Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-05-29):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, ktovie, kde ste boli, pán minister, ste neboli na interpeláciách, ja som vás spomínal. Nerád hovorím o ľuďoch, ktorí nie sú, viete, to sa nepatrí, ale tak boli ste ospravedlnený, tak verím, že činnosť, ktorú ste vykonávali, bola pre blaho ľudu tejto krajiny. Prosím vás, takto, ja to skúsim, vidíte, prídete aj zajtra, čiže na mne to nestojí, nepadá, či budem hovoriť päť minút, či tri, či sedem, ale jedno viem určite (reakcia z pléna), určite zajtra o jedenástej budeme hotoví, čiže platí to, čo som povedal, a tak ten odhad bol úplne správny, že zajtra bude o čom hlasovať, ale priepustku ste dostali. (Reakcia ministra.) Nebudete mať, pán minister, také dlhé záverečné slovo, že by ste to potiahli do jedenástej, to viem určite, ale možno v tom záverečnom slove poviete, čo by mohlo byť zmyslom celého tohto už aj môjho opakovaného vystúpenia, aj takého trápenia, že v tom záverečnom slove poviete ako chlap, a poviete, viete čo, teraz sme to nestihli, lebo sme primárne chceli riešiť Košice, nemusíte vôbec, vôbec si na to nepotrpím, že sa tu budem potom dobýjať, že ako sme vás načapali, nenačapali, úplne jedno. Nie, vy proste; nestihli sme to, primárne sme chceli riešiť Košice, sfokusovali sme sa na Košice, ale vám tu prehlasujem ja ako minister životného prostredia, že do pol roka a jedného dňa; nie do roka, to je moc, to už by ste zabudli; do pol roka a jedného dňa je tu poslanecký alebo vládny; to je úplne jedno, aj vládny by ste stihli cez MPK prehnať; zákon, ktorý upraví náležitosti, naše otvorené položky, tak to nazývajme, lebo naše otvorené položky voči občanom sú v Detve a v Kremnici. Tam je zlato, ktoré chcú ťažiť tak, ako už neťažia v Nigérii, viete, to je to, čo som hovoril v mojom prvom vystúpení. Keby sme boli tak požehnaní, že máme také žily, že tam prídete, kopnete, cez tunel vyveziete vozíkom, nikto nepovie pol slova. Ale keď to máte v takej koncentrácii, že technologicky ho môžete spracovať na to, aby sa to vôbec oplatilo, aby to malo zmysel len kyanidom, tak, prosím vás, už aj v Nigérii s tým majú problém. Takže tam máme otvorené položky a pre toto všetko to malo zmysel, ak to zo seba dostanete. A ja by som pre Detvancov povedal, ja to pokúsim sa zrekapitulovať, lebo naozaj je to ťažké a náročné. Pre Detvancov, pre Kremničanov má zmysel, počúvajte prípadne dobre, alebo si to niekde možno napíšem, možno nie, bohvie, že čo povie, si zoberie na seba ten záväzok, ak ho nezoberie ten záväzok, tak potom by som bol veľmi opatrný a šípil by som za tým nejakú kuleu. Lebo to z pohľadu taktiky a stratégie je veľmi problematické, lebo ak to už raz povie za týmto ambónom, že to urobí, tak už plus-mínus, i keď je to minister za SMER, by sme mohli tomu veriť, že to akú-takú váhu má. Obzvlášť, keby sme to dali do polohy, že je to slovo chlapa, však? Tak som zvedavý, ale čože ja, ale Detvanci, ale mne naozaj záleží na tom, aby z nás nerobili indiánov, aby neťažili v Detve, kde chodíme Jánovi Senkovi na festival, aby vedľa nebola halda hlušiny a čakali sme, či to pustí alebo nepustí. Teraz som mu nepomohol, ale ja som tam bol iba raz. Rekapitulácia je v tom, vážení ľudia, vec sa má tak, celé to, či sa bude ťažiť, alebo nebude ťažiť zlato, lebo teraz hovoríme, že sa ne...; a dali sme mohutný inštitút o uráne v Košiciach, lebo Košice sú tu priorita, vieme prečo. Ak sa chceme teda vrátiť k tomu, že chceme, lebo je tu vôľa dať tam aj zlato, a to nevyriešite v zákone o RTVS alebo v zákone o olympijskom výbore, to, či sa bude ťažiť zlato kyanidovou metódou v Kremnici a v Detve, vyriešite len buď v geologickom, alebo banskom zákone. Obidva zákony sú teraz otvorené, obidva sú teraz otvorené, dokonca v skrátenom konaní a zajtra o nich budeme hlasovať. Takže jediná šanca pre Detvancov a Kremničanov, aby sa teda nerealizovalo to, čo sa chce, je cez tieto dva zákony. Nie cez zákon o olympijskom výbore, fakt. Pán minister sa nechal včera nachytať, keď sme my prejavenú vôľu, tak, samozrejme, to poňal politicky, možno aj niektorí z nás, to je jedno, však kľudne to mohli dať, pani Magda to mohla dať, kľudne mohla ona dať ten pozmeňovák, to je jedno. Vy ste povedali, že zlato treba riešiť, že nie vo vašom zákone geologickom, ktorý vy dávate, ale v banskom. A bolo dobre povedané, že ale, preboha, však otvárate aj banský zákon. Čiže naozaj, vážení kolegovia, dneska na tejto, ja neviem, koľkáta je, 34. schôdza, 35., v rámci 35. schôdze mohla byť Detva a Kremnica vyriešená, mohla byť Detva a Kremnica vyriešená, lebo nijako ináč, len cez tieto dva zákony to vyriešite. Nebude, podľa vyjadrení ministra a celkovej atmosféry nebude, zapichnú a prezentácia, možno by nestihli ísť na dve zhromaždenia oslavné s balónikmi, s balónikmi a neviem čo, že aj do Detvy, aj do Košíc, čiže, a to je to. Teraz že čo môžu byť alternatívy, že teda si to chceli rozdeliť, vychutnanie toho, tej slávy, že teda budú Košice, všetko prebehne, ako má, tam to zvykne trvať aj dlhšie, tak nech aj tri dni sa hoduje a potom ešte repete a dáme Detvu a Kremnicu. Ale hovorím, stále je to pre tých ľudí dobré, len ich držíte v napätí. Ale to moje určité, nie že podozrenie, ale alternatíva tu existuje, pokiaľ nepoviete v záverečnom slove, že garantujete, že to tu bude, že sa môže s tými Detvancami a Kremničanmi vypiecť, lebo úplne hrozivo visí nad celým tým procesom to odložené konanie do 2016. Lebo to nebolo len tak odložené do 2016, decembra 2016 po voľbách. Tam by som, Kremničania, Detvanci, na toto upozorňoval, že ak hovorím, môj odhad je niekde na úrovni tohto roka, ak nie, tak potom to pôjde s vami prudko dole a komunikačná stratégia sa začne nastavovať tak, že Dzurinda alebo ja neviem kto ešte, Mečiar možno dokonca, neviem. To už je jedno, že celé to bude vyospravedlnené, že oni došli až tak ďaleko, lebo Dzurinda, alebo Mečiar, a oni už aspoň Košice zachránili. Pozor, na to, vážení, pozor na to a nedajte sa, nedajte sa, aj keď tuná minister dneska povedal, čo povedal. Ste ma prekvapili dnes, nič v zlom, ste ma prekvapili, lebo to politicky nebolo dobre, to by ani Biľak nepovedal, alebo kto to vtedy bol, ten Jakeš to vtedy povedal, nie, že keď začali protestovať, že „co chtějí“ (povedané so smiechom), to také povestné bolo. (Reakcia z pléna.) To bolo, tí, čo to kričali, ale Jakeš to nejakým spôsobom komentoval, tak pamätné. Viete, že dospieť, teraz máme 25. výročie novembrovej revolúcie, vy ste minister sociálnej demokracie, sme členmi Európskej únie a aktivistom, ľuďom, ktorí niečo robia vo veci, ktorá ich trápi, povedal, že trpáci, trpáci, trpáci, trpáci, ktorí rozdávali jódové tabletky. To je podľa mňa mimoriadne, pre mňa vyrušujúce, viem, že pre niekoho chichi, ale mu dal, nech sa páči. Nie je to, to svedčí o určitej firemnej kul..., tam ste prestrelili, pán minister! Ja neviem, či sa tu budeme doťahovať o prepise alebo nie o prepise, hej? Pozrite sa, mňa z toho hlava nebolí. Pravdou je to, čo som povedal v mojom prvom vystúpení ešte pri prvom čítaní. To, že Košice vyzerá, že sa im pomôže, treba vďačiť veľa ľuďom. V prvom rade tam treba tých ľudí, ktorí aj nám poslali tie plagáty, ktoré sme my rozdávali pred tou železničnou stanicou a mali obrovský úspech. Pán Rovinský a spol. Pán Poláček, ja neviem, nechcem nikoho zabudnúť. Tam bolo x ľudí, ktorí sa tomu dlhodobo venovali. A kto im to platil? A niekto hneď, a všetko niečo stojí. Chudákom. Ja im aspoň takto, takýmto spôsobom ďakujem a som rád, že som mohol byť čiastočne účastník toho. Že sme rozdávali akože jódové tabletky ľuďom v bratislavskej železničnej stanici, ktorí išli na rýchlik do Košíc. A ja vám poviem: Malo to obrovský úspech. Možno aj to bola jedna z kvapiek, ktorá vás dohnala k tomu, že ste sem prišli. Že sme si za to zaslúžili nazvanie trpáci, nech sa páči, pán minister. Nech sa páči. Pán minister, ak som ja pre vás trpák, ja už s tým nič neurobím. Ale prosím vás pekne, ak by ste náhodou mali pocit, že ste prestrelili a mojej 17-ročnej dcére, ktorá je plná chuti, plná ideálov, plná chuti po živote, keby ste mali, predsa si poviete, že teda to asi fakt vám uletelo, tak verte, že ja jej to odkážem. Lebo mne už, ja už som starý, mňa už z toho hlava bolieť nebude. A ona má sedemnásť rokov. A nezaslúži si za to, že rozdávala vo voľnom čase po škole letáky o uránovej hrozbe, aby jej niekto povedal, že je trpák. Fakt. To už nechám na vás, pán minister. Vážení, ak sa mi to podarilo, som rád, ak nie, môžme si to zrekapitulovať. Dôležité pre Kremničanov a Detvancov je, aké záverečné slovo pán minister povie. Pre túto chvíľu. Lebo už sa nič neudeje v tomto zákone. Ak to z neho vytrieskate, keď Senko zabojuje a bude tiež teda tlačiť na pílu, lebo potrebujete dostať slovo a keď ho nedostanete, tak by vás to malo ohromným spôsobom vyrušiť, lebo to môže znamenať a byť predzvesťou obrovského problému. Ak ho dostanete, nech si to užijú. Nech si užijú dvakrát tú slávu, nevadí. Všetko jedno, lebo tam tým ľuďom sa pomôže. Ale hovorím. Výsledkom tohto celého nášho trápenia by malo byť konštatovanie a prehlásenie ministra životného prostredia v záverečnom slove, že do určitého obdobia, do pol roka, do dňa, do určitého obdobia sem príde. (Reakcia z pléna.) Sem príde, to nemusíte ma dopĺňať, pán minister, hovorím, nechajte to, už to zvládnete nejakým spôsobom. Príde zmena návrhu geologického a banského zákona, vážení. Iba týchto dvoch. Žiadneho iného. Ďakujem pekne.