Nehézová, Jana, poslankyňa NR SR (2019-05-13):
Vážené dámy, vážení páni, vážená pani ministerka, bolo tu povedané o zdravotných sestrách strašne veľa, preto ja mám potrebu vyjadriť sa, keďže v realite celý svoj život som prežila ako zdravotná sestra. Keď som skončila základnú školu, mala som veľký záujem stať sa zdravotnou sestrou. Tá škola, ako bolo povedané, bola výberová, bol problém sa tam dostať, pretože v Banskej Bystrici sa otvárala jedna trieda všeobecnej zdravotnej sestry a jedna trieda detskej sestry a iné odbory. Na odbor všeobecná sestra sa prijímalo 35 plus-mínus študentov z celého, myslím si, okresu, čiže to bolo dosť málo. Pán Boh chcel, aby som sa tam dostala, takže som sa na tú školu dostala, vyštudovala som, hneď ako som skončila, proces výučby bol tak efektívne využitý aj ten týždenný čas, či už prax, alebo štúdium na tej škole, že môžem povedať, že som prišla do nemocnice na výberové konanie do zamestnania a mohla som nastúpiť ako hotová sestra. Nepotrebovala som nejaké, mala som teda školiteľku, ktorá so mnou robila mesiac a po mesiaci ma postavili do služby samú napríklad do nočnej. Ale boli sme tak vycepovaní z tej praxe, boli sme tak naučení, ako robiť v tej nemocnici, do ktorej som nastúpila aj do práce, že som nemala absolútne žiadny problém fungovať samostatne, pretože sme sa učili systém práce so sestrou na praxi, s učiteľkou na praxi a vedeli sme fungovať samostatne. Nemala som absolútne žiadny problém. Nepotrebovala som ani bakalára, nepotrebovala som ani magistra, ani PhDr., ani žiadne iné tituly ani pred menom, ani za menom. Pracovala som na chirurgickom oddelení, potom po určitom čase som prešla na anestéziológiu a intenzívnu medicínu, čiže ARO, kde som pracovala 10 rokov, čo, si myslím, že je v podstate najťažšie oddelenie v celej nemocnici, kde sestry prichádzajú do styku tak ako s pacientom, ktoré sú najťažšie stavy, tak aj s rôznou technikou, ako sú ventilátory, odsávačky, rôzne snímače, dialýza a rôzne iné veci. A môžem tu vyhlásiť, že ani na jednej vysokej škole ani teraz, ani pred tým sa nikdy nikto neučil používať tieto prístroje. Nikto. Toto vás naučí len prax. Prax vás naučí, ako pracovať. Na žiadnej vysokej škole vás neučia srdečnosť, pokoru a lásku ku svojej práci. Myslím si, že strašne veľa záujemcov je o túto prácu, ale prvé, čo ich odradí, je dĺžka štúdia, 4 roky asistent a ďalšie tri roky bakalár, 7 rokov, aby som sa dostal na úroveň zdravotnej sestry. Keď sa pozrieme na vekovú, vekovú, vekové zloženie sestier napríklad v Banskej Bystrici, teraz momentálne nemám aktuálnu, aktuálnu tabuľku, ale keď som ešte robila, tak viem, že sestra, priemerný vek sestry bol medzi 50 až 60 rokov. A to sú všetko sestry, ktoré študovali systémom tak ako ja. Strednú zdravotnícku školu. Na tej škole boli tak vynikajúci odborníci, tak vynikajúci učitelia a tak vynikajúci lekári, ktorí nám chodili prednášať, že táto škola nám bola úplne senzačná na to, aby sme mohli samostatne pracovať ako zdravotné sestry. A garantujem vám, že dodnes v nemocniciach a väčšina nemocníc funguje na týchto sestrách, a myslím si, že ešte pár rokov a bude taký výpadok len kvôli tomu, že sme zaviedli vysokoškolské štúdium a predĺžili sme lehotu na to, aby sa sestra stala sestrou. Všetky sestry, ktoré so mnou pracovali na anestéziologickom oddelení, 99 %, možno 1-2 prišli z vysokej školy, ostatné všetky sme boli sestry so stredoškolským vzdelaním, ktoré si možno potom popri zamestnaní, pretože nás strašili, že nám dajú výpovede a prepustia nás, tak si popri zamestnaní robili vysokoškolské vzdelanie. Ako dobre viete, sestry sa vzdelávajú popri svojom zamestnaní, pretože musia zbierať 5-ročné, v 5-ročnom období kredity. 50 kreditov majú za prax a 50 kreditov musia nazbierať na rôznych prednáškach a rôznych odborných seminároch. Sestry sa môžu ďalej vzdelávať na špecializačnom štúdiu, ktoré som absolvovala aj ja tu v Bratislave. Takže myslím si, že stredoškolské vzdelanie je najlepším riešením pre tento štát, aby sme dokázali naplniť tú prázdnu dieru, kde nie sú sestry. Čítala som, že už aj v Čechách prišli na to, že potrebujú stredoškolský systém, pretože majú taký istý výpadok, a na celom Západe. Mám veľa spolužiačok, ktoré odišli možno nie hneď po škole, ale niekoľko rokov potom pracovať či do Nemecka, Rakúska alebo aj Maďarska. Nikto nikdy od nich nechcel vysokoškolské vzdelanie, pretože sestry mali vždy svoje dobré meno, pretože sestry vyštudované na strednej škole boli jednotky, sú jednotky a budú jednotky. Preto my a ja osobne s týmto návrhom budem určite súhlasiť a my tento návrh určite podporíme. Ďakujem. (Potlesk.)