Krištúfková, Petra, poslankyňa NR SR (2016-06-17):
Takže ja sa vrátim k prítomnosti, lebo asi s minulosťou už neurobíme nič. Som za to, aby každá matka sa mohla rozhodnúť, či chce byť s dieťaťom doma, alebo či chce ísť pracovať. Samozrejme, že sú tu nejaké čísla, ktoré štatisticky poukazujú, asi ako sa rozhodujú. Stoštyridsaťtritisíc matiek chce ostať doma a 1900 matiek poberá príspevok na starostlivosť o dieťa, aby mohlo ísť pracovať. Takže tu máme matky, 143-tisíc, ktoré chcú doma byť, a 1900. Toto číslo myslím si, že jasne hovorí o tom, čo chcú matky. Čo sa týka, chcela by som poďakovať všetkým poslancom, ktorí súhlasia s tým, že rodičovský príspevok by sa mal navýšiť. Špeciálne mužom, pretože mám pocit, že tá žena to možno na základe, že to proste vníma inak. Rozvodovosť je naozaj vysoká, 50-percentná, a tie ženy ostávajú doma s tými deťmi a nemajú z čoho žiť, nemajú čo jesť. Opäť chudoba. Zaznelo tu veľmi veľa názorov, vracali sme sa, stále hovorím o veku dieťaťa do troch rokov, momentálne neriešim vek dieťaťa nad tri roky, neriešim škôlky, riešim len to, že z 203 euro tá matka nemá šancu prežiť. Riešim to, že pôrodnosť by mala stúpnuť. Ja nehovorím, že, nehovorím, že toto ju 100-percentne podporí, ale som presvedčená, že k tomu možno dopomôže. A minimálne dopomôže k tomu, zvýšenie tejto dávky, že tie rodiny budú schopné normálne prežiť. Že budú môcť kúpiť len v potravinách dieťaťu to, čo naozaj potrebuje. Aj keď stále tá dávka je nízka. Mám za to a opäť sa budem opakovať, že keď štát dokáže prispieť na súkromné zariadenie matke, ktorá chce pracovať, tak myslím si, že sa musia nájsť peniaze aj matke, ktorá chce byť s dieťaťom doma. Mali by sme tie matky podporovať. Okrem toho, čo sa, v okresoch je 20-percentná nezamestnanosť, aj keď tá matka by chcela ísť robiť, tak sa nemá kde zamestnať. To znamená, že aj keby chcela robiť, musí ostať doma a zase má len tých 203 euro. Neviem, či tu zaznelo niečo o tom, že čo s matkami, ktoré nepracovali. Áno, sú tu matky, ktoré možno po ukončení školy sa nestihli zamestnať a otehotneli. Ja by som tieto matky asi podporovala, pretože asi ťažko matka, ktorá prvorodička je v tridsiatich piatich rokoch, porodí dve, tri deti. Porodí možno jedno, ale tým pádom sa demografia nezmení. To znamená, mali by sme podporovať mladé matky, prvorodičky, ktoré začnú rodiť aj skôr, pretože dve, tri deti nemajú šancu porodiť, porodia možno jedno s odretými ušami a možno po troch nezdarených umelých oplodneniach, pretože vek prvorodičiek sa veľmi posúva. Možno aj vďaka tomuto a vďaka tomu, že je kladený taký nápor na tie ženy, aký je, lebo ich nevie podporiť štát. Opäť opakujem, myslím, že ani jedna z nás z 203 euro sa o dieťa do troch rokov postarať nevie. Ja sa prvá hlásim k tomu, že by som to nedokázala, lebo mi to nevyjde ani na nájom. To je všetko. Ja ďakujem za podporu. Ďakujem za všetky matky, za mladé rodiny, ktoré majú hypotéky, sú zadlžené až do dôchodkového veku. Za slobodné matky, ktoré to majú o to ťažšie. A verím, že všetko, čo tu bolo povedané, je pochopiteľné a je len otázka toho, ako sa k tomu postavíme. A som veľmi rada, že my máme také platy, aké máme a nemusíme riešiť túto otázku. Možno práve preto niektorý z nás to nevie pochopiť. Keď som sedela tu, tak som počula hlúpe komentáre z ľavej strany. Zdali sa mi scestné a boli od mužov. Neviem, možno tí muži deti nemajú, možno si to vôbec ani nevedia predstaviť, aké to je mať 203 euro do tretieho roku života, neviem. Možno je to len egoizmus, bezohľadnosť a nízke sociálne cítenie. Ďakujem. (Potlesk.)