Krajčí, Marek, poslanec NR SR (2016-04-22):
Dobrý deň. Vážený pán predsedajúci, milí členovia vlády, pán minister, teší ma, že vy ste tu aspoň, milé panie poslankyne, milí páni poslanci, dovoľte, aby som na úvod poďakoval za všetky predchádzajúce vystúpenia svojich kolegov či už opozičných, ale aj koaličných, členov vlády, predsedu parlamentu, podpredsedov parlamentu. Aj na základe ich vystúpení vo mne dospel názor, že programové vyhlásenie vlády ako celok nepodporím. Mne osobne asi najviac prekáža, že najmä rezorty, v ktorých dochádza ku kontinuite vo vládnutí vládnou stranou SMER – sociálna demokracia, sú málo ambiciózne a málo konkrétne a tiež ako pravicovo orientovaný politik radšej by som videl vo vyhlásení viac reformných ambícií, možno na úkor niektorých nekoncepčnejších opatrení, o ktorých sa domnievam, že pokiaľ by prišla opäť nejaká hospodárska kríza, budú musieť byť zrušené a ľudia na Slovensku sa budú mať horšie, ako sa mali doteraz. V tejto súvislosti by som určite chcel povedať, že by som preferoval vyššie investície do školstva práve v tomto období, pretože takéto investície sa z dlhodobého hľadiska krajine potom v tých ďalších rokoch mnohonásobne vrátia. Tiež so znepokojením sledujem, že živnostníci masovo prechádzajú na eseročky, lebo doterajšia politika vlády tlačila živnostníkov do kúta a, žiaľ, mnohí aj tu z okolia Bratislavy, pokiaľ majú tú možnosť, odchádzajú bývať do susedného Rakúska, niektorí dokonca aj kvôli tomu, že je tam lepšie podnikateľské prostredie. Len tak na ilustráciu aj pre divákov a tých, čo nás volili, v súčasnosti sú minimálne odvody pre živnostníka u nás okolo 200 eur, v Rakúsku prvé tri roky 157 a potom je to teda podobné ako u nás, lenže napríklad daňovo odpočítateľná položka vedľa je 11-tisíc eur, u nás je 4-tisíc eur. No a, samozrejme, keby sme porovnali priemernú mzdu, tak tá priemerná mzda je u nás 900 eur, v Rakúsku 2 800 eur, čo pri podnikaní, samozrejme, u živnostníkov zohráva veľkú rolu. No ja by som sa však chcel vo svojej poslaneckej činnosti prednostne venovať najmä zdravotníctvu. A musím povedať, že pokiaľ by som mal tú možnosť hlasovať samostatne len za časť programového vyhlásenia vlády o zdravotnej politike, tak túto by som podporil. Situácia v zdravotníctve je viac ako vážna, odborníci sa zhodujú, že financií je v rezorte dosť, tých dier, cez ktoré nám však tie financie utekajú, je príliš veľa. Je to potápajúca sa loď a jej doterajšia obsluha sa prizerala, ako sa pomaly plní vodou, kde keď už všetci kričali, aby sa niečo robilo, pomaly plátala jednu dierou za druhou, pričom si však na palubu pustila ďalšie čaty, ktoré tajne rúbali nové diery. Súčasný stav je tak vážny, že už si aj admirál flotily uvedomil, že táto loď by sa nám zakrátko definitívne potopila a nové diery si dovoliť už môcť nemôžeme. A chcem veriť, že nový krízový kapitán a jeho aktuálna posádka toto nedovolia a že nebudú už iba plátať tie diery, na ktoré ich upozornia kričiace posádky z okolitých plavidiel, ale prinesú na palubu aspoň aký taký poriadok. Je každému jasné, že pokiaľ dôjde k zmene vlády a minister, ktorý častokrát ani len netušil, že by mal viesť nejaký rezort, má do 30 dní vytvoriť novú podrobnú koncepciu hĺbkovej reformy jeho rezortu, že je to v podstate nemožná úloha. SMER, žiaľ, nemal pred voľbami pripravený program a víziu pre zdravotníctvo, aspoň ja som to teda nenašiel. A tiež treba úprimne priznať, že jeho program z predchádzajúceho volebného obdobia sa nepodarilo z väčšej časti naplniť. V tomto smere však chcem byť vďačný za ten program, ktorý sme teraz dostali, naozaj úprimne, má naozaj veľa dobrých téz. A želám si, aby sa čo najviac z nich podarilo naplniť. Veľa sa hovorí o odvrátiteľnej úmrtnosti (taký nový faktor v OECD). Sú to vlastne predčasné úmrtia, ktoré by sa nemuseli stať v prípade efektívnej a včasnej liečby. Toto je faktor, v ktorom tak výrazne zaostávame, napríklad aj za susednou Českou republikou. A je tu priama závislosť od časovej dostupnosti poskytnutia lekárskej pomoci. A preto by som v tejto súvislosti si rád dovolil poukázať na najväčšie ťažkosti, ktoré trápia ľudí s nádejou, že sa ich problémy podarí v nasledujúcom období vyriešiť. Sú to najmä v prvom rade čakacie doby. V programovom vyhlásení vlády je bod, podľa ktorého chce vláda znížiť čakacie doby na poskytnutie zdravotnej starostlivosti. Podľa mediálnych vyjadrení zdravotných poisťovní čakacie doby pre operačné zákroky sú len v niektorých nemocniciach. Podľa tlačoviek Všeobecnej zdravotnej poisťovne ide o žilinské nemocnice a v ostatných sa operuje viac-menej priebežne a na čakačke sú len operácie bedrového kĺbu a kolena a v sumáre ide o promile pacientov. Oveľa horšia, chaotická a neprehľadná situácia je, žiaľ, v ambulantnom sektore, najmä po zrušení poplatku za prednostné vyšetrenie. Dnes pacienti čakajú aj tri až štyri mesiace, kým sa dostanú k špecialistovi na vyšetrenie, nemusím vám hovoriť, že napríklad v prípade novo diagnostikovaného onkologického ochorenia toto už môže byť príliš dlhá doba. Otázka znie, ako chce ministerstvo riešiť dlhé čakacie doby v špecializovaných ambulanciách. A v tejto súvislosti by som aj rád podotkol to ale, čo je načrtnuté v programovom vyhlásení vlády, že špecialisti v ambulanciách sú platení podľa Katalógu zdravotných výkonov, ktorý v súčasnosti je obsolétny, neobsahuje moderné diagnosticko-terapeutické postupy. Verím, že tak ako je to načrtnuté v programovom vyhlásení vlády, ministerstvo pripraví nový všeobecne záväzný Katalóg výkonov pre ambulantný segment, lebo situácia je taká, že v súčasnosti sú to zdravotné poisťovne, resp. finančné skupiny, ktoré sú za nimi, tie diktujú, čo z moderných diagnosticko-terapeutických postupov budú, resp. nebudú hradiť. Ďalší problém, fenomén, ako to ja vnímam, je zatváranie regionálnych nemocníc. Ono sa to ešte podľa mňa úplne nespustilo, ale mám určité indície, že to môže nastať. Obávam sa, že to môže dôjsť k zrušeniu týchto nemocníc, ktorých sa vyššie územné celky a mestá v minulosti zbavovali kvôli riziku ich ďalšieho zadlžovania. A teraz ich súkromní poskytovatelia rušia, pričom môže dochádzať a podľa mňa aj dochádza k ohrozeniu dostupnosti zdravotnej starostlivosti. Tých príčin je, samozrejme, viacero, jednou z nich je aj odliv lekárov z chátrajúcich regionálnych nemocníc do nemocníc vyššieho typu, resp. do zahraničia. Viaceré regionálne nemocnice v súčasnosti už stoja len na prestarnutých lekároch alebo tzv. lietajúcich lekároch. V poslednej dobe sme sledovali postupné uzatváranie jednotlivých oddelení v banskoštiavnickej nemocnici s následným konečným uzatvorením celej nemocnice. Z môjho pohľadu to boli systematické kroky so zámerom zatvorenia celej nemocnice. Avšak z mojich informácií, ktoré mám k dispozícii, sa obávam, že v blízkom období môžu byť ohrozené aj nemocnice v Myjave, Kráľovskom Chlmci či Zlatých Moravciach. Aj Banská Štiavnica mala svoj spádový región, ale práve nemocnice v Myjave a Kráľovskom Chlmci majú relatívne veľký spádový región a pokiaľ nechceme, aby pacienti z týchto regiónov sa nechali ošetrovať v zahraničí, tak podľa mňa tieto nemocnice sú dôležité. Nemocnice sa, žiaľ, v súčasnosti rušia bez nejakého koncepčného pravidla, pričom ministerstvo sa roky nečinne prizerá na rozhodnutia poisťovní či najnovšie finančných skupín. Roky tu neexistujú transparentné pravidlá, ktoré by definovali, akú sieť ústavných zdravotníckych zariadení reálne Slovensko potrebuje, čo úzko súvisí aj s tvorbou chronických lôžok, najmä s prihliadnutím na nárast obyvateľstva v dôchodkovom veku. Teším sa, že mi pán minister prisľúbil, že ministerstvo pripravuje novú koncepciu o ústavnej starostlivosti. Myslím, že by mohol dobre fungovať model so zachovaním regionálnych nemocníc, ktoré by mali popri chronických lôžkach zachované aj akútne internistické lôžka so základnou škálou poskytovanej zdravotnej starostlivosti. A tak by nemocnice poskytovali aj základné a najčastejšie potrebné operácie, také nemocnice rád by som nazval nemocnice takého rodinného typu, všetky komplikované prípady by sa presúvali do nemocníc vyššieho typu. Tu, samozrejme, musí dôjsť najskôr k zavedeniu toľko sľubovaného DRG, avšak adaptovaného práve v tejto veci na slovenské pomery, a pravdepodobne aj k zavedeniu účinného mechanizmu, aby neatestovaní lekári začínali svoju prax práve v nemocniciach nižšieho typu pod dohľadmi skúsených lekárov. Čiže na záver mi už neostáva nič iné, len popriať novému ministrovi veľa múdrosti, dobrých radcov a kolektív spolupracovníkov a pevné nervy pri všetkých tlakoch, ktorým bude čeliť. Želám si, a úprimne poviem, som veriaci človek, modlím sa za neho, aby obstál, zachoval si čisté svedomie, lebo to je to najdôležitejšie, čo človek k šťastnému a spokojnému životu potrebuje. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)