Číž, Miroslav, podpredseda NR SR (2015-05-15):
Ďakujem za slovo, vážená pani podpredsedníčka. Zbytočné vzrušenie, pán poslanec Poliačik, absolútne vecne dva dôvody mám, prečo som požiadal o slovo. Prvý je, že v kontexte tej našej diskusie vystúpenie pána Poliačika bolo presne to, jak to predkladá rokovací poriadok. Chcem vám povedať, že to bolo vystúpenie k veci, hovoril o veci, ktorú prerokovávame, a ten rámec mimodramatický neprekračoval. To chcem teda vo väzbe na to, aby sme zjednocovali svoje názory na to, čo je to vystúpenie k veci a od veci, keďže rokovací poriadok hovorí, že predsedajúci musí, ak niekto hovorí od veci, ho na to upozorniť. Čiže bona fide, naozaj dobromyseľná poznámka. Druhý problém je, počúvam vážených kolegov s reakciami na tento zákon, ja skúsim tento predsa len verejnosti, ak pozerá, aby bola lepšie informovaná, o čom hovoria navrhovatelia. Hovoria o tom, že ak „výrobca, dovozca a dodávateľ a predávajúci nesmú do výrobku integrovať súčasť, ktorá spôsobí alebo môže spôsobiť skrátenie životnosti výrobku alebo jeho nefunkčnosť, prípadne vznikla by na výrobku, ktorá by nevznikla, keby výrobok neobsahoval túto súčasť“. Túto povinnosť potom kvalifikuje ako závažnú, závažné porušenie povinnosti podľa iných ustanovení zákona. To je celé. Vážené kolegyne, kolegovia, aj pán Jurzyca sa zapojil do diskusie a požíva moju osobitnú vážnosť. Pán Jurzyca, koľko sme čítali obidvaja článkov na túto tému, že takéto kazítka sú problém a diskutuje sa o ňom veľmi zásadne. Ja dám k dispozícii ktorémukoľvek z vás, vážené kolegyne, kolegovia, najmenej desať a ten čas si dám, aby som vám ich doniesol. Prvý zásadný problém, že tieto tendencie sú. Po druhé je, keď už teda pán kolega hovorí, Európska únia vo väzbe na diskusiu TTIP, viete, obavy o tom, že či po, ak schválime tú dohodu, či sa budú, nebudú znižovať štandardy. V danom prípade jeden významný autor hovorí toto: „Že to je teda presne ten prístup, ktorý v Európskej únii zaručuje vysoký stupeň ochrany, a to na základe princípu predbežnej opatrnosti.“ To, čo hovoríte, pán Poliačik, tu v zásade je konflikt, ktorý vidíme, je konflikt medzi tým, že je možnou tendenciou, ktorú, vy tvrdíte, má riešiť trh a podobne, na druhej strane teda možné regulačné oprávnenie štátu, do akej miery vstúpiť a regulovať tento proces. Toto, jak to dávajú tí navrhovatelia, má len profylaktický účinok, každý právnik, ktorý sa na to pozrie, to vidí. Nesmú uvádzať, to znamená, aj orgány, ktoré budú posudzovať spôsobilosť výrobku, ktorý funguje na tomto trhu, budú musieť teoreticky sa pozrieť, že či teda je tam tento typ, či tam náhodou nie je niečo, čo by mohlo byť v rozpore s tým, s týmto a zámerne by znižovalo účinok výrobku. Nič iné z nich nikto nebude robiť. Ten orgán, ktorý vám to bude posudzovať, to jednoducho posúdi. Či to tam je, pokiaľ sa to neobjaví, pokiaľ nebude zásadná indícia, nebude s tým pracovať. Na druhej strane, pokiaľ nejaký náš občan bude za týchto okolností mať pocit, že výrobok, ktorý si kúpil, drahý, že je poškodený ako spotrebiteľ, lebo je presvedčený, že je tam to kazítko takzvané, sa bude môcť legitímne na príslušných orgánoch s touto svojou sťažnosťou obrátiť. Nezavádzame nič, nevzniká žiadna dramatická administratívna náročnosť, profylakticky zvyšujeme priestor pre ochranu spotrebiteľa. Na druhej strane je tendencia toho, že o tom predsa osobitne v ekologickej, ochranárskej činnosti sa zásadne, pán poslanec Přidal, diskutuje o tom, že naozaj výrobcovia dneska vzhľadom na ekonomické problémy, ktoré tu sú, keď napríklad na výrobu automobilov máme dneska kapacitu takú výrobnú, že teoreticky by mali stopercentnú vyťaženosť fabriky vtedy, keby si kúpil občan každé dva roky jedno nové auto. A že tým pádom sa vytvára spotrebiteľský tlak a na druhej strane že dramaticky, energeticky náročne poškodzujeme prírodu a tak ďalej atď. atď. Nechcem to tu viesť. A chcem, aby aj táto poznámka bola pochopená ako bona fide. Ja osobne, keď som pozeral tento návrh zákona, a pripúšťam, že tie diskusie o tom, aká miera regulácie, následne prípadne iná, či miera intenzity prípadnej sankcie povedzme, že či je to trestný čin ako vo Francúzsku, minimálne, ja nepoznám detaily vo Francúzsku, ako je, ale nemám dôvod celkom neveriť navrhovateľom, že jednoducho veľmi intenzívne pracoval parlament s takýmto nápadom. To znamená, že intenzita problému je dostatočne veľká, keď tak veľká krajina, ak teda pripustíte obidvaja, vážení páni, že tam nebude toľko ľudí, ktorí stratili súdnosť a že jednoducho o tom minimálne diskutujú, minimálne to predkladajú a možno v nejakej miere to aj schválili. Takže v každom prípade hovoríme o vážnej veci, hovoríme o novej tendencii, v tejto fáze ja považujem toto len za profylaktické ustanovenie, ktorého úlohou je vytvoriť možnosť efektívne sa brániť pre prípad, že nastane situácia, o ktorej navrhovatelia hovoria. A som presvedčený, že diskusia má zmysel, len držme sa trošku aj faktov a trošku aj rešpektu k tomu existujúcemu dosiahnutému stavu poznania a aj v intenzite diskusie na túto tému v európskej, minimálne, verejnosti, kto ju nepozná. Veľmi pekne vám ďakujem za pozornosť.