Fecko, Martin, poslanec NR SR (2017-05-11):
Ďakujem pekne. Pani predsedajúca, pán navrhovateľ, pán spravodajca, kolegyňa, kolegovia, vážení hostia. V prvom čítaní novely ústavy som už trošku rozviedol, čo znamená pôda pre mňa a myslím, že aj pre vás, pre mnohých. Keď sa nad tým zamyslíme, a začnem tak, ako som začal minule, začína to vzduchom, vodou a pôdou. Bez vzduchu vydržíme koľko? Desať minút, dvadsať minút? Bez vody, koľko vydržíme? Tri dni, týždeň? A bez jedla, koľko vydržíme? Mesiac? Možno ani toľko. Takže berte tak, že to je život. To je náš život, ktorý neoklameme, a musíme teda v tom konečnom dôsledku aj tú pôdu, ktorá je na tom treťom stupni, ochraňovať, aby sme vôbec tu prežili. Každý hovorí, že okamžite sa ide nejakým spôsobom zabraňovať všetkému možnému, neviem čo. Tak aby to bolo jasné, že ideme novelizovať Ústavu Slovenskej republiky, kde prakticky sa novelizuje čl. 20 až 34, kde viac-menej, ja to budem možnože aj citovať, aby to bolo každému jasné, že zákon ustanoví, čl. 20, „zákon ustanoví, ktorý ďalší majetok okrem majetku uvedeného v čl. 4 ústavy, nevyhnutný na zabezpečovanie potrieb spoločnosti, pridáva sa potravinovej bezpečnosti štátu, rozvoja národného hospodárstva a verejného záujmu môže byť i vo vlastníctve štátu“. A tak ďalej a tak ďalej. To znamená, dodáva sa tam potravinová bezpečnosť štátu. A v čl. 44 ods. 4 „štát dbá o šetrné využívanie prírodných zdrojov, o ochranu poľnohospodárskej a lesnej pôdy, o podporu vidieckeho charakteru života, o ekologickú rovnováhu a o účinnú starostlivosť“. A tak a tak ďalej. To znamená, že o ochranu poľnohospodárskej a lesnej pôdy a podporu vidieckeho charakteru života. Hlavne ten vidiecky charakter života sa tu trošku ako keby strácal, nikto sa k nemu nijakým spôsobom sa nevyjadruje a budem znovu citovať, že my sme v prvom rade vidiecka krajina, Slovensko. My nie sme nejako megalomansko mestská krajina a náš vidiek myslím si, že mal by dostať patričnú podporu. To, že je to neobnoviteľný zdroj, dúfam, že netreba každému vysvetľovať. Viete, za koľko sa vytvorí centimeter pôdy? Tak ako nás učili na vysokej škole, je to za 100 rokov centimeter pôdy. Za 100 rokov centimeter pôdy, pokiaľ, samozrejme, nebudete z tej pôdy všetko brať a nenecháte tam nič. Lebo tam musí normálne napadnúť lístie, zhniť a bude sa vytvárať pôda, inak sa pôda nevytvorí. Takže pokiaľ toto necháme tak, centimeter za 100 rokov. A myslím si, že keď si toto uvedomíme, takže zem je tá živiteľka, ktorá nás živí, a bez nej prakticky nemáme ani rastliny, ani kvety, ani živočíchov, ani my tu by sme neboli. Takže preto chcem, aby, a čudujem sa, že doteraz v ústave sme tento základný atribút nášho fungovania vôbec nemali, takže som rád, že tú pôdu tam dávame. A teraz by mala ísť politika bokom. Je to o ľuďoch na tejto planéte, o ľuďoch slovenských, ktorí žijú na území Slovenska. To, že následne sa bude od tej strechy odvíjať, ako povedal pán navrhovateľ, ďalšie zákony, ja sa na nich už aj teším a budem, samozrejme, buď ich kritizovať, alebo ich podporovať, podľa toho, aké budú, pretože niečo sa hovorí a niečo sa môže urobiť. Takže budem rád, že keď sa niečo povedalo, tak sa niečo aj odrobí. A aby sme si nemysleli, že o tomto nejakom, o tejto našej snahe tu v parlamente nás zákonodarcov ochraňovať pôdu, nevie Európsky parlament, tak dovolím si, lebo nie som až taký múdry, aby som vedel za niekoľko dní naštudovať správu Európskeho parlamentu, ktorá je z marca 2017 a ktorá konštatuje určité veci, ktoré by som vám rád tu k ochrane pôdy tiež tlmočil, lebo je to o tom, že ako sa máme následne správať možnože pri ďalších zákonoch, ktoré sa budú vytvárať, a aký má na to názor Európsky parlament a Komisia pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka, ktorú majú tiež tam ako zriadenú. Takže návrh uznesenia Európskeho parlamentu, o ktorom už bolo hlasované a bol odsúhlasený. Viete, takéto uznesenia dávajú, že so zreteľom a keďže, doporučujeme. Takže ideme, že so zreteľom na čo, ten Európsky parlament niečo hovorí a nebudem hovoriť všetko, iba odcitujem určité veci, ktoré si myslím, že by mali tu zaznieť. „Takže so zreteľom na konania o nesplnení povinnosti proti členským štátom Bulharsko, Lotyšsko, Litva, Poľsko, Slovensko a Maďarsko, ktoré Komisia plánuje alebo už začala“. To znamená, to sú tie, za to sú tie enfranchisementy, čo sme dostali, že máme niečo upraviť. To znamená, že áno, Európsky parlament hovorí, vieme o vás, preto chceme, aby ste niečo urobili. To budeme na konci počuť, čo chcú od nás. Keďže v roku 2013 v Európskej únii 27, v EÚ27 31 % podnikov malo kontrolu nad 52 % európskej pôdy; 3,1 podnikov poľnohospodárskych má kontrolu 52 % pôdy v Európe. To je neskutočné, aká je tam tá koncentrácia. Takže oni vedia o tom a snažia sa niečo s tým robiť. Ďalší veľmi dôležitý bod, ktorý už pán kolega navrhovateľ spomenul, vyzerá, že aj v Európskom parlamente o tom vedia, keďže nemecký ústavný súd už vo svojom rozsudku z 12. januára, a teraz, pozor, na ten rok, 1967, z 12. januára 1967, opakujem, rozsudok číslo, atď., „rozhodol, že obchod s pôdou na vidieku nemusí byť taký voľný ako obchod s iným kapitálom, pretože pôda je neobnoviteľná a nevyhnutná a spravodlivý právny a sociálny poriadok vyžaduje, aby sa verejný záujem v oblasti pôdy zohľadnil oveľa viac, ako v prípade akéhokoľvek iného majetku“. V roku ´67 už o tom vedeli, že nemôže byť pôda tovar, že musíme nejak ináč. A som rád, že to pripomína parlament európsky a vracia sa k rozsudkom, ktoré by mali byť ako judikáty do ďalších konaní v danej veci. Ďalej hovoria, že prakticky „pôda je čoraz zriedkavejším zdrojom a je základom samozrejme ľudského práva na zdravú a postačujúcu potravu a mnohých ekosystémových službách, ktoré sú dôležité pre prežitie ľudí“. A to si neuvedomujeme a to si musíme uvedomiť. Ďalej, čo Európsky parlament konštatuje, že „rozpredávanie pôdy nepoľnohospodárskym investorom a holdingovým spoločnostiam je naliehavým problémom v celej Únii“. Oni vedia, že je tu problém s týmto. To znamená, následne chcem veriť, že tieto zákony, ktoré budú to rozpredávanie trošku zabraňovať, že to zvládneme. A citujú: „Po vypršaní moratória na predaj pôdy osobám zo zahraničia čelia mnohé nové členské krajiny osobitnému silnému tlaku na úpravu svojich právnych predpisov, pretože ich relatívne nízke ceny pozemkov urýchlili rozpredávanie poľnohospodárskych plôch veľkým investorom.“ Takže vedia o nás, že tu máme veľký problém. „Keďže veľké rozptýlenie vlastníctva poľnohospodárskej pôdy je jednou zo základných zásad sociálneho trhového hospodárstva, je dôležitým predpokladom sociálnej súdržnosti tvorby pracovných miest vo vidieckych oblastiach, vysokej poľnohospodárskej pridanej hodnoty a sociálneho zmieru.“ Veľké rozptýlenie vlastníctva poľnohospodárskej pôdy, nie veľká kumulácia. Veľké rozptýlenie vlastníctva, to konštatuje Európsky parlament. To znamená, týmto smerom sa musíme uberať. Ďalej. „Keďže poľnohospodárska pôda využívaná na poľnohospodárske účely drobnými poľnohospodárskymi podnikmi má mimoriadny význam pre vodohospodárstvo, klímu, uhlíkový rozpočet a produkciu zdravých potravín, biodiverzitu, úrodnosť pôdy a zachovanie krajiny. Dvadsať percent európskej poľnohospodárskej pôdy už trpí zmenami klímy.“ Má problém, 20 % pôdy v Európskej únii má problém. Ja som včera, keď sme boli s pánom Bernaťákom, som, v TA3, hovoril proste, že naša pôda má veľký potenciál. Nie je znehodnotená a to láka samozrejme investorov. A ja chcem veriť, že týmto sa budeme riadiť a hlavne na konci, čo budem čítať, tak hlavne tým. Ďalej konštatujú, že „malé a stredné poľnohospodárske podniky, rozdelené vlastníctvo aj dobrovoľná regulovaná držba a prístup k spoločnej pôde sú najlepším predpokladom pre zabezpečenie zodpovedného prístupu k pôde“. Malé a stredné podniky, čo u nás na Slovensku, žiaľ, niekde tápeme v iných sférach, lebo sme ešte stále po vzore Sovietskeho zväzu, veľké družstvá, celiny rozorané a všetko viac-menej pokračuje ďalej. Hoci už nemajú 9-tisíc, majú 3-tisíc hektárov, dobre, majú 4, ale nemajú 200 ani 300 tí, ktorí obrábajú tú pôdu. A cieľ európskej poľnohospodárskej politiky je založený na multifunkčnom poľnohospodárstve, ktoré charakterizujú predovšetkým malé, stredné, rodinné a družstevné podniky, ktoré vlastnia pôdu. To znamená malé, stredné, rodinné a družstevné podniky vlastniace pôdu. Ďalej hovoria, Európsky parlament hovorí, že „ceny za nákup a nájom poľnohospodárskej pôdy v mnohých regiónoch stúpli na úroveň, ktorá vyvolala finančné špekulácie a ktorá mnohým poľnohospodárskym podnikom znemožňuje z ekonomického hľadiska udržať si prenajaté pozemky alebo nadobudnúť ďalšie pozemky potrebné na zachovanie životaschopnosti podnikov a už vôbec nie založiť si nové farmy, pretože na trhu nie je v ponuke takmer žiadna pôda“. Európsky parlament konštatuje, že na trhu neni žiadna pôda. To znamená, že EÚ 15, to znamená, tie staré krajiny nedávajú nič do portfólia ponuky, lebo oni vedia, čo znamená vlastniť pôdu. A potom budem pokračovať ďalej, ktorých krajín sa to týka, v ktorých je to rozpredávanie veľké, čo konštatuje Európsky parlament. Ďalej. „Koncentrácia pôdy v rukách malého počtu výrobcov deformuje proces výroby a trhu a môže mať kontraproduktívny vplyv na poľnohospodárstvo v členských krajinách EÚ ako celku.“ To znamená, koncentrácia v Európskom parlamente je neprijateľná, ako oni hovoria. Ďalej. „Jedným z veľkých dôsledkoch tej koncentrácie výroby je to, že tieto firmy a poľnohospodárske podniky veľké sú zamerané na dosiahnutie čo najvyššieho zisku z poľnohospodárskej výroby, pričom často súčasne spôsobujú závažné a nezvratné škody na životnom prostredí.“ Nezvratné a závažné škody na životnom prostredí. Môžeme to vidieť, keď tu ideme koncentrovať toho pána Dána, ktorý tu ide robiť živočíšnu výboru, že? Najväčšiu v strednej Európe koncentráciu, na Žitnom ostrove. No, ďakujem pekne. Nezvratný jav, keď nebude mať hygienicky tak to uspôsobené, ako keby sme nevedeli chovať ošípané. A mali sme tu koncentráciu za socializmu, bolo to tu. Ošípané sme mali, habadej, že, pani kolegyňa, a ďalší, ktorí ma počúvate? Neskutočne veľa ich tu bolo a zrazu nás príde Dán učiť, ako sa má chovať ošípaná, hej, na Slovensku. Nehnevajte sa, blud, blud, blud. Ďalej. Samozrejme sú tu pravidlá, že nad 150-tisíc priamych platieb sa už nebudú dávať vyššie, 150-tisíc eur nedostanú tie právnické osoby, ktoré majú tie poľnohospodárske spoločnosti. No vyzerá, že nie je to účinné. Oni si urobili pri tých väčších výmerách dcérske spoločnosti a každá berie 150-tisíc alebo 169-tisíc, hej, aby sme nešli nad limit. To znamená, tento finančný nejaký, by som povedal, stop stav nefunguje. Cituje to Európsky parlament. A preto poukazuje Európsky parlament na to, že „pravidlá týkajúce sa pôdy, jej obhospodarovania a mestského rozvoja patria do právomoci členských štátov“. Zopakujem: „Pravidlá týkajúce sa pôdy, jej obhospodarovania a mestského rozvoja patria do právomoci členských štátov.“ Ďalej vyzýva Európsky parlament členské štáty, „aby v záujme zachovania poľnohospodárskeho modelu, zachovaného na rodinných poľnohospodárskych podnikoch na celom území EÚ, zamerali svoju politiku v oblasti užívania pôdy tak, aby využívala dostupné nástroje, ako sú systémové zdaňovanie, systémová pomoc a finančné prostriedky zo spoločnej poľnohospodárskej politiky“. To znamená, ten model je založený na rodinných poľnohospodárskych podnikoch. Aké my tu máme podniky na Slovensku? Rodinné, že? Až veľmi rodinné, by som povedal, niekedy, keď ide o financie, ale dobre. Takže, vážení, chcem, aby bolo zadefinované, pán navrhovateľ, v tých ďalších zákonoch, ktoré budete robiť, tá rodinná farma, čo vlastne je rodinná farma u nás na Slovensku, lebo Európa ju pozná, my nepoznáme. A tu čítajte, že na základe tohto by sme sa mali v rámci SPP podieľať ďalej. Ďalej, aby sme, zdôrazňuje „význam európskej štrukturálnej politiky z hľadiska podpory vidieckych oblastí napríklad s cieľom zabezpečiť osobitnú podporu jednotlivým malým a stredným podnikom a družstvám, mladým ľuďom a najmä ženám, pokiaľ ide o prístup k poľnohospodárskej pôde“. Oni ešte hovoria, že aj ženy chcú ísť gazdovať a my u nás, neviem, či sme vôbec zaregistrovali, že by sme aj ženy, mali takýto nejaký nápor, ale poznám farmárky, ktoré chcú, ale nemôžu sa dostať k pôde. Ďalej, že „pôda“, Európsky parlament konštatuje, „je základom výroby potravín v trvalých ekosystémoch a prosperujúcich vidieckych oblastí“. Nám vidiecke oblasti vymierajú, ľudia boží. Ja som tu dával, viete ako, laznícky zákon, neprijali ste ho. Dobre, je to vaše rozhodnutie, vaše svedomie, ale celá Európa hovorí, že musíme udržať ten vidiecky spôsob života, aj ten laznícky u nás na Slovensku, aby sme kreovali tú krajinu tak, ako sa má kreovať, lebo poľnohospodár ju opravuje. Nebudem, lebo vyzerá, že čas sa kráti, takže asi to urýchlim, a síce domnieva sa Európsky parlament, že „v rámci reformovanej spoločnej poľnohospodárskej politiky je potrebné zaviesť stropy a upriamiť režim priamych platieb“. To znamená, aby sa väčšia váha dala na prvé hektáre, ktoré ten obhospodarovateľ má, a nieže na ten 3528. hektár. To znamená, aj takú nejakú kategóriu zavedie, že aj prvých 100 hektárov, to je väčšia dotácia, jak tých posledných, ktorých máš nejakých 500, ale 900 alebo 1000 hektárov, keď už teda máš. Ďalej. Toto myslím, že je dôležité a blížime sa pomaly ku koncu, že zdôrazňuje Európsky parlament význam jednoznačného celoeurópskeho vymedzenia pojmu „aktívny poľnohospodár, ktoré je jasne späté s pojmom práce v poľnohospodárskom podniku a ktoré presne rozlišuje medzi spôsobilou a nespôsobilou pôdou. Napríklad letiská, otvorené priemyselné areály, golfové ihriská“. Na tieto bolo možno čerpať dotáciu z eurofondov. Viete si to predstaviť? Na golfové ihriská, na letiská, na otvorené priemyselné areály. No na hlavu, na hlavu. A preto žiada Európsky parlament Komisiu, aby „zabezpečila, aby priamu platbu dostávali výhradne aktívni poľnohospodári“. Výhradne aktívni poľnohospodári. Logické? Logické. Ďalej Európsky parlament konštatuje, „podporuje konštatovanie Komisie, že pôda je záležitosťou, ktorá patrí výlučne do právomocí členských štátov“. Znovu to zopakujem, že pôda je záležitosťou, ktorá patrí do výlučnej kompetencie a právomocí členských štátov. Takže super. A ďalej, a to myslím, že je najdôležitejšie zo všetkého, čo som vám tu chcel dneska povedať, že „Európsky parlament vyzýva svoju Komisiu pre pôdohospodárstvo a rozvoj vidieka, aby spolu s členskými štátmi a zainteresovanými stranami zverejnila jasný a komplexný súbor kritérií vrátane transakcií s poľnohospodársku pôdou na kapitálových trhoch, ktorý by zabezpečil rovnaké podmienky a z ktorého by bolo členským štátom, členským štátom zrejmé, aké opatrenia regulácie trhu s pôdou sú s prihliadnutím na verejný záujem a na štyri slobody v Európskej únii povolené s cieľom umožniť poľnohospodárom ľahšie nadobúdanie pôdy na poľnohospodársku a lesnícku činnosť“. To znamená, že vyzýva Komisiu, aby urobila nejaké podmienky pre všetky krajiny rovnaké, ako na európskom trhu sa majú správať s tou pôdou. A preto vyzýva Komisiu, aby „zvážila moratórium na prebiehajúce posudzovania, či sú právne predpisy členských štátov o obchode s poľnohospodárskou pôdou v súlade s právom EÚ, kým nebude zverejnený tento súbor kritérií“. To znamená, ten enfranchisement, ktorý sme tu dostali, a tie ďalšie krajiny som čítal, Lotyšsko, Litva, Poľsko, že prakticky ona nebude, Komisia má ten súbor kritérií, tak by, malo by to byť pozastavené. Takže, vážení, aj na ministerstve, ak niektorí počúvajú, toto asi nám už teraz nehrozí, tie kritériá Komisia bude musieť pripraviť a budú platiť aj pre nás. No a bod 43, to je jeden z posledných, že vyzýva Komisiu Európsky parlament, „aby v návrhu spoločnej poľnohospodárskej politiky po roku 2020 zachovala opatrenia zamerané proti koncentrácii poľnohospodárskej pôdy v rukách rovnakých vlastníkov, aby vypracovala ďalšie opatrenia na podporu mikropodnikov, malých a stredných podnikov“. Stále, mikro, malý a stredný. Žiadne veľké, žiadne aglomerácie. Takže myslím si, že to by malo byť jasné aj na ministerstve, aj na ďalších našich úradoch, ktoré budú mať čo hovoriť do tohto. A na záver by som povedal ešte jednu citáciu z tohto, myslím si, že pre mňa teda osobne veľmi zaujímavého materiálu, ktorý hovorí, že „veľké rozptýlenie vlastníctva je zásadným princípom sociálneho trhového hospodárstva a dôležitým predpokladom sociálnej súdržnosti národného hospodárstva. Pôda využívaná na poľnohospodárske účely nepredstavuje len nenahraditeľnú základňu ako produkciu potravín a krmív, ale má mimoriadny význam pre vodnú bilanciu, biodiverzitu, úrodnosť pôdy, pričom už teraz trpí v dôsledku zmeny klímy a erózie pôdy naša pôda dosť“. To znamená, veľké rozptýlenie vlastníctva, lebo tam prakticky je ten človek spätý s pôdou a on nepôjde. Keď máte to iba ako biznis v druhej krajine a tam chodíte raz za mesiac sa pozrieť, či vám to pokosili, tak ten vzťah k pôde nemáte. A nebudete sa o ňu starať tak, jak by ste tam dennodenne žili a sa o to starali. To nech mi nikto nepovie, že to nie je pravda. Takže, vážení, aj Európsky parlament vie, čo nás asi kvári. A chcem veriť, že podľa týchto doporučení Európska komisia urobí pre členské krajiny ďalší, by som povedal, podklad, na základe ktorého sa budeme správať, a ja budem veľmi rád, keď naše ministerstvo sa podľa tohto zariadi, a budeme si môcť povedať, že našu pôdu sme ochránili tak, ako sme si ju predstavovali, pretože pre pôdu, jak povedal pán kolega, sa viedli vojny a nebolo by dobré, aby sme to nenechali našim potomkom, ktorí prídu po nás. Takže končím a ďakujem, že ste ma vypočuli. Končím ako stále, žime tak, to je odkaz našich predkov, žime tak, aby bolo aj chleba, aj neba. Ďakujem pekne.