B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-06-20):
K. Fajnor, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia. Poslanci Národnej rady Slovenskej republiky za Komunistickú stranu Slovenska pozorne sledujú kroky vlády Slovenskej republiky od parlamentných volieb v roku 2002. Za viac ako 9 mesiacov vládnutia pravicovej vlády Mikuláša Dzurindu občania čoraz viac pociťujú dôsledky neoliberálnej politiky založenej jedine na reštrikcií a zdražovaní. Vládnuce politické strany veľmi rýchlo zabudli na predvolebné sľuby o raste životnej úrovne občanov. Sociálne zákony prijaté v rokoch 2001 a 2002 boli iba návnadou pre občana, aby začal veriť pravici a odovzdal jej hlas v parlamentných voľbách. Toto farizejstvo koalície potvrdzuje novelizácia 17 sociálnych zákonov bezprostredne po voľbách, ktorých dopad už v týchto dňoch pociťujú občania na znížení svojej životnej úrovne. Už tento podvod na občanoch je dostatočným dôvodom na odstúpenie celej vlády Mikuláša Dzurindu. Táto vláda až neuveriteľne hladko prijíma protiľudové zákony a predkladá ich do Národnej rady Slovenskej republiky bez toho, aby dôsledne analyzovala príčiny, ktoré vedú predsedu vlády ako i ministra financií k riešeniu ekonomických problémov krajiny prostredníctvom živorenia občanov. Aj dnes sme svedkami toho, že v uliciach máme učiteľov, ktorí nám štrajkujú. Dovoľte mi, aby som im v mene Komunistickej strany Slovenska vyjadril plnú podporu. Počiny pána Ivana Mikloša v predchádzajúcej a v tejto vláde svedčia o bezohľadnosti a drzosti, o akejsi chorobnej túžbe zničiť všetky atribúty sociálneho štátu, životné istoty občanov a posunúť ich s cynickým úsmevom do sociálnej katastrofy. Tých občanov, ktorí v minulosti vytvorili majetok, dnes vládou štedro predávaný do zahraničia. Nekoncepčná, agresívna hospodárska a sociálna politika vlády a jej duchovného vodcu Ivana Mikloša zvádza položiť otázku: Dokedy tieto podvody bude znášať slovenský občan a kedy povie dosť a vyženie primitívnych reformátorov z ich pozícií. Občania sa dennodenne presviedčajú, že opäť nezvolili vládu ľudu, ale vládu, ktorá ako keby bola nainfikovaná robiť každý krok proti svojim občanom. Farizejstvo, klamstvo a ohlupovanie občanov zo strany vlády Slovenskej republiky má taký rozmer, že je obtiažne nájsť obdobu v Európe. Je to charakteristický rys vládnutia pravice, ktorá svojou neoliberálnou politikou chce dosiahnuť absolútnu nadvládu trhu nad občanmi. Už štátny rozpočet na rok 2003, ktorý gestoroval Ivan Mikloš, bol postavený na zbožnom prianí bez rešpektovania vedecky podložených faktov. Vychádza zo strednodobého finančného výhľadu na roky 2003 až 2005, ktorý je odvodený od makroekonomických indikátorov v prvom polroku roku 2002 a čiastkových informácií o vývoji ekonomiky v októbri 2002. Uvádzané východiská sú iba zastieracím manévrom skutočností, že hlavný ťah do budúcnosti je založený iba na nižšej miere prerozdeľovania verejných financií, na reštrikcii a zdražovaní na úkor životnej úrovne občanov. Štátny rozpočet na rok 2003 bol pripravený pod gestorstvom Ivana Mikloša, ktorý je učebnicovým príkladom hospodárenia štátu, ktorého vláda pokladá štát, a teda samého seba za neschopného vlastníka a hospodára, zbavuje sa majetku a teda aj príjmov do štátneho rozpočtu. Sme v situácii, keď máme štát postavený iba na daniach, ktoré musíme sústavne zvyšovať na úkor občanov. O úbohosti štátneho rozpočtu na rok 2003 svedčí i jeho plnenie za prvý štvrťrok 2003. Napríklad u spotrebných daní je to plnenie iba na 20,4 %, u príjmov z dani z pridanej hodnoty na 17 %. Tieto zlé počty alebo plánovanie, ako sa vyjadrili, znamenajú deficit, ktorý dnes máme zhruba 11 miliárd. Zvýšenie dane z pridanej hodnoty na 19 % v konečnom dôsledku neznamená nič iné, len ďalšie zníženie životnej úrovne. Ivan Mikloš ako minister financií zlyhal vo viacerých oblastiach, za ktoré vo vláde Slovenskej republiky zodpovedá. Predovšetkým ako garant vládneho boja proti korupcii. Je až podozrivé, že v tejto oblasti sa na najvyšších miestach štátnej moci nič nepohlo, aj keď práve tam je korupcia najviac medializovaná. Neobstál ani ako koordinátor reformy verejnej správy, ktorá samosprávu doviedla do obrovských finančných ťažkostí. Stále sú znepokojujúce otázniky v najväčších korupčných kauzách, pochybnom predaji akcií VSŽ, v čudnej privatizácii SPP výrazne pod cenu a naviac vyprodukovanie viac ako 7-miliardovej kurzovej straty, v deblokácii ruského dlhu a tak podobne. Ide o obrovské škody pre Slovensko, za ktoré by mal byť niekto nielen odvolaný, ale mal by byť stíhaný za podozrenie zo spáchania viacerých trestných činov. Teda ide nielen o politickú, ale myslím si, že aj o trestnoprávnu zodpovednosť. Viem, že koalícia bude disciplinovane hlasovať podľa pokynu svojich politických strán a že výsledkom jej hlasovania nebude odvolanie Ivana Mikloša z funkcie člena vlády Slovenskej republiky. Som však presvedčený, že moje a obsahom podobné ďalšie vystúpenia opozičných poslancov nie sú celkom zbytočné. Nie sme ďaleko od účtovania a verím, že v tomto parlamente zasadnú skutoční zástupcovia ľudu a zrátajú dnešným mecenášom ich protiľudové a protištátne činy. Vážené kolegyne, kolegovia, na základe môjho predchádzajúceho konštatovania poslanci Národnej rady za Komunistickú stranu Slovenska budú hlasovať za odvolanie Ivana Mikloša z funkcie člena vlády Slovenskej republiky. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)