolené záujmové skupiny, často veľmi vplyvné, takýmto spôsobom cez štátne fondy vedia ovplyvniť použitie značnej časti peňazí verejných prostriedkov a verejných zdrojov. V tomto zmysle musím povedať, že vidím trošku možno aj v pozadí toho takého boja proti rušeniu štátnych fondov aj záujmy týchto záujmových skupín, ktoré už mali vychodené chodníčky v štátnych fondoch a ktorí jednoducho mali privilegovaný prístup alebo minimálne oproti inými subjektom lepšie možnosti a podmienky ovplyvniť používanie verejných prostriedkov. Takže naopak, zrušenie štátnych fondov v tomto zmysle zvyšuje transparentnosť a znižuje riziko netransparentnosti pri rozdeľovaní a subjektivizmu pri rozdeľovaní týchto zdrojov. Čo sa týka prostriedkov, tiež tu bolo citované, pánom poslancom Delingom, myslím, zvýšenie počtu zamestnancov o 89 zamestnancov a 15 mil. korún. Len pán poslanec, to číslo sa týka zvýšenia počtu zamestnancov ústredných orgánov štátnej správy, pretože doterajší zamestnanci fondov neboli rátaní medzi zamestnancov ústredných orgánov štátnej správy. A takisto sa to týka peňazí. Ide o 15 mil. korún zvýšených výdavkov štátneho rozpočtu, kým výdavky vo fondoch nebolo doteraz zakomponovávané pod štátny rozpočet, čím nechcem vylúčiť, čím chcem povedať, nezvyšuje sa o toľko vplyvom zrušenia štátnych fondov ani zamestnanosť. Zároveň nevylučujem, aj pani poslankyňa Aibeková na to upozornila, nevylučujem, že táto transakcia môže byť využitá alebo zneužitá na zvýšenie počtu úradníkov, aj pán poslanec Budaj na to upozornil, a že tam sa budeme musieť na to pozrieť a naozaj dbať na to, aby tento manéver nebol využitý na zvýšenie byrokracie a zvýšenie počtu úradníkov. Čo sa týka peňazí, ktoré tam sú. Teda ešte raz by som chcel predoslať. Že všetky tie výhrady, ktoré sú o tom, že tým niečo chceme kamuflovať alebo že chceme zakryť nedostatok zdrojov, alebo si zvýšiť množstvo zdrojov, nie sú opodstatnené a nie sú jednoducho pravdivé, pretože z hľadiska množstva zdrojov sa nič nemení. Mení sa to, že tie peniaze, ktoré boli vykazované v štátnych fondoch, prechádzajú priamo do štátneho rozpočtu, a teda z hľadiska deficitu napríklad kľúčový a rozhodujúci nie je deficit štátneho rozpočtu, ale deficit celého fiškálneho okruhu, do ktorého vždy sme počítali aj štátne fondy, aj samosprávu, aj Fond národného majetku, a teda z hľadiska toho tento krok nie je motivovaný ani žiadnym zastieraním, ani žiadnym umelým zvyšovaním príjmov. Naopak, je motivovaný tým, aby sa vo verejných financiách urobil väčší poriadok, aby takýto typ fondov, aké sa tu postupom času počas každej vlády, ktorá doteraz vládla, ktoré sa tu vytvorili, aby nefungovali a aby to financovanie bolo omnoho priamejšie, omnoho transparentnejšie, omnoho lepšie kontrolovateľné aj s omnoho jasnejšou politickou zodpovednosťou. Čo sa týka prostriedkov. Prostriedky všetky budú prostriedkami kapitol s výnimkou tých obrátkových takzvaných, ktoré budú príjmom Slovenskej záručnej a rozvojovej banky, ale mimochodom každý, predpokladám, že uzná, že banka je lepšou inštitúciou na posudzovanie návratnosti projektov, ako je štátny fond. Myslím si, že aj hospodárenie štátnych fondov z hľadiska návratnosti tých prostriedkov, ktoré sa poskytovali návratnou formou, ukazuje, že efektívne v tomto zmysle neboli a ani nemohli ísť a ani nemohli byť. Takže toto je tiež len ďalší dôvod na to, aby sa uskutočnila, aby sa tento zákon prijal. Čo sa týka pozmeňujúcich návrhov, chcem podporiť tie pozmeňujúce návrhy, ktoré sú v spoločnej správe gestorského výboru a sú odporúčané gestorským výborom, pretože tieto vlastne len vylepšujú aj z legislatívnotechnického hľadiska a aj z hľadiska ponechania tých zdrojov, ktoré neboli dočerpané, ten vládny návrh zákona. Čo sa týka ale tých ďalších poslaneckých návrhov, tých pozmeňujúcich návrhov, ktoré boli prednesené počas rozpravy, musím povedať, že tie by zásadným spôsobom zmenili zmysel tohto zákona, pretože my môžeme diskutovať o špecifikách fondu Pro Slovakia, Fondu životného prostredia, ale z hľadiska systémového, naozaj okrem Fondu likvidácie jadrovoenergetických zariadení nemá zmysle ponechávanie žiadneho štátneho fondu v jeho doterajšej forme. Ešte jedna špecifická pripomienka pána poslanca Kötelesa, ku ktorej sa chcem vyjadriť. Konzultoval som ten problém odseku 2 § 12, ktorý sa týka záruk Štátneho fondu životného prostredia. Stanovisko moje, teda stanovisko predkladateľa, je také, že navrhujem, aby sa tá veta neškrtala, aby ostal tento text v § 12 v pôvodnom znení, pretože tie záväzky existujú v tom zmysle tie záruky, že ony boli prebraté s tým, ale že ak ich bude ktokoľvek spochybňovať, či už samotný fond, alebo niekto iný a dôjde potom k rozhodnutiu o neplatnosti, tak ten krok, že ich dnes presunieme na Slovenskú záručnú banku, na tomto právnom stave nič nezmení. Ale ony dnes, prosto, existujú, ony boli prevzaté zo strany Štátneho fondu životného prostredia. Takže z týchto dôvodov by som vás chcel, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, požiadať o podporu vládneho návrhu zákona o zrušení štátnych fondov. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán podpredseda. Pýtam sa spoločného spravodajcu, či sa chce vyjadriť k rozprave? Nech sa páči, pán kolega, máte slovo.