Číž, Miroslav, podpredseda NR SR (2015-09-29):
Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predseda, vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi, aby som na základe poverenia predkladateľov návrhu ústavného zákona, ktorým sa mení a dopĺňa ústavný zákon č. 357/2004 Z. z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov v znení ústavného zákona č. 545/2005 Z. z. (tlač 1677), tento návrh teda uviedol. Z mojej strany teraz pôjde predovšetkým o splnenie náležitostí postupu podľa § 73 ods. 1, pričom potom aj vecné stanovisko a aj postoj k prípadným názorom poslaneckých klubov, ale aj poslancov uvediem podrobnejšie v rozprave. Chcem v mene predkladateľov povedať, že sme boli vedení predovšetkým ambíciou reagovať na nevyhnutné potreby praxe pri ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov, keďže v účinnosti súčasne platného ústavného zákona uplynulo viac ako 10 rokov. Cieľom predloženého návrhu je tiež reagovať na prijatie iných právnych úprav za uplynulé obdobie, ktoré majú dopad na tento ústavný zákon, a tiež i na prax orgánov, kontrolu verejného záujmu aj na judikatúru Ústavného súdu Slovenskej republiky v tejto oblasti. Veľmi dôležitým dôvodom pre prípravu tejto novely však boli tiež požiadavky verejnosti na precizovanie doterajšej právnej úpravy a tiež i požiadavky odborných orgánov a inštitúcií na sprísnenie kontroly verejnosti nad ochranou verejného záujmu. Považujem tiež za dôležité zdôrazniť, že v tomto návrhu sme reagovali na požiadavky vyplývajúce z hodnotiacej správy Skupiny štátov proti korupcii GRECO pre Slovenskú republiku. Štvrtým kolom príslušného hodnotenia nás tento orgán Rady Európy vyzval na cielené a konkrétne úpravy v rámci ochrany verejného záujmu. Niektoré z týchto opatrení, ako ste videli, sa premietli aj do úpravy v návrhu rokovacieho poriadku, čo bola predchádzajúca tlač. Teraz nebudem opakovať konkrétne pokusy Národnej rady pri snahe novelizovať doteraz platnú právnu úpravu, ku ktorej došlo viackrát, avšak bez dosiahnutia relevantného výsledku. I tento návrh je pokusom reagovať na prácu odborníkov z radu poslancov Národnej rady premietnutú v práci pracovnej skupiny zloženej z poslancov všetkých politických strán, pričom tento návrh vychádza z prevažnej väčšiny dobrých nápadov tejto pracovnej skupiny. Ako predkladatelia sme však nemohli akceptovať tri základné problémové riešenia, ktoré vyšli z uvedenej pracovnej skupiny a ktoré nie sú v súlade nielen s našimi predstavami, ale predovšetkým s právnou teóriou. Po prvé. Nepovažujeme za vhodné, aby prílohou stavebného zákona ako normy najvyššej právnej sily bolo tlačivo s podrobnými vysvetlivkami, čo nie je prinajmenšom obvyklé z hľadiska legislatívnej techniky, ale čo je dôležité, zatiaľ sa to nikdy v našom právnom poriadku nestalo, rozhodli sme sa v tomto smere prevziať doterajšiu prax výboru Národnej rady pre nezlučiteľnosť funkcií, ktorá schvaľuje tlačivo v intenciách ústavného zákona. Je logické, že konanie tohto výboru je pod podrobným dohľadom verejnosti a, samozrejme, aj kontroly Národnej rady ako celku. A v danom prípade nevyhnutná flexibilita, naopak, môže byť pozitívom, a nie negatívom, ako je jednoznačné ústavné fixovanie dokonca tlačív a písomností, ktoré tento výbor vykonáva. Po druhé. Nemohli sme akceptovať právne nezmyselný návrh napadnúť prijaté uznesenie orgánov kontroly verejného záujmu na Ústavnom súde Slovenskej republiky členmi rozhodujúceho orgánu, čo by inak bolo plne v rozpore s doterajším platným kasačným princípom tohto konania. Po tretie. Museli sme reagovať aspoň v minimálnej miere na právo aj poslancov na ochranu osobných údajov, pričom sme limitovali okruh zverejňovaných skutočností a majetkových pomerov verejných funkcionárov na internete. Domnievam sa, že náš prístup k týmto problémom je plne vysvetliteľný, prípadne k tomu ešte aj vystúpime, a nie je ho demagogicky možné považovať za prejav nedemokratického postoja k výsledkom práce uvedenej pracovnej skupiny. Navyše, sme sa ešte pokúsili zosúladiť naše návrhy s jej členmi posledné dni pred podaním návrhu, avšak bezúspešne. Z vecného hľadiska v tomto návrhu riešime predovšetkým, po prvé, rozšírenie okruhu verejných funkcionárov s možnosťou nielen taxatívnou, ale aj demonštratívneho výpočtu, po druhé, formálnoprávne zjednodušenie konštrukcie čl. 5 ods. 2 ústavného zákona a zosúlaďujeme doterajší postup pri poberaní mzdy pri druhej a ďalšej verejnej funkcii v súlade s novou úpravou platových pomerov ústavných činiteľov, upravujeme povinnosť oznámiť osobný záujem pred hlasovaním vo veci pred príslušným orgánom, zavádzame širší rozsah údajov o majetkových pomeroch o výpočet darov a výpožičiek, čo predtým v ústavnom zákone nebolo, čím vyhovujeme požiadavke verejnosti na sprehľadnenie majetkových pomerov, upravujeme postup schvaľovania tlačív podľa článkov 7 a 8 ústavného zákona s gesciou príslušných orgánov za ich formu, čiže upravujeme postup výborov v danom prípade pri prijímaní potrebných uznesení, upravujeme nové procesné lehoty na rozhodnutie v konaní podľa článku 9 ústavného zákona, ďalej, riešime zjednodušenie postupu pri možnej strate mandátu alebo verejnej funkcie v súvislosti s porušovaním povinnosti verejného funkcionára, stanovujeme novú sankciu za novú skutkovú podstatu porušenia ústavného zákona pri nepodaní oznámenia v osobnom záujme, upravujeme možnosť upustenia od uloženia pokuty v prípade vzdania sa verejnej funkcie zo strany verejného funkcionára a riešime, samozrejme, aj celý rad legislatívnotechnických úprav, ktoré vyplývajú zo zmeny iných právnych predpisov. Vážené dámy a páni, domnievam sa, že predložený návrh ústavného zákona zodpovedá legislatívnotechnickým predpokladom na rokovanie podľa príslušného článku rokovacieho poriadku, teda článkov 71 až 86 a dovolím si v rokovaní Národnej rady v prvom čítaní požiadať o priaznivý prístup k predloženému návrhu, pričom po rozprave navrhujem, aby Národná rada sa uzniesla, že podľa § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku tento návrh ústavného zákona sa prerokuje v druhom čítaní. Chcem povedať, že navrhovatelia si jednoznačne uvedomujú, že ide o ústavný zákon a že je potrebný v danom prípade konsenzus najmenej 90 poslancov tejto Národnej rady. Opäť aj pri tomto návrhu zákona platí, že je možné v čase medzi prvým a druhým čítaním diskutovať o prípadných pozmeňujúcich návrhoch a o skutočnom záujme upraviť tento návrh zákona ústavného tak, aby bol funkčný, že nejde o populizmus, nejde o účelové konanie, ktorého jediným zmyslom je zabrániť prijatiu takéhoto návrhu zákona. Veľmi pekne vám ďakujem za pozornosť.