M. Kondrót, poslanec: (2006-04-21):
Z pohľadu odborníkov Smeru na danú problematiku plní ÚRSO podobnú či analogickú úlohu na trhu sieťových odvetví ako Národná banka na finančnom trhu. Jeho činnosť má rovnako veľké celospoločenské dopady ako činnosť Protimonopolného úradu či Ústavného súdu. Predstava, že člen Ústavného súdu nesplní na túto pozíciu kvalifikačné predpoklady, právnikom asi nepripadá smiešna. Ostatná časť populácie tomu však až taký význam neprikladá. Po rokoch znásilňovania práva priamo v Národnej rade si zvykli. Bežný občan viac-menej nevenuje pozornosť tomu, či členmi Bankovej rady Národnej banky sú ľudia, ktorí v čase menovania nespĺňali zákonom stanovené podmienky, a to ani v prípade, ak ide o pozície viceguvernéra. Ani sa im nečudujem. Na to je predsa poslanecký zbor, nie zle platený. To je totiž práca nás, poslancov, aby inštitúcie, ktoré majú byť nezávislé, nezávislými skutočne boli. Je to naša práca, aby do inštitúcií životne dôležitých prišli ľudia s morálkou, zodpovedajúcou kvalifikáciou a primeraným pracovným výkonom, schopní tieto inštitúcie vybudovať či ďalej rozvíjať. Nezávislosť týchto inštitúcií či ich činnosť, ide skôr o tých, ktorí sú práve pri moci, je o tom, či jej podľahnú a zneužijú na partokratické ciele úzkych skupín. Tomu potom logicky zodpovedajú i výsledky práce týchto inštitúcií, často „nezávislých“. Okrem toho v štáte, ktorý je známy nízkou kvalitou svojho právneho prostredia a logicky preto vysokou korupciou a klientelizmom, je nezávislosť nezávislých inštitúcií len iluzórna. Na jeho trhu totiž neplatia pravidlá trhu, ale skôr pravidlo: Korumpuj alebo zhyň. A s týmto pravidlom sa nám, vážené kolegyne, kolegovia, nepodarilo veľmi pohnúť. Snáď to bude v ďalšom volebnom období a v novej mocenskej zostave a s novým zložením parlamentu. Vrátim sa však k činnosti ÚRSO, v akom prostredí pracoval tento regulačný orgán odhliadnuc od deficitu právneho štátu, korupcie a klientelizmu. Pracoval v turbulentnom politickom prostredí, v prostredí stálych personálnych výmen na ministerstve hospodárstva. Len za toto skrátené volebné obdobie sme mali česť mať troch ministrov. Vláde stále chýba hospodárska politika, o energetickej politike ani nehovoriac, lebo strana Smer – Sociálna demokracia za energetickú politiku nepovažuje privatizáciu sieťových odvetví s tézou, že štát je zlý vlastník. Nakoniec, úrad sám vznikal a budoval sa v čase nekoncepčnej a divokej privatizácie, nekoncepčnej privatizácie, samozrejme, z pohľadu celospoločenského. Z pohľadu osôb reprezentujúcich súčasnú vládnu moc išlo o koncept premyslený, hoci nadmieru egoistický. Úrad vznikal v atmosfére preberania právnych a trhových konceptov Európskej únie. Tie však tiež nie sú ani ustálené, ani vyvážené, ani definitívne. A neprospievajú všetkým štátom rovnako. Musím povedať, že niet pochýb o tom, že členovia regulačnej rady nepôsobili len pod tlakom nepriaznivého spoločenského prostredia a pod tlakom účastníkov trhu, ale i pod tlakom privatizácie chtivých členov vlády. Tomu logicky zodpovedali i tlaky na obsadzovanie členov regulačnej rady. Ak k tomu pridáme neregulovaný vývoj na svetových komoditných burzách s palivami, vidíme, že priestor Úradu pre reguláciu sieťových odvetví bol pomerne úzky. Preto ťažko hovoriť o jeho nezávislosti, pretože ak ministri národu vopred zvestujú ceny elektriny či plynu, buď sú nekompetentní alebo priamo deklarujú, že regulátora ovplyvňujú. Z tohto pohľadu hodnotiť činnosť úradu je veľmi ťažké. Možno len konštatovať, že má veľmi ďaleko od nezávislosti, a to najmä preto, že naši reformátori spoločenským procesom ani trhu veľmi nerozumejú, nepoznajú jeho limity a nechápu dôležitosť regulátorov ako nezávislých inštitúcií dohliadajúcich nad regulárnosťou trhovej hry. Aby regulačné orgány plnili svoju úlohu, musia byť nezávislé a personálne správne nadimenzované, nezávislé minimálne ako Národná banka Slovenska. Potom môžeme riešiť problém metodík a spravodlivých pravidiel, ktoré treba na trhu sieťových odvetví nastaviť. Na to je však nutná kompetentná vláda s jasnou hospodárskou víziou a ťahom na budovanie právneho štátu a odstraňovanie korupcie a klientelizmu. Dovtedy, kým to tak nebude, budú naše regulačné orgány len ostrým stretom záujmových skupín, tak ako to bolo v poslednom období. V tejto súvislosti mi dovoľte zaželať novému predsedovi Úradu pre reguláciu sieťových odvetví pánovi Karolovi Dvorákovi dostatok síl na odolanie lobistom či už zo súkromnej alebo štátnej sféry, aj napriek nepriaznivým vonkajším okolnostiam na dôrazné budovanie nezávislosti regulačného úradu, na čele ktorého stojí. Ďakujem za pozornosť.