P. Farkas, poslanec: (2001-11-07):
Národná rada Slovenskej republiky svojím uznesením č. 1569 zo 7. septembra 2001 pridelila vládny návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 366/1999 Z. z. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov, týmto výborom Národnej rady Slovenskej republiky: ústavnoprávnemu výboru, výboru pre financie, rozpočet a menu, výboru pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie. Iniciatívne prerokovali uvedený návrh výbor pre vzdelanie, vedu, mládež a šport a výbor pre pôdohospodárstvo. Uvedené výbory prerokovali predmetný návrh zákona v stanovenom termíne. Gestorský výbor nedostal do začatia rokovania o vládnom návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 366/1999 Z. z. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov, stanoviská poslancov Národnej rady Slovenskej republiky podané v súlade s § 75 ods. 2 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky. K predmetnému návrhu zákona zaujali výbory Národnej rady Slovenskej republiky tieto stanoviská: Odporúčanie pre Národnú radu Slovenskej republiky návrh schváliť s pozmeňujúcimi a doplňujúcimi návrhmi – výbor pre financie, rozpočet a menu, ústavnoprávny výbor, výbor pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie, výbor pre vedu, mládež a šport a výbor pre pôdohospodárstvo. V bode IV máte, páni poslanci, panie poslankyne, uvedené pozmeňujúce návrhy a doplňujúce návrhy, ktoré boli prijaté v týchto výboroch, a potom budem odporúčať o týchto bodoch, spolu je ich 26, aby sme hlasovali spoločne o všetkých bodoch okrem bodu 7 a 9 s odporúčaním gestorského výboru schváliť ich a spoločne potom o bodoch 7 a 25 s odporúčaním gestorského výboru neschváliť ich. Samozrejme, keď niektoré body budú vyňaté na osobitné hlasovanie, tak budeme hlasovať osobitne o týchto vyňatých bodoch. Gestorský výbor na základe stanovísk výborov k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 366/1999 Z. z. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov, vyjadrených v ich uzneseniach uvedených pod bodom III tejto správy a v stanoviskách poslancov gestorského výboru vyjadrených v rozprave k tejto správe v súlade s § 79 ods. 4 a s § 83 zákona o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky, odporúča Národnej rade Slovenskej republiky tento vládny návrh zákona schváliť s pozmeňujúcimi a doplňujúcimi návrhmi. Predmetná správa výborov k uvedenému návrhu zákona bola schválená uznesením gestorského výboru č. 799 z 23. októbra 2001. Výbor ma určil za spoločného spravodajcu a súčasne ma poveril predniesť túto spoločnú správu a navrhnúť spôsob hlasovania v pléne Národnej rady. Pán predsedajúci, žiadam vás, aby ste otvorili rozpravu. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Prosím, aby ste zaujali miesto pre spravodajcov. Otváram rozpravu o tomto bode programu. Do rozpravy sa prihlásili písomne štyria poslanci: pán poslanec Tatár, Slafkovský, Ján Šimko a László Nagy. Ako prvý vystúpi v rozprave pán poslanec Peter Tatár. P. Tatár, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, vážené panie poslankyne, páni poslanci, chcem predložiť štyri pozmeňujúce návrhy a podať k nim vysvetlenie. Ako je známe, tak sme aj pri tomto daňovom zákone prerokúvali dva návrhy: poslanecký a vládny. Ten náš poslanecký návrh na úpravu a znižovanie daní sme podali na jar a bol odsunutý až na jeseň, a tak dostal aj konkurenta vo vládnom návrhu zákona, ktorý bol úspešný. Ten poslanecký neprešiel do druhého čítania. A zároveň ešte aj na úrovni vlády, čo sa týka špeciálne sadzieb daní, sa hľadali rôzne druhy kompromisov. Takže keď hovoríme o znižovaní daní, tak namiesto rázneho znižovania daní, ktoré vždy musí súvisieť aj so znižovaním verejných výdavkov, ako poviem v ďalšom, nestalo sa tak. Vlastne sa problém zvrhol iba na nejakú diskusiu o kompromisoch, či ideme znižovať o 3 alebo 4 %, čo nepovažujeme za dostatočné. Tie iné témy, ktoré zákon obsahuje, ako je úprava odpisovania a ďalšie, sú riešené aj vo vládnom návrhu zákona. Ale ďalšie témy, predovšetkým zrovnoprávnenie rôznych foriem podnikania, najmä zrovnoprávnenie medzi fyzickými a právnickými osobami, vládny návrh v zásade v tom riešení neobsahuje, ako my považujeme za potrebné. Musíme povedať, že sa tu vyskytla aj verejná diskusia pri tomto návrhu zákona, že ide o spor o charakter štátu. Opakujem, ak má ísť naozaj o spor o charakter štátu, teda či to má byť nejaký štát centralizovaný, sociálny, opatrovateľský, ktorý nemôže nikdy byť prosperujúci, alebo naopak, tak naozaj tu nemôže ísť o spor o nejaké 3 % sadzby daní z príjmu. Spor o charakter štátu je sporom o zásadné zníženie daní a odvodov a zároveň zásadné zníženie výdavkov verejného sektora. To posunutie prerokúvania od jari, keď sme podali náš návrh zákona, zakryl nielen tú kompromisnú hru o mierne zníženie daní, ale zakryl aj tú druhú vec, ten časový posun, a to je nevôľa, ale aj neschopnosť, nepripravenosť, a neviem, čo všetko do toho pôsobí, teda nevôľu vlády znížiť verejné výdavky a robiť k tomu potrebné reformy. My podávame v podstate štyri pozmeňujúce návrhy, ktoré prečítam nakoniec. Jeden znižuje sadzbu daní z príjmov právnickým osôb na 19 %. Druhý pozmeňujúci návrh znižuje sadzbu daní pre fyzické osoby tak, že budú štyri pásma. Najnižšia bude 10 % a najvyššia bude 33 %. Tretí návrh sa už netýka sadzby, ale sa týka možného určenia percenta z dane pre neziskový sektor, to znamená pre vymedzený okruh nadácií, občianskych združení, verejnoprospešných a iných zariadení a inštitúcií tretieho sektora a občianske spoločnosti. A máme tu dva návrhy. Dnes platné znenie obsahuje s účinnosťou od 1. januára budúceho roku možnosť určiť 1 % z už zaplatených daní fyzických osôb pre tento sektor. My navrhujeme, aby to boli 2 %, pretože považujeme presun z verejných do súkromných financií a špeciálne do neziskového sektora za neobyčajne dôležitý na povzbudenie a rozvoj občianskej spoločnosti a zodpovednosti jednotlivcov. A analogicky to navrhujeme aj pre právnické osoby, ktoré zatiaľ takúto možnosť nemajú. Navrhujeme, aby právnické osoby, ktoré nemajú dnes žiadnu možnosť určiť svoje percento pre neziskový sektor, aby mali možnosť určiť to do výšky 1 %. To sú štyri naše návrhy. Keď sa vyjadrím v takých troch alebo štyroch okruhoch k celkovej problematike, tak prvý je čisto ekonomický pohľad. Ja si myslím, že z ekonomického pohľadu otázka znižovania daní nie je odborný ekonomický problém, pretože sa dá jednoznačne povedať, že keď je čo najnižší výber daní, teda čo najnižšie prerozdeľovanie verejných financií, tak o to je spoločnosť prosperujúcejšia, dynamickejšia, s väčším hospodárskym rastom. To je ten spor o charakter štátu. Jednoducho čo najnižšie dane, teda čo najnižšie byrokratické prerozdeľovanie je nespornou výhodou pre obyvateľov i pre krajinu. Zároveň je ekonomicky jasné, že najlepšia stratégia je urobiť to rázne, ale, samozrejme, aj so znížením výdavkov. A tých príkladov je veľa. Od takých najslávnejších, ako je Nový Zéland, až po také, ktoré máme blízko, a to je Maďarsko. Toto sme vedeli jednoducho už pred voľbami. Vedeli sme, keď sme to hovorili po voľbách. Každý rok sa táto diskusia opakuje, ale neurobili sme tak. Ani by som nepovedal, že sme zmeškali, jednoducho ani táto vládna koalícia nenašla zhodu alebo politickú odvahu na to. Ja si myslím, že skôr je to problém politický ako ekonomický, a to v dvoch rovinách. Jedna, že politik verí tomu, že ten sociálny štát je lepší. Nie je to tak. Alebo to robí zámerne. Keďže hovoríme, že treba znížiť verejné prerozdeľovanie a zvýšiť zodpovednosť jednotlivcov, tak hovorím, že je to morálny problém, etický problém a politický problém. A tí, ktorí si to uvedomujú a nekonajú tak, neznižujú dane a neznižujú verejné výdavky, neznižujú mieru prerozdeľovania, tých možno nazvať aj nemorálnymi politikmi. Ak tak činia nevedome, treba im to vysvetliť. Na tej druhej strane, teda nie v znižovaní dane, ale v znižovaní verejných výdavkov, treba zopakovať pre poriadok, že tu stále chýbajú tie tri kľúčové reformy vo verejnom sektore, a to je dôchodková a celkove sociálna, zdravotná, ale aj zásadnejšie zmeny v organizácii a financovaní školstva. A treba tu spomenúť pre poriadok aj štruktúru štátneho rozpočtu, ktorá sa v zásade nemení, alebo mení sa príliš pomaly na tie požiadavky, ktoré si pre modernú spoločnosť vieme predstaviť. Aj keď budeme prerokúvať štátny rozpočet o mesiac, tak sa dostaneme k tomu, že ten podiel transferov je rovnako vysoký, čo sa týka percentuálneho podielu, samozrejme, spolu narástol v nominálnej hodnote spolu s nárastom celého štátneho rozpočtu. Tam sa ráta s nejakými 45 mld. v predloženom návrhu štátneho rozpočtu. A znova, a to treba zasa pre poriadok zopakovať, budeme navrhovať úspory v štátnom rozpočte tak, ako navrhujeme znižovanie daní. A tým budeme navrhovať na druhej strane aj úspory. To, že je to možné, sú všetky naše návrhy za minulé roky. Z našich miliardových návrhov na úspory boli vždy ušetrené len desiatky miliónov, a to je rozhodnutie Národnej rady. A iný pozitívny príklad, zracionálnili sme dva zákony o štátnej a verejnej službe, kde sa už od budúceho roku – teda tam boli také lehoty účinnosti tých štátnych výdavkov, že to bolo rozložené skôr do budúcnosti, čiže najneskôr od roku 2003 budú šetriť podľa týchto návrhov prijatých v Národnej rade na náš návrh – bude šetriť na úrovni 4 mld. Sk. Dôkaz, že je veľmi vysoká miera prerozdeľovania, je ešte stále doteraz tá vysoká miera centralizácie daňovej správy, keď obciam išlo necelých 7 %. Teraz priamych zdrojov obcí tiež nebude oveľa viac. Presunuté peniaze budú tiež vlastne centrálne daňovo spravované. Čiže toľko k ekonomike. Ja hovorím, že je to skôr morálny problém ako ekonomický problém. Chcem sa vyjadriť aj k otázke sociálnej, pretože tu sa zavádza, že to ekonomicky neefektívne centrálne prerozdeľovanie je sociálne, čiže v prospech občanov. Nie je to tak. A rád by som podal krátku analýzu tej otázky, čo to je sociálne. Po prvé si treba uvedomiť, že otázka sociálneho a individuálneho nie je otázka protikladu, ony nie sú vzájomne izolované. Sociálne a individuálne nie sú nepriatelia, naopak, jednotlivec a spoločnosť naozaj nie sú si cudzí a máme tri možnosti, ako posudzovať ich pomer. Jedna je kolektivistická, že rozhodujúci je štát, centrum, byrokracia, doktrína, proste niečo kolektivistické. (Ruch v sále.) Druhý extrém je individualistické posudzovanie otázky, čo to je sociálne, a to hovorí, že závisí jedine od jednotlivca a že jednoducho nič, čo viaže vzťahy medzi jednotlivcami, nie je dôležité, čiže to je taká tá bezbrehá, jedným slovom, individualistická koncepcia. Ale podľa mňa jedine ich prienik je reálnym vysvetlením, prečo nevieme na túto otázku pokojne odpovedať, a ten prienik znamená, že kolektív, spoločnosť, sociálne a individuálne sú navzájom závislé. Spoločnosť totiž vytvárajú vzťahy medzi jednotlivcami. Sociálne je doslova aj vnútorným rozmerom jednotlivca, nie je to mimo jednotlivcov, ale sú tam tí jednotlivci každý zvlášť a má to svoj prirodzený poriadok. Všetky typy vzťahov totiž vychádzajú od jednotlivca, od jeho ľudskej dôstojnosti, od jeho zodpovednosti, od jeho rozhodnutia a on vytvára sociálne inštitúcie, jednotlivec deleguje právomoci na sociálne inštitúcie vyjadrené v ústave a v iných zákonoch a zároveň jednotlivec aj financuje tieto inštitúcie. Toto považujem naozaj za dôležité vysvetliť, pretože tu naozaj nejde iba o to percento znižovania daní, ale ide naozaj o to, ako chápeme fungovanie a usporiadanie spoločnosti. A to považujem za dôležité vysvetliť aj tým, ktorí nechápu, že na to je dôležitý ten náš tretí a štvrtý pozmeňujúci návrh, aby občianska spoločnosť, neziskový sektor, súkromný sektor na základe otvorenej, voľnej súťaže mohol získavať prostriedky, a teda to daňové určenie zo zaplatených daní. (Reakcia z pléna.) Zhodou okolností je na to aj aktuálny politický príklad teraz v tejto vláde prezidenta Spojených štátov Georga Busha. Ak si spomeniete, tak v jeho predvolebnej kampani vlastne on politicky pomenoval tú koncepciu vzájomnej prepojenosti individuálneho a sociálneho, keď hovoril, že jemu ide o „účastný konzervativizmus“. Teda o sociálnu solidaritu, ktorá sa neodvodzuje od štátu, ale od normálnych prirodzených vzťahov medzi jednotlivcami. A takýto systém má zabudované vedomie zodpovednosti. Čiže to som hovoril o ekonomických aspektoch a sociálnych aspektoch. Rád by som povedal, že keď voláme po sociálnych aspektoch a nerobíme tie rozhodujúce reformy, nechcem ich opakovať, tak v tom je práve rozpor, prečo nie sme schopní sa zhodnúť na modeli štátu a na znížení verejného prerozdeľovania. Na túto skutočnosť sa odvoláva aj správa, stanovisko Medzinárodného menového fondu, keď upozorňuje, že treba zvýšiť tempo reforiem. Ja by som skôr povedal nie tým diplomatickým jazykom Medzinárodného menového fondu, že sa v podstate nezačali tri kľúčové reformy: zdravotná, financovanie školstva a dôchodková. (Reakcia z pléna.) Ešte chcem povedať jednu špeciálnu poznámku. My dôsledne chceme, aby všetky financie, ktoré sú v spoločnosti v obehu, boli čo najlepšie ekonomicky využité a ten model, ktorý som popísal, je na to naozaj vo svete vyskúšaný. Ak nás niektorí odporcovia nazývajú radikálmi alebo extrémistami, že je to dostatočne veľký omyl. Pretože my sme len dôslední v presadzovaní toho, čo všade funguje. Dôslednosť totiž je v tom, že reči a činy by sa mali zhodovať. Potom by sa nám ľahšie diskutovalo o tom, kam bude smerovať Slovenská republika. Pretože uprostred medzi príjmami a výdavkami je rozhodnutie tých orgánov, ktoré majú v rámci usporiadania štátu zverenú zodpovednosť. Toľko k výkladu týchto našich pozmeňujúcich návrhov, stručne ich prečítam, aby sme boli v súlade s rokovacím poriadkom. Návrh prvý k bodu 23 vládneho návrhu zákona, ods. 1 znie: „(1) Dane zo základu dane podľa § 12 zaokrúhľujeme na celé stovky nadol - od 0 korún do 120 000 Sk: 10 %, - od 120 000 Sk do 380 000 Sk: 12 000 Sk + 21 % zo základu presahujúceho 120 000 Sk, - od 380 000 do 1 080 000 Sk: 79 800 Sk + 27 % zo základu presahujúceho 380 000 Sk, - od 1 080 000 Sk a viac: 291 600 Sk + 33 % zo základu presahujúceho 1 080 000 Sk.“ Čiže to je návrh na zníženie sadzby dane pre fyzické osoby v tom rozsahu od 10 – 33 %. Na rozdiel od vládneho návrhu, kde je 38 %. K tomu je technický návrh k bodu 25, kde § 13 ods. 7 znie: „(7) Daň vyrubená zo zistených majetkových prírastkov, ktoré sú predmetov dane (§ 3 ods. 2), je 33 %.“ O týchto dvoch návrhoch navrhujem hlasovať spoločne, sú aj označené v tom pozmeňujúcom návrhu ako bod č. 1. Bod č. 2 je k bodu 38 vládneho návrhu, čiže to je prvé hlasovanie, druhé hlasovanie bude k bodu 38. V § 21 ods. 1 navrhujeme nové znenie: „(1) Sadzba dane s výnimkou odsekov 2 a 3 je 19 % zo základu dane znížené o položky odpočítateľného základu dane podľa tohto zákona.“ To je teda druhé hlasovanie, to je zníženie sadzby dane z príjmu právnických osôb. Tretie hlasovanie je k bodu 89 vládneho návrhu zákona. V § 48 ods. 1 nahradiť číslovku „1 %“ číslovkou „2 %“. To je možnosť zvýšiť o 1 % určenie podielu zaplatenej dane fyzických osôb pre neziskový sektor. Bod 4. Štvrté hlasovanie. Všetko až dokonca, všetky tie návrhy, o tých sa bude hlasovať spolu. Tam navrhujeme zaviesť nový § 51a, ktorý znie: „§ 51a – Použitie podielu zaplatenej dane na osobitné účely (1) Po zaplatení dane v lehote podľa toho zákona alebo osobitného predpisu je daňovník oprávnený predložiť miestne príslušnému správcovi dane daňovníka, v ktorom uvedie, že suma zodpovedajúca 1 % zaplatenej dane, ktorá nie je nižšia ako 20 Sk (ďalej len „podiel zaplatenej dane“), sa má poukázať ním určenej právnickej osobe podľa ods. 3 (ďalej len „prijímateľ“). (2) Vyhlásenie o poukázaní podielu zaplatenej dane za zdaňovacie obdobie, za ktoré sa daň platí (ďalej len „vyhlásenie“), obsahuje a) presné označenie daňovníka, ktorý podáva vyhlásenie, a to názov a sídlo, hospodárskoprávnu formu, identifikačné číslo organizácie, b) sumu zodpovedajúcu podielu zaplatenej dane, c) zdaňovacie obdobie, ktorého sa vyhlásenie týka, d) identifikačné údaje prijímateľa, a to je jeho názov a sídlo, hospodárskoprávnu formu, identifikačné číslo organizácie. (3) Podiel zaplatenej dane možno poskytnúť prijímateľovi, ktorým je a) občianske združenie, b) nadácia, c) neivestičný fond, d) nezisková organizácia poskytujúca všeobecne prospešné služby, e) účelové zariadenie cirkví a náboženské spoločnosti, f) organizácia s medzinárodným prvkom. (4) Podiel zaplatenej dane možno poskytnúť prijímateľovi, ak predmetom jeho činnosti v prevažnej miere sú rozvoj a ochrana duchovných hodnôt, ochrana ľudských práv, ochrana a tvorba životného prostredia a ochrana a podpora zdravia a vzdelávania, podpora športu detí, mládeže a občanov zdravotne postihnutých, poskytovanie sociálnej pomoci, zachovanie prírodných a kultúrnych hodnôt. (5) Správca dane podľa ods. 1 poukáže podiel zaplatenej dane prijímateľovi uvedeného vyhlásenia, ako sú splnené tieto podmienky: a) daňovník predloží vyhlásenie správcovi dane podľa ods. 1 do 15 dní po uplynutí lehoty na zaplatenie dane podľa osobitného predpisu, b) daňovník nemá do lehoty na podanie vyhlásenia podľa písmena a) daňový nedoplatok, c) daňovník vo vyhlásení určil ako prijímateľa len jednu právnickú osobu podľa ods. 3, d) prijímateľ je uvedený k 31. decembru predchádzajúceho kalendárneho roka v zozname prijímateľov vedenom Komorou notárov, e) prijímateľ je osobou uvedenou v odseku 3, ktorej predmetom činnosti sú činnosti uvedené v odseku 4, f) prijímateľ vznikol najneskôr v priebehu kalendárneho roka, ktorý predchádza roku, v ktorom preukazuje splnenie podmienok podľa písm. k), g) prijímateľ nemá daňový nedoplatok, h) prijímateľ preukáže, že nemá nedoplatok na poistnom za zdravotné poistenie, poistnom na nemocenské poistenie, na dôchodkové zabezpečenie a na príspevku na poistenie v nezamestnanosti podľa osobitného predpisu potvrdením príslušného orgánu nie starším ako 30 dní, i) prijímateľ preukáže, že má zriadený účet v banke alebo v pobočke zahraničnej banky potvrdením banky alebo pobočky zahraničnej banky nie starším ako 30 dní a oznámi číslo tohto účtu, j) notár osvedčil prijímateľovi do 15. decembra bežného roka splnenie podmienok podľa písm. e), f), h) a i) a bez zbytočného odkladu oznámil Komore notárov na účel jeho zápisu do zoznamu prijímateľov na nasledujúci rok identifikačné údaje prijímateľa v rozsahu podľa ods. 2 písm. d) názov banky alebo pobočky zahraničnej banky, v ktorej má zriadený účet a číslo tohto účtu. (6) Notár osvedčuje prijímateľovi splnenie podmienok podľa ods. 5 počnúc 1. septembrom bežného roka. Notár, ktorý toto osvedčenie vykoná, je povinný bez zbytočného odkladu oznámiť identifikačné údaje prijímateľa, názov banky alebo pobočky zahraničnej banky, v ktorej má prijímateľ zriadený účet, a číslo tohto účtu Komore notárov. Komora notárov vedie zoznamy prijímateľov, a to na každý rok osobitne. Zoznam prijímateľov obsahuje názov prijímateľa a jeho sídlo, hospodárskoprávnu formu prijímateľa, identifikačné číslo organizácie, číslo účtu, názov banky alebo pobočky zahraničnej banky, v ktorej má prijímateľ tento účet zriadený. Komora notárov každoročne zverejňuje zoznam prijímateľov, a to do 15. januára kalendárneho roka, v ktorom možno prijímateľovi poskytnúť podiel zaplatenej dane. (7) Správca dane podľa ods. 1 je povinný do 60 dní po splnení podmienok podľa ods. 5 písm. b), c), d) a g) previesť sumu zodpovedajúcu podielu zaplatenej dane na účet prijímateľa. Ak bez zavinenia správcu dane podľa ods. 1 nedôjde k prevodu sumy zodpovedajúcej podielu zaplatenej dane na účet prijímateľa do 31. decembra kalendárneho roka, v ktorom sa podalo vyhlásenie, nárok na podiel zaplatenej dane zanikne. Ak nebolo preukázané splnenie podmienok podľa ods. 5, nárok na poukázanie sumy zodpovedajúcej podielu zaplatenej dane podľa ods. 1 zanikne. O týchto skutočnostiach upovedomuje správca dane bez zbytočného odkladu daňovníka pri skúmaní podmienok podľa ods. 5 a pri poukázaní sumy zodpovedajúcej podielu zaplatenej dane na účet prijímateľa, správca dane nevydáva rozhodnutie podľa osobitného predpisu.“ (Reakcia z pléna.) Budem pokračovať, aby sme splnili rokovací poriadok, sú tu ešte 4 odseky. „(8) Ak sa zruší prijímateľ po osvedčení splnenia podmienok podľa ods. 5 do poukázania podielu zaplatenej dane správcom dane podľa ods. 1, nárok na podiel zaplatenej dane zaniká. Ak sa zruší prijímateľ do 12 mesiacov po poukázaní podielu zaplatenej dane správcom dane podľa ods. 1, je povinný bez zbytočného odkladu vrátiť podiel zaplatenej dane správcovi dane podľa ods. 1. Na nedodržanie tejto povinnosti sa vzťahuje ustanovenie o porušení rozpočtovej disciplíny podľa osobitného predpisu. (9) Podiel zaplatenej dane poukázaný správcom dane podľa ods. 1 prijímateľovi nemožno dodatočne upravovať. Ak daňovníkovi vznikne preplatok na dani o rozdiel medzi sumou poukázanou prijímateľovi a sumou zodpovedajúcou 1 % z upravenej daňovej povinnosti sa daňovníkovi zníži preplatok na dani. Ak prijímateľ nepoužije poskytnutý podiel zaplatenej dane na činnosti podľa ods. 4 najneskôr do konca nasledujúceho roka po roku, v ktorom mu bol podiel zaplatenej dane poukázaný, vzťahuje sa na prijímateľa ustanovenia o porušení rozpočtovej disciplíny podľa osobitného predpisu. (11) Z údajov správcov dane podľa ods. 1 o poskytnutí podielu zaplatenej dane zostavuje Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky ročný prehľad prijímateľov podľa stavu k 31. decembru predchádzajúceho kalendárneho roka. V ročnom prehľade prijímateľov sa uvádza názov prijímateľa a jeho sídlo, súhrn podielov zaplatenej dane, ktoré boli prijímateľovi poskytnuté. Ročný prehľad prijímateľov za predchádzajúci rok zverejňuje Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky vždy do 31. januára bežného roka.“ Nasledujú poznámky pod čiarou a k tomu súvisiaci návrh, aby v § 51 na konci prvá veta znela: „To platí aj na zaokrúhľovanie sumy zodpovedajúcej 1 % zaplatenej dane podľa § 51a.“ K tomu patrí ešte posledný odsek k bodu 100 vládneho návrhu zákona, má sa doplniť nový odsek, ktorý znie: Do § 58c „(8) Notár môže v zdaňovacom období 2001 osvedčiť splnenie podmienok podľa § 48 ods. 5 a § 51a ods. 5 do 15. januára 2002. Komora notárov zverejní zoznam prijímateľov podľa § 48 ods. 6 a § 51a ods. 6 v zdaňovacom období 2001 do 31. januára 2002.“ Zároveň bude predložený pozmeňujúci návrh o posunutie týchto lehôt tak, ak by sme prijali toto doplnenie § 51c, tak legislatívne technicky sa posunie aj § 51c tej lehoty. Opakujem, sú to 4 návrhy, teda navrhujem, aby sme hlasovali štyrikrát o každom osobitne. Doteraz máme, čo sme prijali ešte v roku 1999, 29-percentnú sadzbu dane pre právnické osoby. Vláda sa rozhodla pre 26 %, koalícia pre 25 %. My navrhujeme, aby to bolo 19 %. Jednoducho tú optimálnu mieru, a to je určite pod 20 %. Tá musí súvisieť s ozdravením aj výdavkovej časti. A musím ešte mimo tých, ktorí sa rozhodli hlasovať za zníženie, za zásadnejšie zníženie daní, apelovať na záver na všetkých, aby ten náš návrh č. 3 a náš návrh č. 4 na zvýšenie percenta pre neziskový sektor zvážili pozitívne. Aj preto, lebo ten malý podiel, to 1 % navyše zo zaplatených daní dávame ako peniaze do zodpovednosti neziskovým neštátnym organizáciám. A to je to najlepšie, čo môžeme urobiť, pretože ony tam, kde pôsobia v sociálnej sfére, v zdravotníctve, v školstve, v športe, v práci s mládežou, najlepšie alokujú takto určené peniaze. Toľko k našim pozmeňujúcim návrhom a k ich odôvodneniu. Prosím o podporu, ďakujem pekne za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Uzatváram možnosť prihlásiť sa do faktických poznámok. Ako prvý pán poslanec Cuper. J. Cuper, poslanec: Vážený pán predsedajúci, chcem reagovať na vystúpenie pána poslanca Tatára. Chcem mu povedať, že, pán Tatár, rokovací poriadok hovorí, že poslanec svoje vystúpenie prednáša spravidla, nie číta. Odporúčam teda vašim pisateľom vašich prejavov, ktoré mi strašne pripomínali vystúpenia niektorých študentov na vedeckom komunizme, aby vám písali stručnejšie prejavy. Nikto nie je povinný počúvať tie vaše nezmysly, ktorými tu častujete tento poslanecký klub. To je po prvé. Po druhé. Po tom, čo ste rozkradli alebo dali majetky, ktoré mali nejakú hodnotu v tomto štáte, svojim priaznivcom, teraz chcete prijať zákon, ktorým by vám odvádzali nejaký obolus v podobe 1 %. Nemyslite si, že sme takí hlúpi, aby sme tento návrh podporili. A len preto, že ho zabalíte nejakou svetoobčianskou aureolou. Stačí si položiť vedľa seba SME a Nový deň, koľké reklamy sú v SME a koľké sú v Novom dni. Potom hneď je každému súdnemu človeku jasné, kto hovorí pravdu. Či všetci privatizéri boli priaznivcami HZDS alebo Demokratickej strany, alebo SDKÚ, alebo ďalších. Je to veľmi jednoduchá rovnica, pán Tatár. A po tretie. Chcem vám povedať, že ak chcete tie vaše spolky, všelijaké občianske OKÁ a ďalšie, ktoré znepríjemňujú život slušným občanom, financovať teraz z týchto privatizovaných podnikov, tak chcem vám povedať, že keď som bol v Kuvajte, tak som zažil a bol som v jednej takej nadácii, ktorá sa financuje sama tým, že chodí, nakupuje nejaké výrobky a jej členovia ich potom predávajú a z toho zisku sama osebe funguje a nevyciciava nejaké dane, ktoré majú ísť do štátu. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Baco. P. Baco, poslanec: Chcel by som vyjadriť takú repliku na myšlienku pána poslanca Tatára, ktorú tu opakoval už tretíkrát, že sociálny štát je amorálny. Pán poslanec, táto logika je skutočne zvrhlá, je sama osebe amorálna, je neinteligentná, je primitívna. Pán poslanec, všetko, čo je sociálne, je inteligentné, pretože inteligencia sama nie je nič iné ako vzťah k sociálnym rolám. Vaša prezentácia, vaše sociálne roly a váš sociálny vzťah k ostatným občanom Slovenskej republiky je dôkazom vašej skutočnej neinteligencie, vášho primitivizmu. Nemôže byť, pretože všetko konanie musí byť sociálne. Všetko konanie musí byť sociálne, spoločnosť nemá inú šancu, musí byť inteligentná, musí byť preto sociálna. A navyše to, čo tu tvrdíte, nie je pravda, že len štáty, ktoré majú nízke dane, dobre fungujú a že štáty, ktoré majú vysoké dane, nefungujú. O tom môžeme predsa tu menovať „x“ príkladov úplne z opačnej strany, napr. Švédsko, kde sú dane na naše predstavy úplne z cesty, vysoké, a je to spoločnosť, ktorá funguje. A na myšlienku toho sociálneho a asociálneho štátu chcem vám povedať, že to, čo tu vy prezentujete názory, tak v Spojených štátoch oproti tomu je úplný socializmus, pretože keď sa pozriete, ako sa tam štát angažuje v budovaní infraštruktúry, ako podniky, firmy tam dnes budujú škôlky, rekreačné zariadenia, byty pre svojich zamestnancov, tak potom by to bol najprimitívnejší štát a tam by bol najamorálnejší vývoj. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Tkáč. V. Tkáč, poslanec: Ďakujem pekne. Na tému znižovania daňového, príspevkového a poisteného zaťaženia, pretože nejde len o dane, by, samozrejme, mohli byť dlhodobé, mnohomesačné kongresy. Preto len niekoľko poznámok. Existuje taký láskavý vtip, že je sociologicky, vedecky dokázané, že keď sa stretnú dvaja Švédi, do 30 sekúnd začnú diskutovať o daniach. To je jedna poznámka. Druhá poznámka je tá, že nie je dobré, ak v jednom orgáne, ako je napr. vláda, len časť funkcionárov je perfekcionisticky naladená a ďalšia časť nie je perfekcionisticky naladená. Tretí taký problém ako poznámku chcem povedať, že je naozaj zložité, kedy začne vlastne zníženie daňového, príspevkového či poistného zaťaženia fungovať. Kedy pôsobí na ekonomický rast, kedy sa to vráti do investícií a nevracia sa to inde a akým spôsobom sa zabezpečia v tom čase znižovania elementárne funkcie štátu. A to potom treba, samozrejme, zvážiť, pokiaľ ide aj o niektoré svetové modely znižovania takéhoto zaťaženia, treba povedať, že presiahli ďaleko rámec jedného funkčného obdobia jednej vlády, že to pôsobí multiplikačne až o mnoho rokov neskôr, teda agrotechnický termín zníženia, pre krátkosť času to hovorím zjednodušene, agrotechnický termín zníženia takého zaťaženia sa prejaví ďaleko v budúcnosti, čo ani občianstvo nezvládne vo voľbách a podobne. Chcem tým povedať, že to platí aj v zabehaných ekonomikách, ktoré nemali socializmus za sebou, a že treba, samozrejme, budovať kapitálový trh, treba uviesť krajinu do pohybu, a keď je skoro 20-percentná miera nezamestnanosti, keď je nízky ekonomický rast HDP, keď je inflácia, aká je, tak v takýchto pomeroch takéto úvahy, samozrejme, majú veľký problém. A znovu sa vraciam k tým Švédom, že je tu otázka – komplexne tieto veci doriešiť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Tatár bude reagovať. Ľ. Andrassy, poslanec: Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Pred niekoľkými storočiami valcovali Slovenskom Tatári a teraz takýmito návrhmi ide poslanec Tatár valcovať opäť Slovensko a som... (Potlesk.) A som veľmi prekvapený, ako arogantne sa vyjadruje o role sociálneho štátu, ako dehonestuje základný princíp fungovania modernej demokratickej spoločnosti, ako dehonestuje aj fungovanie vyspelej Európskej únie. Chcem povedať, že o charaktere štátu nerozhodujú len výšky dane, ale rozhodujú aj služby, ktoré poskytuje štát za tieto dane svojim občanom. A myslím si, že aj v tejto otázke má Slovensko ešte čo dobiehať napr. voči severským krajinám, ktoré sú asi najviac daňovo zaťažené, ale služby, ktoré im spoločnosť, vláda, krajina poskytuje, sú na oveľa vyššej úrovni. Myslím si, že je arogantné takisto hovoriť o nemorálnych politikoch, ktorí nemyslia len na svoje vrecká, ktorí nemyslia len na piatich-šiestich zbohatlíkov, ale ktorí myslia aj na armádu pol milióna ľudí, ktorí sú bez práce, ktorí aj tými výdobytkami, o ktorých hovoril pán Tatár, prišli o svoju prácu, o 11 % ľudí v tejto spoločnosti, ktorí sú na hranici biedy. A musím povedať, že už asi väčšina politikov aj v tomto parlamente vyšla z lesa a zaradila sa do civilizovanej spoločnosti, kde solidarita a spolupatričnosť sú základné morálne prvky, na ktorých musí byť postavená spoločnosť. Pretože potom, ak by sme tieto sociálne hodnoty zatracovali, tak sa môžeme vrátiť späť do lesa medzi zver a môžeme sa vrátiť späť o niekoľko desaťročí, keď Slovenskom valcovali Tatári a keď chudoba bola na maxime. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Tatár bude reagovať. Po ňom vystúpi pán poslanec Slafkovský. P. Tatár, poslanec: Ďakujem za slovo. K pánovi poslancovi Cuperovi vecná poznámka: Mýlite si, pán poslanec, tretí sektor a podnikateľský sektor okrem iného. Politická poznámka: Potvrdili ste, že medzi nami dvomi sa rozdiel nezmenšil. Neviem, či sa ešte môže prehĺbiť, ale snažíte sa veľmi k tomu prispievať. K pánovi Bacovi aj k pánovi Andrassymu chcem povedať, že sociálny štát, nech vás nemýli zdanlivo pozitívne pôsobiace slovo „sociálny“, sociálny štát, tak ako je známy, jednoducho príliš prerozdeľuje. Možno ste si nezapamätali, čo som hovoril, teda berie ľuďom peniaze a neslúži. Takže tie služby bez ohľadu na to, či je niekto v lese, alebo nie, pán Andrassy, jednoducho nie sú dostatočné, pretože sú zle alokované peniaze. A ja som hovoril, keď hovorím o morálke, že niektorí politici toto vedia a tí sú potom nemorálni, keď nepôsobia v prospech rozvoja ekonomiky, a tí, ktorí to nevedia, teda radšej vás považujem v tejto kategórii obidvoch, tak tým to treba veľmi dôrazne vysvetľovať. A musím povedať, že moje priezvisko SDĽ veľmi rada používa, či je to pán minister Magvaši, keď sme naozaj ušetrili pri tých zákonoch o štátnej a verejnej službe 4 mld. verejných financií, tiež hovoril o vpáde Tatárov. Ja si myslím, že by sa mi mal poďakovať a, samozrejme, ospravedlniť. Rovnako aj pán Andrassy. Predstavte si, že by som sa volal Maďar, čo by ste hovorili. A predstavte si, že by som sa volal Slovák, čo by ste hovorili. Takže takéto žarty, samozrejme, nesvedčia celkom o tom, že dávate pozor, o čom je reč, a jednoducho idete veľmi po povrchu a skôr je to nepríjemné, neslušné a smiešne. Ďakujem.