I. Šulaj, poslanec: (2003-11-11):
Ale ja mám rád konkrétnu diskusiu alebo konkrétne návrhy, a preto mi dovoľte, aby som vystúpil s týmito návrhmi. Odporúčam, aby v § 10 sa doplnil nový odsek 6, ktorý znie: „Sprivatizované akciové spoločnosti uvedené v odseku 4, v ktorých je zachovaná trvalá majetková účasť štátu alebo fondu na podnikanie v rozsahu 51 %, sú povinné v lehote do 31. januára 2004 uskutočniť zmeny vo všetkých svojich orgánoch tak, aby štát alebo fond mal v nich zabezpečené väčšinové postavenie zodpovedajúce rozsahu účasti na podnikaní.“ Ide v podstate o návrh, s ktorým vystúpil aj pán poslanec Fico predseda nášho poslaneckého klubu. Ide o posunutie termínu do 31. januára 2004 v prípade, že by tento zákon začal platiť a mal účinnosť od 1. januára 2004. Ďalej, chcel by som vystúpiť s ďalším pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom. Navrhujem doplniť v § 10 ods. 4 poslednú vetu s nasledovným textom: „Majetkové účasti štátu v podnikoch uvedených v § 10 ods. 2 nesmú byť predmetom zmluvných vzťahov, ktorých podstata je budúci predaj alebo založenie týchto účastí voči iným osobám.“ Ďalej, v § 47e navrhujem doplniť nový odsek vetou: „Zmluvy, ktoré sú v rozpore s § 10 ods. 4, je potrebné dať do súladu s uvedeným znením zákona do 31. 12. 2003 alebo alternatívne v prípade schválenia zákona s účinnosťou od 1. januára 2004 vysporiadať do 31. januára 2004.“ Prečo som vystúpil s týmto návrhom zákona. Domnievam sa, že je potrebné, aby sa vládna koalícia zosúladila pri vládnutí v jednom veľmi dôležitom majetkovom probléme. Hovoríme tu o strategických podnikoch a rozoberáme problematiku zákona č. 92/1991 Zb. V tomto zákone, a tento zákon je ešte stále platný, je konštatované, že štát si musí nechať majetkovú účasť pri strategických podnikoch alebo prirodzených monopoloch minimálne 51 %. Nie je teda možné a je to podľa mňa protiprávne a protizákonné, aby časť percent, dajme tomu 2 % alebo 3 % boli predmetom opčných zmlúv, tak ako sme sa dozvedeli napr. pri Transpetrole alebo pri niektorých iných podnikoch. Zároveň sa domnievam, že 51 % nemôže byť predmetom záložného práva. A neopakujme tie chyby, ktoré sa stali pri privatizácii v predchádzajúcom období. Hovorilo sa tu veľa o privatizácii a o privatizácii strategických podnikov. Sám osobne som proti takej privatizácii, ktorá nie je transparentná a ktorá pri prerokúvaní zákona o strategických podnikoch neprináša žiadnu stratégiu o tom, akým spôsobom sa majú tieto podniky sprivatizovávať, čo spravíme s finančnými prostriedkami, ktoré získame z privatizácie strategických podnikov, alebo ako riešiť finančnú a ekonomickú situáciu štátu na dlhšie časové obdobie. Chcel by som poukázať len na niektoré problémy, ktoré tu už vznikli pri privatizácii podnikov alebo pri hospodárení majetku štátu v predchádzajúcom období. Osobne sa domnievam, že základným problémom tohto štátu bola privatizácia ako taká, a nie spôsob privatizácie. Našou úlohou a cieľom bolo len privatizovať za každú cenu, vytvoriť, povedzme si to otvorene, ekonomicky silné prostredie a dostať časť štátneho majetku do súkromných rúk. Nemal by som nič proti tomu, keby sme tým neožobračovali ďalšiu časť obyvateľstva alebo keby sme vytvorili ekonomické a sociálne prostredie, ktoré by zabezpečovalo slušný život. My sme však cez konverziu špeciálnej techniky, pracoval som v ZŤS-kách a viem, čo to znamená, cez malú privatizáciu, ktorá nebola riešená v Obchodnom zákonníku, cez veľkú privatizáciu, kde sme riešili daňové problémy, najprv cez daňové úľavy, odpustenie záväzku, potom sme tieto následne zrušili, potom sme dávali daňové úľavy zahraničným investorom, riešili problematicky privatizáciu majetku štátu. Neexistovala teda jednotná stratégia a neexistovali ekonomické a finančné dopady. Preto ja sám osobne nebudem súhlasiť s takou privatizáciou, ako je v návrhu novely zákona č. 92/1991 Zb. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)