J. Tkáčová, poslankyňa: (2008-12-04):
Na otázku pani poslankyne Sabolovej o správnosti krokov pána ministra Počiatka predoslal pán premiér všetkým poslancom, ktorí sa zúčastnili na poslaneckom prieskume na ministerstve financií, tento citát: „Čo je dovolené bohom, nie je dovolené volom.“ Nás všetkých, aj vás, kolegovia z koalície nazval volmi a vy ste mu za to ešte zatlieskali. Gratulujem. Za vášho potlesku nabrýzgal na opozíciu a obvinil ju z osemročného ruinovania štátu. A hoci len vďaka tomuto osemročnému takzvanému ruinovaniu štátu je Slovensko dnes v čase finančnej krízy relatívne pokojné a stabilné, vedie v raste ekonomiky svetovej tabuľky, hoci susedné krajiny padajú. Nakoniec sa pán predseda vlády ponížil tak, že osobne dehonestoval členov opozície, pourážal ich, pretože potrebuje zakryť svojich ministrov, ktorí mu prerastajú cez hlavu. A pretože nedokáže počúvať iných, nedal priestor na vyjadrenie pani poslankyni, po vyčerpaných 15 minútach odišiel. Toto je náš predseda vlády, ktorý nám všetkým nadáva do volov, opozícii do kriminálnikov, novinárom do hyen a idiotov a ktorý nemá v sebe ani štipku cti, aby priznal, že to, kde Slovensko dnes je, nie je len jeho zásluhou, ale zásluhou toho, že neplní svoje predvolebné sľuby o zničení reforiem. Toľko na úvod, pretože nám nedávate priestor v hodine otázok a odpovedí. A teraz k interpeláciám, ktoré som na minulej hodine interpelácií položila ministrom. Pod bodom 1 je moja interpelácia na ministra pôdohospodárstva Becíka vo veci určenia vlastníctva pozemkov, ktoré si vyvlastnil alebo, povedzme, privlastnil pán Rozin. Musím skonštatovať, že pán minister sa k problému postavil veľmi seriózne a jeho odpoveď bola seriózna, za ktorú mu ďakujem, dokonca zašiel za mnou a prekonzultoval tento problém a dohodli sme sa, že v rámci poľnohospodárskeho výboru pripravíme jeden poslanecký prieskum, hlavne na Slovenskom pozemkovom fonde, aby sme zistili, pretože od októbra Slovenský pozemkový fond zhromažďuje informácie, aby sme zistili, aké kroky sa v tejto veci dajú uskutočniť. Takže toľko k interpelácii č. 1. A teraz prejdem k interpelácii č. 2, v ktorej som sa pána ministra dopravy pýtala, ako to vyzerá s modernizáciou nebytových priestorov Železničnej stanice Košice. Tých otázok, ktoré som položila, bolo viacero a musím skonštatovať, pán minister, že ste neprekonali moje očakávania a poskytli ste mi dosť alibistické odpovede, ktoré viac zahmlievajú, ako vyjasňujú. Na otázku transparentnosti celého postupu tvrdíte, že základná zmluva je len v znení dodatkov č. 1 a 2, ale to nie je pravda, pretože nerieši tie isté nebytové priestory. Základná zmluva a dodatky riešia úplne iné nebytové priestory. V tých dodatkoch sú priestory, ktoré v prvej etape boli renovované aj z prostriedkov malých košických podnikateľov, ktorí investovali na základe stavebného povolenia Stavebného úradu Železníc Slovenskej republiky. A pri prenájme týchto nimi rekonštruovaných priestorov nedostali šancu na výberové konanie, nedostali šancu uchádzať sa aj oni v súťaži o rekonštrukciu, dokonca informácie boli utajené a preto o transparentnosti celého postupu nemôže byť ani reči. Týmto prenájmom Železnice Slovenskej republiky znevýhodnili tých, ktorí investovali do priestorov košickej stanice a tým železnice ich investície, ich peniaze darovali jednej konkrétnej vybranej obchodnej spoločnosti. Na otázku odôvodnenia informácií mi píšete, pán minister, že detailné informácie sú obchodným tajomstvom, čo by som brala, ale pravdou je, že zamestnanci Železníc Slovenskej republiky nemajú ani základné informácie. Tie nemôžu byť predmetom obchodného tajomstva a len slúžia na zakrytie skutočných úmyslov tak, ako napríklad mimosúdna dohoda ministra Počiatka ohľadom 2 miliárd v kauze Tipos. Tiež je tak extrémne tajná, lebo je extrémne nevýhodná pre občanov tohto štátu. Pán minister, neodpovedali ste mi, ako je to s pripravenosťou projektu, projektovou dokumentáciou, územným konaním, rokovaním s mestom, ktoré je vlastníkom tretiny pozemkov pod železničnou stanicou, ako je to so stavebným povolením. Nedali ste mi odpoveď, lebo žiadna nie je. Nič nebolo rokované, nič nebolo vyrokované. Nezaujíma vás ani časový aspekt celej realizácie, pretože každý rok, v ktorom súkromná spoločnosť prenajíma priestory ďalším podnikateľom, rovná sa desiatim miliónom tržieb za nájomné, ktoré je vo vrecku súkromnej spoločnosti, ale ktoré chýbajú železničnej stanici a ktoré by mohla inkasovať železničná spoločnosť slovenská, Železnice Slovenskej republiky, aby som bola presná. V tomto svetle záväzok firmy, súkromnej firmy, že preinvestuje na stanici 25 miliónov, vyvoláva úsmev, pretože o návrate investícií za dva a pol roka môže normálne, bez protekcie podnikajúci podnikateľ iba snívať. A nie je ani pravdou, pán minister, že zmluvy s malými podnikateľmi ošetrujú ich investície. Podľa mojich informácií v tomto bode Železnice Slovenskej republiky v zmluvách porušujú iné právne ustanovenia, ktoré takéto vyvlastnenie považujú za dôvod neplatnosti zmluvy, aj keby nájomca toto znenie podpísal dobrovoľne. Trvám teda na tom, že majetok jedných podnikateľov bol bezplatne darovaný inej vybranej spoločnosti, ktorej sa ešte títo istí podnikatelia pozbierajú na investičné výdavky na železničnej stanici. To považujem za hanbu a za podvod, hovorte si tomu spokojne, ako chcete. Vy, pán minister, možno ste s týmito odpoveďami spokojný, ale ja nie. Na kľúčové otázky som odpovede nedostala a sú tu dve možnosti, buď ste v celej veci zainteresovaný, ale skôr si myslím, že zatvárate oči pred skutočnosťou, pred tým, čo sa v Košiciach na stanici deje, pretože ako už dnes povedal príhodne môj kolega Kužma, prúserov máte v Smere a vo vláde už aj tak dosť. Spomeniem len Tipos, Beta štúdio, tender na elektronické mýto, pozemky Počiatek, Kaliňák a ďalšie a ďalšie. Takže, pán minister, vyslovujem nespokojnosť s vašimi odpoveďami a dovolím si požiadať kolegov, aby túto moju nespokojnosť vzali uznesením na vedomie. Ďakujem za pozornosť.