Mihál, Jozef, poslanec NR SR (2016-05-19):
Ďakujem, pán predsedajúci. Takže využil som možnosť ako navrhovateľ, aby som vstúpil do rozpravy. A najmä tú možnosť využívam preto, aby som mohol reagovať na príspevok pána Hrnka a sčasti aj možno pána Čaploviča, našich kolegov, zo strany SMER. Takže ja som to svoje úvodné vystúpenie, kedy som vlastne uviedol návrh zákona, doplnil aj priznaním, tak ako rokovací poriadok káže, že som v tejto veci osobne zainteresovaný, som tu v konflikte záujmov, pretože do Literárneho fondu platím zo svojich autorských honorárov. Pán kolega Hrnko takisto sa doznal, tak ako sa sluší a patrí, že je osobne zaangažovaný, že je v konflikte záujmov, ale on zabudol dodať, že on teda čerpá z toho Literárneho fondu. Ja som si teda naštudoval výročnú správu za rok 2015 a tam som teda s potešením zistil, že pán kolega Anton Hrnko dostal nejaký príspevok za nejaký seminár z Literárneho fondu. Čiže on je teda čerpateľom. No a tu teda pekne vidíme, že v čom vlastne spočíva ten konflikt, doslova a do písmena konflikt záujmov. Ja teda doznávam, že chcem zrušiť povinné odvody do Literárneho fondu, pretože ich musím platiť a nič z toho nemám. No a pán kolega Hrnko sa doznáva, že chce naďalej zachovať povinné odvody do Literárneho fondu, pretože on z nich teda čerpá. No tu krásne vidíte, ako to v tomto našom štáte funguje, Tí, ktorí čerpajú z nejakej hlúposti, tak chcú, aby tá hlúposť zostala zachovaná, a tí, ktorí platia a nemajú z toho absolútne nič, tak, samozrejme, úplne logicky sa snažia, aby platiť nemuseli. Tak, prosím pekne, toto je úplne učebnicový príklad lobingu na pôde Národnej rady. Teda ja lobujem za zrušenie, pán Hrnko lobuje za zachovanie z absolútne pochopiteľných ľudských dôvodov. Vyberte si, prosím vás, tí z vás, ktorí zaangažovaní nie ste, z toho. Ja, mimochodom, odhadujem, že viac by toho malo byť na mojej strane, pretože nepochybujem, že viacerí z vás poberajú nejaké autorské honoráre za prednášky, knižky. Určite nie som sám, ktorý tu niečo píše alebo prednáša, ale keby som si teda naozaj pozorne pozrel výpis z výročnej správy Literárneho fondu, tak okrem pána Hrnka tam zrejme žiadneho iného poslanca ako prijímateľa tých dotácií nenájdem. Takže to je toľko moja poznámka ku konfliktu záujmov nás dvoch, takto to nejako je. A, teraz, pán Hrnko ma opravil, za čo mu ďakujem, že ten rozpočet Literárneho fondu teda nie je vo výške niekoľkých miliónov eur, ďakujem mu za tú opravu, on teda to prezentoval tak, že výška tých dotácií, ktoré Literárny fond poskytuje, je ročne približne 600-tisíc eur. Pozrel som si teda výročné správy za roky 2015 aj 2014, je to skutočne tak, ako povedal pán kolega Hrnko, Literárny fond v týchto dvoch posledných rokoch vyplatil v podobe rôznych dotácií, príspevkov, štipendií, tvorivých pobytov, cien, podpory pri sociálnych situáciách a tak ďalej zhruba 600-tisíc ročne, sedí to, čo už pán kolega Hrnko nepovedal, ale ja som si to teda v tých výročných správach našiel, je fakt, že ročný príjem Literárneho fondu je približne 1,15 mil. eur. Ešte raz opakujem, príjem Literárneho fondu z tých odvodov, ktoré sa tam platia, je 1,15 mil. eur. A z tých 1,15 mil. eur sa necelých 600-tisíc rozdá v podobe rôznych príspevkov umelcom a autorom, čiže približne polovica. Čo sa stane s tou druhou polovicou, ktorú umelci, autori nedostanú? Nuž, ako to je dobrým zvykom, to sa niekde rozplynie, napríklad vyše 250-tisíc eur sa vyplatí na mzdy zamestnancom a predstaviteľom, hej, štatutárom Literárneho fondu, ďalších zhruba 100-tisíc ide potom na povinné sociálne, zdravotné odvody, odpisy, nejaký nákup služieb a neviem čo všetko. Čiže polovica z tých vyzbieraných odvodov sa prepadne pod čiernu zem na réžiu samotnej tejto inštitúcie. Čiže je podľa vás efektívny taký inštitút alebo inštitúcia, ktorá polovicu svojho príjmu dá na svoju réžiu a druhú polovicu vyplatí tým, ktorí tie peniaze majú dostať, na čo ten fond bol zriadený, na čo tá inštitúcia funguje? Keby tu bola debata o zdravotných poisťovniach a sedel by tu pán premiér, rád by som sa ho spýtal, ako to vníma v kontexte toho, že zdravotné poisťovne 3 % z vybratých odvodov môžu použiť na vlastnú réžiu, pričom 97 % musí ísť do zdravotníctva? Literárny fond zo 100 % vybratých peňazí 50 % vráti umelcom a autorom a ďalších 50 % spapá pre vlastnú réžiu. To je z hľadiska efektivity fungovania tejto inštitúcie podľa mňa úplne jasný dôkaz toho, že táto inštitúcia je neefektívna. A bojím sa povedať slová, že je potrebné ju zrušiť. Nech teda zostane, ale nech si ju platia tí, ktorí s tým súhlasia, ktorým to nevadí, ktorí tie príspevky potom aj čerpajú, ale, prosím vás, nenúťte mňa, ktorý to vyhodnocuje ako neefektívne a ktorý z toho nič nemá a nikdy mať nebude, aby som do toho platil povinne. Nech tie príspevky sú dobrovoľné a tí, ktorí teda si myslia, že to má zmysel a zrejme občas aj niečo čerpajú, nech si s tým naložia, ako chcú, ale v každom prípade upozorňujem, že niekto kompetentný na ministerstve kultúry by sa mal zamyslieť globálne nad efektivitou fungovania takej inštitúcie, ktorá 50 % vyzbieraných príjmov minie na svoju réžiu. Aký to, prosím, dáva zmysel? Kde je tu nejaká efektivita, či už tie príspevky sú povinné alebo dobrovoľné. Čo mne vadí konkrétne na Literárnom fonde, a znovu je tu ten konflikt záujmov, je, že tento Literárny fond tie príspevky vypláca najmä skutočne tým literárnym umelcom a hercom, hej, pričom platia tie príspevky aj ľudia, ako sú tvorcovia počítačových programov. A mám za to, že medzi tými softvéristami, tých, ktorí poberajú autorské honoráre za tvorbu softvéru, viete si asi predstaviť, že tie honoráre, nech sa nikto nehnevá, nejakého IT špecialistu, softvéristu, analytika a podobne sú asi vyššie ako možno príjmy toho, kto napíše knižku s 200-kusovým nákladom, keď si pozriete práve, ako sa teda vyplácajú tie dotácie, tie príspevky, no tak nenájdete okrem pár študentov , ktoré dostali nejakú cenu v súťaži, jednoducho nikoho. Čiže ak tu máme sa baviť o nejakej spravodlivosti, tak tá tam jednoducho nie je, pretože je veľmi neprimerané to distribuovanie, pokiaľ ide o tých, ktorí platia, a tých, ktorí dostávajú. A posledná vec, ktorú považujem za úplne zásadnú. Ak tu pán Hrnko obhajuje existenciu Literárneho fondu a ďalších dvoch fondov – hudobný a výtvarný –, lebo inak by kultúra neexistovala, tak ja sa potom pýtam a na čo tu máme ministerstvo kultúry, ktoré má 200-miliónový rozpočet, z ktorého, ako mi kolega Jozef Viskupič vysvetlil, nepochybne 130 mil. ide skutočne do kultúry, tie ďalšie peniaze idú inde. Ale to možno ešte kolega Viskupič vysvetlí presnejšie ako ja. Nespochybniteľne vyše 100 mil. eur ročne ide do tej kultúry. Tak načo tu ešte držíme nejaký de facto povinný fond, kde sa platia povinné dane, ktorého funkciou je to, že ešte teda 600-tisíc nejako prerozdelí. Pozor, 100 mil., to už je vo veľkých nulách, 100 mil. a 600-tisíc, my sa tu bavíme o takej jednej omrvinke oproti tomu veľkému bochníku. A pán Hrnko tvrdí, že keď tá omrvinka sa nejako pridusí, tak kultúra zanikne. Prepánajána, 100 mil. eur máte predsa v rozpočte ministerstva kultúry. A to ešte vynásobte dvomi, lebo tam sú tiež rôzne podivuhodné veci. Takže vám tak bude chýba tých mojich 200 alebo 300 eur, ktoré vám tam ročne platím, pán Hrnko? (Reakcia z pléna.) Naozaj? Viete čo, mojim deťom tých 200 eur chýba, hej. Ak to chýba vám, tak je mi vás ľúto. Podľa mňa kultúra nemá fungovať tak, že tuná sa zavedie zas nejaké výpalné a niekto tam má platiť a nedostáva z toho absolútne nič. Keď platím dane, tak viem, že po tých cestách, nech sú akékoľvek, sa veziem, že tí policajti, nech sú akíkoľvek, ma chránia, dokonca je to tak aj s tou našou armáda, ale keď platím výpalné do Literárneho fondu, tak viem, že z toho nikdy nič mať nebudem ani ja, ani ďalšie tisíce ľudí nič mať nebudú. Ďakujem (potlesk).