B. Bugár, podpredseda NR SR: (2006-04-21):
Otváram rozpravu a pýtam sa, kto sa hlási ústne do rozpravy okrem pani spravodajkyne. Konštatujem že nikto. Vyhlasujem možnosť sa prihlásiť do rozpravy ústne za skončenú. Nech sa páči, pani spravodajkyňa, máte slovo. Ľ. Navrátilová, poslankyňa: Ďakujem. Vážené dámy, vážení páni, na prvý pohľad z uznesenia, ale aj z materiálov, ktoré máme k dispozícii, vyzerá hospodárenie Sociálnej poisťovne v celkom konsolidovanom stave a bilančný rozdiel máme plus 11,8 mld. korún. Lenže tieto údaje sú v zásade podľa mňa málo vypovedajúce, pretože musíme sa pozrieť na tvorbu zdrojov a výdavkov z bežného roku, kde už tá bilancia vyzerá trošku smutnejšie a sme v číslach mínus 7,7 mld. korún. Ja dlhodobo upozorňujem na to, že Sociálna poisťovňa trpí jedným chronickým problémom. A ten chronický problém je výber poistného. Za necelé 4 roky, čo som v parlamente, musím konštatovať, že percentuálna úspešnosť výberu poistného sa ani nepohla, sme stále na hranici 94 % aj niečo. A to hovoríme o výbere poistného z predpísaného poistného, to znamená poistné z výkazov, ktoré pošlú zamestnávatelia, a rozdiel medzi tým, čo pošlú a čo dôjde na účty. Pre vašu informovanosť by som chcela uviesť jeden údaj. Výber poistného, tak ako je tuná prezentovaný, je skreslený ešte aj tým, že Sociálna poisťovňa odpredala akciovej spoločnosti Veriteľ pohľadávky vo výške, myslím, pokiaľ si to dobre pamätám, 13, 5 mld. Pokiaľ si dobre spomínam, Veriteľ zaplatil za tieto pohľadávky 2,2 mld. korún. Ďalších 6 mld. bolo odpísaných v minulom roku. Takže to už máme 18 mld. korún, ktoré sa de facto nikdy nevymohli. A pre mňa je jedna zásadná otázka. Ak to boli pohľadávky ktoré bol dlžný štát, resp. štátne organizácie, prečo sme ich predávali Veriteľovi? Prečo sme ten problém riešili takýmto spôsobom? Prečo štát nezaplatil Sociálnej poisťovni celých 13 mld. korún tak, aby hospodárenie Sociálnej poisťovne neskončilo v deficite 7,7 mld.? Podľa môjho hlbokého presvedčenia, ak sa bude nakladať s pohľadávkami, tak ako sa nakladá, a ak bude taký nízky výber poistného, tak Sociálna poisťovňa pôjde z roka na rok do väčšej straty a celá tá koncepcia, ktorá bola založená na tom, že štát bude sanovať výpadky v príjmoch Sociálnej  poisťovne vyvolané zavedením 2. piliera, je podľa mňa v tomto okamihu na vode. Nie je predsa možné, aby sa najprv vyčerpali všetky zásoby peňazí v Sociálnej poisťovni a potom štát veľkoryso zaplatil Sociálnej poisťovni za 2. pilier. Takto sme sa na pôde parlamentu nikdy nedohodli. Opakujem, nikdy sme sa takto nedohodli. Od začiatku nám bolo tvrdené, že celý výpadok pôjde zo štátneho rozpočtu, resp. zo štátnych zdrojov. Ak treba pozerať do budúcnosti, a to musíme všetci robiť, tak si myslím, že treba sa vrátiť k tejto pôvodnej idei a dať Sociálnej poisťovni to, čo jej patrí, to znamená, že treba vytvárať priestor pre alebo znižovanie odvodov, alebo zvyšovanie dôchodkov. Takto, ako je to nastavené, ani opticky nevzniká priestor na znižovanie odvodov a ani opticky nevzniká priestor na zvyšovanie dôchodkov. Takže, pán riaditeľ, toto nie je vašou vinou. Ale ja opakujem, že správanie štátu voči Sociálnej poisťovni nie je korektné. A to sú najslušnejšie slová, ktoré viem použiť. Ja by som si želala, aby Sociálna poisťovňa naozaj bola jedna konsolidovaná inštitúcia, pričom chcem zdôrazniť v takom zmysle konsolidovanosť, aby pracovníci tam nemuseli pracovať 12 až 14 hodín. So zaťatými zubami a nechtami, rukami budem dnes hlasovať za zvýšenie správneho fondu, ale dúfam, že je to naozaj poslednýkrát a že poslanci, ktorí prídu do tohto parlamentu, už podobný problém nebudú riešiť. Ďakujem.