Pellegrini, Peter, poslanec NR SR (2021-02-03):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážené dámy a páni, strana HLAS – sociálna demokracia predkladá návrh ústavného zákona na skrátenie volebného obdobia Národnej rady Slovenskej republiky. Žiadame ním vypísanie predčasných parlamentných volieb na september tohto roka. Tento návrh nie je samoúčelný. Z nášho pohľadu predstavuje riešenie krízovej situácie, v ktorej sa Slovensko ocitlo po desiatich mesiacoch vládnutia súčasnej koalície. Uznávame, že vládna moc prevzala Slovensko v krízovej situácii a táto krízová situácia doposiaľ trvá. Jej primárnou príčinou je pandémia koronavírusu, s ktorou bojujú štáty po celom svete. Premiér Igor Matovič často a rád pripomína, že jeho vláda vo voľbách nedostala dôveru kvôli boju s koronou, ale kvôli svojim iným sľubom. Slovensko však nemôže mať mierovú vládu do dobrých čias a potom inú, vojnovú do zlých čias. Vláda, jej predseda a parlamentná vládna väčšina majú plnú zodpovednosť za vývoj na Slovensku tak počas doby pokoja, ako aj počas tých najkrízovejších situácií, ktoré nastanú. A je ich psou povinnosťou vyrovnať sa s nimi bez ohľadu na to, či tieto kritické situácie pred voľbami predvídali, alebo nepredvídali. Z prieskumov verejnej mienky je úplne zrejmé, že vláda a jej predseda túto úlohu nezvládli. Podľa 63 % občanov Igor Matovič nie je dobrým premiérom. Podľa 60 % Igor Matovič ako premiér nezvláda boj s pandémiou. Vyše polovica občanov je presvedčená, že by sa malo ukončiť toto trápenie a uskutočniť referendum o predčasných parlamentných voľbách, a až 58 % ľudí by sa na takomto referende dnes zúčastnilo. To sú pre vládnu koalíciu alarmujúce čísla a jasné vysvedčenie, že za desať mesiacov kompletne stratila dôveru občanov Slovenskej republiky. Áno, aj iné vlády sa môžu stať kvôli krízovému stavu nedôveryhodnými pre vlastných občanov. To sa stáva. Dnes však na Slovensku nejde len o politickú dôveru či nedôveru, situácia je dnes absolútne výnimočná a odlišná od všetkých politických kríz, ktorými Slovensko prešlo od svojej samostatnosti. Dnes totiž cenou za chyby vlády nie sú len stratené percentá preferencií, stagnujúce hospodárstvo či škody v našej spoločnej pokladni, dnes sú cenou za chyby vlády ľudské životy. Nie desiatky, nie stovky, ale tisícky. Vláda a jej predseda si túto zodpovednosť plne uvedomujú aj priznávajú. Igor Matovič na svojej tlačovej konferencii povedal úplne jednoznačne, citujem: „Môžete mi pripisovať týchto 4-tisíc obetí, ja si ich beriem na svoje ramená.“ A aby neboli pochybnosti, dodal: „Teraz čo sa mám tváriť, že tých 4-tisíc obetiam sme nemohli zabrániť? Mohli sme zabrániť, samozrejme.“ Ak raz vláda a jej predseda bez mihnutia oka povedia, že sú zodpovední za smrť tisícok Slovákov a Sloveniek, a pritom sa ich smrti dalo zabrániť, potom nemajú na svojom úrade čo hľadať. Po takomto fatálnom zlyhaní by každá normálna vláda na svete oznámila už dávno svoju demisiu. Odchod takejto vlády a vládnej koalície v tejto situácii je nevyhnutným riešením, ak sa má zabrániť ďalším zbytočným obetiam na životoch a obrovským hospodárskym škodám. Pripomínam, že podľa premiéra utrpela Slovenska republika nekonaním ministra hospodárstva škody vo výške 1 mld. eur. Tejto škode sa nevyrovná žiadna z iných káuz, o ktorých za týmto pultíkom tu, priamo v tejto sále, tak ohnivo a často a rád rozprával Igor Matovič ešte ako opozičný poslanec a žiadal okamžitý odchod ministrov, či dokonca viackrát aj celej vlády. Miliarda eur škody počas niekoľkých týždňov je nonsens, ktorý Slovensko doteraz nevidelo a nezažilo. Preto opakujem, koniec tejto vlády bude pre Slovenskú republiku vyslobodením zo zmätku, amaterizmu a chaosu, ktorý v krajine počas posledného roka panuje. Je našou povinnosťou voči ľuďom na Slovensku podať návrh na konanie predčasných volieb. V tejto najväčšej kríze od druhej svetovej vojny potrebujeme dôveryhodnú a kompetentnú vládu. Ľudia musia mať právo povedať, kto má ich dôveru a komu dajú mandát na ukončenie tohto trápenia a vyvedenia Slovenska z krízy. Je dnes bez akejkoľvek pochybnosti, že vládna koalícia boj s pandémiou nezvládla a zlyhala v ňom. Upozorňovali sme na to už pri schvaľovaní programového vyhlásenia vlády, že kabinet absolútne podceňuje krízovú situáciu, v ktorej sa Slovensko ocitlo. Programové vyhlásenie absolútne opomenulo naliehavosť boja s COVID-om po všetkých stránkach, zdravotníckej, ekonomickej a následne aj fiškálnej. Jediným pozitívnym výsledkom súčasnej vlády je to, že po svojom nástupe do funkcie bezvýhradne nadviazala na už zavedené epidemiologické opatrenia. Rázny postup predchádzajúceho kabinetu bol podľa neskoršieho hodnotenia odborníkov hlavným dôvodom, prečo bolo Slovensko počas prvej vlny pandémie premiantom s absolútnym minimom obetí na životoch. Rozdiel v prístupe oboch vlád sa zreteľne ukázal pri druhej vlastne pandémie, v ktorej sa aktuálne Slovensko v niektorých štatistikách, žiaľ, radí medzi najhoršie štáty na svete. Predseda vlády sa v absolútnom rozpore so záujmami občanov v lete podľa vlastného vyjadrenia tri mesiace boju proti korone vôbec nevenoval. V súlade s jeho nezáujmom vláda letné mesiace trestuhodne premrhala. Na jeseň začal Igor Matovič spochybňovať rozhodnutia odborníkov a politicky do nich zasahovať. Nerešpektoval odporúčania odborníkov na vyhlásenie lockdownu, tvrdohlavo presadzoval celoplošné testovanie nevhodnými antigénovými testami, opakovane ho vyhlasoval za zázračnú zbraň, ktorá zlomí väz korone. Výsledky v novembri teraz v januári jasne ukázali, že žiaden zázrak sa nekonal. Minuli sme stámilióny eur, vyčerpali sme zdravotníkov, otrávili ľudí – a to všetky tieto obete ostali bez rukolapného výsledku. A nielen bez výsledku, ale aj s následnými škandálmi. Mesiac po novembrovom testovaní sa ľudia z úst premiéra dozvedeli, že vyše štvrť milióna z nich bolo vyšetrených testami, ktorými by Igor Matovič netestoval ani psa. Za obrovské peniaze z vreciek ľudí tu vláda na nich robila slovami premiéra hókusy-pókusy a dodnes za to nikto nebol braný na zodpovednosť. A dodnes nám ani nikto nevysvetlil, prečo sa milióny testov nakupovali bez súťaže priamo od malej trnavskej firmičky s väzbami na tri vládne strany. Na rozdiel od iných krajín máme lockdown už, až od januára, pretože v decembri vláda opäť nerešpektovala odporúčania odborníkov i vlastného ministra. Bála sa nesúhlasu a protestov a jednoducho táto vláda sa bála vládnuť. Výsledkom sú preplnené nemocnice, stovky ľudí na pľúcnych ventiláciách a vysoká pozitivita vykonávaných PCR testov. Po zdravotníckej stránke boja s koronavírusom vláda definitívne zlyhala. Vládna koalícia však nezvládla ani ekonomickú a fiškálnu oblasť boja s pandémiou. V apríli sľubovala naliať každý jeden mesiac 1 mld. do ekonomiky na zmiernenie škôd spôsobených pandémiou. Ku koncu novembra bolo v rámci projektu Prvá pomoc vyplatených len približne 700 mil. eur, teda len desatina zo sľúbenej sumy. Podľa Medzinárodného menového fondu je pomoc Slovenska svojej ekonomike po Rumunsku druhá najslabšia v Európe. Najmä po súčasnom lockdowne hrozí drastická likvidácia celých sektorov ekonomiky, ako sú napríklad gastroprevádzky, cestovný ruch či fitnescentrá. Obrovské problémy majú športové kluby čeliace bezprecedentným výpadkom vstupného, ale aj umelci, ktorí sa prepadli sitom pomoci a ostali odkázaní na vlastné úspory bez možnosti pracovať a zarábať. Nezamestnanosť, aj keď zatiaľ pomaly, ale isto, rastie už niekoľko mesiacov po sebe. Fiškálna rozpočtová oblasť ukazuje, že vláda nie je pripravená v ďalších rokoch zvládnuť rozpočtovú záťaž, ktorú si boj s pandémiou vyžiada. Slovensko preberala táto vláda v situácii, keď miera jeho zadlženia dosahovala úroveň 48 % hrubého domáceho produktu. Len v prvom rozpočte navýšil minister financií tento dlh až niekde k 60 %, 65 % HDP a v predikciách na ďalšie roky nevidieť žiadne konsolidačné úsilie. A už v minulom roku vládna väčšina tu za potlesku koaličných poslancov navýšila deficit rozpočtu skoro až k 11 % HDP. A napriek týmto hrozivým parametrom, žiaľ, nevidieť žiadnu, opakujem, žiadnu oblasť, ktorú by vláda dokázala výrazne podporiť. Práve naopak, neustále vždy a všade počúvame tvrdenie, že treba šetriť a štát nemá peniaze. Okrem boja s koronavírosom však vláda zlyhala aj v mnohých ďalších oblastiach. Najvypuklejšie je to v sociálnej oblasti, kde minister práce, sociálnych vecí a rodiny úplne poprel všetky predvolebné postoje a sľuby svojej vlastnej strany. Vládna koalícia pristúpila v sociálnej sfére k drastickým škrtom. Zobrala ľuďom plnohodnotný 13. dôchodok, na ktorý mali všetci starobní dôchodcovia zo zákona nárok vo výške 460 eur, a vrátila sa už k prežitému systému štátnej sociálnej dávky, ktorá je vo všetkých prípadoch podstatne nižšia ako pôvodný trinásty dôchodok. Vládna väčšina znížila rast minimálnej mzdy, zasiahla do mechanizmu minimálneho dôchodku a absolútne neprijateľným spôsobom vo forme prílepku odstránila z ústavy garantovaný vek odchodu do dôchodku. Mimoriadne zreteľné je aj porušovanie všetkých predvolebných sľubov vládnych strán v oblasti transparentnosti. Občanom sľubovali transparentné výberové konania, zverejňovanie všetkého, čo nie je tajné, a zásadné odpolitizovanie štátnej a verejnej správy. Namiesto toho prvýkrát v histórii obsadila jedna strana v koaličnej vláde všetky miesta prednostov okresných úradov, na ktoré zasadli nominanti OĽANO, nehovoriac už o spôsobe, akým boli vyhľadávaní a vyberaní. Vláda ako kolektívny orgán absolútne nezvláda svoju úlohu riadiť krajinu a plniť si svoje povinnosti. Premiér Igor Matovič je architektom komunikačného aj výkonného chaosu. Neprijateľným spôsobom rozdeľuje spoločnosť, znižuje autoritu štátu a dôveru ľudí v demokratické inštitúcie. Rovnako neprijateľné sú jeho vyhrážky opozícii trestnými stíhaniami a zneužívanie výsledkov práce orgánov činných v trestnom konaní na svoje úzke politické ciele. O nič lepšie však na tom nie sú ani mnohí jeho kolegovia. Už dnes na svojich postoch nemajú čo hľadať vicepremiér Richard Sulík, Štefan Holý alebo Veronika Remišová. Vo svojich rezortoch zlyhali aj minister zdravotníctva Marek Krajčí, minister práce Milan Krajniak aj minister pôdohospodárstva Ján Mičovský, či ministerka kultúry Natália Milanová. Ministerka spravodlivosti Mária Kolíková mala okamžite odstúpiť z funkcii po tragédii generála Milana Lučanského. Je zjavné, že súčasná vláda je panoptikom osobných a profesných zlyhaní mnohých jej členov. No aj pri takejto amatérskej a nekompetentnej vláde by bolo možné možno uskutočniť širokú rekonštrukciu kabinetu, ak by toho vládna koalícia bola schopná. Ona však túto úlohu splniť nedokáže. Parlament, ktorý by mal byť schopný kontroly, riadenia a vyvodzovania zodpovednosti voči vláde, sa stal jej poslušnou slúžkou a nie je schopný ustrážiť čoraz rozsiahlejšie deformácie nášho právneho štátu. Vláda posiela do parlamentu zákony v skrátenom legislatívnom konaní ako na bežiacom páse, hoci v opozícii tento inštitút zúrivo kritizovala. Za 10 mesiacov schválil parlament skrátene viac noriem ako za predchádzajúcich 8 rokov. Úplne bežnými sa stali narýchlo pripravené a vopred neprediskutované zmeny ústavy, dokonca vo forme pozmeňujúcich návrhov a prílepkov, ktoré zaznejú častokrát prvýkrát až na rokovaní priamo v sále. Vláda preniesla neprijateľnú časť kompetencií na hlavného hygienika, ktorý sa takisto stal, žiaľ, a mňa to veľmi mrzí, jej politickým sluhom. Na objednávku vlády poslal do parlamentu pozitívne testovaných poslancov, len aby mohla vládna väčšina za každú cenu a bez spolupráce s opozíciou predĺžiť núdzový stav. Parlament sa poslušne prizeral a plnil, čo mu jeho vláda prikázala. Pri zvolávaní schôdzí prestali platiť všetky písané aj nepísané lehoty. Vláda skrátka písne, pískne a poslanci prídu. Premiér večer oznámi na svojom facebooku prijatie právneho nezmyslu, minister zdravotníctva ho na druhý deň ráno prinesie pod pazuchou na vládu a ubezpečuje poslancov, že zákon sa aj tak nebude vymáhať. Poslanci poslušne čakajú, čo im vláda o trištvrte hodinu po tom, ako boli pozvaní na schôdzu, pošle na stôl, a keď sa voči tomu ešte niektorí skúsia ohradiť, premiér sa im povyhráža demisiou. A tak môže Igor Matovič vyriešiť a vyvesiť na kaž...  na ďalší deň po 24 hodinách nový status o prijatí svojho nezmyslu a uzavrieť tak akože legislatívny proces, ktorý trval od jeho prvého statusu po jeho druhý status celých 24 hodín. Takto vyzerá legislatívny proces v Národnej rade pod vedením tejto vládnej koalície. Je toto demokracia? Je toto naozaj právny štát? Je úplne zrejmé, že napriek silnej a nebezpečnej ústavnej väčšine sú poslanci vládnej koalície v područí vlády Slovenskej republiky a nie sú schopní plniť si voči nej svoje ústavné povinnosti. V tejto situácii, kedy vláda nedokáže vyviesť Slovensko z krízy a zároveň ju parlamentná väčšina nie je schopná kontrolovať tak, ako treba, máme jedinú možnosť, ako zabrániť ďalšej ujme občanov Slovenskej republiky. Ukončime predčasne toto volebné obdobie Národnej rady Slovenskej republiky a vyhlásme predčasné voľby na 4. septembra tohto roku, roku 2021. Tieto voľby nijako neznižujú možnosť súčasných vládnych strán naďalej sa podieľať na riadení krajiny. Pokiaľ je vládna koalícia presvedčená, že svoj mandát vykonáva v prospech ľudí na Slovensku a plní svoje predvolebné sľuby a občania sú šťastní, potom sa môže oprávnene uchádzať znovu o och dôveru a možnože ju aj opäť vo voľbách získa. Parlamentné voľby sú naplnením demokratických práv občanov Slovenskej republiky a prejavom suverenity ich moci, ktorá pochádza z ľudu. A občania majú právo rozhodnúť o tom, kto má v takejto krízovej situácii dôveru a komu zveria mandát na riadenie Slovenskej republiky v súlade s jej demokratickým a ústavným zriadením. Ak tento zákon nebude schválený, prehlasujem, že sa spolu s kolegami, a nemys... dnes myslím, že to nebude len strana HLAS – sociálna demokracia, sa aktívne zapojíme do spoločného úsilia ľudí, občanov Slovenskej republiky, ktorí po tom volajú, o vypísanie referenda. Rozhodnutie je, vážené panie poslankyne, páni poslanci, máte ešte stále v rukách vy. Jedným hlasovaním môžeme skrátiť toto trápenie a ušetriť aj prostriedky, ktoré si samotné referendum následne vyžiada. Vážené dámy, vážení páni, vláda vo svojej úlohe zlyhala. Cítime to tu my všetci, cítia to aj ľudia v uliciach našich slovenských obcí a miest. Dajme preto, prosím, možnosť Slovensku slobodne sa nadýchnuť a vyjsť z krízy čo najskôr von. A ešte predtým, ako sa otvorí diskusia, vás chcem všetkých poprosiť, tých, ktorí budete vládu brániť – a máte na to legitímne právo, keby ste konečne prvýkrát sa skoro mohli dotknúť vo svojich reakciách toho, čo sa tu deje posledných 10 mesiacov, a nepokračovali vo vašich diskusiách tou štandardnou vašou zvyknutou opozičnou formou, nakydať na toho, kto to hovorí. Skúste, prosím, ak sa to len trošku dá, dnes sa premôcť a komentovať vládne počiny za posledných 10 mesiacov, a nie očierňovaním tých, ktorí tento návrh podali, pretože to ľudia nepotrebujú dnes počuť. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)