Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-02-05):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážení kolegovia, kto by to čakal, že k tomuto bodu vystúpiť. Aj som bol príjemne prekvapený, že pán Mikloško sa prihlásil, lebo stále som rozmýšľal, či niekto sa prihlási k tomuto bodu, a som si myslel, teda malú dušičku, aj sa mi to potvrdilo, ale prekvapil pán Mikloško, i keď sa znova prekvapil, že tu nebol. Ale čo sa dá k tomuto bodu povedať? Dovoľte, ja chcem povedať jednu vec. Chcem poďakovať írskemu ľudu za to, že má takýto protokol. Ono to tak krásne znie, že o obavách írskeho ľudu. Viete, že keď by sme skúsili rozobrať tú hĺbku toho, že aké obavy má írsky ľud, a to tu je. Neviem, kto z vás si pozrel ten protokol, o čo sa obáva írsky ľud. Obáva sa o to, aby procesy integrácie nezasahovali do ich autonómnych súčastí, ktoré tam je právo na ochranu života, rodiny, ochranu rodiny, práv v súvislosti so vzdelaním, s obranou. To je úplne krásne a obdivujem írsky ľud, tak ako obdivujem ľudí a národy, hrdé národy, ktoré boli, prispeli niečím do, či do Európy, ale aj celkovo do civilizácie. Tak ako írsky ľud historicky, nepasujem sa za odborníka na históriu Írska, ale čo som len tak zbežne pozeral, tak naozaj ten jeho proces bol dlhodobý, proces tej sebaprezentácie a vytvorenia si toho. Čiže možno práve preto sú tak úzkostliví na to, že čo sa s nimi ide robiť, resp. nejde robiť. Ako je to krásne inšpiratívne, keby sme sa nad tým zamysleli. Žiaľ, nezamýšľame sa nad tým. Takže toto chcem, aby zaznelo formálne a symbolicky, že ďakujem írskemu ľudu. Tak jak ďakujem aj iným národom, opakujem sa, aj národu tvrdej šije, hej, aj ľuďom, aj národom, ktorí proste vytvorili aj to, že sme tam, kde sme. Keď trošku preženiem, keď trošku zjednoduším, viem, že to nie je, nie je dobrá vizitka pre nás, vážení kolegovia, ale keby na nás záležalo, tak v Európe ešte skáčeme zo stromu na strom. To, tá naša porobníckosť, tá naša nevoľníckosť, to naše pridanie sa, akceptovanie úplne, úplne hroznou vizitkou. A tak ako je hroznou vizitkou práca tohto parlamentu, na to dlhodobo upozorňujem, že mi to hrozným spôsobom chýba. Považoval som si za potrebné poďakovať írskemu ľudu. Bodaj by raz vznikol protokol o obavách slovenského ľudu alebo občanov Slovenska voči niečomu, že by boli schopní vytvoriť takýto zásadný dokument, ktorý sa tak krásne volá a bude uložený medzi inými dôležitými listinami, ktoré tvorili a formovali Európsku úniu. Vyjadrujem obavu, že k tomu by sme sa, k tomu sa asi ťažko dopracujeme už aj skrz politickú reprezentáciu, ktorú máme a ktorej tak na tom záleží, ako sme svedkami. Ak si niekto čisto teoreticky dal prácu a pozrel si obavy írskeho ľudu, nemožno s nimi nič iné, len súhlasiť. Čiže sa pripájam aj k textácii. Čiže rozdelím to na dve roviny. Obdivujem už len to, že vôbec niečo také vzniklo, a druhý krok je, že aj obsahovo sa stotožňujem s tým protokolom. Pre tých, ktorí z vás ste ho nečítali, tak si to prípadne pozrite. Je to jeden a pol strany. Kľudne z vďaky a z úcty írskemu ľudu by ste to mohli urobiť tesne pred hlasovaním. Tak by to bolo také akože formálne symbolicky by sme to urobili zadosť. A možno by to niektorých z nás zobudilo, že by sme si spomenuli, že načo vlastne tu sme, že možno by niekto sa tak strhol a povedal: „Fíha, však kto by to bol povedal, že aj toto je dôležité.“ Viete, to, čo sme sa my dopracovali, k čomu sme sa my dopracovali, a budem končiť, nechcem už tu bolestínsky plakať, ale nedá mi. Možno má význam už ani nie tu to rozprávať, ale medzi tých ľudí ísť a povedať, že na jednej strane existuje hrdý, silný, slobodný národ, ktorý je schopný spraviť protokol, a na druhej strane je tu slovenský parlament, ktorý už dávno neslúži tomu, čomu má slúžiť. Vážení kolegovia, my ani nerozoberáme, o čom hlasujeme, a tým budem končiť, my sme aj prostredníctvom týchto zákonov zabezpečili to, že páni Kmotrík dostal od každého občana tejto krajiny jeden a pol eura. Od každého občana na jeho elektráreň. Pán Hatina dostal od každého občana tejto krajiny jedno euro... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)