Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2020-09-24):
Vážený pán minister, vážený pán podpredseda Národnej rady, kolegyne, kolegovia, pán minister hovoril o piatich otázkach, ktoré považuje za dôležité v súvislosti so slovenskou zahraničnou a európskou politikou, a na záver v rámci toho piateho bodu pomenoval svoje desatoro, ktorým sa chce riadiť a čo chce presadzovať v zahraničnej politike. Ja budem skromnejší a chcel by som hovoriť o dvoch bodoch, o dvoch veciach a chcel by som hovoriť po prvé o tom, v čom si myslím, že by slovenská zahraničná politika mala zachovať kontinuitu s doterajšou zahraničnou politikou a s tými zahraničnými politikami, ktoré Slovenská politika presadzovala. A ako druhé by som chcel hovoriť o tom, v čom by sa podľa môjho názoru mohla slovenská zahraničná politika zmeniť alebo v čom by sa mala zmeniť. Tá kontinuita v zahraničnej politike je dôležitá a na tú, na tú treba klásť dôraz a som rád, že aj súčasná vláda berie ako úplne prirodzené naše zakotvenie v západnom svete, a to zakotvenie aj hodnotové, nielen čisto mechanické alebo geografické, zakotvenie v základných integračných zoskupeniach v Európskej únii a v Severoatlantickej aliancii, členstvo v ktorých bolo, je a bude strategickým záujmom Slovenskej republiky. Je dôležité budovať dobré susedské, je dôležité budovať partnerstvá či už bilaterálne, alebo v rámci rôznych integračných zoskupení, je dôležitý dôraz na multilateralizmus a rešpektovanie a presadzovanie medzinárodného práva, je dôležitá vyváženosť medzi rôznymi aspektami zahraničnej politiky a diplomatického pôsobenia. A je dôležitý aj vnútropolitický konsenzus v základných otázkach zahraničnej politiky a v základných otázkach zahraničného politického, zahraničnopolitického smerovania Slovenskej republiky, mám teraz na mysli konsenzus v rámci demokratických politických síl, ktorý tu dlhodobo existoval, a napriek existencii fašistickej strany v parlamente a napriek rôznym excesom zo strany, zo strany aj predstaviteľov bývalej vládnej koalície, niektorých, to základné smerovanie bolo jasné a bola na ňom zhoda. A myslím si, že tak by to malo byť v budúcnosti, aj my by sme sa mali uchádzať o to, aby ten konsenzus existoval nielen v rámci vládnej koalície, ale aj s tými politickými silami v rámci opozície, ktoré možno považovať za demokratické, pretože konsenzus v zahraničnej politike, najmä v tom základnom smerovaní, je dôležitý. Druhý bod, o ktorom by som chcel hovoriť, je zmena, teda to, o čom si myslím, že by sa malo v zahraničnej politike zmeniť. Zmeniť neznamená narušiť kontinuitu, zmeniť neznamená narušiť konsenzus. Zahraničná politika musí reflektovať, čo sa deje vo svete, a teraz nielen pandémiu COVID-19, ale aj iné faktory spôsobujúce nestabilitu, o ktorých hovoril pán minister Korčok. Veľmi oceňujem jeho dôraz na hodnoty, hodnoty demokracie, hodnoty, hodnoty ľudských práv a nielen, nielen vo vzťahu k tomu, čo tu teraz pred pár minútami pán minister hovoril, ale aj k jeho jasným postojom k témam ako Bielorusko alebo, alebo Ukrajina. Sú to krajiny, ktoré sú nám blízke, my nemáme rozhodovať o tom, čo sa v tých krajinách deje a kam sa tie krajiny majú uberať, ale má nám záležať na tom, aby občania týchto krajín mohli sami rozhodovať o tom, v akých krajinách chcú žiť. Preto teda mimoriadne, mimoriadne oceňujem postoj pána ministra, ktorým sa Slovensko zaradilo k tým krajinám, ktoré neuznávajú výsledky evidentne sfalšovaných a zmanipulovaných volieb prezidentských, ktoré viedli k znovunastoleniu alebo znovu, znovu, alebo potvrdeniu diktátora Alexandra Lukašenka v pozícii prezidenta. Samozrejme, že rešpektovanie týchto základných hodnôt bolo deklarované aj v minulosti, v tom nie je zmena. V tom, že sa máme usilovať rozširovať priestor stabilnej demokracie, máme klásť dôraz na ľudské práva, len, žiaľ, nie vždy to tak bolo. Častokrát bolo povedzme ekonomická diplomacia alebo záujem na ekonomickú spoluprácu, ktorý sám osebe je legitímny, nadradzovaný nad tento hodnotový aspekt a nad potrebu rešpektovania ľudských práv a kritizovania, kritizovania krajín, ktoré ľudské práva porušujú, ktoré sa správajú nedemokraticky. Je dôležité v tom všetkom zachovávať pozície, ktoré máme s našimi najbližšími partnermi v rámci Európskej únie, predovšetkým Severoatlantickej aliancie, ale myslím, že by sme sa mali správať tak, aby sme ten hodnotový rozmer zahraničnej politiky posilňovali alebo zdôrazňovali viac ako v minulosti. To, čo by sa mohlo a malo zmeniť, je aj silnejší dôraz na boj s hybridnými hrozbami a dezinformáciami. Opäť je to vec, ktorá sa diala aj v minulosti, nechcem spochybňovať, spochybňovať úsilie predchádzajúceho vedenia, vedenia ministerstva zahraničných vecí ani, ani teda pracovníkov, ktorí to mali na starosti, ale myslím si, že je tomu potrebné venovať zvýšenú pozornosť, lebo je to veľmi nebezpečná hrozba pre demokratický svet, ktorého sme, ktorého sme súčasťou, a treba, treba túto hrozbu brať vážne. A samozrejme, že bolo veľmi ťažké povedzme v predchádzajúcom volebnom období tvrdiť, že vládna garnitúra berie boj s dezinformáciami a hybridnými hrozbami vážne, keď niektorí jej významní predstavitelia sediaci vo významných postoch, dokonca na čele, čele výboru boli sami šíriteľmi takýchto dezinformácií, hoaxov. Partnerstvo. Partnerstvo je dôležité. Tradične sa zvykne zdôrazňovať hodnota transatlantického partnerstva. Myslím, že v tom by sme mali pokračovať, a teda vzťahy, naše vzťahy so Spojenými štátmi, aj teda mimo rámca, mimo rámca vzťahov Európskej únie a Spojených štátov, ale teraz niečo podobné budeme musieť vybudovať aj vo vzťahu k Spojenému kráľovstvu, ktoré už, žiaľ, sa pobralo vlastnou cestou a nie je súčasťou Európskej únie, ale ostáva naším partnerom, ostáva naším partnerom aj ekonomickým, ostáva naším partnerom v bezpečnostnej oblasti v rámci NATO a myslím si, že je v záujme Európskej únie aj v záujme Slovenskej republiky, aby Spojené kráľovstvo ostalo naším strategickým partnerstvom a aby sme sa usilovali to strategické partnerstvo rozvíjať. Pokiaľ ide o Európsku úniu a európsku integráciu, tam opäť je dôležitá kontinuita. To, čo by sa snáď mohlo zmeniť, je, žeby, že budeme aktívnejšie ako v minulosti presadzovať svoje názory, vystupovať so svojimi predstavami o, o tom, kam by sa Európska únia mala uberať, ako by mala pôsobiť, nie iba pasívne čakať na to, na čom sa dohodnú kľúčoví hráči, a potom to, potom to akceptovať a pripojiť sa k dohode iných. To nie je protieurópsky postoj, to je úplne legitímny proeurópsky postoj, my sme súčasťou Európskej únie, my sme Európska únia a máme sa podľa toho aj správať. Tak ako povedal pán minister, nevnímať Európsku úniu iba ako plnú špajzu, ale aj ako hodnotový priestor, ktorého sme a mali by sme ostať súčasťou. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)