Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-04-03):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, na úvod ešte poviem prípadne, ktorí by ste nevedeli, tak toto sú montérky. Ja viem, že niektorí z vás tu žijú v takej sklenenej veži. Toto sú montérky a, chvalabohu, ešte nejakí ľudia v tých montérkach po tejto krajine chodia. Problémom však je, že im neplatia, dobre? Čiže neštíťme sa, ja teraz symbolicky zastupujem ich práva, preto som si dovolil obliecť na seba tieto čisté montérky. Sú čisté, nepoškvrňujem žiadne meno parlamentu alebo niečo, že nevhodným oblečením. Symbolicky som tu. Ešte sú chlapi v montérkach aj ženy, ale poväčšine chlapi, a treba robiť tak, aby boli. A ešte je dôležitá jedna vec, aby im aj platili, vážení, to je dôležité, aby im aj platili. Ja som dva-tri týždne dozadu chodil po Orave, kvôli inej, politickej veci a stretával som sa tam s ľuďmi, ktorí mali naozaj kvôli, Oraváci sú takí, akí sú, ale aj slza na krajíčku s tým, keď mi rozprávali, že ako majú kde koľko vonku faktúr a nemajú zaplatené a že to vyzerá zle. Viete, keď povie chlap, že vyzerá to zle, to znamená, že tuší, že asi ani nedostane zaplatené, a tých príbehov je veľa, nebudem vás tu nimi zaťažovať, možno, určite poznáte aj vy niektorí a keď by ste aj rozmýšľali, dobre a čo s tým? Nuž vám poviem, čo s tým. Kľudne zahlasujte za tento návrh zákona, kľudne. Keby ste chceli, keď niekto vás drmal za rukáv, že čo s tým, že nemám zaplatené, tak nech sa páči, môžte povedať, zahlasovali sme za jeden návrh zákona, ktorý hovorí, že vystavená faktúra podnikateľom, ktorý podniká na základe živnostenského oprávnenia, je maximálna lehota 30 dní. Je to dobre. Viete prečo dobre? Nechcem sa tu rozoberať, lebo tých ľudí tlačia do splatnosti, do ešte, ja by som to tak povedal, aby sme to skrátili, aby to bolo aj pre vás pochopiteľné. Tu možno aj niekto povie, že sme aplikovali nejakú smernicu, ktorá sa volala proti oneskoreným platbám, lebo už aj Európska únia, tá častokrát zlá Európska únia zistila, že to je problém, možno sa inšpirovali u nás a vydali takú smernicu proti oneskoreným platbám. My sme ju aplikovali, minulý rok sa premietli niektoré ustanovenia do našich zákonov, ale veľmi bezzubo, to znamená, sme tam nechali šesťdesiat dní, ale nechali sme tam, samozrejme, na naše pomery vždycky nejakú tú možnosť to obísť, ktorá sa presne takto obchádza. Čiže čo tým chcem povedať? To znamená, že už aj Európa sa zaoberá tým, že je to problém a nechala ináč ale zmluvnú voľnosť svojim krajinám, teda svojim členom, aby si to upravili. My sme to už dávno mali upraviť. To znamená, my neidentifikujeme niečo, čo nikde inde nemajú, my práve naopak, ideme, mali by sme ísť aspoň v tom trende, ktorý už aj Európa pozná, a obzvlášť, obzvlášť, keď vieme, ako veci fungujú u nás. Vážení, takže kľudne zahlasujte za tento zákon, tým chlapom, keby ste im chceli pomôcť, tým chlapom, tým živnostníkom, že aby sa im žilo lepšie, tak podporte tento zákon. Kľudne, s kľudným svedomím ho podporte. Keby náhodou sa tu strhla nejaká diskusia, že niekto bude vôbec debatovať na tú tému, som pripravený aj o tom rozprávať, že aké môžu nastať situácie, lebo aj tu môžu nastať určité situácie, ktoré oslabia možno zmysel, by niekto povedal zmysel, nie. V konečnom, na konci dňa vždycky bude výsledok, vždycky bude výsledok, lebo začať treba, jak to tu včera niekto hovoril, že slon sa je tak, že ho začnete jesť pomaly, nikto ho nezje naraz. A to je presne to. Toto presne pre túto chvíľu je dôležité a potrebné, prijať ustanovenie, že do 30 dní a hotovo. Nie ešte nejaká výnimka, ešte niečo. Nie, 30 dní a hotovo, živnostník. Viete, častokrát ten živnostník, to je vlastne jeho výplata, však sa to všelijako nejakým spôsobom obchádza. No výplatu tiež dostávate k 15. nasledujúceho mesiaca. Prečo tí chudáci majú byť obeťou dodávacích zmlúv na type 90 dní, 120 dní, neviem koľko, ešte to potom, niečo, samozrejme, nezaplatia. Ten chudák už musí zaplatiť DPH z toho, ak je platcom DPH. Tých príbehov je strašne veľa. Môžme im pomôcť, môžme im pomôcť. A ja by som chcel povedať aj jednu vec, sa to tu aj spomínalo. Prosím vás pekne, keď človek ide robiť nejakému, nechcem ani meno povedať, aby som, že z akej krajiny. Ja proste divnému týpkovi z divnej firmy alebo kvázi divnému investorovi, no tak sa nečudujme, že musí si dávať pozor, či dostane zaplatené. Ale keď niekto ide robiť pre Doprastav, Váhostav a neviem aké firmy, pre NDS-ku, tak má pocit, že konečne našiel ten obchod. Konečne našiel tú prácu, za ktorú určite dostane zaplatené. A viete, čo sme my zase urobili? My sme aj túto obrovskú, tých ľudí, a v tom je to zákerné, tú dôveru, ktorú oni požívali v tejto gigantii, toho investora sme zneužili. Vyzerá to tak, že sme zneužili. To znamená, nechali ste tých ľudí robiť pol roka, tri mesiace, neviem koľko a vyzerá to zle. A ja som zvedavý, že kde bude výsledok, lebo Doprastav už požiadal o reštrukturalizáciu, o Váhostave sa rozpráva. Čo bude po reštrukturalizácii? Koľko, ako budú uspokojené pohľadávky, vo výške koľko, 10, 20, 30 percent? Choďte to tým chlapom na Oravu povedať, na východ, choďte im to tým východniarom povedať, že dostanú 20 % z tej faktúry, lebo reštrukturalizovali. A zdá sa, že už majú aj, zdá sa, že už majú aj vysvetlenie preto, lebo Figeľ vlastnil diaľnice. Väčšiu obludnosť, vážení, som nepočul. To je, nesadajte na tú vlnu! Nesadajte na tú vlnu, vám hovorím, lebo to je tak zákerné, že nič zákernejšie nemôže byť. Tých peňazí bolo dosť, problém je, že tie peniaze všade tam pristáli, u ľudí, ktorí montérky nevideli, ktorí lopatu v rukách nevedia držať, prosím vás. Všetky peniaze už tam dávno sú, len na toho Jana z Oravy a Fera z východu zabudli. To je problém. To je problém, na tých sa nedostalo. A to chcem tým ľuďom povedať, prípadne ak to nejakí živnostníci pozerajú, vážení, tam je cesta. Ak by vám náhodou niekto mal tú drzosť v sebe, že po všetkých tých miliardách, miliardách, miliardách, čo to stálo, ešte vám niekto povie, že vám nezaplatí, lebo reštrukturalizoval, tak prosím vás, ozvite sa. Pôjdeme tie peniaze pýtať, pôjdeme tie peniaze pýtať, čo keď just budeme klepať na dvere neviem koho, ani jak sa volajú tí ľudia. To je jedno. Niekde tie peniaze sú, vážení! A ja vám v tom pomôžem a verím, že aj niekto iný vám v tom pomôže. Pôjdeme tie peniaze od nich vypýtať. Lebo oni sú schopní byť tak drzí, oni sú schopní byť tak drzí, že vám z Kajmanských ostrovov, z Bahamských ostrovov a neviem akých ostrovov pošlú, že po reštrukturalizácii bude uspokojená vaša pohľadávka vo výške 20 %, prosím vás. Oni sú to schopní urobiť a vtedy nastane vaše morálne právo a naša povinnosť vám ísť pomôcť tie peniaze vybrať, vytrieskať, vytrieskať od nich naspäť. Nie kosák a kladivo, ale roxor a lopata, vážení, 1. mája, 1. mája spravíme demonštráciu v Bratislave, bude sa volať roxor a lopata. Pozývam, pozývame aj politikov, ktorí budú chcieť riešiť tento závažný problém. Že niekto má tú drzosť, že po všetkých tých miliardách, miliardách a miliardách, ktoré dostali tí, čo lopatu nevideli, ešte tomu chlapovi povedia, že tebe bude stačiť 30 percent. Oni sú vám to schopní povedať! A tým ľuďom sa treba ísť takto pozrieť do očí, vážení, ja s vami pôjdem. Tam som ochotný na toto sa nahovoriť, nie na iné hókusy-pókusy, ktoré tu zazneli. Zahlasujte, kolegovia, za tento zákon. Pomôžete živnostníkom, pomôžete ľuďom, ktorí chcú peniaze za svoju robotu. Oni nechcú, jak táto lúpežnícka čvarga, koľko ich tu je, koľkí brúsia, krúžia okolo Počiatkovho ministerstva. Tá lúpežnícka čvarga, ktorú už, tretíkrát tu opakujem a posledný, ktorí lopatu a montérky ani nevideli, tí nevedia, čo je robota. Ale títo chlapi, títo živnostníci chcú za to, čo urobili, za to, že ráno o šiestej už tam niekde na tom moste stáli, za to chcú svoje peniaze, prosím vás. A vy máte možnosť im v tom pomôcť. Urobte preto niečo! Budeme hlasovať, ďakujem.