Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2012-06-26):
Vážené kolegyne, vážení kolegovia, do tejto rozpravy som sa prihlásil ešte na začiatku schôdze, kedy som netušil, že tu prebehne debata, ktorá tu práve prebehla na základe vystúpenia pána Hlinu, ale to vystúpenie, ktoré budem mať, myslím si, bude o to aktuálnejšie. V mene klubu SDKÚ by som chcel jednak opätovne pripomenúť, že dnes tu budeme voliť rozpočtovú radu alebo teda, presnejšie povedané, Radu pre rozpočtovú zodpovednosť na základe pomerne vzácnej skúsenosti spolupráce, teda dnes už bývalej vládnej koalície a vtedajšej opozície, dnes sú tie pomery otočené, kde došlo k zhode naprieč politickým spektrám na tom, že napriek pochopiteľnému odporu vzniku nových inštitúcií, organizácií je nevyhnutné a potrebné takúto radu vytvoriť, aj keď teda nemala by mať nejaký svoj špeciálny inštitucionálny status, ale byť teda „hosťovaná“ v inej verejnej inštitúcii. Dovoľte mi však hovoriť dnes o tom, o čom budeme rozhodovať, a to je konkrétne personálne obsadenie. Je asi naozaj vzácne, kedy možno veľmi pozitívne, bez akýchkoľvek výhrad, naozaj len takmer v superlatívoch hovoriť o spolupráci so stranou SMER – sociálna demokracia a dnes je tá situácia, a preto si myslím, že si zaslúži osobitné vystúpenie k tomuto bodu a zaslúži si v bodoch nominácie dvoch ľudí, ktorých osobne dlhoročne poznám, preto si dovolím byť svedkom ich odbornej aj charakterovej spôsobilosti. Sú to pán Michal Horváth a je to pán Ľudovít Ódor, ktorých dnes voliť budeme. Jeden z nich bol, teda oficiálne boli, samozrejme, všetci navrhnutí spoločnými klubmi, ale reálne jeden z nich bol navrhnutý, pán Horváth z vládnej strany, jeden z nich, pán Ódor z opozičnej strany a musím konštatovať, že obidvaja spĺňajú asi aj najvyššie kritériá, aké môžeme na takúto funkciu klásť. Treba povedať, že túto inštitúciu oni sami vymysleli a navrhli ju ešte, pokiaľ viem, za vlády pána Roberta Fica – vtedy ako akademickú štúdiu. Ako som už spomenul, za minulej vlády sme si túto štúdiu osvojili a spoločne sme sa rozhodli radu aj s takýmito kompetenciami – kontrolovať hospodárenie verejných financií – zriadiť. Dovoľte mi preto len pár slov o týchto kandidátoch. Možno, a preto som aj hovoril o aktuálnosti, možno aj v prospech poslancov, ktorí nemali možnosť ich stretnúť zatiaľ v tej miere, v ktorej, samozrejme, dajú na moje slová, im o tom pár slov povedať. Pán Michal Horváth je človek, ktorý bol mojím poradcom na ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny ako poradca štátneho tajomníka v rokoch 2003 až 2004, čím začala jeho verejná kariéra. Potom si skončil doktorát a už niekoľko rokov je asi jediným štátnym úradníkom na Slovensku, ktorý zároveň učí na univerzite v Oxforde a zároveň pracuje ako poradca ministra financií, pracoval ako poradca ministra financií Počiatka, poradca ministra financií Mikloša a dnes, pokiaľ mám informácie, stále je poradcom ministra financií Kažimíra pre otázky európskej menovej únie. Myslím si, že slovenských štátnych úradníkov a dnes aj nominantov na takéto posty, ktorí učia na Oxforde, asi nemáme veľa, aj keď teda podľa mediálnych informácií sa tento počet bude čoskoro rozširovať o ďalšieho človeka, a preto si nielen to, ale aj jeho celkové chovanie sa za rôznych vlád sú pre mňa aspoň charakterovou a nielen kompetenčnou otázkou a môžem vás uistiť, že pán Horváth je extrémne vhodným kandidátom na túto funkciu. Druhým kandidátom na tú funkciu je pán Ľudovít Ódor, ktorý pracoval, naopak, pre štátnu správu na poste poradcu ministra financií a hlavného ekonóma ministerstva financií za pána Mikloša v jednej aj v Dzurindovej, aj v Radičovej vláde. Bol aj poradcom premiérky pre ekonomické záležitosti. Je autorom viacerých zásadných reformných návrhov, z ktorých časť sme si dokonca aj dnes osvojili, napríklad v oblasti dôchodkovej reformy, prvého piliera a podobne. Je to človek, ktorý, opäť, z akademického a odborného hľadiska má tú výnimočnú vlastnosť, že mu nedávno vyšla kniha, zase, naopak, v konkurenčnej Cambridge University Press, čo sa tiež mnohým na Slovensku, najmä v spoločenských vedách nepodarilo. Myslím si a je to tiež o otázkach pôsobenia Slovenska v eurozóne a dôsledkoch pre naše verejné financie. Chcel som preto len podčiarknuť, že naozaj toto je moment, kedy ideme voliť dvoch ľudí, ktorých odborná charakterová kompetentnosť je aspoň pre mňa nespochybniteľná. Chcel som vás len o tom uistiť a dovoľte mi na záver povedať ešte niečo iné, niečo viac politickejšie, niečo viac osobné. Duch Jána Slotu, nech je na chorvátskej riviére alebo kdekoľvek inde dnes poobede, ak zvolíme týchto pánov, sa bude musieť obrátiť štyrikrát okolo svojho terasového stola, a to z jednoduchého dôvodu, že ani jeden z týchto pánov nie je etnický Slovák a napriek tomu budú v Slovenskej republike zvolení, dúfajme, že teda tou potrebnou ústavnou väčšinou do jednej z najvyšších ústavných funkcií a budú do nich zvolení nie preto, že sú pôvodom Maďari, ale práve preto, že to nikoho nezaujíma, a práve preto, že sú to najkompetentnejší ľudia, akých sme na toto miesto vedeli nájsť. Keď to spravíme, ak to spravíme, je to na nás všetkých, tak si myslím, že dokážeme, že Slovenská republika je skutočne domovom všetkých, čo tu žijú a že sa tu môžu presadiť všetci slušní a schopní ľudia, bez ohľadu na to, v akej rodine sa narodili a akým materinským jazykom rozprávajú. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)