Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2020-04-29):
Vážený pán minister, vážený pán podpredseda Národnej rady, kolegyne, kolegovia, už niekoľko dní diskutujeme o programovom vyhlásení novej vlády a jednou z vecí, ktorá ma zaujala, boli pripomienky časti opozičných poslancov, ktorí vyslovovali obavu, že zámery vlády v oblasti justície smerujú k spochybneniu nezávislosti súdnictva, že zámery vlády v oblasti, v oblasti či už polície, alebo prokuratúry môžu mať za následok politizáciu orgánov činných v trestnom konaní. Tak mám takú potrebu povedať niečo na tému, v akom stave sa dnes nachádza justícia a v akom stave sa dnes nachádzajú orgány činné v trestnom konaní, alebo teda nachádzali prinajmenšom donedávna. A lepšie, ako by som to ja teraz povedal a voľne, voľne uvažoval, môžme sa oprieť o konkrétne informácie, ktoré to veľmi výstižne ilustrujú. Práve dnes boli zverejnené na portáli aktuality.sk v článku „Nová Threema: Kočner bojoval o záchranu do poslednej chvíle, loboval u Jankovskej a u Bödöra.“ Aktuality majú informácie z komunikácie Mariana Kočnera a jemu blízkymi ľuďmi vrátane štátnej tajomníčky ministerstva spravodlivosti Jankovskej, vrátane Norberta Bödöra, ktorý mal prepojenie na predsedu SMER-u a tak ďalej. Je to z projektu Kočnerova knižnica. Čiže čo budem ďalej hovoriť, je buď citovaním, alebo parafrázovaním týchto informácií, ktoré sú veľmi dôležité, aby sme pochopili, že so súdnictvom treba robiť zásadné zmeny. Polícia zadržala Kočnera v kauze televíznych zmeniek 20. júna 2018. Informácie, že sa tak stane, mala už niekoľko týždňov predtým. Overoval si ich práve u nitrianskeho oligarchu Bödöra. Citujem: „Dostal som takú info, že si majú prísť ráno po mňa. Je to tak, alebo blud?“ pýtal sa Kočner 7. júna krátko pred desiatou hodinou večer človeka s označením Marek Gašparek. Dotyčný mu prisľúbil, že informáciu overí. Keďže mu nikto nedvíhal telefón, Kočnerovi iba odpísal: „Niekto niečo začul a pridal.“ A dodal: „Lebo info prišla z Generálnej prokuratúry.“ Generálna prokuratúra. Marian Kočner. Kočner sa s rovnakou otázkou obrátil krátko pred desiatou hodinou večer aj na Bödöra: „Dostal som takú divnú info, že by ma mali prísť ráno zobrať a že väzba. Sa mi to zdá pritiahnuté za vlasy. Asi by sme to vedeli, či?“ Kočner sa čuduje, že by mohol ho ísť niekto zatknúť a on by o tom nevedel. Odpoveď Bödöra: „Tak to dúfam, že by sme vedeli.“ Na druhý deň ráno policajti zjavne neprišli, krátko pred siedmou Kočner Bödörovi písal: „Dobré ráno, tak zatiaľ je kľud. Dobre, bude veľmi dôležité, dnes bude veľmi dôležitý výsluch Ruska v Banskej Bystrici, kde ukáže dostatok dokumentov z obdobia 1999 až 2001, ktoré jednoznačne dokážu, že mal dva druhy podpisov.“ Policajti si v skutočnosti prišli po Kočnera až o necelé dva týždne v stredu 20. júna. Aj tentoraz sa pochválil, že ich čakal. „Som to vedel tri hodiny vopred,“ napísal Jankovskej, štátnej tajomníčke. 25. júna, teda dva dni po tom, ako ho Špecializovaný trestný súd nevzal do väzby, štátna tajomníčka, momentálne tiež vo väzbe, mu vzápätí odpísala: „Ja som upozorňovala mesiac, pamätáš? A presne sedia osoby aj obsadenie.“ O 10 minút Kočner reagoval: „Viem, bol som nachystaný.“ Kľúčový aktér najväčších káuz posledných rokov sa vtedy snažil bývalú sudkyňu, štátnu tajomníčku upokojiť, aby sa nebála, že sa policajti dostali k ich vzájomnej komunikácii. Jankovská si totiž Kočnera po jeho zadržaní vymazala z kontaktov. Kočner: „Ale ja som mal pri sebe úplne iný telefón, keď ma zobrali.“ O pár dní nato však Kočner múrom Justičného paláca neunikol. Špecializovaný trestný súd v Banskej Bystrici ho totiž nezobral do väzby, rovnako skončil aj ďalší obžalovaný v kauze miliónových zmeniek TV Markíza Pavol Rusko. Keďže prokurátor podal proti verdiktu sudcu Romana Púchovského sťažnosť, vec sa dostala na Najvyšší súd. Akonáhle sa Kočner dostal na slobodu, začal rozhadzovať siete, aby zistil, kto na Najvyššom súde rozhodne o jeho osude. Pri každom sudcovi zisťoval, cez koho by ho vedel ovplyvniť. Ostro sledovanú vec napokon do rúk dostal senát, ktorému predsedal František Mozner, ďalšími členmi boli Anna Šišková a Martin Bargel. Kolotoč lobovania a zháňania informácií sa tak mohol roztočiť. Vtedajšia štátna tajomníčka Monika Jankovská Kočnera promptne informovala, že sudca Mozner je synovcom dlhoročného sudcu a šéfa Združenia sudcov Slovenska Juraja Sopoligu. Citujem: „Synovec Sopoligu, raz som mu zachránila krk,“ napísala Jankovská. Z kontextu nie je zrejmé, koho konkrétne zachránila. Kočner jej o pár minút odpísal: „Sopoliga vyriešený.“ Šéf združenia sudcov Sopoliga sa medzičasom vzdal funkcie sudcu a akékoľvek ovplyvňovanie synovca v súvislosti s rozhodovaním o Kočnerovej väzbe, pochopiteľne, odmieta. Faktom je, že Najvyšší súd napokon poslal Kočnera do väzby, hoci sťažnosti prokurátora Jána Šantu nevyhovel v plnom rozsahu. Citujem: „Obvinený Kočner je stíhaný v troch veciach, ktoré boli spáchané od roku 2006 vysoko sofistikovaným spôsobom a mali v nich byť spôsobené škody, ktoré mnohonásobne prevyšujú hranicu veľkej škody,“ vyhlásil predseda senátu Mozner. Sudkyňu Šiškovú začal Kočner riešiť po Jankovskej aj s Bödörom. „Mám zloženie senátu Najvyššieho súdu. Je tam jeden šéfov človek,“ napísal oligarchovi 26. júna popoludní, pár dní pred zasadnutím Najvyššieho súdu. Pomenovaním šéf označovali vo vzájomnej komunikácii viete koho? Roberta Fica, ku ktorému nemal nitriansky oligarcha ďaleko. Keď sa Bödör pýtal na meno, Kočner pohotovo reagoval: „Šišková, bývalá vyšetrovateľka.“ Vzápätí poslal aj inštrukcie, v ktorých už figuruje aj Jankovská. „Monika je s ňou okej, aj by jej povedala, že ,vedenie´ to dalo Monike na starosť, len aby šéf (Fico) vedel, že to Monika má na starosti. Keby sa Šišková dotazovala a zajtra má mať Monika so šéfom stretko, tak by jej mohol povedať, že nech dozrie na Šiškovú. Ak sa nebude dať Monike povedať aj moje meno, tak nech povie, ak sa, tak nech povie, ak nebude s tým komfortný, tak stačí, nech povie ,dozrie´.“ O deväť minút prišla Bödörova odpoveď: „Zariadené, povie Monike, že to má zariadiť. Teraz som to...“ Čiže žili sme v štáte, kde mafián, trestne stíhaný, ktorý mal byť vzatý do väzby, si dohadoval s oligarchom blízkym vládnej strane SMER a štátnou tajomníčkou ministerstva spravodlivosti za stranu SMER, aby senát Najvyššieho súdu rozhodol v tej kauze v jeho prospech a podľa tej komunikácie ten oligarcha to povedal šéfovi, čiže Ficovi, a šéf povedal štátnej tajomníčke a štátna tajomníčka podľa tých pokynov jednala. No nakoniec, nakoniec to nevyšlo, ale žili sme v krajine, kde bolo normálne, že mafiáni prostredníctvom politikov, oligarchov, sudcov, prokurátorov a policajtov si zariaďovali beztrestnosť. Preto nemôžeme sa tváriť, že nič sa nedeje a súdnictvo potrebuje len nejaké kozmetické reformy. Nie. Súdnictvo potrebuje úplne zásadné systémové a okamžité reformy a nie, nie je to žiadny zásah do deľby moci, do nezávislosti súdnej moci. Je to, naopak, snaha očistiť súdnictvo a dať súdnictvo do poriadku, do takého stavu, v akom má fungovať v normálnej, slušnej krajine. Aj to je dôvod podporiť programové vyhlásenie vlády. Ďakujem. (Potlesk.)