P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-03-21):
Teraz pristúpime k odpovedi na otázku pani poslankyni Kollárikovej, ktorú položila pánu ministrovi Hajnovičovi: „Pán minister, zakročí vláda proti neserióznemu vymáhaniu poplatkov Strediska cenných papierov za vedenie účtov aj s nulovou hodnotou?“ Pán minister, prosím, aby ste odpovedali pani poslankyni Kollárikovej. F. Hajnovič, minister financií SR: Ďakujem. Ja by som odpovedal naraz na otázku č. 2, č. 4, č. 6 a č. 13, pretože sú to otázky položené mne, prakticky obdobné a otázka položená pánu podpredsedovi vlády, po dohode s pani poslankyňou Kollárikovou. Vysvetlil by som ten problém najprv trošku širšie, a potom by som, verím, dal aj určitú uspokojivejšiu odpoveď. Stredisko cenných papierov je akciovou spoločnosťou, založenou na základe zákona č. 600/1992 Zb. o cenných papieroch. Podľa § 56 ods. 8 tohto zákona Stredisko cenných papierov vykonáva činnosti za odplatu. Stredisko cenných papierov účtuje ceny za vykonané služby, t. j. aj za služby pri vedení účtov majiteľov podľa cenníka služieb, schváleného Úradom pre finančný trh. Vzhľadom na skutočnosť, že Stredisko cenných papierov v rámci zákonných registrácií spravuje jednu z najväčších databáz v Slovenskej republike, ktorá zahŕňa vedenie 1,5 mil. účtov majiteľov cenných papierov, musí na jej údržbu vynakladať zvláštne finančné prostriedky, ktoré sú iba čiastočne pokrývané depozitnými poplatkami. Až 96-percentný podiel predstavujú depozitné poplatky účtované za vedenie účtu majiteľa cenného papiera v najnižšej cenovej kategórii vo výške 40 Sk, vrátane dane z pridanej hodnoty, čo predstavuje 3,30 Sk mesačne. Zákon o cenných papieroch umožňuje zrušiť účet majiteľa cenných papierov v Stredisku cenných papierov (SCP) len v prípade, pokiaľ na ňom nebol v období troch rokov evidovaný žiadny cenný papier alebo na žiadosť majiteľa účtu v prípade, ak na tomto účte nie je evidovaný žiadny cenný papier. Z uvedeného vyplýva, že nie je možné zrušiť zápis o vlastníctve cenného papiera len z toho dôvodu, že sa jeho majiteľ domnieva, že cenný papier nemá žiadnu hodnotu. Táto situácia môže vyplývať z rôznych faktorov, ako napríklad z nezáujmu o daný cenný papier na trhu v danom okamihu, čo sa môže zmeniť. Osobitnou kapitolou sú akcie na trhu neobchodované, najmä akcie transformovaných investičných fondov, kde však po vydaní akcií nástupníckych spoločností môže dôjsť k oživeniu trhu s týmito akciami. Vzniknutý problém nesúvisí priamo so spôsobom evidencie cenných papierov. Najmä v období rokov 1994 až 1995 došlo k výraznému boomu v obchodovaní s akciami, ktoré však bolo poznačené hlavne záujmom vytvárajúcich sa podnikateľských skupín získať od drobných akcionárov väčšinové balíky akcií za účelom ich ovládnutia. Problém nastal, keď sa po ovládnutí týchto spoločností majoritnými akcionármi stali ich akcie pre tých občanov, ktorí uprednostnili dlhodobú držbu akcií pred ich okamžitým predajom, nepredajnými. Pretože majoritný akcionár už disponoval dostatočným balíkom akcií, ktorý mu postačoval na prijatie akýchkoľvek rozhodnutí na valnom zhromaždení. Títo občania vychádzali zrejme z názoru, že akcie im budú prinášať pravidelné dividendy, ktoré zlepšia ich príjmovú stránku. Toto chápanie malo svoju logiku, avšak najmä po roku 1995 dochádzalo k výrazným presunom majetku ovládnutých spoločností na firmy spriaznené s majoritnými akcionármi týchto spoločností. Výsledkom tohto procesu bolo zhoršenie finančnej pozície pôvodných spoločností, pričom nie je výnimočné, že pôvodné spoločnosti doteraz neboli zrušené likvidáciou, ani bez likvidácie, a to aj napriek tomu, že nevykazujú žiadnu podnikateľskú činnosť. K výrazným zmenám v neprospech akcionárov došlo aj v prípade masovej vlny transformácie investičných privatizačných fondov, zriadených pre prvú vlnu kupónovej privatizácie na štandardné akciové spoločnosti v rokoch 1996 a 1997. Majetok týchto fondov sa dostal do obchodných spoločností, s ktorými sa konkrétny investičný fond zlúčil alebo splynul, pričom predstavenstvo nástupníckej spoločnosti neuskutočnilo výmenu akcií zanikajúcich investičných fondov. V mnohých prípadoch doteraz nedošlo k vydaniu emisie akcií nástupníckej spoločnosti a k zrušeniu akcií investičných privatizačných fondov v dôsledku nečinnosti predstavenstiev týchto spoločností. Tieto spoločnosti musí podľa zákona o cenných papieroch Stredisko cenných papierov naďalej viesť v registri emitentov a ich akcie viesť na majetkových účtoch majiteľov cenných papierov, pretože zrušiť emisiu môže Stredisko cenných papierov len na základe pokynu emitenta, súdu alebo Úradu pre finančný trh. Základný problém, vďaka ktorému Stredisko cenných papierov naďalej musí viesť registre mŕtvych emitentov a majetkové účty ich akcionárov, spočíva v tom, že bez tejto evidencie by akcionári pretransformovanej spoločnosti nemohli preukázať nástupníckej spoločnosti svoj nárok na vydanie jej nových akcií. Vážnym problémom je to, že nástupnícke spoločnosti napriek povinnostiam, ktoré im vyplývajú z Obchodného zákonníka, ich voči akcionárom zaniknutej spoločnosti neplnia, t. j. nevydávajú nové akcie nástupníckych spoločností. Svoj výrazný diel zodpovednosti mala aj nedostatočná legislatíva, ktorá v období, keď dochádzalo k tzv. tretej vlne privatizácie na burzovom trhu, t. j. keď začalo dochádzať k profilácii majoritných akcionárov akciových spoločností, vrátane investičných privatizačných fondov, nestanovila dostatočne jasné pravidlá, podľa ktorých bolo možné pôsobiť na kapitálovom trhu. Týka sa zákonov, ktoré upravovali kapitálový trh, ale aj Obchodného zákonníka, ktorý je ústrednou normou pre akciové spoločnosti a ich manažmenty. V súčasnosti je legislatíva v tejto oblasti dostatočná najmä v dôsledku prijatia legislatívnych krokov, ktorých implementovanie by malo spriechodniť pohyb akcií akciových spoločností z hľadiska ich odpredaja alebo z hľadiska ich zrušenia v dôsledku zániku konkrétneho emitenta. Medzi tieto legislatívne kroky možno zaradiť nový zákon o cenných papieroch a investičných službách, ktorý je účinný od 1. januára tohto roku, ale aj novelu Obchodného zákonníka, ktorá precízne rieši problematiku zrušenia spoločnosti z hľadiska zabezpečenia ochrany minoritných akcionárov. Veľmi významný krok v legislatíve je návrh zákona o burze cenných papierov, ktorý je v súčasnosti v legislatívnom procese a ktorý by mal v zmysle návrhu nadobudnúť účinnosť 1. augusta tohto roku. Ďalej by som len stručne vysvetlil, ako môžu zaniknúť akcie, a teda akým spôsobom sa môže daný problém riešiť. Podľa § 170 zákona č. 566/2001 Z. z. o cenných papieroch a investičných službách sa emitent cenných papierov, ktoré boli do 31. decembra 2001 verejne obchodovateľné, môže rozhodnúť pre odchod cenných papierov z burzového trhu len v tom prípade, keď vykoná tzv. povinnú ponuku na kúpu všetkých akcií od akcionárov, ktorí na valnom zhromaždení nehlasovali za rozhodnutie, že tieto akcie prestanú byť obchodované na burzovom trhu. Emitent má tú istú povinnosť aj voči tým akcionárom, ktorí sa nezúčastnili na valnom zhromaždení, ktoré rozhodlo o skončení obchodovania cenných papierov na burze. Medzi akcie, ktoré boli do 31. decembra 2001 verejne obchodovateľné, patria predovšetkým akcie z prvej vlny kupónovej privatizácie. Novela Obchodného zákonníka, ktorá nadobudla účinnosť 1. januára 2002, precíznejšie rieši problematiku zrušenia akciovej spoločnosti bez likvidácie, a to najmä vymedzením povinných náležitostí zmluvy o splynutí alebo zmluvy o zlúčení spoločnosti, pričom zároveň jednoznačne vymedzuje povinnosti predstavenstva nástupníckej akciovej spoločnosti voči akcionárom zanikajúcej spoločnosti, najmä povinnosť zabezpečiť vydanie akcií nástupníckej spoločnosti bezodkladne po zápise splynutia alebo zlúčenia spoločnosti do Obchodného registra. Uvedeným režimom možno uskutočniť proces zrušenia spoločnosti bez likvidácie, prípadne rozdelenie spoločnosti, ktorý začal pred nadobudnutím účinnosti len v tom prípade, ak valné zhromaždenie do 1. januára 2003 rozhodne, že sa bude postupovať v zmysle novely Obchodného zákonníka, pričom platí domnienka, že spoločnosť ešte nepodala na súd návrh na zápis príslušných zmien do Obchodného registra. Pri likvidácii akciovej spoločnosti je dôležité, že podľa Obchodného zákonníka registrový súd vykoná výmaz spoločnosti z Obchodného registra iba vtedy, ak sa preukáže, že všetky zaknihované akcie boli zrušené. Návrh zákona o burze cenných papierov, ktorý bol prerokovaný v Legislatívnej rade vlády 26. februára tohto roku, navrhuje stanoviť podmienky na prijatie akcií na trh kótovaných cenných papierov a na regulovaný voľný trh burzy, pričom týmto podmienkam sa musia prispôsobiť aj emitenti, ktorých cenné papiere sú v súčasnosti obchodované na príslušnom trhu burzy. V prípade, ak emitenti tieto podmienky nesplnia, musia vykonať povinnú ponuku na kúpu akcií. Takisto emitent akcií vylúčených z trhu burzy bude povinný vyhlásiť povinnú ponuku na kúpu všetkých akcií, s ktorými by po vylúčení z trhu burzy už nebolo možné obchodovanie na žiadnej burze. Vážená pani poslankyňa, toto je vysvetlenie súčasného stavu, legislatívneho stavu, ktorý môže pomôcť redukovať problém, na ktorý sa pýtate. Dovoľte mi ešte, aby som vás informoval, že Ministerstvo financií SR v spolupráci so Strediskom cenných papierov, na základe návrhu Strediska cenných papierov uvažuje aj o ďalších riešeniach. Dovoľte mi, aby som len stručne vysvetlil zámer, ktorý máme. Po prvé, predpokladáme, že v Stredisku cenných papierov by sa mohla vytvoriť databáza tzv. spočívajúcich akcií, ktorých vedenie by bolo bezodplatné a kde by bola spoplatnená len aktivácia použitia týchto záznamov. A ďalej uvažujeme a pripravujeme tiež návrh, na základe ktorého by sa vytvoril určitý fond pri Fonde národného majetku týchto akcií, na ktorý bude možné darovať akcie, ktoré už nie sú živé alebo ktoré spočívajú. Toto je približný zámer, ktorý máme, zatiaľ nie sú detaily tohto zámeru, najmä prípadné ocenenie aktivácie spočívajúcich akcií a ďalšie veci, ktoré súvisia s realizáciou takéhoto projektu, vyriešené.