Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2013-09-19):
Vážená pani podpredsedníčka, vážení kolegovia, ja by som v prvom čítaní povedal pár svojich poznámok k tejto vážnej téme. Všetci dobre vieme, že počet rozvodov stúpa celosvetovo, v Európe, na Slovensku je to podľa dôvodovej správy temer 50 %, vlastne každé druhé manželstvo sa rozpadá, je 436-tisíc rozvedených na Slovensku. Čiže to je určite vplyv negatívny na celú spoločnosť, na deti najmä maloleté a desiatky tisícov sú takto ovplyvnené možno na celý život z týchto tráum pri rozvode. Chápem na druhej strane, že sú manželstvá, ktoré sa skutočne nedajú zachrániť, dá sa povedať, že to spolužitie ďalšie nie je možné, a teda tam už asi nepomôže žiadny mediátor. My sme nedávno mali novelu zákona o rodine tu v parlamente, pán poslanec Podmanický, pod jeho záštitou to bolo, bol to globálny seminár o problémoch pri novele zákona o rodine. Tých podnetov tam bolo veľmi veľa a bol tam aj taký podnet – sťažiť nejakým spôsobom rozvod, aby sa toľko ľudí nerozvádzalo. V tomto smere aj tento zákon je na spevnenie, by som povedal, tohto. Niekoľko poznámok, ktoré poviem v prvom čítaní, hovoria, že ešte je možnosť to dopracovať snáď v druhom čítaní. Hneď v prvom paragrafe je, že „pred podaním návrhu na rozvod musí byť informatívne stretnutie u mediátora“. Samozrejme, také stretnutie by malo byť hlboké, už aj tu bolo povedané, s kvalifikovaným človekom. Možno by som to troška ináč nazval, nie informatívne stretnutie, ale nejaké vážne školenie, kde by vysoký špecialista tým mladým alebo aj nemladým povedal z rôznych aspektov niečo k ich problému. Ďalší paragraf je, že „súd nemôže rozviesť, ak by to bolo v rozpore so záujmom maloletého dieťaťa“. V podstate každý rozvod je vždy v rozpore so záujmami maloletého dieťaťa, možno by som to troška formuloval ináč, lebo tým pádom vlastne... (Reakcia z pléna.) Je to, myslím, hneď druhý paragraf, alebo druhý bod, že... No, tak však iste k tomu povie ďalej niečo, no. V zlom manželstve je to vždy v rozpore so záujmami maloletého dieťaťa, ktoré je z toho zúfalé, nevie si rady, má z toho zranenia na celý život. Podobne je to veľmi často, aj keď žije iba s jedným rodičom, aj ten rodič keď sa o neho príkladne stará, ale ten druhý rodič tam určite bude chýbať, až neskoršie snáď ten mladík alebo deva to spozná. Zaujímavé sú výsledky vedecké, že radšej žiť v zlom manželstve ako v detskom domove. Na tom sú niekoľko výskumov a aj nejakých kníh, kto by mal záujem, rád dodám. Vážna je táto poznámka, iste som to tu už niekedy povedal, že pri príprave na hocijaké zamestnanie desiatky rokov študujeme, niekedy aspoň tých desať, učíme sa všetko, pripravujeme sa a vlastne na manželstvo netreba prakticky žiadnu prípravu. Proste zamilujeme sa, hurá, a ideme do manželstva a nevieme, čo nás čaká. Napríklad už pri adopcii, pri náhradnom rodičovstve, pestúnskej starostlivosti atď. treba mať už dnes podľa platnej vyhlášky ministerstva 60 hodín školenia, tzv. pride, veľmi náročné školenie na tému nové dieťa, cudzie dieťa vo vašej rodine, a kto to dieťa nemôže dostať. Čiže to nie je formálne, špecialisti, ktorí sa školia dlho, učia týchto ľudí a pripravujú ich na prípad, keď naraz cudzie dieťa so svojimi návykmi a so svojím vekom aj chybami, chorobami príde k vám. Myslím, že aj pred manželstvom by malo byť veľmi podobné školenie, zákon to doteraz neumožňuje, ale ja by som povedal, že aspoň 60 hodín by som tým mladým rozprával, teda psychológ, lekár, pedagóg, sexuológ, sociálny pracovník, skúsení manželia, prípadne, ak by s tým súhlasila dvojica, aj kňaz, ktorý zo spovedí predsa len má veľký obraz o tom, prečo manželstvá končia, aké sú tam problémy atď., aj keď nemusí mať sám osobne prax manželstva. To iba gréckokatolíci dovoľujú a prípadne pravoslávni. Aby sa ľudia mohli dozvedieť, čo ho tam čaká, dobré aj zlé, už dopredu. Väčšina ľudí ide zaslepená láskou, ktorá potom veľmi rýchlo skončí. Už som to tu raz povedal, že napr. v Rusku v niektorých oblastiach pred štátnym sobášom sa tvária, že ich sobášia, ale vôbec ich nezapisujú. Tri mesiace ich nechajú tak, a keď neprídu, že sa chcú rozvádzať, čo sa často stáva, tak až potom ich zapíšu, aby nemuseli mať veľa administratívy a poplatkov. Tento návrh pokladám za krok vpred, aj keď iste v druhom čítaní by mohol mať ďalšie zmeny, ktoré by ho zúplnili a skvalitnili. Tá cena za mediáciu sa mi zdá trocha zvláštna: 4,50, s tringeltom aj 5. No, je to málo, si myslím, lebo tak môže vyzerať aj tá mediácia, za 5 euro to môže byť veľmi formálne. A vlastne čo im poradíte za 5 euro? Napríklad v porovnaní s advokátmi, ktorí riešia rozvody, rozvod je fantastický džob. Viete, že percentá z toho majetku, o ktoré sa súdia v druhom kole po rozvode, získa advokát, čo už tu nedávno niekto kritizoval. A proste sú to iné peniaze, nie také ako 4,50 za mediáciu. Nepoznám zákon č. 420, možno si ho pozriem, o mediácii, ale ja by som povedal, radšej tu by to malo byť bezplatné, ako za tých 4,50. Ani poriadne neviem, čo je to register, mediátor. Lebo mediátori, som si myslel, že sú rôzni, súdni, majetkoví atď., a tu ten mediátor by naozaj mal byť vysoko vyškolený špecialista na manželské kauzy, psychológ, pedagóg, sexuológ, budovateľ mostov v jednej osobe, ktorý by mal byť možno platený aj za to, že koľko manželstiev najmä s maloletými deťmi zachráni. Takže v prvom kole len toto. Ďakujem.