P. Hrušovský, predseda NR SR: (2003-12-04):
B. Opaterný, poslanec: Ďakujem za slovo, pán predseda. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, ja osobne som hlboko presvedčený, že nie je dobré, aby štát mal v akýchkoľvek podnikoch vlastníctvo. Jeho úlohou je starať sa, aby dobre fungoval regulačný rámec. Doprivatizovať znamená presadzovať záujmy krajiny a jej občanov cez zákony. Nedoprivatizovať znamená presadzovať záujmy politických strán. Ako ilustráciu si môžete zobrať aj trebárs titulnú stranu dnešnej Pravdy. Mne pripadajú dôveryhodnejšie zákony. Zbaviť štát majetku je jediná cesta ako oslobodiť daňových poplatníkov od rôznych budúcich potenciálnych tunelov štátnych záruk, oddlžovania a podobne. Aj úvahy o tom, či sú výhodnejšie okamžité príjmy alebo neskoršie dividendy, sú v podstate nezmyselné, pretože v cene akcií musia byť zohľadnené riziká podnikania v danom odvetví, perspektívy vývoja i potenciálna výška dividend. Čiže čo sa týka privatizácie, jednoznačne áno. Ale to je len jedna stránka veci. Druhou stránkou je, že príjmy z privatizácie sú jednorazové a treba si veľmi dobre rozmyslieť, ako s nimi naložíme. Keď ide o využitie výnosov z privatizácie, je určite rozumné použiť ich na financovanie reforiem a umorovanie štátneho dlhu. Ale rozhodne by sa nemali využívať na podporu investícií. A teraz sa pozrime na zákon, o ktorom tu rokujeme. V Programovom vyhlásení vlády Slovenskej republiky zo 4. novembra 2002 sa v kapitole makroekonomika a verejné financie, časť reforma verejných financií hovorí, citujem: „Obozretný prístup bude vláda realizovať aj v oblasti využívania príjmov z privatizácie, ktoré budú využívané len na zníženie verejného dlhu, alebo na reformy dôchodkového systému a školstva.“ V dôvodovej správe k vládnemu návrhu tohto zákona sa píše. „Nutnosť doprivatizovať je zrejmá vzhľadom na zavádzanie nového dôchodkového systému, pri ktorom štát na vykrytie prechodného obdobia musí vynaložiť značné finančné prostriedky. Do konečnej podoby zákona sa však na základe pozmeňujúceho návrhu pána poslanca Malchárka, ktorý bol skutočne podávaný v poslednej chvíli pred hlasovaním, dostalo nasledovné ustanovenie: § 47c sa dopĺňa odsekom 7, ktorý znie: „výnos z prevodu, ktorý je príjmom osobitného účtu ministerstva, možno použiť aj na úhradu nákladov spojených s realizáciou významných investícií podľa osobitného predpisu a o použití finančných prostriedkov na tento účel rozhoduje vláda“. Vzhľadom na dikciu sa to samozrejme týka len okamžitého stavu na účte a príjmov z predaja akcií, ktoré sú vo vlastníctve ministerstva hospodárstva, čo momentálne znamená akcie Transpetrolu. Ale je na prvý pohľad zjavné, že toto ustanovenie nie je len v rozpore s vládnym návrhom, ale aj príkro protirečí programovému vyhláseniu vlády. A kto už má dodržiavať programové vyhlásenie, ak nie vláda a poslanci koaličných strán! Takto sa do zákona dostalo ustanovenie, na základe ktorého by mohli byť neopakovateľné privatizačné príjmy buď rozhádzané na takzvané významné investície a rôzne pomníčky jednotlivým štátnym úradníkom. Myslím, že netreba zdôrazňovať, že toto je najlepšia cesta k vytváraniu nových zdrojov korupcie, klientelizmu a politických obchodov. A tentoraz rovno vo väčších sumách. Nie je to rozhodne pravicové opatrenie a vláda, ktorá sa nazýva pravicovou, by niečo podobné presadzovať nemohla. Vzhľadom na to ja osobne budem mať problém so schválením tohto zákona v takomto znení a myslím, že v danej chvíli by bolo najlepšie tento zákon neschváliť a pripraviť nový zákon, alebo zákon, ktorý podobné ustanovenia obsahovať nebude. Ďakujem za slovo.