Blahová, Natália, poslankyňa NR SR (2018-05-23):
Vážené dámy, vážení páni, po roku sa opäť stretávame nad správou komisárky pre deti. Úvodom, pán spravodajca, dávam procedurálny návrh, aby Národná rada vrátila komisárke Tomanovej správu na dopracovanie. Aj v prípade, že tento procedurálny návrh by nejakou náhodou prešiel, neočakávam, že situácia okolo činnosti komisárky by sa nejak významne zmenila. Preto dávam druhý procedurálny návrh, aby Národná rada Slovenskej republiky vrátila strane SMER – SD komisárku pre deti. V roku 2017 vláda Slovenskej republiky schválila správu Slovenskej republiky o implementácii Dohovoru o právach dieťaťa aj so záverečnými odporúčaniami Výboru OSN pre práva dieťaťa. V správe stojí: „Výbor vyjadruje ľútosť nad tým, že kritérium politickej nezávislosti nie je zakotvené v tomto zákone a nebolo podporené pri voľbe prvého komisára dňa 2. decembra 2015. Výbor je ďalej znepokojený a) tvrdeniami, že práva detí sa porušujú v detskom domove, ktorý sa nachádza na adrese trvalého pobytu zvolenej komisárky; b) rozšírením monitorovacích inštitúcií v zmluvnom štáte bez snahy upevniť ich nezávislosť a zosúladiť ich s Parížskymi zásadami. 12. V zmysle svojho všeobecného komentára č. 2 o úlohe nezávislých inštitúcií pre zachovávanie ľudských práv výbor odporúča, aby zmluvný štát a) zabezpečil nezávislosť inštitútu komisára pre deti v zmysle procesu jeho zvolenia, financovania, mandátu a imunity s cieľom garantovať plný súlad s parížskymi zásadami. Komisárovi pre deti sa odporúča, aby požiadal Medzinárodný koordinačný výbor národných inštitúcií pre ľudské práva o posúdenie nezávislosti v zmysle Parížskych princípov.“ Ja sa pýtam, či ste požiadali. „c) v plnom rozsahu a nestranne prešetril tvrdenia týkajúce sa súčasnej komisárky pre deti a zabezpečil, aby nasledujúce voľby spĺňali požiadavky pre politickú nezávislosť a profesionálnosť.“ Okrem zaujímavej osobnosti komisárky, ktorej sa správa OSN venuje hneď v úvode, opakuje sa v nej niekoľkokrát nasledovná uvádzacia veta: „Výbor naliehavo žiada zmluvný štát, aby:“ – za dvojbodkou nasleduje poukázanie na zlé podmienky, ktoré vytvára štát pre slovenské deti a nasleduje odporučenie pre konkrétneho gestora, teda ministerstvo alebo úrad, ktorý má zjednať nápravu. OSN poukazuje na existujúcu diskrimináciu detí na základe rasy, na základe inakosti vo všetkých formách. Má to dopad na právo detí na vzdelanie, na ich právo na zdravotnú starostlivosť, na uplatňovanie princípu najlepšieho záujmu dieťaťa a skrývanie sa za jeho pseudovýklady. Nariaďuje, aby sme odmietli a dôrazne zakročili proti násiliu páchanému na deťoch, a to na každom poli, či už v rodinách, inštitúciách alebo policajnými zložkami. Výbor OSN je znepokojený zo stavu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately a tým, že štátne orgány nedostatočne realizujú prevenciu pred vynímaním detí z rodín nad tým, že kontroly nad inštitúciami sú realizované len formálne a napriek deklarácii Slovenska o deinštitucionalizácii starostlivosti o deti sa namiesto rodín umiestňujú do zariadení. Správa OSN obsahuje 66 tematických bodov, pod ktorými sú ďalšie desiatky až stovky odporúčaní pre Slovensko. Nebudem menovať všetky. Ich množstvo však hovorí o tom, že v ochrane práv detí Slovensko doposiaľ skutočne je zaradené medzi štáty, ktoré nie sú na tomto poli vyspelé, a reálne dodržiavanie Dohovoru o právach dieťaťa Slovensko iba deklaruje a nenapĺňa. Ak si myslíte, že komisárka pre deti sa vo svojej správe venuje týmto prioritným oblastiam, týraným deťom, deťom ohrozeným chudobou, deťom v osadách, deťom s postihnutím, nenájdete v správe nič alebo nič nehovoriace floskule. Komisárka sa naopak rozsiahlo venuje takým ožehavým témam, ktoré ohrozujú práva dieťaťa, akými sú napríklad obezita. Komisárka navrhuje napríklad tieto opatrenia: – kontrolovanie pitného režimu detí, – posudzovať energetickú a biologickú hodnotu stravy, – kontrolovať pestrosť stravy, – realizovať monitoring telesnej výchovy. A ja sa pýtam, čo to má spoločné s právami dieťaťa a s kompetenciou komisára. Pýtam sa, ktorému orgánu štátnej alebo verejnej správy adresovala komisárka svoje odporúčania. Naopak, nepovšimla som si interes o stravnú jednotku pre deti v zariadeniach, a či, alebo analýzu situácie od posledného monitoringu verejnej ochrankyne práv pani Dubovcovej, kedy deklarovala, že situácia je v zariadeniach zlá, stravná jednotka nepostačuje. Teraz z tejto stravy sa nedozvedáme, či sa situácia zhoršila, zlepšila, komisárka sa problémom vôbec nezaoberá. Ďalšou témou komisárky boli napríklad úrazy. Odporúčania komisárky sú napríklad: – dohliadať na bezpečne zatvorené okná, stav podlahových krytín a vhodnú obuv pre deti v období rozvíjajúcej sa motoriky, – pre batoľa – odporúčanie ďalšie – pre batoľa je nebezpečný aj obrus na stole, môže zaň potiahnuť a strhnúť na seba napríklad vriacu kávu, – zaujímavé odporúčanie – vhodnou formou neustále viesť dieťa k bezpečnému zvládaniu životných situácií, – nikdy nenechať dieťa doma samotné, aj v prípade, keď tvrdo spí, – nenechávať v dosahu detí zbrane, nože, zápalky, zapaľovače, sviečky, chemikálie a horľaviny. Opäť moja otázka. Ktorému že orgánu štátnej a verejnej správy odkazujeme, aby nenechával dieťa doma samotné v prípade, že tvrdo spí? Ste skutočne presvedčená, že takéto opatrenia spadajú do vašej kompetencie? Ak by ste si tému naštudovali dôsledne, vedeli by ste, že najvyšší počet smrteľných úrazov detí sa týka dopravných nehôd a utrpenia. O tom v správe vôbec nič nenájdeme. Komisárku zaujal aj psychický stav detí. K tomu nasledovali odporúčania typu: – poskytnutie pocitu bezpečia a istoty od útleho veku, – rozvíjanie empatie a prosociálneho správania, – vytváranie príjemného a podnetného prostredia v školách. Ďakujeme za veľmi konkrétne odporúčania. Naopak, nepovšimla som si analýzu úrovne starostlivosti o deti s duševnými poruchami alebo s psychiatrickými diagnózami, prípadne analýzu dostupnosti terapeutov v zariadení, v stacionároch alebo kvalitu poskytovanej zdravotníckej starostlivosti pre deti s duševnými poruchami, resp. s psychiatrickými diagnózami. Nepovšimla som si, že by ste sa zaoberali integráciou detí s takýmto hendikepom. Komisárka vo svojej správe rieši aj závislosti spôsobom jej vlastným. Odporúča napríklad: – podporovať u detí aktívne využívanie voľného času, a to najmä fyzickou aktivitou formou organizovanej alebo neorganizovanej športovej činnosti, záujmovou činnosťou v rôznych krúžkoch, pohybom na čerstvom vzduchu, napríklad pri turistike, prípadne vykonávaním rôznej spoločenskej činnosti, vykonávanej v čo najvyššej miere vonku a spojenej s pohybovou aktivitou. Hovoríme o závislosti detí. To vážne takto komplikovanú tému uchopíme pomocou insitnej slohovej práce? Následne sú tam capnuté i nelátkové závislosti, no ale to ste asi tam dali po ceste do podateľne, pretože sa v správe obmedzujú len na jednovetné definície a opäť insitné odporúčania. A pri gamblingu sa mi najviac páčilo toto odporúčanie: „nehrať“. Za závislosť považuje komisárka aj sledovanie televízie a mobilomániu. Takéto odporúčania k nasledovnému problému: – nastavenie pravidiel v rodine o používaní mobilných zariadení tak, aby neohrozovali dieťa pri dôslednej kontrole rodičom a ich dôslednom obojstrannom dodržiavaní pravidiel. Pani komisárka, vy máte chrániť deti v prvom rade pred orgánmi štátnej a verejnej moci a verejnej správy a ochraňovať ich práva, nie montovať sa do rodín, do ich pravidiel, ba nebodaj čosi rodičom odporúčať. Rozumiete vôbec pojmu ľudské práva, práva dieťaťa? Hlboké neporozumenie vášho poslania demonštrujete najmä tým, čo robíte. A musím povedať, že píšete lepšie, ako robíte, takže mieru zúfalstva si vie každý poslucháč predstaviť. Správa nás zoznamuje aj s podnetmi. A teraz, tomu neuveríte, citujem: „Komisárku znepokojujú možné škodlivé následky nelimitovaného elektromagnetického žiarenia, ktoré sa môžu produkovať z rádiokomunikačných stavieb mobilných operátorov umiestnených v blízkosti zdržiavania sa malých detí.“ Ktovie, čo na tento problém hovoria napríklad deti v osadách. Namiesto toho, aby sa komisárka nechala individuálne edukovať odborníkmi na danú problematiku, zoznamuje nás práve so svojimi fóbiami. Možno na budúcu schôdzu príde v alobalovej čapici. Pri téme šikana zo správy sme sa dozvedeli, že komisárka osobne vypočúva deti a na základe týchto jej neodborných zásahov bez intervencie odborníka, psychológa si vymáha intervencie školy podľa svojich predstáv. Škola potrestala podľa správy chlapca, ktorý šikanoval, no komisárka žiadala potrestať aj toho, ktorý bol šikanovaný. Neuveriteľný amaterizmus a zneužívanie peňazí daňových poplatníkov. Doplácajú na to deti. Monitorovanie dodržiavania práv v detských domovoch. Najväčším zistením nedostatkov bolo podľa komisárky nejednotnosť vedenia spisovej dokumentácie. Podotýkam, že sa tvárime, že kontrolujeme dodržiavanie práv detí. To, že počet profi rodín v detských domovoch dlhodobo klesá a teraz je za poslednú dobu najnižší, odkedy bola, bolo profi rodičovstvo v zákone zavedené, nie je nikde v správe spomínané. To, že maličké deti v detských domovoch sú ďalej a stále na skupinách, čo tu nebolo roky, v správe nie je spomínané. Ani dopady inštitucionalizácie takýchto malých detí na ich psychiku a ďalšie zdravie. Monitoring zariadení sociálnych služieb pre deti. No zistené deklaruje závažné nedostatky vo vybavení, v priestorovej nedostatočnosti, v ohľadoch na súkromie, bezpečie detí s postihnutím, v neodbornosti personálu, v neodbornosti starostlivosti o deti. Z opatrení sa však nedozvedáme, aké podnety, v akom objeme a komu adresovala komisárka, a teda akým konkrétnym spôsobom prispel tento monitoring k zlepšeniu alebo priamo k ochrane práv detí. Dodržiavanie práv v resocializačných zariadeniach. Komisárka zistila existenciu medzistrediskovej dohody, ktorú zákon vylučuje. Zistila nedodržiavanie minimálnych požiadaviek na ubytovanie, zistila tiež detskú prácu, opäť sa nedozvedáme, či vôbec iniciovala kontroly, či podávala vo veci podnety alebo trestné oznámenia, tak ako jej ukladá zákon. Medializácia detí. Moralizovanie komisárky Tomanovej je úbohé, nakoľko ona sama za svoju krátku, ale hlučnú dobu pôsobenia opakovane poškodzuje deti zverejňovaním ich identity a rodinných problémov. Naposledy dokonca cez tlačovú agentúru publikovala hoax, kde identifikovala konkrétne dieťa. V tomto smere je vyslovenou drzosťou, že do správy napísala nasledovné: „S ohľadom na ich vysokú citlivosť nie sú a nebudú informácie uvedené v konkrétnych podnetoch, ktoré komisárka rieši, sprístupňované médiám a novinárom. Zákon o komisárovi pre deti hovorí, že postupom pri vybavovaní podnetu nemôžu byť ohrozené práva a právom chránené záujmy podávateľa podnetu. Zákon tiež hovorí, komisár je povinný zachovávať mlčanlivosť o skutočnostiach, o ktorých sa dozvedel pri výkone svojej funkcie, ak povinnosť mlčanlivosti ustanovuje osobitný predpis. Povinnosť mlčanlivosti podľa prvej vety sa vzťahuje aj na zamestnancov úradu komisára.“ Bohužiaľ, vybavovanie podnetov komisárkou Tomanovou má dopad výhradne na ohrozovanie práv dieťaťa. Čo teda robiť, keď komisár, ktorý má strážiť práva dieťaťa, je sám zdrojom problémov? A čo nám vie komisárka povedať v súvislosti s odznenými citáciami zákona a jej vyslovene nepríčetnému zneužívaniu Tlačovej agentúry Slovenskej republiky, cez ktorú vyniesla detaily prípadu a klamlivé informácie, ktorými identifikovala dieťa v núdzi a zásadným negatívnym spôsobom ovplyvnila situáciu v neprospech dieťaťa? Komisárka 63-krát vstúpila do súdnych konaní. V absolútnej väčšine medzi rozvádzajúce sa páry, ktoré sa sporili o zverenie dieťaťa do starostlivosti. Kompetencie komisárky sú vyslovene naviazané na vplývanie kontrol a na kontrolu orgánov štátnej správy a na dozeranie nad dodržiavaním práv dieťaťa, nie za peniaze daňových poplatníkov robiť rozvodového právnika a trmácať sa po súdoch s nekompetentnými odporúčaniami pre sudcov, ktoré v konečnom dôsledku ublížia deťom. Táto činnosť nemá s ochranou práv dieťaťa nič spoločné. Je to rýpanie sa v posvätnom súkromí jednotlivých rodín. Záverom komisárka uvádza, že obdržala aj niekoľko kópií listov pôvodne adresovaných aj poslancom a poslankyniam Národnej rady s kladným hodnotením práce a poskytnutia pomoci deťom, a to aj v nadväznosti na prerokovanie správy za rok 2016, ktorými občania reagovali na neoprávnené útoky vybraných poslankýň na činnosť komisárky. Zrejme budeme márne volať po sebareflexii komisárky a zamestnancov jej úradu, ale považovať kritiku zo strany poslancov, ktorým sa zo svojej činnosti zodpovedá za neoprávnené útoky, to je jednoducho bezbrehá arogancia. Citujem: „Osobitnou agendou komisárky v roku 2017 boli prípady generačnej chudoby detí, nedostupnosti bývania alebo aspoň prístrešia.“ O tom sa dozvedáme na poslednej strane jednou vetou, teda nevedno, akým spôsobom a rozsahom sa komisárka problému venovala, obsah správy o ničom takom nesvedčí. Správu hodnotím ako veľmi nekvalitný materiál o veľmi nekvalitnej práci. Bohužiaľ, existencia úradu komisára pre deti ničím neprispela ku kvalitnejšiemu životu detí na Slovensku. Hovoríme teda o plytvaní financií občanov Slovenskej republiky. Ďakujem veľmi pekne. Verím, že pán spravodajca si poznačil oba moje procedurálne návrhy, teda s dôrazom na ten druhý. Ďakujem veľmi pekne.