B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-09-23):
M. Beňová, poslankyňa: Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predseda, pán predsedajúci, ctené kolegyne, vážení kolegovia, členovia vlády, máme dnes pred sebou rozpravu o návrhu Zmluvy zakladajúcej ústavu pre Európu, návrh, o ktorom budeme diskutovať a ktorý je základným a východiskovým dokumentom na rokovanie medzivládnej konferencie. Tento návrh má svoju históriu, je výsledkom takmer 2-ročnej práce Konventu o budúcnosti Európy. Konvent zvolala Európska rada a jeho úlohou bolo vypracovať návrh na tri výzvy, ktoré stoja pred Európskou úniou a jej jednotlivými členskými štátmi. Išlo a ide o to, ako dostať občanov, ktorých bude po roku 2004 v členských štátoch Európskej únie 450 mil., bližšie k európskym orgánom, ako organizovať politiku a európsky politický priestor v rozšírenej Európskej únii a v neposlednom rade, a ja osobne považujem túto výzvu za najdôležitejšiu, ako premeniť Európsku úniu na stabilizujúci faktor a funkčný model v novom multipolárnom svete. Ako som už spomínala, Konvent zasadal takmer 2 roky. Mali sme tam zástupcov aj my, rovnako ako ďalšie pristupujúce krajiny. Chcem sa z tohto miesta poďakovať pani Belohorskej, Martinákovej, Figeľovi a Zalovi, ktorí zastupovali v Konvente slovenský parlament. Konvent bolo široké fórum. Okrem zástupcov národných parlamentov a národných vlád boli jeho členmi aj zástupcovia politických frakcií Európskeho parlamentu či zástupcovia ďalších inštitúcií Európskej únie. Bolo to fórum, ktoré reflektovalo inakosť či názorovú rozdielnosť už pri samotnej príprave návrhu Zmluvy zakladajúcej ústavu pre Európu. Aj náš parlament prijal vo februári tohto roku uznesenie, ktoré bolo podkladom na rokovanie našich zástupcov priamo na pôde Konventu. Bolo podkladom, ktorého relevantnosť by potvrdila jeho akceptácia a zapracovanie do samotného návrhu. Nie všetky požiadavky sa však dali do návrhu zapracovať a úlohou Konventu bolo pripraviť taký návrh, ktorý by bol výsledkom kompromisu medzi jednotlivými stanoviskami, ktorý by bol vo svojej výslednej podobne akceptovateľný a nepotieral by základné a zásadné názorové princípy žiadnej strany. Takýto návrh máme, kolegyne a kolegovia, dnes spred sebou. Viem, že sú medzi nami rozdiely v náhľade na mnohé veci a otázky. Je to logické a nemyslím si, že je to na škodu veci. Práve naopak, ja osobne som zástankyňou názoru, že racionálny a konštruktívny konflikt posúva riešenie veci dopredu. Určite aj na predkladaný návrh máme rozdielne pohľady. Dovoľte mi však položiť tomuto parlamentu základnú otázku, od ktorej by sa mali odvíjať všetky ďalšie diskusie o návrhu Zmluvy zakladajúcej ústavu pre Európu: Akú chceme mať Európu? Ako chceme, aby fungovala Európska únia a aký význam by mala zohrávať v medzinárodnej politike? Chceme funkčný model, schopný reflektovať realitu všetkých a zároveň každého alebo chceme spoločenstvo individualistov, ktorí budú mať občas na niečo spoločný názor? Vo svojom vystúpení pred hlasovaním o ratifikácii prístupovej zmluvy som hovorila o výhodách, ale aj záväzkoch, ktoré na seba už samotným vstupom do Európskej únie preberáme. Neviem, do akej miery si rozsah týchto záväzkov uvedomujeme, ale bez ohľadu na mieru informovanosti, moment prevzatia záväzkov je onedlho tu. Na budúci rok sa staneme členským štátom Európskej únie a nielen Slovensko, ale aj ďalších 9 pristupujúcich krajín sa ním stane. Bude to najväčšie rozšírenie, aké Európska únia vo svojej histórii zaznamenala. Formálne je všetko pripravené, ale nikto dnes nespochybňuje, že tento projekt bude náročný pre všetkých zúčastnených, teda pre terajšie členské štáty, aj pre tie pristupujúce. Je preto logické, že Európska únia potrebuje pre túto svoju novú etapu zmeny. Tieto zmeny alebo presnejšie tento stav je z môjho pohľadu dostatočne obsiahnutý v predloženom návrhu Zmluvy zakladajúcej ústavu pre Európu. Niektorí moji predrečníci hovorili vo vzťahu k predkladanému návrhu o potrebe ochrany národných záujmov. Ja plne súhlasím, ale zároveň kladiem otázku: Ktorých národných záujmov? Ak dovolíte, spomeniem aspoň tie, ktoré sa dotýkajú všetkých rovnako, a to najmä v oblasti hospodárskej a sociálnej politiky. Nuž teda, kolegyne a kolegovia, obávam sa, že o týchto záujmoch začíname hovoriť nie 5 minút pred dvanástou, ale minimálne hodinu po dvanástej. Veď len minulý týždeň tento parlament schválil zákon, ktorý umožní doprivatizáciu aj zvyšku strategického majetku vo vlastníctve štátu, čím sa štát pripravil o jeden z najvýznamnejších nástrojov hospodárskej politiky. Okrem tohto faktu, pozrime sa, prosím, na jednotlivé negociačné kapitoly a zvlášť potom na tzv. vynegociované pozície. Veď práve negociačný proces bol priestorom na ochranu národných záujmov. Akákoľvek kritika sa však v období prebiehajúcich negociácií či presnejšie vyjednávania stretla s nevôľou a dokonca kritikou. A pôjdem ešte ďalej, ak dovolíte. Bola to táto Národná rada, ktorá poprela a predbehla aj to, čo je pre nás záväzné v rámci vynegociovaných pozícií, keď ste chválili zvýšenie spotrebných daní v predstihu a len z dôvodu nekompetentného konania Ministerstva financií Slovenskej republiky. Pozorne som počúvala doterajšiu rozpravu a nemôžem sa ubrániť pocitu, že niektorí moji kolegovia sa na členstvo v Európskej únii pozerajú odrazu s akousi malou dušičkou, ako by sa nástojčivejšie začal ozývať duch malého sebavedomia, pesimizmu a veľmi zvláštne definovaných obáv. Dovolím si pripomenúť môjmu kolegovi pánovi Jánovi Figeľovi jeho vlastné slová po ukončení negociačného procesu: „Dosiahli sme maximum možného.“ To boli jeho vlastné slová. Kolegyne a kolegovia, mám 35 rokov a som hrdá na to, že som Slovenka. Poznám mnohé kolegyne a kolegov nielen z Európskeho parlamentu, ale aj z iných národných parlamentov a páči sa mi ich vlastenectvo a sebavedomie, ale zároveň aj zmysel pre racionalitu. A verím, že aj my budeme raz takí. Nemôžem sa na návrh ústavy pozerať dopredu so strachom a skepsou, pozerám sa na tento návrh ako na základ budúcej emancipovanej Európy, ktorá bude silným a rovnocenným hráčom medzinárodnej politiky. A takáto Európa nemá byť primárne len o počtoch hlasov a nekonečnom strachu, kto všetko sa spojí proti Slovensku. Hlasovaním v referende a tu v Národnej rade Slovenskej republiky sme rozhodli o vstupe do Európskej únie, dnes, len pár mesiacov po tomto hlasovaní sa otvárajú otázky, ktoré sú ale samotnou podstatou fungovania Európskej únie už od nášho prihlásenia sa k hodnotám Európskej únie. Dámy a páni, predkladaný návrh považujem, a teraz sa vrátim k citátu pána kolegu Figeľa, za maximum možného. Oceňujem racionálny prístup Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky, a tak mi za klub poslancov Smeru dovoľte vysloviť presvedčenie, že uznesenie navrhnuté gestorským výborom je tým zlatým stredom na ceste, ktorú sme dobrovoľne nastúpili. Nevidím zmysel v tom, aby zástupcovia Slovenska na medzivládnej konferencii prišli s novým katalógom požiadaviek bez racionálnej možnosti ich presadenia. Nie je to ani o prehnanej ústupčivosti ani o strate sebavedomia, je to o pochopení daného stavu. Ak to niekto z vás ale vidí inak, je to vaše sväté právo. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pani poslankyňa. Kým dám slovo ďalšiemu prihlásenému do rozpravy, pánovi poslancovi Čaplovičovi, dám priestor faktickým poznámkam. Uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami. Pán poslanec Figeľ.