Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2011-12-01):
Vážení predkladatelia, vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, kolegovia, chcel by som k návrhu zákona povedať pár slov, keďže som sa väčšinu času podieľal na činnosti pracovnej skupiny, ktorá tento návrh zákona pripravovala. A aj z tejto pozície by som chcel povedať k návrhu zákona tentoraz pár kritických slov, keďže to, v čom je ten návrh dobrý a potrebný, tu už zaznelo. Tá kritika, ktorú z pozície mojich názorov a názorov mojich kolegov z OKS by som adresoval tomuto zákonu, je, že ten zákon je pomerne mäkký. Keby ten zákon mal byť naozaj tvrdý a dôsledný, tak by sa líšil vo viacerých aspektoch, spomeniem aspoň niektoré. Keby bol návrh zákona dostatočne tvrdý, tak by limit pre dlh stanovoval absolútnym číslom, ako je to podobne povedzme v Spojených štátoch amerických. Nie relatívnym číslom ako podiel na hrubom domácom produkte, pretože hrubý domáci produkt rastie obvykle, a tým pádom rastie aj limit na dlh, ktorý je povolený. Po druhé, ak by ten návrh bol dostatočne tvrdý, aj keby sme išli na model relatívneho podielu, tak by nestanovoval horný limit pre túto chvíľu na úrovni 60 percent, tak ako to robia maastrichtské kritériá, a až postupne nastane od roku 2017 v priebehu desiatich rokov jeho znižovanie na úroveň 50 percent. Týmto sa vlastne ústavným zákonom hlásime k tomu, že budeme rešpektovať iba to, čo vlastne vyplýva z našich medzinárodných záväzkov, a až potom postupne, možno niekedy v roku 2027 budeme mať výrazne prísnejšie kritériá. Napriek tomu, zaplať pánboh aj za to, že sme sa dokázali dohodnúť aj na tomto mechanizme alebo aspoň na tomto mechanizme, že vyjdeme z vyššej hranice, ten vankúš bude na začiatku väčší a potom sa bude zmenšovať. Tretia vec. Keby ten návrh bol naozaj tvrdý, tak by vyrovnaný rozpočet zavádzal ako pravidlo, nie ako sankciu za porušovanie pravidiel. Je mi jasné, že nemožno z roka na rok dospieť k vyrovnanému rozpočtu, ale podobne ako v tom predchádzajúcom prípade, tiež by sme si mohli stanoviť, že prídeme v nejakom období do tej úrovne, že bude rozpočet vyrovnaný, a to bude pravidlo. Pretože vyrovnaný rozpočet je niečo prirodzené, niečo normálne, to, čo domácnosti v takom režime fungujú, a každý vie, že sa môže prikryť iba takou perinou, akú má. V tomto návrhu je to chápané ako trest. A po štvrté a posledné. Myslím si, že nemalo by byť rovnako jednoduché znižovať dlh alebo znižovať deficit spôsobom, keď sa zvyšujú dane, teda príjmy rozpočtov, alebo sa znižujú výdavky. Myslím si, že tieto dve cesty by mali byť rôzne náročné a zvyšovanie dlhov, zvyšovanie daní a vyššie zaťažovanie obyvateľstva by malo byť náročnejšie než znižovanie výdavkov a obmedzovanie sa štátu samého. Napriek vysloveným výhradám a napriek presvedčeniu, že ten zákon by mohol z vecného hľadiska byť tvrdší a zásadnejší, a ja podobne ako predrečníci verím, ako rečníci, ktorí budú nasledovať ešte po mne, ten návrh zákona vítam a podporujem. A rovnako som k tomu pristupoval aj v diskusiách na pôde pracovnej skupiny, ktorá návrh pripravovala. Stáli sme tam vlastne pred otázkou, či chceme dospieť k zhode, a ten zákon teda bude kompromisnejší a mäkší, ale bude ho možné prijať ako ústavný zákon, ktorý bude prijatý zhodou naprieč celým politickým spektrom, alebo budeme trvať na tom, že ten zákon bude tvrdší, a verím tomu, že v rámci vládnej koalície by sme sa dokázali dohodnúť na o niečo tvrdšom variante zákona, aj keď asi nie tak tvrdom ako som tu teraz načrtol, ale potom to bude zákon obyčajný, zákon, ktorý bude možné kedykoľvek budúcou vládnou garnitúrou zmeniť jednoduchou väčšinou, a nikto sa tomu nebude môcť čudovať, ak ten zákon bude prijatý bez toho, aby s tým súhlasila aj súčasná opozícia. Napriek mojej predstave, že zákon mohol byť tvrdší, som presvedčený, že sme sa rozhodli správne a že bude dobré, ak tento parlament prijme ústavný zákon o rozpočtovej zodpovednosti, že to spätne bude jedna z vecí, keď sa budeme ohliadať na toto volebné obdobie, s ktorou budeme všetci spokojní. Chcem teda povedať, že poslanci za OKS tento návrh podporia. Ďakujem.