Dvořák, Oskar, poslanec NR SR (2024-01-11):
Dobre. Ďakujem, ďakujem. Ja som len chcel venovať aj nejaký čas pánovi Kaliňákovi v tej diskusii. Keďže, keďže to je jediná šanca, kedy ja vlastne môžem diskutovať tuto s nejakým členom vlády alebo s vládnou koalíciou. (Potlesk.) Takže, pán Kaliňák, ja vám týmto chcem aj oficiálne poďakovať, že konečne nastala nejaká diskusia medzi opozíciou a koalíciou. Za to, za to som ja veľmi vďačný. (Reakcie z pléna.) Áno. A teda môžem vám, môžem vám znova prečítať stanovisko Benátskej komisie, ktorá teda hovorí o tom ako, by sa malo triezvo pristupovať k obmedzeniu parlamentnej diskusie, ale aj samotnej diskusie s verejnosťou. Benátska komisia k problematike skrátených legislatívnych konaní uviedla, že: „Žiadna zmysluplná debata nie je možná, ak je návrh zákona prezentovaný a prijatý náhle a v rýchlosti v zrýchlenom konaní, ktoré obmedzuje verejné a parlamentné preskúmanie. Nedostatočná diskusia počas legislatívneho procesu negatívne ovplyvňuje aj kvalitu výslednej legislatívy.“ Podľa Benátskej komisie by väčšina nemala manipulovať procesom s cieľom vyhnúť sa verejnému pripomienkovaniu. Benátska komisia tiež konštatovala, že hoci neexistujú medzinárodné štandardy týkajúce sa dĺžky legislatívneho procesu, možnosť verejnej diskusie musí byť zachovaná. Benátska komisia opakovane konštatovala, že opatrnosť a sebaobmedzenie sú nevyhnutné, keď sa postupuje v skrátenom legislatívnom konaní. A hoci tento postup môže byť v súlade s národnou legislatívou, takýto postup nie je vhodný pre prijímanie zákonov v prípade komplexných a citlivých záležitostí, ktoré majú významný, sociálny a politický dopad, a je veľmi otázny z hľadiska transparentnosti, inkluzívnosti, demokratickej legitimity a zodpovednosti. Benátska komisia vlastne hovorí presne to, čo som ja hovoril. Samotný legislatívny proces sa nemá skracovať len v parlamente, ale nemal, by sa skracovať ani nejaké verejné prejednanie. Ja zároveň by som chcel poukázať na to, že to, že vôbec skracujeme legislatívny proces, to, už tu máme niektoré aj judikáty, ktoré sa k tomuto samotne vyjadrujú, dokonca aj z roku 2022 a oni hovoria teda nielen o verejnosti a o samotných poslancoch. Samozrejme, oni hovoria o tom v zásade, že parlamentná väčšina nemá alebo, alebo poslanci nemajú povinnosť sa s niečím, s niečím informovať, alebo zoznámiť sa s každým jedným zákonom. Ale vôbec to, že tu existuje nejaká možnosť, že my sa môžme s tým zoznámiť, s tou samotnou diskusiou, že máme na ňu dostatočný čas, že sa môžeme zoznámiť s výsledkami medzirezortného pripomienkového konania, že vieme, čo si odborné asociácie, odborné zväzy, verejnosť myslí. To znamená kvalitnejší výkon mandátu, zodpovedný výkon mandátu. Ale na konci dňa aj kvalitnejšia legislatíva. Konkrétne Ústavný súd k tomuto uzniesol sa – Naznačené úvahy neznamenajú, že každý člen zákonodarného zboru má povinnosť oboznámiť sa s týmito relatívnymi informáciami. A už vôbec nie to, že o každom aspekte danej veci návrhu zákona je potrebné vykonať kompletnú a vyčerpávajúcu diskusiu. Uvedené znamená iba to, že pri takýchto dôležitých otázkach s relevantným presahom do ústavou chránenej dlhodobej udržateľnosti hospodárenia má mať poslanec reálnu možnosť takéto informácie zohľadniť. Predmetná skutočnosť nevylučuje situáciu, že jeho rozhodnutie bude vo výsledku rovnaké. Zabezpečuje však, aby ústavou chránené hodnoty vstúpili relevantným spôsobom do hry. A rozhodnutie konkrétneho poslanca a v konečnom dôsledku Národnej rady bolo prijaté s vedomím možnej dohry a dlhodobých následkov. To znamená, že naozaj to, že tu vôbec nejaká diskusia nenastáva, znamená, že máme tu aj riziká, nejaké ústavne riziká, ktoré tu už v minulosti boli pomenované a mne sa, mne sa najviac páči jeden citát, ktorý tu mám s judikatúry Ústavného súdu, ktorý odkazuje na to, že vôbec to, že tu nejaká diskusia nastane, je základným predpokladom to, aby každý poslanec, aj ten koaličný, mal nejaký svoj názor. Znamená to, že má dostatok informácii, nemusí si si ten vlastný názor urobiť, ale minimálne má možnosť si ten vlastný názor urobiť, aj keď ten vlastný názor ten poslanec nemá, to hovorí aj ten Ústavný súd a ten odsek, ktorý ja prečítam, tak nevie vykonávať podľa svojho vlastného svedomia a vedomia a nezávislo svoj mandát. To sa netýka len opozičných poslancov, to sa týka aj samotných koaličných poslancov. Ústavný súd k tomuto vo svojej judikatúre povedal, podľa čl. 73 ods. 2 ústavy poslanci sú zástupcovia občanov. Mandát vykonávajú osobne podľa svojho svedomia a presvedčenia a nie sú viazaní príkazmi. Takto konštruovaný tzv. reprezentatívny, slobodný, resp. voľný mandát priznáva poslancovi Národnej rady istú nezávislosť. A to najmä od príkazov fyzických či právnických osôb, či iných orgánov verejnej moci a taktiež od politických strán a hnutí. Ak má mať poslanec možnosť rozhodnúť sa podľa svojho vedomia a presvedčenia a bez príkazov v takýchto dôležitých otázkach. Je potrebné, aby si aspoň v istej minimálnej miere mohol a vedel vytvoriť vlastný osobný názor, ktorý môže so svojím svedomím a presvedčením konfrontovať. V opačnom prípade hrozí, že sa môže stať pasívnym aktérom prijímajúcim odporúčania či dokonca príkazy od iných subjektov, čím by sa v konečnom dôsledku popierala ústavou zakotvená reprezentatívna povaha poslaneckého mandátu. A keď si, keď ja čítam tento, tento citát z judikatúry Ústavného súdu, tak mi to tak pripadá, že tu sa to presne napĺňa. Že koaliční, koaliční poslanci, ani koaliční poslanci vďaka tomu skrátenému legislatívnemu konaniu nevedia vykonávať svoj mandát bez príkazov, nezávisle a podľa vlastného presvedčenia. A to presne isté konštatuje aj samotný Ústavný súd. No a teraz, keďže ešte mám nejaký čas, tak ja by som sa chcel venovať tým samo... samotným formálnym pravidlám. Rokovací poriadok je v tomto veľmi jasný. A on hovorí, že ak chceme používať skrátené legislatívne konanie, tak potom musí existovať nejaké bezpečnostné ohrozenie. Musí existovať ohrozenie ľudských práv alebo musia hroziť škody značného rozsahu. Keď sa ale pozriem na to, že či vôbec tá diskusia o tom, či tieto dôvody nastali, tu bola celkom dôrazná. Čiže keby som mal viac času, asi by som ju ešte bližšie rozobral. Ale nie je to podľa mňa potrebné, pretože my všetci vieme povedať, že keď, že tu ide všetko skráteným legislatívnym konaním. Tak už aj z toho samotného faktu vieme vidieť, že asi, asi to tu nie je splnené tieto kritéria. Zároveň mne sa páčili vystúpenia niektorých mojich predrečníkov kolegýň a kolegov, ktorí poukazovali, že nielenže vy nenapĺňate túto samotnú podstatu toho skráteného legislatívneho konania a ako má prebiehať. Vy robíte úplný opak. Irena Biháriová tu napríklad čítala príklady rôzne zo spisov, ktoré ukazovali, že akú dohru môže mať zrušenie ústavu špeciálnej prokuratúry na konkrétne extrémistické prípady, pretože išlo o, išlo o vtedy koncentráciu týchto extrémistických prípadov na Úrad špeciálnej prokuratúry. Bavíme sa o rôznych tiež veľmi závažných kriminálnych aktivitách. Rôzne spisy tu boli tiež čítané, ktoré, ktoré, keď vy zrušíte Úrad špeciálnej prokuratúry. Tak efektívne vytvárate rôznu bezpečnostnú alebo ľudskoprávnu hrozbu. V tých prípadoch extrémizmus to tu ešte špeciálne vyrušoval pána predsedajúceho. Alebo zároveň sú tu aj rôzne potencionálne ekonomické škody. Kolega Ivan Štefunko alebo Štefan Kišš tu spomínali rôzne vnímanie investorov, ktorí, ktorí môžu alebo resp. nemusia v dlhodobejšiom horizonte prísť sem na Slovensko. Ja som si v rámci tejto rozpravy pozeral aj rôzne rebríčky. Napríklad zaujíma... zaujal ma ten jeden svetového ekonomického fóra. Kde práve podnikatelia a zahraniční investori hovorili, že so Slovenskom majú najväčší problém, čo sa týka právneho štátu a korupcie. To znamená, že, korupcia je priamo aj spojená tuto pri rozhodovaní investorov a pri možných potenciálnych ekonomických benefitoch. Čiže ja si, ja si zároveň aj spomínam na, na to, ono, ono sa to nazýva tzv. motýľ efekt motýľ krídel. Keď urobíte niečo, čo si teraz neuvedomujete, a má to ďalekosiahle účinky. A to sa môže presne stať aj tuto. Keď investori už dneska hovoria, že majú problém s právnym štátom, majú problém prísť na Slovensko kvôli kvalite právneho štátu. Tak vy, keď idete tú kvalitu právneho štátu ďalej znižovať, idete vytvárať prostredie na ďalšie korupčné aktivity, korupčné prostredie, to znamená, že vy možno priamo Slovensko ochudobňujete o možné príležitosti zahraničných investícii, napríklad rôzne fabriky, automobilky a podobne, výrobcovia. Nemám už množstvo času, čiže k zvyšku sa ešte vrátim v ústnej rozprave. A ďakujem teda zatiaľ za, za pozornosť. (Potlesk.)