P. Frešo, poslanec: (2008-05-14):
Treba povedať, že je to jednoduchá novela, ktorá v zásade vznikla, popravde povedané, ako reakcia na škandály s predajom pozemkov pod Tatrami, ktoré lomcovali touto republikou zhruba pred rokom. Vznikla ako reakcia na nečinnosť orgánov fondu, resp. dokonca na nečinnosť vlády, ktorá v tomto prípade sa uzniesla na nových orgánoch v januári minulého roku. A otáľala s ich menovaním až do mája. A vlastne umožnila vzniknúť týmto pochybným prevodom, ktoré nakoniec viedli aj k niečomu, čo pán premiér nazýva koaličnou krízou na hrane stola, ktorú on razantne asi po siedmich mesiacoch tempom jemu vlastným, čiže skoro žiadnym, vyriešil, keď sa to už ináč nedalo vyriešiť. Ale aby sme tomuto predchádzali a aby sme naozaj verejnosti osvetlili, čo sa dialo, ale nielen v tomto prípade, sme navrhli, aby bolo možné jednotlivé zmluvy pozemkového fondu zverejniť. A kolegyňa Žitňanská má pravdu, nie 15 dní, ale 14 dní by sme vedeli, čo sa už dialo na pozemkovom fonde. Vedeli by sme to od toho najpovolanejšieho, teda od Slovenského pozemkového fondu. Sám viem, o čom hovorím, keď hovorím, že možno to je ťažká situácia, lebo aj ja ako poslanec dodnes vlastne neviem, ktoré zmluvy tam boli podpísané, pričom sme tam boli na poslaneckom prieskume, asi na najdlhšom poslaneckom prieskume v rámci tohto volebného obdobia a určite aj najviac medializovanom a aj tak je problém týchto 15 zmlúv zverejniť. Chcel by som sa krátko zastaviť pri tom, prečo je to problém. Ten problém môže mať dve vysvetlenia. A v tomto sa musím obrátiť na koalíciu, nakoľko opozícia v tých dvoch prípadoch, keď sme to predkladali, vždy hlasovala jednotne za to. A musím sa obrátiť na koalíciu s tým, že možno mi niekto pomôže z kolegov vysvetliť, v čom ten problém tkvie. Ja som našiel zatiaľ dve riešenia. Teda vážená koalícia buď nechce, alebo nemôže podporiť podobný návrh zákona. Pri nechcení môže byť situácia taká, že jej v zásade je jedno, že miliardové pozemky odchádzajú. Proste berie to za tak malú čiastku, že na tom nezáleží, alebo berie to za niečo, čo občanom tejto republiky nevadí, alebo sa domnieva, že disponujeme tak obrovským majetkom, že toto je prípustná strata. Pri tom, že nemôže to podporiť, je, že jej isté politicko-lobistické možno konštrukcie nedovolia za to zahlasovať. Pre obidve tieto teórie môžeme pridať pár argumentov. Budem len veľmi stručný a popíšem stav, ktorý nastal, myslím, minulý mesiac, keď vyšlo na verejnosť, že nielen ide o pozemky vo Veľkom Slavkove, ale naviac ide o pozemky vo Veľkej Lomnici. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, ja som si dal prácu. A výsledkom tej mojej práce bolo, že som zistil, či prípad Veľkej Lomnice vôbec bol niekedy spomenutý. Špeciálne som sa pozrel okolo obdobia, keď pán premiér tzv. razantne problém riešil. A zistil som, že nebol. Zistil som, že nebol, pán premiér sa vytrvalo držal len Veľkého Slavkova, to už bolo to, čo bolo nám, ktorí sme sa tomu naozaj venovali, 6 mesiacov známe. Ale Veľkú Lomnicu, kde ide o rádovo podobný objem pozemkov, pán premiér nespomenul. Ani neviem, či sa vyjadril k tomu alebo resp. či vôbec o tom vedel. Z toho mi vychádza, že naozaj najúčinnejším spôsobom, akým sa postaviť voči podobným praktikám, bez ohľadu na to, či to robí táto súčasná vláda alebo urobila by to nejaká ďalšia, je verejná kontrola. Verejná kontrola znamená, že v tomto prípade zmluvy budú aj so spätnou platnosťou, ak by sme boli k sebe spravodliví, zverejnené na internete v lehote, ktorá je technicky úplne postačujúca, a dokonca sám pozemkový fond hovoril, že nemá s týmto zverejnením problémy, to znamená verejnú kontrolu, ktorá umožní či už aktívnym občanom, ktorých to zaujíma, alebo médiám, alebo poslancom zistiť, čo sa na pozemkovom fonde deje s miliardovými majetkami. Tá úvaha je veľmi jednoduchá. Hovorí, keď je niečo verejné a spravuje to vláda alebo vládni nominanti, tak ako je to v  tomto prípade, tak by mala mať verejnosť právo veľmi silnej kontroly. Sám ako poslanec viem, že istá poslanecká kontrola nestačí. Sám viem, aké to bolo zložité k tým zmluvám pristúpiť. Tak hovorím, potom nech sa na to pozrie verejnosť, nech jej to zákon umožní. To, čo bolo, samozrejme, počas tohto návrhu, ktorý sa opakuje, frustrujúce, bolo, že vládna koalícia opakovane hovorila, že ona tento návrh podporí. Svojho času tam zahlasovalo zaň, myslím, niekde okolo 20 poslancov. To bolo v čase, keď kvôli inému problému tu opozícia nebola prítomná. Keď už tu opozícia prítomná bola, to bolo teraz v januári, tak došla sila vo vládnej koalícii, teda špeciálne v Smere, aby som bol presný, myslím. Dostali sme vtedy 4 alebo 5 hlasov. A takto to ide stále dokola. A vláda hovorí, áno, my to podporíme, dokonca  prinesieme vlastné riešenie. Dokonca predseda vlády hovoril o skrátenom legislatívnom procese, ktorý mal nastať niekedy v januári tohto roku. Slovo, samozrejme, nedodržal. A s rovnakou pomalosťou, akou reagoval na vzniknutý škandál minulý rok, to nestihol ani na túto riadnu schôdzu. Keď sa pozriete do programu, tak tam nájdete dôkaz týchto mojich slov, to znamená, vládny návrh, ktorý by mal riešiť situáciu na pozemkovom fonde, a zverejňovanie zmlúv v ňom neuvidíte. Je to smutné, lebo sme boli opakovane ubezpečení, že máj je posledný termín a určite sa to podarí. A tí z vás, ktorí sledovali, čo sa deje na pozadí, tak ste videli, že sa to stalo predmetom politického boja rokovania koaličných strán a ďalšieho následného zdržiavania sa. Tento zákon má ešte jedno také špecifikum, že on bol podaný posledný deň, keď sa dali podávať zákony na túto súčasnú schôdzu. A dôvod na to bol ten, že dva dni predtým vláda znova prerušila rokovanie o novele zákona o pozemkovom fonde a kolegyňa a ja sme definitívne stratili dôveru, že to vláda myslí vážne. Pochopili sme to tak, že pokiaľ ako opozícia nebudeme dôslední v tom, že budeme vykonávať svoju kontrolnú funkciu a že budeme navrhovať riešenia a že pôjdeme s tým do médií, tak jednoducho táto vláda nie je schopná to vyriešiť. Pre porovnanie. Vláda na to zareagovala, že nakoniec schválila nejaký návrh zákona, o ktorom ale ešte nevieme, kedy bude v parlamente, ale prečítal som si to a vyjadrím sa len k jednej veci. Vyjadrím sa k tomu, kedy podľa vládneho návrhu sa dozvieme, čo sa na pozemkovom fonde udialo. A dočítal som sa zaujímavú vec, že vláda ráta s tým, že to bude koncom marca budúceho roku. Inými slovami, keď sa udeje podľa slov pána premiéra zlodejina pod Tatrami, tak dva roky bude trvať tejto vláde jej reakcia, dva roky jej bude trvať, než urobí jeden jednoduchý legislatívny úkon, ktorým sa tomu aspoň čiastočne dá zamedziť, legislatívny úkon o pár paragrafov, ktorý máte pred sebou, legislatívny úkon, ktorý keby sa implementoval súkromnej firme akokoľvek veľkej, by trval týždne, možno v tej, ktorá je vo veľmi zlom stave, by trval maximálne mesiace, tak našej vláde to trvá dva roky. To je naozaj niečo, čo je veľmi zlý signál pre všetkých lobistov a nepoctivých straníckych nominantov a iné indivíduá, nakoľko im to signalizuje, že keď sa aj na niečo príde, keď na to prídu médiá alebo opoziční poslanci, tak kľudne aj dva roky je lehota, než sa začnú diať prvé vážne legislatívne zmeny, ktoré by tomu mali v budúcnosti zabrániť. A zároveň je to veľmi silný, ale zlý signál pre občanov, ktorí sa spoliehajú, že táto vláda chráni ich záujmy a vie, ako spravovať majetok. To znamená, je to pre nich signál, že bude sa to diať v takýchto periódach, že teda pol volebného obdobia bude trvať, než sa nejaká zákonná norma udeje. To, na čo by som chcel ešte upozorniť v tejto súvislosti vážených kolegov v Národnej rade, je, že dnes je status quo na fonde nasledovné. Nie je tam vymenovaná ani dozorná rada, ani správna rada. To znamená, že fond je bez riadenia a bez kontroly. A v tejto súvislosti si neviem celkom dobre predstaviť, nakoľko ide o desiatky miliárd až stovky miliárd majetku, ktorý fond spravuje, že by niečo podobné si dovolili akcionári ktorejkoľvek súkromnej firmy, čo si dovoľuje súčasná vláda, ktorá to má v kompetencii. A chcem upozorniť vážených kolegov, že keby sa vláda tak rozhodla, tak zajtra môže tieto orgány obsadiť. Ten dôvod, prečo ich neobsadzuje, je podľa mňa zrejmý. Sú to politické trenice a neschopnosť dohodnúť sa na politických nominantoch. A považujem to za veľkú chybu a možnú stratu. Mimochodom, tento návrh zákona reaguje aj na ďalší škandál, ktorý medzitým prepukol na pozemkovom fonde. To bolo s prenájmom pozemkov. Inými slovami, ráta s tým, že sa budú zverejňovať aj prenájmy pozemkov tak, aby verejnosť bola oboznámená s tým, že kto a za koľko pozemky prenajíma od pozemkového fondu. Na záver by som chcel poprosiť vážených kolegov poslancov, aby podporili tento návrh zákona do druhého čítania. Pokiaľ k nemu majú nejaké technické výhrady, v druhom čítaní sa dajú opraviť. Pokiaľ majú k nemu nejaké veci, ktoré by mohli výrazným spôsobom napomôcť, ja si myslím, že to hovorím aj za kolegyňu predkladateľku, určite podporíme takéto návrhy, nakoľko v súčasnosti a dnes tento návrh zákona jediný je schopný tú situáciu teraz riešiť. Inými slovami, jediný v najkratšom možnom termíne zavádza verejnú kontrolu, a to v plnom rozsahu. Chcem vás požiadať, vážené kolegyne, kolegovia, pomôžme v tomto vláde, vyriešme tento problém za ňu a naozaj vyriešme problém s verejnou kontrolou na pozemkovom fonde. Naša verejnosť si to zaslúži, tak aby nám mohla viac dôverovať a aby nešlo o lehoty v rádoch rokov alebo polovice volebného obdobia, keď reagujeme na problém, ale aby sme reagovali hneď. Myslím, že tam je najbližší termín zverejnenia niekedy v  septembri alebo októbri. Má to zmysel. A určite máme v tomto aj podporu verejnosti. Konajme v jej prospech. Ďakujem pekne.