L. Miklós, poslanec: (2007-06-21):
Ja sa predovšetkým dlhšie vyjadrím pri zákone o CITES a o zákone o ochrane prírody, preto teraz len veľmi krátko. Nakoniec treba povedať, že tento je z tých troch zákonov z legislatívnej stránky, hádam, najlepšie spracovaný. Druhá vec je vecná stránka, voči ktorej môžeme mať výhrady. Takže, v každom prípade, aj tu, v tomto zákone sa prejavuje snaha o vyriešenie konfliktu lesníka a ochrancu prírody, ochrany lesa a ochrany prírody. Toto sa objavuje v zákone, toto sa objavuje aj v ochrane prírody, teda v zákone o ochrane prírody a nevieme si s tým nejako rady. V každom prípade ten problém je skoro jasný. Paragrafy zákona, ktoré sa týkajú ochrany lesa, akokoľvek sa na ne dívame a keď ich presne prečítame, tie ustanovenia, tak ide o ochranu stromu a do budúcnosti, aby bolo drevo z toho stromu, resp. aby to bol stojací les, čo, samozrejme, v žiadnom prípade netreba negovať, to je v poriadku, úplne v poriadku. No a zákon o ochrane prírody hovorí o ochrane ekosystémov. V tom je relatívne veľký rozdiel a pre ochrancu prírody je aj padnutý les, aj napadnutý lykožrútom je ekosystém a s tým sa treba vysporiadať. Dokonca treba povedať, že aj taký zásadný spôsob ochrany je úplne, úplne, povedal by som, protichodný, pretože spôsob ochrany lesa podľa zákona o ochrane lesa je zásah a spôsob ochrany prírody podľa zákona o ochrane prírody je nezásah, čiže toto je, povedal by som, až antagonistické a ešte raz hovorím, že podstata tohto celého postupu nie je zlá, len problém je v tom, kde sa má ktorý z týchto zákonov aplikovať. No a toto sa objavilo aj v zákone a preto sme dali aj pozmeňujúce návrhy, aby nedošlo k neistote lesníkov pri ochrane lesa, keď ešte treba vyžiadať súhlas alebo výnimku od orgánu ochrany prírody. No, je riešený piaty stupeň ochrany, tam je povedané, že, áno, tam je zásah možný len vtedy, keď nadobudne právoplatnosť súhlas alebo výnimka od orgánu ochrany prírody, ostatné územia takto riešené nie sú, ale pritom aj v iných územiach treba niekedy súhlas a výnimku. Toto bola podstata môjho pozmeňujúceho návrhu, ktorý som predložil vo výbore. Ten pozmeňujúci návrh neprešiel, lebo sme sa viac-menej dohodli, že budeme túto otázku riešiť pri prerokovaní zákona o ochrane prírody. No nedošlo k tomu, žiaľbohu, napriek tomu teraz už nepodávam návrh, lebo si nemyslím, že je seriózne ten istý návrh, ktorý neprešiel vo výbore, aby som podal ešte raz ako pozmeňujúci návrh na plenárnom zasadnutí. No, v každom prípade základná kritika znela tak, že môj návrh jednoznačne uprednostňuje ochranu prírody pred lesníctvom alebo ochranou lesa. Ja som povedal, že, áno, kde má byť uprednostnená ochrana prírody, keď nie v chránených územiach prírody? Veď preto sme vymysleli kategóriu chránené územie prírody, že tam bude uprednostnená ochrana prírody. To je logika veci. Ináč načo nám je ochrana prírody? Potom by sme to nemuseli mať. Takže napriek tomu tento návrh nepodávam, len som chcel o tomto informovať. Existuje aj elegantnejší spôsob. Elegantnejší spôsob je územia v piatom stupni ochrany previesť do správy organizácie ochrany prírody a bude po paráde. Dokonca v Čechách alebo Poľsku sú aj lesy v národných parkoch, myslím, teraz v štátnom vlastníctve, v správe organizácie ochrany prírody. Ešte raz, kolegovia, pociťujem aj tu problém oslabenia ochrany prírody a pozmeňujúce návrhy asi dám potom pri prerokovaní zákona o ochrane prírody. Ďakujem pekne.