B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-09-20):
I. Hudec, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážená pani podpredsedníčka vlády, vážený pán minister. Dovoľte mi, aby som predsa len vzniesol aspoň formálny protest proti tomu, že tento bod programu nenapĺňa zákonné požiadavky, ktoré sú presne formulované. A jednoducho sa z tohto možno veľmi dôležitého bodu kontroly štátnej moci stáva už iba naozaj mierna, upozorňujem, mierna formalita, ktorú nik neberie vážne. Pozerám, že ani v lóži niet dosť novinárov, pretože každý vie, že mnohé veci je radšej dobre zamlčať, ututlať, prekryť nejakou senzačkou a dôležité veci, ktoré sa u nás dejú, nech sa radšej o nich občan ani nedozvie alebo nech o nich nediskutuje, pretože iba tak sa dobre vládne. Moja interpelácia bude adresovaná neprítomnému predsedovi vlády, ktorý sa ani neospravedlnil, ani nezariadil to, aby tieto interpelácie mohli prebiehať tak, ako by mali. Vážený pán predseda vlády, interpelujem vás vo veci otvoreného Vyhlásenia členského zhromaždenia Spolku slovenských spisovateľov, ktoré malo veľmi vážny obsah. Bolo široko publikované, ale ostalo bez primeranej reakcie. Keďže sa v tomto vyhlásení neupozorňuje iba na rezortný problém kultúry, ale najmä na stav demokracie u nás, žiadam vás o vysvetlenie napadnutých skutočností. Pre úplnosť uvádzam text vyhlásenia. Je nasledovný: „Vyhlásenie členského zhromaždenia Spolku slovenských spisovateľov zo dňa 20. júna 2001. Spolok slovenských spisovateľov, najpočetnejšia spisovateľská organizácia v Slovenskej republike vo vedomí zodpovednosti voči vlastnému národu, od ktorej sa slovenský spisovateľ, hodný toho mena, nikdy neoslobodil a ani dnes sa oslobodiť nemôže, vyhlasuje. Dnešné členské zhromaždenie, najvyšší orgán našej organizácie, je prinútené konštatovať, že slovenská kultúra, a najmä jej integrálna, ba fundamentálna súčasť, slovenská literatúra, je v takom ohrození, aké nezažila za posledných 80 rokov. Je to trpké konštatovanie a nevídaný paradox, že sa tak deje v samostatnom slovenskom štáte. Preto sa my, slovenskí spisovatelia, združení v Spolku slovenských spisovateľov, v stave najväčšej núdze obraciame na vládu Slovenskej republiky, Národnú radu Slovenskej republiky, prezidenta Slovenskej republiky s týmto vyhlásením: S veľkým očakávaním sme privítali systémovú zmenu po roku 1989 a verili sme, že slobodný duch a demokratické zmeny umožnia spisovateľom vyjadrovať verejne naše názory a stanoviská. Ocitli sme sa však opäť v tvrdo cenzurovanom svete. Priamo zo strany štátu sme systémovo umlčiavaní likvidáciou základných literárnych periodík (naposledy odmietnutím príspevku na vydávanie Literárneho týždenníka), časopisu, ktorý ešte v bývalom režime plnil úlohu prvolezca v oblasti kritického myslenia o spoločnosti a národnej kultúre a literatúre. Cenzúra v našom štáte používa finančné páky na umlčiavanie názoru na spoločenské a kultúrne problémy, ktoré sú odlišné od názorov mocensky preferovaných. Tento hanebný stav svedčí o vážnych deformáciách v uplatňovaní demokratických princípov v kultúrnej politike Slovenskej republiky. Členské zhromaždenie v súvislosti s problematikou Matice slovenskej protestuje proti likvidácii zbierkotvorných pracovísk Matice slovenskej a jej odborných a vedeckých ústavov, a to aj napriek tomu, že Matica slovenská zanedbala legislatívnu starostlivosť o majetok i duchovnú podstatu svojho dedičstva. Vyslovujeme ostrý protest proti likvidačným tendenciám Ministerstva kultúry Slovenskej republiky namiereným voči Literárnemu týždenníku, Dotykom a umeleckým fondom, menovite proti Literárnemu fondu. Vyzývame ministra kultúry Slovenskej republiky, aby Literárnemu týždenníku a Dotykom poskytol takú istú dotáciu, akú má porovnateľné periodikum Kultúrny život. Pre toto všetko je Spolok slovenských spisovateľov prinútený obrátiť sa osobitným listom aj na orgány Rady Európy, lebo zanedbávanie, podceňovanie a ignorovanie národnej kultúry, mocenské potláčanie slobody prejavu je v kultúrnej Európe nevídaný jav.“ Toľko citát oficiálneho dokumentu. Vážený pán predseda vlády, pri mojej poslednej interpelácii, kde som položil otázku vám, mi v rozpore s právnymi predpismi odpovedal člen vlády. Úmyselne som položil otázku vám, pretože v tejto mojej interpelácii sa pertraktovala pamiatková zadlženosť Slovenskej republiky a táto pamiatková zadlženosť Slovenskej republiky je iba asi z jednej desatiny problematikou rezortu kultúry a zvyšok sú nadrezortné problémy, ktoré musí riešiť vláda ako celok, za činnosť ktorej nesie zodpovednosť jej predseda. Upozorňujem na túto skutočnosť iba preto, aby ste sa opäť nedopustili rovnakej chyby a musím trvať na vašej reakcii. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, dovolím si upozorniť, že členom Spolku slovenských spisovateľov sú občania Slovenskej republiky, ktorí robia aktívnu literárnu činnosť a z väčšej miery sú politicky neorganizovaní a ak sú, tak sú v rozličných politických stranách zo všetkých politických strán spektra slovenského politického života. Členom Spolku slovenských spisovateľov je napr. aj prezident Slovenskej republiky Rudolf Schuster. Preto si myslím, že toto vyhlásenie má oveľa väčšiu váhu, než tomu prikladajú už oslovené najvyššie orgány štátnej moci Slovenskej republiky. Ďakujem za pozornosť.