E. Angyalová, poslankyňa: (2003-06-26):
Začnem tým, čo hovorí dôvodová správa. Hovorí sa, že návrh novely zákona, teda v dôvodovej správe sa píše, „návrh novely zákona sa predkladá v nadväznosti na programové vyhlásenie vlády, ktorým sa vláda zaviazala zjednotiť sadzby dane z pridanej hodnoty pred vstupom do Európskej únie a zavedenie jednej sadzby dane nie je v rozpore so 6. smernicou Rady Európskej únie, ktorá je základnou smernicou upravujúcou uplatňovanie dane z pridanej hodnoty v Európskej únii“. Tieto fakty sú pravdivé, ale je tiež faktom, že keď už hovoríme o tom, že je to v programovom vyhlásení, že tí poslanci, ktorí sa dnes vyjadrujú kriticky k tejto novele, aj pri programovom vyhlásení hovorili, že s tým môžu mať problémy, preto si nemyslím, že to je teraz nekonzistentné. To, že to uvádza programové vyhlásenie vlády, a to, že to nie je v rozpore so 6. smernicou Rady Európskej únie, je pravda. Ale je to v rozpore s negociačným procesom. Ja som to už tu na tomto mieste raz hovorila a vy ste, pán minister, vtedy odpovedali tak, že sa zmenila vláda, preto sa zmenili jej priority. Takže poznám vašu odpoveď, ale chcem vás upozorniť na to, že v ostatných dňoch sa vyjadrili k tejto novele a k sadzbe DPH 19 % aj inštitúcie, ktoré predstavujú významnú skupinu osôb touto novelou dotknutých. Bola to Slovenská obchodná a priemyselná komora, Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení a Slovenská poľnohospodárska a potravinárska komora a ony takisto vyzývali, alebo teda hovorili, že sa budú snažiť rokovať s predstaviteľmi vlády aj parlamentu, pretože si myslia, že dodržanie harmonogramu zvyšovania daní tak, ako bolo v negociačnom procese dohodnuté, má svoj zmysel a takisto, že to je istý druh ochrany trhu a že teda nie celkom rozumejú tomu, prečo zrazu táto diskontinuita. Čiže v tomto zmysle chcem povedať, že podporím pozmeňujúci návrh pána Šulaja, ktorý tu bol pred nejakou chvíľou predložený. A ešte by som v tomto zmysle chcela povedať aj to, že si myslím, že každá zmena, ktorá sa robí s úmyslom, aby trvala dlhšie ako len to volebné obdobie, v ktorom ten-ktorý minister je ministrom, by mala chcieť byť teda zachovaná, aby mala, by som povedala, parametre trvácnosti. A keď sme nedospeli k elementárnemu konsenzu o tom, že tá jednotná sadzba dane, ak už má byť jednotná DPH, je 19 %, tak potom si myslím, pán minister, že sa môže stať, že ak príde nová vláda a povedzme už nebudete ministrom financií, tak celkom legitímne môže vzniknúť snaha to zmeniť. A bude to problém, ako hovoril pán poslanec Šulaj, pretože už medzitým budeme v Európskej únii a bude to minimálne zvláštne vyzerať, ak ustúpime najprv zo svojich požiadaviek, ktoré sme vynegociovali, a potom sa k nim budeme chcieť vrátiť, takže... Navyše musíte vedieť, že keď sa robia časté zmeny, tak je tu nestabilita systému, prináša to šoky do ekonomiky a je to spojené so zvýšenými nákladmi. Čiže k tomu len toľko, že prechodné obdobia na DPH sa nedodržujú a nemyslím si, že je to dobré. Ale chcela som ešte druhú vec, druhej veci sa dotknúť. Som rada, že ste povedali vo svojom úvodnom slove, že sa stotožňujete s návrhmi, ktoré vznikli vo výbore, hlavne čo sa týka vypustenia dvoch bodov, ktoré sa týkali povinnosti platiteľov DPH v budúcnosti podvojne účtovať, pretože je to naozaj tak, ako som povedala v prvom čítaní, že je to v rozpore, teda je to nepriama novela zákona o účtovníctve. Ono to má aj širší rozmer, samozrejme, pretože ak si predstavíme, ako vyzerá jednoduché účtovníctvo a ako vyzerá podvojné účtovníctvo, tak asi všetci vieme, že to podvojné je drahšie, čiže finančne náročnejšie a administratívne náročnejšie, a súčasne vieme, že niektorí platitelia DPH sú tí na konci, ja neviem, napríklad obchodníci s potravinami, ktorí buď sú dobrovoľne registrovaní, alebo sú registrovaní tak, že v ten rok, keď proste náhodne niekedy presiahli hranicu, ktorá je určená v zákone o DPH, a potom ešte rok musia byť registrovaní a potom dokazujú, že už nespĺňajú tú hranicu, a potom opäť nie sú platiteľmi. Alebo vôbec nedosahujú tú hranicu, ale jednoducho sú tým posledným článkom v obchodnom reťazci a už potom predávajú konečnému spotrebiteľovi. A tam si myslím, že kým takíto obchodníci jednoduché účtovníctvo vedeli (relatívne) viesť aj samostatne ako osoby, tak určite to podvojné nebude pre nich také jednoduché. Buď si budú musieť zakúpiť počítačovú techniku a riešiť to tak, alebo si zaplatiť proste daňového poradcu alebo účtovníka, pretože to podvojné, si nemyslím, že môžu samostatne viesť. Čiže to je aj zvýšenie cien. Ale navyše ešte problém s účtovníctvom, ktorý som chcela povedať, ja viem, že v krajinách EÚ je celkom normálne, keď platitelia DPH účtujú podvojne. Ja si myslím, že je to dobré, pretože viem, že chcete zabrániť tomu, aby sa tam robili všelijaké prešmyčky, ktoré sa tam dajú robiť, napríklad pri sprostredkovaní atď. Čiže ja si myslím, že budete asi hľadať spôsob, ako novelizovať zákon o účtovníctve. Ale stále budeme narážať na ten problém, že jedno účtovné obdobie sa musí ukončiť, keď ho začne podnikateľ v jednej sústave, tak musí dokončiť účtovanie v tej jednej sústave a začať druhou sústavou až od ďalšieho účtovného obdobia. Takže možno by sme mohli uvažovať o tom, 1. čo som spomínala o tých malých podnikateľoch, že ako ich vylúčiť z toho, aby sme im zbytočne nezvýšili náklady a 2. ako spraviť to, aby povedzme, ja neviem, doúčtovali proste v tom účtovnom období, keď sa stali platiteľmi, ešte v jednoduchom účtovníctve a mali povinnosť účtovať v podvojnom účtovníctve až do ďalšieho účtovného obdobia, napríklad. Čiže toľko som chcela k tomu povedať. Naozaj si myslím, že je to legitímne chcieť, aby bolo podvojné účtovníctvo, ale majme na mysli, aké to bude mať aj iné dosahy ako len tie, že zamedzíme prípadne nejakým únikom. Ďakujem pekne. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ako posledný sa písomne do rozpravy prihlásil pán poslanec Karlin. G. Karlin, poslanec: Vážená pani predsedajúca, ctené auditórium, som dojatý nevšedným záujmom kolegov poslancov, akým sledujú také banálne zásahy do života a celej spoločnosti, akými sú prerokúvané vládne návrhy o daniach. Hlavná vec, kolegovia, že potom zajtra by ste vedeli stlačiť to správne tlačidlo. Svoje vystúpenie k problematike, ktorá je v Národnej rade od roku 1999 najviac prerokúvaná, a preto by som mohol začať aj otázkou: Čo sa v našej republike najviac mení? Odpoveď jednoduchá: Počasie a dane. Daňové zákony v tomto parlamente majú za sebou každý rok niekoľko úprav. Myslím si, že je namieste kritika podnikateľskej sféry, že približne polročná lehota trvania statusu quo je v daňovej oblasti najväčšou prekážkou zostavenie rozpočtu na príslušný rok, ale aj koeficientom s najnižšou stabilitou vplyvu na podnikanie. Môžeme zároveň konštatovať, že čím je viac daňových zmien, tomu úmerne je aj viacej daňových nedoplatkov. Pán minister, zamysleli ste sa nad tým už niekedy? Lebo je to asi tak. Táto koncepcia vo fiškálnej politike štátu približuje síce veľmi rýchlo, ale dovolím si tvrdiť, že len na papieri, zvýšený príliv zdrojov do štátneho rozpočtu, ale keďže sa nenaplní celý čas jej realizácie, nestačí sa ani overiť, či by bola ozaj dlhodobejšie platná a či by zdroje do rozpočtu natiekli. Táto vláda, resp. aj predchodca od roku 1999, zákon o DPH menila šesťkrát. Zákony o spotrebných daniach piva, vína, cigariet a minerálnych olejov osemkrát. A tu chcem povedať, že vždy nepriaznivo smerom k obyvateľstvu alebo k podnikateľom. Z toho minimálne polovicu, teda 50 % v skrátenom legislatívnom konaní. Za najneprehľadnejšie je možné považovať zvyšovanie, alebo nazvime to úpravu daní kumulatívne, lebo kto nie je zainteresovaný, nespája napríklad úpravu spotrebnej dane s daňou z pridanej hodnoty. Lebo ak sa napríklad zvýšenie daní dotýka energie, ktorá má plošný vplyv na výrobnú cenu tovaru alebo služby, pretože DPH je percentuálna daň, tak sa v tejto súvislosti zdvihne aj suma dane z výrobku, čo má zvýšený dosah na platbu od spotrebiteľa, pretože ten musí toto zvýšenie zaplatiť. A teraz konkrétne k dani z pridanej hodnoty. Táto daň nepatrí v podnikateľskej sfére medzi priame položky, ktorou by sa zaťažili náklady, jej výber a teda aj vplyv je nepriamy, pretože ju treba vyberať, uhrádzať a mať vždy dostatok zdrojov, aby sa podnik nestal neplatičom. Spomaľuje teda podniku peňažné toky, ktoré by mohol podnik využiť na iné obrátkové činnosti. Ďalší vplyv je na objem predaja tovaru, lebo čím je tovar drahší pre spotrebiteľa, tým on vzhľadom na kúpnu silu, ktorá je uňho nízka, menej kupuje a podnik na trhu stráca konkurencieschopnosť. Tento vplyv vzhľadom na zvýšenie DPH o 5 % pri potravinách najviac postihne odvetvie pôdohospodárstva a tým aj predaj potravín, lebo tam je najvyššia spotreba. Pán minister zdôvodňuje síce svoj krok výnimočnosťou daňovej reformy, zahraniční konkurenti to však s radosťou prijímajú, veď oni vedia prečo. Otvára sa priestor v obchodovaní, ale rozumní ekonómovia varujú pred ďalšou šokovou terapiou. Takmer vo všetkých štátoch Európskej únie sa používajú diferencované sadzby DPH aj na potraviny. V krajinách ako Belgicko, Taliansko, Holandsko, Luxembursko, Portugalsko majú sadzbu DPH vysoko zníženú od 3 do 6 %, v Írsku, ktoré tak často pán minister využíva ako vzor, a v Anglicku majú nulovú sadzbu. Mohol by nám pán minister oznámiť, kedy tieto štáty plánujú zaviesť 19 %. Bude to od 1. 5. 2004, až budeme spoločne v EÚ? Treba povedať aj to, že niektoré štáty EÚ uplatňujú zníženú sadzbu aj v niektorých svojich regiónoch. Ako Francúzsko, Grécko využívajú DPH s 0,9, 2,1 atď. percentami. Podobne koná aj Portugalsko, Španielsko aj ďalšie štáty OECD. Naši najbližší susedia používajú taktiež zníženú sadzbu, pritom vieme, že priemerné zárobky sú u nich omnoho vyššie ako u nás. V Českej republike je to 5 %, v Poľsku 7, v Maďarsku 12, v Rakúsku 10 atď. Najrozumnejší by bol návrh hornú hranicu znížiť na 19 % a zníženú ponechať ešte aspoň 3 roky na úrovni 14 %. Ja si myslím, že zdroje do štátneho rozpočtu treba hľadať v znížení daňových nedoplatkov a vo zvýšenom obrate výroby a spotreby. Taktiež treba povedať, že čím sa znižuje dovoz a zvyšuje vývoz, tým sa zároveň zníži aj masa vybraných prostriedkov na DPH. Tento dosah je podľa mňa taktiež nie zanedbateľný. Ak budeme mať ešte do vstupu do Európskej únie vysoké DPH a zahraniční turisti budú u nás nakupovať tovar, bude pri vývoze a vracaní časti DPH ešte väčší deficit do štátnej pokladnice. A na záver ako poľnohospodár by som chcel položiť ešte takú malú otázku, že by bolo vhodné, aby niekto raz vyčíslil, že keď sa pôdohospodárstvo síce podieľa na tvorbe HDP nie celými 5 percentami, koľko prispieva do daní cez DPH a spotrebiteľskej dane. Myslím si, že by to bolo celkom zaujímavé číslo. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Po písomne prihlásených poslancoch otváram možnosť hlásiť sa ústne do rozpravy, ale chcem sa spýtať, či niekto z prihlásených poslancov má faktickú poznámku. Neviem to rozoznať. Má niekto z nich? Pán Mikuš sa hlásil do rozpravy, pán Jarjabek do rozpravy, pán Kovarčík do rozpravy. Pán poslanec Blanár, faktická poznámka? Nie, do rozpravy. Uzatváram možnosť hlásiť sa do rozpravy. Pán poslanec Mikuš.