P. Gabura, poslanec: (2009-06-17):
Ako prvý spomína nedeľný odpočinok Tertullianus v roku 202: „V Deň zmŕtvychvstania Pána by sme sa mali vystríhať prosebníctva alebo každého stavu a úradu právneho odložiac všetky naše obchody, aby sme nedali nijaký priestor diablovi. V tento deň sa majú kresťania schádzať na bohoslužbách a vystríhať sa práce.“ K začiatku 4. storočia sa datujú prvé snahy presne definovať nedeľu cirkevnými a neskôr svetskými zákonmi. Koncil v Elvire v roku 300 vydal dekrét, podľa ktorého kto v meste zanedbáva návštevu kostola po tri nedele, bude za trest na krátky čas exkomunikovaný. Už spomínaný Konštantínov edikt vydaný o 21 rokov neskôr bol prvým občianskym zákonom o nedeli. Cisár ním zakázal pracovať prakticky všetkým, výnimku povolil vtedy len roľníkom. Narbonnský koncil v roku 589 nariadil za prácu v nedeľu potrestať občana pokutou 5 zlatých a nevoľníka 100 ranami bičom. Od 8. storočia možno sledovať postupný vznik súčasnej podoby uctievania nedele. Miestne autority v tento deň takmer všade vylučovali službu, verejné obchodovanie, prácu sudcov a verejné slávnostné skladanie prísah. Zákony v starom Anglicku trestali porušenie zákona o nedeli ako hocijaký iný zločin a priestupok. Pod vplyvom reformácií a nástupom puritanizmu tu prijali mnoho nariadení, ktoré dodnes rešpektuje striktný anglikánsky sabat, ktorý prežíva najmä v Škótsku. Moment trestu za prácu sa však postupne vytrácal a kresťanská nedeľa sa čoraz viac stávala predovšetkým dňom stretnutia veriacich na spoločných bohoslužbách. Spojené štáty, kolíska modernej demokracie, neprijali nikdy nijaký zvláštny federálny zákon o nedeli. Takmer všetky štáty Únie však majú tendenciu obmedzovať až na výnimky prácu v nedeľu a obchody s tvrdým alkoholom zostávajú v ten deň väčšinou zatvorené. Pôvodné idey kresťanstva dostali v modernom svete celkom nové naplnenie. K voľnej nedeli si robotníci vybojovali aj voľnú sobotu. A už koncom 19. storočia sa v Anglicku zrodil módny pojem „víkend“ ako prvok životného štýlu strednej vrstvy, kde je koniec týždňa vyhradený pre zábavu a šport. V tradične katolíckych európskych krajinách sa však dodnes vedú spory, či úplne podľahnúť tlaku moderných čias. Zvlášť Rakúšania a Nemci majú obavy o svoj nedeľný pokoj. V Rakúsku dodnes platí až na výnimky zákaz práce v nedeľu a katolícka cirkev ho chce presadiť dokonca aj ako súčasť ústavy. Na jeseň v roku 1999 tu založili dokonca Združenie pre nedeľu, ktorého obľuba údajne rastie. Obchody v oboch krajinách sú v tento deň zatvorené. Na Slovensku stále pretrvávajú prípady, keď sú zamestnanci predovšetkým v maloobchode nútení k výkonu práce počas nedele napriek tomu, že im pracovné právo zaručuje platené pracovné voľno. Zamestnanci vykonávajúci prácu v predajniach sa počas nedele nemôžu riadne venovať svojim rodinám, pretože v čase, keď sú ich deti a ostatní rodinní príslušníci doma, títo zamestnanci pracujú. Ochrana manželstva, rodičovstva, rodiny a osobitne detí a mladistvých garantuje Ústava Slovenskej republiky. Práca, ktorou je počas nedele predaj tovaru, nie je dôležitejšia ako rodina a deti, ktorým sa rodičia nemôžu venovať napriek tomu, že platené pracovné voľno im garantujú právne predpisy platné v Slovenskej republike. Príkaz zasvätiť siedmy deň v týždni Bohu je i tretím príkazom Desatora. Toto základné mravné pravidlo, na ktorom vyrástla celá kresťanská civilizácia, učí, že 6 dní má človek pracovať a tvoriť všetky svoje diela, a siedmy deň však vyhlasuje za deň Pánov: „Vtedy nebudeš konať žiadnu prácu, ani ty, ani tvoj syn alebo tvoja dcéra, ani tvoj sluha alebo tvoja slúžka, ani tvoj dobytok, ani cudzinec, ktorý býva v tvojich bránach.“ Ústava Slovenskej republiky sa vo svojej preambule hlási k cyrilo-metodskému duchovnému dedičstvu. Desatoro a i jeho tretie prikázanie je základným kameňom tohto dedičstva. Náš právny poriadok by mal z tohto dedičstva vychádzať ako zo svojho mravného a prirodzeného základu vrátane určenia o Dni Pánovom, ktorým je v kresťanskej tradícii nedeľa. Nedeľa ako deň pracovného pokoja je súčasťou kultúrneho dedičstva ako voľný deň pre rodinu, materstvo a náboženstvo. Zmysel nedele nemožno oddeliť od tohto osobitného dňa, stratil by sa celkom. Nedeľný pokoj nemožno nahradiť nejakou prestávkou v práci. Za voľnú nedeľu sa angažujú rovnako cirkvi aj odbory. Spoločenská zmena, ktorú zažívame má dopad na spôsob trávenia nedele. Mnohí sú v rozpakoch, ako by sme mali sláviť a usporiadať si nedeľu. Ak chcú kresťania hovoriť o veľkej dôležitosti nedele, pre spoločnosť je dôležité, aby aj sami tento deň svätili novým spôsobom. Bohoslužobné slávenie nedele a jej spoločné strávenie v obci, v rodine alebo v kruhu priateľov musí byť naplnené novým životom. Ľudia potrebujú nedeľu. Nedeľa prerušuje kolobeh práce a konzumu. Zásada, že čas sú peniaze, by nemala ovládať všetky dni nášho života. Keďže štát má i podľa medzinárodných dokumentov a v zhode so zásadou zosúlaďovania rodinného a pracovného života v presadzovanom pracovnom práve Európskej únie vytvárať predpoklady na spravodlivé a primerané pracovné podmienky, navrhujem zákaz určitých prác nielen počas vymenovaných sviatkov, ale každú nedeľu. Navrhovanou úpravou sa zakazuje práca, ktorou je maloobchodný predaj tovaru v obchode a v niektorých ďalších zariadeniach počas nedele a vymenovaných sviatkov s výnimkou predaja tovarov, ktoré sú taxatívne vymedzené v prílohe návrhu zákona. Navrhovaná úprava je v súlade s čl. 2 Európskej sociálnej charty, ktorá garantuje zamestnancom platené sviatky, a v súlade so smernicou o pracovnom čase, ktorá zamestnancom garantuje nepretržitý odpočinok v týždni. Zamestnanci majú zaručené platené voľno vo sviatok podľa zákona č. 241/1993 Z. z. o štátnych sviatkoch, dňoch pracovného pokoja a pamätných dňoch v znení neskorších predpisov. Zákonník práce len výnimočne umožňuje v dňoch pracovného pokoja výkon prác, ktoré vzhľadom na ich povahu nie je možné vykonávať len v pracovných dňoch. Ide o práce najmä v nepretržitých prevádzkach ako napr. o práce, ktoré sú tak nevyhnutné, že ich nevykonaním by mohol byť ohrozený život alebo zdravie. Tieto práce sú výslovne vymedzené v § 94 Zákonníka práce. Napriek dlhoročnej právnej úprave sviatkového práva v Zákonníku práce a v osobitnom zákone o sviatkoch a dlhoročným tradíciám pracovného voľna počas sviatkov a v nedeľu v Slovenskej republike sa neustále predajný čas počas nedele rozširuje. V úsilí predísť komercializácii počas nedieľ, ktoré sú v Európe striktne dňami pracovného voľna, navrhujem zákaz predaja všetkých druhov tovarov s výnimkou taxatívne uvedených tovarov. V pôvodných členských krajinách Európskej únie sa dodržuje zákaz práce v nedeľu. Len v nových členských krajinách strednej a východnej Európy zamestnávatelia, obchodné reťazce nedodržujú toto pravidlo. Stojíme pred úlohou ozrejmiť kresťanský a humánny zmysel nedele a dať jej príťažlivú silu. Nesmieme sa uspokojiť tým, že dosiahneme len politickú ochranu nedele. Rozhodujúce je, ako budeme sami nedeľu prežívať. K stretnutiam, ktoré nedeľa umožňuje, patrí pre kresťanov aj zhromaždenie pred Bohom. Týmto nedeľa poukazuje sama na seba. Ukazuje, že všetok čas spočíva v Božích rukách. Ľudia sa nesmú nechať zotročiť tlakmi, ktoré si sami vytvorili. Zachovanie a na budúcnosť zamerané usporiadanie nedele je možné, ak sa k nej kresťania spoločne s inými budú odvážne hlásiť, ak ju prijmú ako obohacujúci dar od Boha a keď spolu s ním sa budú angažovať za ľudskejšiu spoločnosť. Nedeľa musí byť udržiavaná životu a musí byť neustále obnovovaná každou generáciou. Aj my všetci túžime nájsť pokoj, trošku pookriať. Pomôže nám na to pravidelné slávenie nedele. „Konečne sobota,“ vzdychnú si ľudia po celotýždennej práci. Prirodzene túžime po odpočinku. Moderný svet strhuje človeka ako prúd. Pre mnohých ľudí je to už iba víkend, koniec týždňa, koniec robote. V piatok pri rozlúčke si ľudia želajú pekný víkend, ako to počúvame z oznamovacích prostriedkov, čo súvisí so zámerom vytlačiť z nášho života všetko kresťanské, bez ohľadu na to, či tento zvrat je cudzí duchu slovenskej reči. Na druhej strane konzumný spôsob života ženie ľudí do práce bez oddychu. Boh stvoriteľ a zákonodarca vo veľkej láske k človeku výslovne mu ukladá ako príkaz: „Spomni si na sobotňajší deň, aby si ho zasvätil.“ V Novom zákone tento deň odpočinku je nedeľa. Nedeľu má zasvätiť každý človek i celé ľudstvo, vtedy si má oddýchnuť od každodennej práce, obdivovať krásu stvorenia a ďakovať za každodenný chlieb a za všetky dobrá. To znamená nedeľný odpočinok. Deti čakajú na toto týždňové stretnutie s rodičmi, pretože celý týždeň sú členovia rodiny rozdelení školou a zamestnaním. Spoločný nedeľný obed utužuje rodinné zväzky, vzájomnú lásku, vytvára harmonickú jednotu. Súčasná rodina sa dostala do krízy a jednou z jej príčin je znesvätenie nedele, rozbitie rodinného spoločenstva. Rodinné spoločenstvo je viac ako záujmy jednotlivcov, či je to už šport, turistika alebo rekreácia. Šťastná rodina je v dnešných časoch ako keby pozostatkom raja. Nemáme v ten deň chodiť do zamestnania okrem takých zamestnaní, ktoré sú nevyhnutné, ako zdravotníctvo, také, ktoré zabezpečuje dopravu, alebo tam, kde sú nepretržité prevádzky, sú to napr. pekárne, alebo tam, kde niekto prevádzkuje kultúru, kino, divadlo, reštauračné, kaviarenské zariadenia, ktoré umožňujú človeku príjemne stráviť napr. nedeľné popoludnie. Je málo takýchto zamestnaní, činností, ktoré sa musia vykonávať aj v nedeľu. Iné zamestnania, obchody, súkromní podnikatelia sa nemajú realizovať. Ani stavbárske práce nie sú výnimkou. Ak nejaký zamestnávateľ núti pracovať svojich zamestnancov aj v nedeľu, ich prehrešenie spadá na jeho svedomie. Ak niekto má možnosť ovplyvniť pracovanie v nedeľu, má povinnosť to urobiť. Záverom už len formálne veci, že návrh zákona nebude mať negatívny vplyv na štátny rozpočet, pretože ustanovenia o nepretržitom odpočinku v týždni v inštitúciách, ktoré sú napojené na štátny rozpočet, v podstate dodržiavajú. Naopak, pokuty, ktoré budú musieť zamestnávatelia odvádzať v prípade nedodržania zákona, budú príjmom štátneho rozpočtu. Návrh neodporuje žiadnej medzinárodnej zmluve ani právu Európskej únie a je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. Ďakujem, že ste ma vypočuli.