Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2012-05-15):
Vážená pani predsedajúca, vážená snemovňa, dámy a páni, určite by som predovšetkým nechcel, aby tu ktokoľvek mal pocit, že sa tu hádame, že si tu nebodaj dve opozičné strany vyjasňujú postoj. To by bola naozaj veľká chyba. Takže to je moje úvodné posolstvo, ktoré by som chcel povedať. To, čo nás viedlo k tomu, aby sme tento návrh predložili, a ja som veľmi rád, že je to spoločný návrh štyroch opozičných poslaneckých klubov, pretože to ukazuje aj naozaj schopnosť na principiálnych veciach sa zjednotiť a postupovať spoločne, práve aj z tých dôvodov, o ktorých pán Kollár hovoril. Naozaj situácia je veľmi vážna, je veľmi ťažko predpokladateľná. Grécke voľby ukazujú, že situácia sa zamotáva zo dňa na deň viac. Celkovo atmosféra a prístup k riešeniu dlhovej krízy v Európe sa mení, nielen voľbami v Grécku, ale aj voľbami vo Francúzsku. Naozaj nevieme s určitosťou odhadnúť, čo bude ďalej. Práve táto neistota a táto zodpovednosť za prostriedky občanov Slovenskej republiky nás vedú k tomu, aby sme hľadali cesty nájsť taký model, ktorý naozaj bude dávať našim zástupcom v akomkoľvek stabilizačnom mechanizme mandát, tak ako je to napr. v Nemeckej spolkovej republike, to určite áno, boli vytvorené isté mechanizmy. Samozrejme, môžeme mať na to rôzne názory, môžeme ich kritizovať, môžeme s nimi nesúhlasiť, ale sú tu. Každý, kto snáď niekedy povedal, že to je riešenie situácie a to stačí, tak sa buď z naivity, alebo z akéhokoľvek iného dôvodu mýlil, že to stačí. To podstatné a rozhodujúce nie je vytvorenie samotného mechanizmu. Nie je to dohodnutie sa na tom, ktorá krajina prispeje do týchto mechanizmov akou sumou prostriedkov, či to budú záruky alebo to, čo sa použije. To rozhodujúce , čo rozhodne o tom, či to bude úspešné, či sa nám podarí stabilizovať situáciu, či sa nám podarí stabilizovať euro alebo naopak, dôjde skôr či neskôr k rozpadu eurozóny, to bude závislé od toho, akým spôsobom sa použijú tieto prostriedky. To je rozhodujúce. A to sme my vždy hovorili pri všetkých debatách a tuto naozaj, keďže v dnešných časoch už žijeme elektronickú dobu a všetci blogujeme alebo väčšina z nás to robí, píšeme a všetko, čo raz bolo povedané, je zachytené. Takže každý, kto má náznak pochybnosti o mojich slovách alebo o tom, že došlo k nejakému saltu, ako si, Jozef, povedal, tak nech si pozrie všetky moje napísané alebo vyslovené vety na túto tému včítane môjho vystúpenia v Národnej rade pri prejednávaní eurovalu a uvidí, že ani o piaď sa neposúvam inde. Stále tvrdím jedno, jediné, my si nemôžeme ako Pilát umyť ruky a povedať si, že je to vybavené, že my nič s tým nemáme a že tým ochránime Slovensko a slovenských občanov a slovenskú ekonomiku. Opak je pravdou. Keď my vystúpime z akejkoľvek snahy ovplyvňovať to dianie, aj keď sme malá krajina, tak zároveň sa vydávame napospas tej búrke, ktorá tu prebieha. My musíme byť aktívni, my musíme pristupovať k tomu so snahou ovplyvniť tie riešenia. To ovplyvňovanie spočíva v tom, akým spôsobom sa použijú prostriedky z eurovalu. A keď je tu pochybnosť o tom, či slovo použitie je dobré alebo či ho treba nahradiť slovom aktivizácia, výborne, ja som za to, ale veď toto bolo najmenej, ale až toto mal byť problém, upraviť ten text tak, aby to bolo. Veď viac hláv viac vie. A tým sa aj dostávam k tomu, že včera ten návrh uznesenia vyzeral ináč ako dnes práve v tom slove, kde sa mení slovíčko ukladá alebo slovíčko zaväzuje za slovíčko žiada. Totiž keď chceme prijať uznesenie, ktoré nie je v rozpore so súčasne platnou ústavou, tak môžeme navrhovať len také, ktoré je s ňou v súlade. A práve priatelia z KDH, kolegovia z KDH nás upozornili, že toto by nebolo v súlade s ústavou. A z toho dôvodu sme upravili ten text, aby v súlade s ústavou bol. Mne by tiež viac vyhovovalo omnoho tvrdšie a záväznejšie uznesenie, ale želanie nie je rozhodujúce pri danom momente, najprv musíme veci zmeniť, keď chceme. A tu prijímam návrh, ktorý bol povedaný, pretože naozaj tu nejde o hádku, tu nejde ani o predbiehanie sa, ale naozaj o snahu riešenia veľmi závažného problému. A teraz späť k použitiu týchto prostriedkov a prečo je to dôležité. No naozaj ja si nemyslím, ani som si to nikdy nemyslel, že za každú cenu zachraňovať bankrotujúce krajiny pred bankrotom, ktorý je nevyhnutný, je ekonomicky správne a rozumné. Je omnoho lepšie, keď je tá nevyhnutnosť a sa tá situácia nedá zachrániť, nepredlžovať agóniu danej ekonomiky a jednoducho povedať to, čo je reálnym faktom. Je tu bankrot, lebo bankrot je ozdravný proces aj v samotnej krajine, ktorá je tým postihnutá, nebola by prvá a nebude ani posledná, by pomohol postaviť sa na nohy. Takisto možné zúženie eurozóny. Zúženie a rozpad eurozóny sú dve rozdielne veci. Keď sa budeme pridlho brániť zúženiu eurozóny pokiaľ sa ukáže, že je to nevyhnutné, tak privedieme eurozónu k rozpadu, totálnemu. A to asi nechce nikto. Takže keď sa ukáže, a nebudem naozaj teraz tiež sa púšťať do toho, akým spôsobom sa to môže alebo nemôže stať právne a technicky, že je pre eurozónu lepšie, aby niektoré krajiny v nej neboli, pretože na to nemajú ekonomickú silu, tak to treba urobiť. A k tomu určite sa bude vyjadrovať a má sa vyjadrovať aj Slovensko, k tomu má svojimi rozhodnutiami takými alebo onakými prispievať aj náš zástupca v stabilizačných mechanizmoch. A k tomu potrebuje mandát, preto je toto uznesenie. A teraz keď dôjde k takejto situácii, my ju nevieme vylúčiť, k nej naozaj môže dôjsť, či už je to bankrot, či už je to vystúpenie Grécka alebo aj viacerých krajín z eurozóny, my všetci vieme, že to bude mať krajne nepriaznivé ekonomické následky. Nikto z nás nehovorí, že to práve pre to treba urobiť. My hovoríme, že nevieme zaručiť, že sa to nestane, pretože ekonomika ide svojou cestou a politicky ju vieme ovplyvňovať, ale nevieme absolútne zabrániť niektorým procesom, ktoré sa môžu ukázať ako nezvratné. Ale práve preto, zdôrazňujem, práve preto, kolegovia a kolegyne, musíme byť na tú situáciu pripravení, musíme mať v rámci Európy, nielen eurozóny, ale Európy pripravenú obrovskú masu finančných prostriedkov, ktorá bude pripravená na aktivizáciu, a by som správne používal termíny, a ktorá sa môže zapojiť nie do toho, aby sme udržiavali niekoho pri živote a mŕtvemu dávali umelé dýchanie, ale aby sme ju použili na udržanie ekonomiky v chode, na zabránenie likvidácie finančného sektora, od toho sa odvádzajúcu likvidáciu výrobných podnikov, ktoré by nemali financie na svoje fungovanie, a od toho sa odvíjajúcu likvidáciu desaťtisícov, státisícov, miliónov pracovných miest, ktoré by Slovensko zasiahli. Mohli by sme tak robiť, čo by sme chceli, nemuseli by sme byť v žiadnom eurovale. Keby sa toto stalo, Slovensko to zmetie, tá vlna by to zmietla všade, kam by dosiahla. A to by nebola postihnutá len Európa a celý svet. A práve na to sú dobré stabilizačné mechanizmy. Ale zároveň práve preto je dôležité, aby v tých stabilizačných mechanizmoch tie peniaze, ktoré tam sú, sa jednoducho nerozhádzali politickými rozhodnutiami, že ešte tu máme nejaké voľby, za dva roky si to pomyslia vo Francúzsku alebo v Nemecku alebo kdekoľvek inde, tak ešte treba udržať nejaký stav, avšak použiť peniaze, pretože potrebujú dobre vyzerať pred voličmi. Na toto určite nie sú, ale na ekonomicky opodstatnené záležitosti, ktoré ochránia našich občanov. A k tomuto by sme chceli prispieť. A k tomu by Slovensko malo mať ambíciu prispievať v rámci orgánov, ktoré o tom budú rozhodovať v rámci debát, ktoré sa tomuto budú venovať. Aj keď svojou váhou nikdy nebudeme rozhodujúca krajina, ako som povedal, aj v debate o eurovale, zopakujem to znovu, môžeme byť tým kamienkom, ktorý spustí lavínu zdravého rozumu, čo bude smerovať k tomu, že naozaj musíme si uvedomiť ekonomickú situáciu a politické rozhodnutia podriadiť ekonomickým cieľom, a nie politickým cieľom. A preto, hovorím, bolo to správne, som aj ja hlasoval za vytvorenie európskych stabilizačných mechanizmov. Ale zároveň dvíham varovný prst nad tým, aby sme posielali tieto peniaze do čiernej diery akejkoľvek, nech sa volá akokoľvek. A určite ani jeden z týchto mechanizmov nebol vytvorený preto, aby sa zachraňovalo Grécko, ale preto, aby sme sa chystali na ekonomickú situáciu, ktorá sa môže sťať krutou realitou, keď zbankrotuje Grécko totálne, keď vystúpi z eurozóny, alebo akékoľvek ďalšie iné krajiny. A na to sa máme koncentrovať. A preto si myslím, že je správne prijať takéto uznesenie. Kolegovia z SaS mohli navrhnúť vylepšenie toho textu. Neurobili tak. Ale však ešte sa k tomu vrátime pri schvaľovaní zmluvy. Ale prijatie tohto uznesenia nie je v rozpore s ničím, čo ste tu povedali, Jozef, čo si ty povedal. Ja myslím, že, naopak, to podporuje práve to tvrdenie, že to potrebujeme. A voči kolegom a poslancom vládnej strany SMER. Bremeno zodpovednosti je na vás. Ale ja si myslím, že aj vám by pomohlo, keby ste mali alebo vaši predstavitelia, pán minister financií mal pri takýchto krokoch a rozhodnutiach silný mandát Národnej rady. A preto aj pre vás by bolo dobré, aby sa aktivizáciou prostriedkov z eurovalov alebo stabilizačných mechanizmov zaoberala Národná rada a by ich schvaľovala, tak ako to robia v Nemecku, aj tam predsa majú aj opozíciu, aj koalíciu a nemajú na všetko rovnaký názor, napriek tomu tam o tom rozhodujú vo svojom parlamente. Takže myslím si, že naozaj toto je uznesenie, ktoré nemá žiadnu ideologickú, ľavicovo-pravicovú ambíciu, ale hľadá mechanizmus, ktorý dá najväčšiu šancu ochraňovať záujmy slovenských občanov a strážiť ich peniaze, pretože to sú ich peniaze, o ktorých všetci budeme rozhodovať. Zatiaľ o tom rozhoduje naozaj vyšší štátny úradník, maximálne vláda. A ja si myslím, že mala by mať za sebou silný mandát Národnej rady. Ďakujem za pozornosť.