Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2015-12-21):
Vážený pán predseda, vážené kolegyne, kolegovia, nebol by som tu býval, ale pán Dušan Beblavý sa, Bublavý, pardon, prepáčte, ospravedlňujem sa, pán Dušan Bublavý sa domáhal dovysvetlenia a mňa by naozaj mrzelo, keby človek, keď som mohol a vedel, že som neporadil. Lebo ja, keď nepomôžem, neublížim. Takže keď sa domáha toho dovysvetlenia, tak by ma naozaj mrzelo, že proste by som mu to nedopovedal, ten príbeh, aby sa mohol slobodne rozhodnúť. Lebo mňa fascinuje, keď ľudia majú chuť po poznaní. Viete, je to obdivuhodné, že ešte sú ľudia, ktorí priznajú, že tomu nerozumejú, ale majú otvorenú myseľ, že prípadne si to nechajú vysvetliť, a to poznanie dostanú. Niektorí až na základe poznania môžu dostať dokonca zasvätenie, ale to tu nejdem nad tým mudrovať. Mrzelo by ma to. Čiže, pán Dušan Bublavý, ja vám poviem, ako to celé bolo, dobre? Ako to celé prebiehalo, lebo to naozaj dokumentuje to, kam sa rútime. Rútime sa, ale nezadržateľne sa rútime do systému, ktorý teraz sa len javí, ako tak nás niektorých vyrušuje, niekomu je to úplne jedno, niektorí tomu dokonca tlieskajú. Ale koniec toho systému je problematický. Vždycky je problematický. Aj v tak smutnej krajine krčmových hrdinov, ako je Slovensko. Čiže my sme ohlásili protest, trojdňový protest, pán kolega, protesty sa neschvaľujú, protesty sa len ohlasujú. Dobre? Čiže my sme ohlásili, chvalabohu, ešte stále sa iba len ohlasujú, čiže my sme ohlásili protest na pondelok, utorok, streda na Námestí SNP. V rámci toho, keď chcete robiť protest, musíte, ak chcete aj zaujať verejné priestranstvo niečím iným ako sebou samým, hej, tak musíte mať aj povolenie na zaujatie verejného priestranstva. To je druhý papier. Tam to sa povoľuje, hej? To sa neohlasuje, to sa povoľuje. Mali sme aj ten. To znamená, mali sme na pondelok, utorok, streda povolenie na to, že môžeme na tom námestí umiestniť tú inštaláciu, ktorá tam bola a spočívala v jednom malom lodnom kontajneri a pódiových podlážkach. To je vecne teda, z pohľadu práva. Čiže aj ohlásené, aj povolené. No ja viem, že to niekoho vyrušovalo (povedané úsmevne) a ešte stále ako tak fungujeme ako v parlamentnej demokracii. Čiže toto bolo všetko splnené, dobre? Všetko bolo splnené. Ak by náhodou niekoho zaujímal dôvod, že prečo sme dali malý lodný kontajner zabalený do alobalu na Námestie SNP, tak expresne poviem. Boli v zásade dva. Jeden dôvod, priznávam, že bol inšpirovaný výpoveďou, ktorá kolovala po videu, o ktorej hodnovernosti mne neprislúcha hovoriť, avšak ako senzitívne to vyhodnocujem, že určité znaky pravdivosti sa tam javia. I keď všetci vieme, čo dokáže nazúrená žena, však? A tu by sme vedeli o tom rozprávať. Ale aj napriek tejto, tomuto vyhodnoteniu sa môže javiť ako vcelku príznačné, že mohlo to prebiehať aj takým spôsobom, ako to bolo popisované. Čiže áno, prvý moment tej inštalácie bol v tom, že sme obalili dostatočne veľký priestor na to, aby bolo to, čo sa nahonobí poctivou politickou prácou poslancov SMER-u a činnosťou, aby bolo to kde uložiť. A do schránky, ktorá podľa tvrdenia, čo kolovalo v tom videu, malo nejaké určité protipožiarne efekty. No tak ja som len v dobrej viere teda, vážení kolegovia, v dobrej viere pre vás, vám pripravil dostatočný objem 20-fitového kontajneru, si môžete pozrieť koľko, myslím, že 35 kubíkov. Ja neviem, keby to niekto naskladal, tak do takého 20-fitového kontajneru vojde dostatočne veľký počet bankoviek, ktoré prípadne by SMER nahonobil poctivou politickou prácou v prospech občanov. Dobre? Čiže bol dostatočne veľký ten priestor a bol pripravený, aby ochránil tie vaše výdobytky socializmu, alebo neviem, z čoho vlastne to žijete. Čiže to bol prvý rozmer. A druhý rozmer toho bol, že áno, áno, priznávam, že sa snažím teoreticky uchopiť to, čo vlastne žijeme, túto balíčkovú ekonómiu. Nevylučujem, že teraz bude voľnejšie cez Vianoce, tak skúsim nejako teoreticky popísať, že čo to vlastne žijeme. Lebo niektorí sme žili dobu od zjazdu k zjazdu, vážení. Síce ten nasledujúci zjazd konštatoval, že závery z toho predchádzajúceho sa nesplnili, ale nič nebráni tomu, aby sme prijali nové závery zjazdu. My žijeme inú dobu trošku. Od balíčka ku balíčku. Od balíčka ku balíčku. Ja si dovolím povedať, že je to je veľký rizikový systém plánovaného hospodárstva, alebo aké to vlastne hospodárstvo je. Lebo vytvárate pocit odkázanosti, lebo ľudia čakajú na ten ďalší balíček. Ľudia, pokiaľ ich nastavíte mentálne tak, že majú čakať na ten ďalší balíček, ja hovorím, že to je problém. Pokúsim sa to cez Vianoce popísať. Nevylučujem, že nejaký traktát pojednávaní o tom urobím. Čiže to bol druhý rozmer tej inštalácie. To znamená, snažili sme sa ľuďom povedať, že áno, toto sme svedkami balíčkovej ekonómie, ktorú vlastne ste vy vytvorili, hej, ktorú tu vlastne my žijeme od balíčka ku balíčku. A ja som si ešte dovolil povedať pri tej príležitosti, že ten posledný balíček, ktorý kedy dáte alebo ľudia tejto krajiny, ak to bude pokračovať, dostanú, tak bude balíček na vracanie. To je ten, keď idete v lietadle alebo kde, tak taký hygienický, lebo už nám potom, keď sa precitneme z toho sna, tak jediné, čo nám zostane, sa z toho celého povracať. To bolo celé, vážení. Dušan, škoda, že tu nie je. Ináč on ma vyprovokoval, už sme mohli byť doma. A čiže to bolo, že prečo, dobre? Tá akcia bola ukončená v stredu. Policajti tam boli. Pýtali sa ma, že čo sa ide robiť. Ja vravím, že viete čo, lebo ja som povedal, že nevylučujem, že ho zavezieme k premiérovi Ficovi alebo na Súmračnú, ten kontajner. Ja som povedal, že viete čo? Je advent, nechajme to tak. Odvezú ho ráno, teraz šofér nemôže, ráno ho odvezú, odvezú ho tam, odkiaľ ho zobrali, že im dávam na to moje čestné slovo. Tak to bolo. A ja si za ním stojím, vážení. Nemali sme najmenší dôvod to tak neurobiť. Napriek týmto okolnostiam celú noc ten kontajner strážili policajti. Kontajner, v ktorom nič nebolo. Bol iba obalený alobalom. Bol na Námestí SNP a hrozilo potencionálne riziko, že ho odvezú pred dom Roberta Fica. Tak teraz počúvajte dobre. Ja neviem, kto tu čelí akému teroru alebo možnosti teroru alebo obťažovania alebo nejakej trestnej činnosti v jeho dedinke, mestečku, vieske a nedovolá sa policajtov, tak policajti hypotetické „nebezpečenstvo“, že môže ten kontajner prísť pred dom Roberta Fica, proste veľmi aktívne k tomu pristúpili. To znamená celonočným strážením, vážení. Celonočným strážením. Ráno, myslím, o ôsmej prišiel šofér, (povedané úsmevne) chudák, nič nevedel. Šofér bol objednaný na to, že má naložiť kontajner a zaviesť na Železnú studničku. Šofér vedel o alobalovom kontajneri toľko, ako ja o Grónsku, prosím vás. A on proste prišiel v dobrej viere naložiť alobalový kontajner, ani nevedel, že je v alobale, jemu to bolo jedno, jemu to bolo úplne jedno. Chcel ho rýchlo odviezť, napísať faktúru a mal ďalšiu robotu, lebo ten človek sa živí, vážení, viete, čím sa živí? Svojimi rukami. Je živnostník. To je jeho auto, on sa trápi, ráno sa zobudí, chodí, vozí kadekomu. Nuž žije tak, ako sa dá v tejto krajine. Tento človek prišiel naložiť ten kontajner a zaviezť ho. A viete, s čím sa stretol? S troma policajnými autami, s neviem koľkými policajtmi, ktorí od neho chceli technický, vodičský, dali mu fúkať. Dobre. Všetci poviete: no a čo? Hej? Chceli od neho povolenie. Aké povolenie? Však on bol dopravná obsluha. On prišiel zobrať kontajner, ktorý tam bol legálne položený. A oni chceli od neho samostatné. Načo? To nebol nadrozmer, to nebola nadváha, to nebolo nič. To bol jeden obyčajný lodný kontajner, ktorých tu vidíte, neviem koľko. Dopravná obsluha. Áno, prišiel to zobrať, napriek tomu chceli od neho povolenie. Volali, prosím vás, na kabíne toho auta mal telefónne číslo stavebnín, pre ktoré vozí. Oni volali do tých stavebnín. Čo volali do tých stavebnín? No fakt by ste neverili. To bol teror ako za komunistov. To bol teror ako za komunistov. A potom, vážení, viete, čo mu povedali? Povedali mu, že kam s tým idete? Na Železnú. „Ak sa odkloníte od trasy, máme rozkaz vás obmedziť na osobnej slobode“ – citujem –, „ak sa odkloníte od trasy.“ Prosím vás, kto vytýčil trasu? Akú vy máte vytyčovať trasu už na to, že idete s nejakým kontajnerom, prosím vás? Ja si ten kontajner môžem dať ku mne na dvor a policajtov po tom, aj Kaliňáka, s prepáčením, viete čo. Ako má niekto vytyčovať trasu na to, že si chcete odviezť lodný kontajner? Rozumiete? To je pomýlené. Nerozumie tomu niekto? Ja mám niekomu hlásiť trasu? To tu už raz bolo, že sme mali hlásiť, kam ideme, nie? Občianske, pobyty, neviem čo. Teraz máme hlásiť, dobre, kúpite si v NAY-ke nejakú pračku, musíte nahlásiť policajtom trasu? Tiež je možno nejaký alobal v nej. Ja neviem. Rozumiete tomu? Čiže to sa javilo ako trasa a teraz ten šofér, on bol upozornený, že má rozkaz, pokiaľ sa odchýli z vytýčenej trasy, majú rozkaz ho obmedziť na osobnej slobode. Živnostníka. Chápete? Chlapa, ktorý sa ráno zobudí, má deti, ženu, auto, ktorý sa trápi, platí poistky. Jeho mali obmedziť za to, že vezie Hlinovi nejaký kontajner? Čo to je? To je buzerácia, šikana, to je všetko dokopy. Všetko dokopy. Smiešne vám to je? Mne to nie je smiešne. Mne to nie je ani trošku smiešne, vážení. To je hrozné. To je hrozné, že si to niekto dovolil. Potom, po všetkých týchto orgiách, ktoré tam prebiehali, po všetkých tých orgiách, ešte tam boli iní chlapi, ktorí to pomáhali nakladať, tí boli legitimovaní, no legitimovaní, ja neviem, ako teroristi. Legitimovaní, občiansky, neviem čo. Po všetkých týchto orgiách sa kolóna vydala. Vážení, kolóna sa vydala z Námestia SNP smerom k Železnej studničke. Viete, ako vyzerala tá kolóna? Ako keby viezli Obamu, prosím vás, ako keby viezli Obamu, naozaj. Tri policajné autá, tri policajné autá sprevádzali jedno nákladné auto, na ktorom bol kontajner, až do Železnej studničky, až na Železnú studničku a čakali tam dovtedy, kým ho nevyložil, ten kontajner, kým neodišiel. Koľko to stálo celé? Koľko stál celý tento zásah? Čo to bol za zásah? Ako niekto odôvodní tento zásah? Kto dal príkaz? Čo je to za zásah, koľko to stálo a kto to odôvodní? Prečo sa desať alebo koľko policajtov venovalo celé doobedie jednému, s prepáčením, ja nepoviem to expresívne, kontajneru? Prečo? Nemali čo robiť? Na toto, na toto je nevyhnutné posilniť? Pán Dušan Bublavý, nie je tu, škoda, žiaľ, to bol celý ten príbeh. (Reakcie z pléna.) Pán Dušan, to bol celý ten príbeh. A ja, ja verím v stranícku disciplínu a že máte tam nejaký poriadok, čert ho ber, ja neverím, ja verím, že budete hlasovať za prijatie a zlomenie veta, ale, prosím vás, dajte faktickú a povedzte, že dobre, že keď ste mi to takto vysvetlili, tak viete čo, asi fakt tá polícia urobila v ten daný moment nad prácu. Vylezie to z vás? Nevylezie to z vás. Či vylezie to z vás, Dušan? Nevylezie to z vás. Urobíte to alebo neurobíte? Nehovorím o hlasovaní. O jednej mizernej, mizernej faktickej a poviete áno, keď to takto celé povieš, tak sa mi to zdá, že fakt to tá polícia prehnala, že to fakt prehnala v ten daný moment. Lebo to, vážení, fakt prehnala. Fakt to prehnala. Ale ja viem, že chi-chi-chi, cha-cha-cha, Hlinovi, čert ho ber, tak mu treba, no ale, vážení, uvaria nás. Uvaria nás. Uvidíte, že nás uvaria. Skončím. Ďakujem pekne. Vážení, vy nechránite ľudí. To, čo hovoríte na tých, vy chránite systém, ktorý ste vytvorili. Vytvorili ste systém, poviem to tu tretíkrát a posledný, systém, v ktorom súťaž v behu na 100 m vyhrá váš kolega Miroslav Číž a ešte mu zatlieskate. Presne taký systém ste vytvorili, že ste skrivili všetko. Javí sa to ako súťaž, volá sa to ako súťaž, ale nie je to súťaž. Je to jedno absurdné, obludné klamstvo, ktoré potrebujete chrániť. To obludné klamstvo potrebujete chrániť. Vytvárate si predpolie, vytvárate si na to systém. Všetko ste, už logicky vám to tu zapadá, všetko. Mozaiku keby niekto vyskladal, tak ju vyskladá do detailu, ako to robíte. Od právomocí, nových právomocí generálneho prokurátora. Od všetko, cez všetko vyskladáte to, že vy nechránite ľudí. Vy chránite systém, ktorý ste vytvorili. Vytvorili ste jeden obludný systém, ako zničiť a vytunelovať tento štát a potrebujete ho chrániť. Dostali ste, dospeli ste do posledného terminálneho štádia. Do posledného terminálneho štádia, kde už potrebujete ozbrojené zložky, aby ste to, čo ste vytvorili, potrebovali chrániť, lebo už vám nestačia príspevky v nejakých novinách, už vám nestačí sladký úsmev niekde v televízii, už zisťujete, áno, nastalo posledné štádium, kde musíme byť ofenzívnejší. Ja len na to upozorňujem, vážení, ja len na to upozorňujem. Ja to prežijem. Pre mňa, za mňa, ja mám kam ísť. Ja sa roboty nebojím. Ja pôjdem, ja pôjdem, ja sa nebojím, len pre túto krajinu, pre dobro tejto krajiny hovorím, dajte veľký pozor, čo sa robí s touto krajinou, veľký pozor. Vytvorili ste systém, obludný systém, teraz vytvárate spôsob, ako ho ochrániť. Užívajte si to. A keďže je advent, pekné sviatky a šťastný nový rok. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)