Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2016-10-27):
Vážené kolegyne, kolegovia, máme spoločnú rozpravu k dvom zdanlivo nesúvisiacim návrhom zákonov. K novele zákona o neziskových organizáciách poskytujúcich všeobecne prospešné služby a k návrhu nového zákona o lobingu. Majú tieto dva návrhy niečo vôbec spoločné? No majú. Spája ich konšpiračné videnie sveta a nevraživosť voči mimovládnym organizáciám. Fašisti prichádzajú s návrhom označovať neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby, ktoré poberajú podporu zo zahraničia, ako zahraničných agentov. Je to návrh zlý a hlúpy. Nie je za tým nič iné, než paranoja fašistov a ich tradičná túžba onálepkovať si nepriateľov. Ich duchovní predchodcovia počas druhej svetovej vojny značkovali Židov žltými hviezdami. Oni teraz túžia označiť mimoriadne, mimovládne organizácie nálepkou „Pozor, zahraničný agent!“ Dúfam, že som označený správne v duchu vašich predstáv. Myslím, že týmto hlúpym návrhom nemá väčší zmysel sa bližšie zaoberať, okrem toho, že je hlúpy a zlý, je aj veľmi zle a hlúpo naformulovaný. Týka sa totiž neziskových organizácií poskytujúcich všeobecne prospešné služby, ale to, ako už iste viete, nie sú všetky neziskové mimovládne organizácie, je to iba jedna z právnych foriem, oveľa rozšírenejšie sú napríklad občianske združenia a existujú nadácie, neinvestičné fondy, ale chápem, znie to tak, že neziskové organizácie, no tak začneme s nimi. Zaregistroval som, že sa vyhrážate tým, že príde rad aj na ostatné formy. Spackané je to aj z hľadiska toho, že sa to zameriava práve na tú právnu formu, ktorá sa viac ako iné venuje veciam ako poskytovanie zdravotnej starostlivosti, poskytovanie sociálnej pomoci a humanitárna starostlivosť, vzdelávanie, výchova, tvorba a ochrana životného prostredia. Naozaj neviem si veľmi spomenúť na nejakú neziskovú organizáciu poskytujúcu všeobecne prospešné služby, ktorá by bola objektom vášho záujmu, ktorá by robila tie veci, ktoré pri zdôvodňovaní či už vy alebo kolega Krajniak vyčítajú mimovládnym organizáciám. To sú obvykle občianske združenia. Pretože právna forma neziskových organizácií poskytujúcich všeobecne prospešné služby je pomerne komplikovaná na prevádzku a vyžaduje naozaj vysokú mieru transparentnosti a zverejňovania údajov, vrátane finančných zdrojov. Ale áno, ak by tento návrh prešiel, viaceré z týchto organizácií, keďže získavajú na svoju činnosť podporu aj zo zahraničia, sa budú musieť označovať ako „pozor, zahraničný agent“. Organizácia venujúca sa sociálnym službám, zdravotníctvu, či ochrane životného prostredia. Gratulujem! Teda negratulujem, lebo predpokladám, že tento návrh nikto príčetný v tejto snemovni nemôže podporiť, a teda skončí a zhasne dnešným hlasovaním. Politická rodina pána Kollára prichádza s prepracovanejším konceptom, a tu musím povedať, že samotný zámer upraviť legislatívne lobing považujem za úplne legitímny. Lebo lobing nie je korupcia. Lobing je legitímna činnosť, snaha ovplyvňovať, snaha ovplyvňovať rozhodovanie orgánov verejnej moci, legislatívu, činnosť samospráv, činnosť vlády. Je to v poriadku, aj keď vo vedomí ľudí to veľmi často splýva, lobing a korupcia. Dáva sa medzi tým rovnítko. Na rozdiel od pána poslanca Krajniaka som hlboko presvedčený, že ľudia majú právo podieľať sa na správe vecí verejných nielen tým, že si založia politickú stranu alebo do nejakej vstúpia a raz za štyri roky sa uchádzajú o moc alebo raz za štyri roky vhodia do urny volebný lístok. Myslím si, že ľudia majú právo sa vyjadrovať k tomu, čo sa deje v spoločnosti a v politike a snažiť sa to ovplyvniť, aj keď nemajú volebný mandát. Rozhodovať majú, samozrejme, že tí, ktorí sú zvolení a ktorí ten mandát majú, ale právo vyjadrovať sa nemožno nikomu uprieť. Oproti tomu korupcia je podplácanie, čiže snaha o získanie nejakých neodôvodnených výhod na úkor iných ľudí, na úkor spoločnosti, štátu alebo nejakého verejného záujmu. Korupcia má svoju právnu úpravu, korupcia je upravená v Trestnom zákone a napĺňa skutkovú podstatu viacerých trestných činov. Má teda mať lobing svoju právnu úpravu? Možno by to pomohlo, aby korupcia a lobing začali byť rozlišované aj vo vedomí spoločnosti. A tie úvahy o tom, že by sa legislatívne mal upraviť lobing, sa tu vedú už dlho, dlhé roky. Ja sám som sa prvýkrát s týmto názorom stretol približne pred 15 rokmi od amerických bývalých lobistov, ktorí pôsobili v rámci jednej americkej mimovládky a istý čas fungovali aj na Slovensku a snažili sa presvedčiť, že bolo by dobré prijať legislatívnu úpravu lobingu aj na Slovensku. A aj mne sa tá úvaha a zámer zdali vtedy zaujímavé a uvažoval som príležitostne o tejto téme a vytváral si na ňu názor. Ale musím povedať, že po pomerne dlhých úvahách u mňa prevažujú skôr pochybnosti, či by takáto právna úprava bola vhodná pre slovenské pomery. Viem, že v Spojených štátoch a v jednotlivých štátoch Spojených štátov a aj v iných krajinách majú zákon o lobingu, ale nemyslím si, že je vhodné mechanicky prenášať skúsenosti zo Spojených štátov na Slovensko. Situácia totiž nie je identická, ani forma lobingu, možno s pár výnimkami. Tu nemáme profesionálnych lobistov, ktorí by sa lobingu, tomu skutočnému lobingu, nie korupcii, venovali nejako systematicky, pravidelne, stále. Skôr ide o príležitostné vyjadrovanie sa k veciam verejným, ktoré sa ľudí týkajú či už na miestnej úrovni, regionálnej, celoštátnej a navyše takýmto spôsobom upraviť lobing v krajine, kde máme jeden z lobingov zakotvený na najvyššej možnej inštitucionálnej úrovni, a teraz hovorím o tripartite, kde odbory a zamestnávatelia môžu lobovať skoro ku všetkému. A obávam sa, že keby sme schválili zákon o lobingu, či už tento alebo nejaký iný, tak s veľkou pravdepodobnosťou by to dopadlo tak, že by sme sformalizovali a sťažili fungovanie tým, ktorí robia ten lobing slušným a korektným spôsobom, zaťažili ich a nejako by sme tým nepomohli odlíšiť ho od korupcie alebo jasnejšie postihovať korupciu a že by to s veľkou pravdepodobnosťou dopadlo tak, ako s ústavným zákonom o ochrane verejného záujmu na kontrolu verejných, zamedzení rozporu záujmu verejných funkcionárov, ktorý tiež je na prvý pohľad dobrá a prospešná norma, ale v realite veľmi často to vyzerá tak, že sa drastickými pokutami postihujú verejní funkcionári, ktorí sa o dva dni oneskorili s podaním nejakého oznámenia alebo zabudli, že majú nie zrušenú, ale iba prerušenú živnosť a tá sa im obnovila, alebo zabudnú v oznámení uviesť nejaký pozemok, ktorý zdedili po starej mame a dostávajú za to veľké pokuty, hoci reálne tým žiadny verejný záujem neohrozujú a ten reálne ohrozený verejný záujem nebýva týmto zákonom postihnutý. Nejako si nespomínam na verejného funkcionára, ktorý by naozaj bol vo vážnom konflikte záujmov, v reálnom konflikte záujmov a tento zákon by mu niečo extra zlé spravil. Čiže aj tuto by to asi skončilo postihovaním nejakým formálnych pochybení. Nijako by to neznížilo ani neovplyvnilo korupciu a ani tomu rozlíšeniu by tu neprospelo. A tu sa teda dostávam k tomu, ako ten návrh zdôvodňujete. Stačí počúvať, čo hovoríte na sociálnych sieťach alebo vo vystúpení v rozprave. Mrzia ma predovšetkým tie motívy, teda je za tým zjavne to isté, čo navrhujú Kotlebovci. Je to akási snaha postihnúť tie zlé, zlé mimovládne organizácie. Tentoraz nie neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby, ale občianske združenia. A to, bohužiaľ, aj vzhľadom na formu toho zákona, ale to, čo ho sprevádza, v mojich očiach robí z neho nie legitímny podnet do diskusie o úprave lobingu, ale čosi podobné, ako je návrh fašistických poslancov. Jedni hovoria o zahraničných agentoch, druhí o lobistoch. V jednom zákone sa spomína ústredný register, v druhom centrálny zoznam. Ale v podstate ide o to isté, onálepkovať určitú skupinu mimovládnych organizácií, ktoré predkladateľom jedného či druhého návrhu z určitých dôvodov ležia veľmi hlboko v žalúdku. Oba návrhy predpokladajú sankcie, pokuty až po zrušenie tej organizácie. Kotlebovci si zobrali na starosť neziskové organizácie poskytujúce verejnoprospešné služby a tak, ak by bol ten zákon schválený, tak by toto bolo ošetrené. Vy ste si zobrali občianske združenia, až to vyzerá, ako by ste to mali dopredu pekne podelené, čo nepredpokladám, ale, ale budí to ten, budí to ten dojem. Ešte ste si možno mali niekoho nájsť, aby sa postaral o nadácie a neinvestičné fondy a mali by ste to už skoro pekne pokryté. Som presvedčený, že oba návrhy sú útokom, ako to povedal aj pán poslanec Kresák, proti slobodnej občianskej spoločnosti. Jeden vzhľadom na svoju podstatu, druhý vzhľadom na svoj konkrétny obsah a rétoriku, ktorá ho sprevádza. A v konečnom dôsledku je to vlastne jedlo v jednom, ako k obom návrhom, si myslím, že poslanci by sa mali postaviť rovnako, buď oba návrhy podporiť alebo oba návrhy odmietnuť. Ako je zrejmé z môjho vystúpenia, ja spravím to druhé. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)