B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-06-26):
Ľ. Macháček, poslanec: Ďakujem. Vážený pán podpredseda, vážené kolegyne, kolegovia. Najskôr by som, ak dovolíte, zhrnul diskusiu alebo rozpravu, ktorá bola. Veľmi ma zaujalo vystúpenie pána predsedu ústavnoprávneho výboru pána kolegu Orosza, ktorý sa nám snažil vysvetliť, prečo ústavnoprávny výbor podporil návrh zákona pána Bohunického a prečo nepodporil návrh pána Hóku s Prokopovičom. V tejto súvislosti sa mu nedá uprieť tá snaha, že poslanecké návrhy zákonov by mali byť jednoduché, priehľadné, krátke a účelné, ale na druhej strane ma prekvapuje, že to hovorí práve on, lebo v podstate, pokiaľ si dobre pamätám, bol predkladateľom napríklad ústavného zákona, ktorý spracovali poslanci a ktorý bol podstatne rozsiahlejší, ako je návrh pána Hóku. Čiže tu neviem, či to malo byť účelové, alebo čo tým chcel povedať. Takže toľko poznámka. V každom prípade ma prekvapuje tiež postup pána Bohunického, ktorý mi dal do ruky pozmeňujúci návrh, a na druhej strane mám presne taký istý pozmeňujúci návrh, ktorý bol predložený v našom výbore ako v gestorskom, ktorý predložil náš kolega pán Bartoš, keby som ho odcitoval, tak je presne ten istý, a preto nerozumiem tomu, prečo neprišlo k dohode medzi predkladateľmi. Jednoducho mohlo sa to urobiť a mohla byť legislatívna čistota, čo tak isto by som chcel zvýrazniť pred pánom Oroszom, že snaha nášho výboru bola naozaj dosiahnuť legislatívne čisté riešenie, a to prijať jeden zákon. Čiže pokiaľ to mám chápať tak, že pozmeňujúci návrh, ktorý sa pôvodne týkal, pán kolega, vášho návrhu zákona, návrhu zákona pána Bohunického a v súčasnosti sa má stať pozmeňujúcim návrhom do návrhu zákona, ktorý predkladá pán Hóka s Prokopovičom, tak tomu už teda naozaj nerozumiem. Ale v poriadku. Moja úloha je predložiť to na hlasovanie a, samozrejme, zapracovať do návrhu ďalšieho zákona. Čiže toľko k pánovi Oroszovi. Chcel by som ďalej reagovať na pána Bohunického. Naozaj chcem poďakovať za to, že sa venoval tejto problematike, lebo som pracoval v štátnej správe a denne som sa stretával so zákonom o verejnom obstarávaní. Mám na to svoj názor, reálne som to musel veľakrát použiť pri mojej praxi a môžem povedať, že naozaj je tam veľa vecí otvorených, ktoré treba riešiť. Naozaj nechápem, prečo neprišlo k dohode medzi predkladateľmi, lebo ide o podprahové obstarávanie a argument, nehnevajte sa tak, ako to pán Hóka povedal, že jednoducho, čo keď niekto si neurobí internú normu. No tak, čo keď. Tak je to jeho problém. Jednoducho bude musieť obstarávať. Takže tam je dostatočný tlak na to, aby si to každý urobil a aby sa každý venoval tomu obstarávaniu v takej miere, ako mu to v podstate umožňuje aj finančná situácia a rozsah jeho spravovaného majetku alebo toku financií, ktoré má. Čiže toľko k pánovi Bohunickému. K pánovi Propokovičovi a k jednotlivým faktickým poznámkam sa v podstate vyjadrovať nebudem. V závere by som chcel zvýrazniť tú skutočnosť, že ako spravodajca som navštívil Úrad pre verejné obstarávanie. Stretol som sa tak s predsedníčkou, ako aj s pracovníkmi ich legislatívneho a právneho odboru. Viem o tom, že tento návrh zákona, ktorý predložili páni Hóka a Prokopovič, bol konzultovaný s Európskou komisiou, ktorý v podstate pri vzájomných konzultáciách vyústil do stanoviska Európskej komisie, kde boli odporúčania, ktoré sú premietnuté aj v časti pozmeňujúcich návrhoch, ktoré boli odkonzultované s predkladateľmi, boli nimi akceptované a boli premietnuté aj v gestorskej správe nášho výboru. Ďalej by som chcel ešte raz poďakovať všetkým, ktorí aj napriek tomu, že neprišlo k dohode, verím, že tieto novely zákona, tak ako ich Národná rada Slovenskej republiky prijme v konečnom hlasovaní, budú prospešné a uľahčia výkon v činnosti verejného obstarávania. Ďakujem pekne.