K. Tóthová, poslankyňa: (2002-06-19):
Prvý princíp. Správne súdnictvo je oddelené od všeobecných súdov. Je to samostatná buď sústava, alebo samostatný orgán s celoštátnou pôsobnosťou so špecializovanými senátmi. Len ten, kto nepozná správne právo, jeho šírku, jeho rozmanitosť a množstvo problémov, môže sa domnievať, že jeden sudca môže zvládnuť problematiku všetkých káuz v oblasti tohto odvetvia práva. Pán poslanec, keby ste nezabávali pána ministra, pretože budem mu chcieť položiť niektoré otázky a nebude mi vedieť odpovedať. Samozrejme, je to možné zvládnuť, ale s veľkým časovým penzom, ktorý si žiada takéto zvládnutie. Preto už v bývalej Československej republike boli vytvorené špeciálne senáty, respektíve špecializované senáty správneho súdu, a to finančné osobitne, pre výstavbu osobitne, pre zdravotníctvo, pre školstvo, ktoré vedeli zvládnuť problematiku. Pán minister, keď ste hovorili o správnom súdnictve, v právnickej literatúre už viackrát okrem niektorých sudcov Najvyššieho súdu, bolo zdôraznené, že dnes na Slovensku správne súdnictvo nemáme a týmto ho ani nezavádzate, máme len správne senáty všeobecných súdov. No, preto nehovorme o správnom súdnictve, lebo to je terminus technicus pre samostatnú sústavu špecializovaných súdov na túto problematiku. Čo je podstatou správneho súdnictva alebo ak chcete súdneho preskúmania rozhodnutí orgánov štátnej správy a samosprávy, respektíve verejnej správy. Správne súdy neriešia meritum veci, a to je veľký rozdiel od všeobecného súdnictva, správne súdy majú jedinú jednu úlohu, že preskúmavajú zákonnosť. A teda meritum rozhodnutia správneho súdu je, či rozhodnutie orgánu štátnej správy bolo vydané v súlade so zákonom alebo nebolo vydané. Ak by tomu bolo inak, dochádzalo by k presunu kompetencie zo štátnej správy na súdy, pretože ak orgán štátnej správy by rozhodol, že stavebné konanie bude na lokalite tej a tej povolené a s takými a takými parametrami, tak správny súd môže urobiť len kontrolu, či to rozhodnutie bolo vydané v súlade so zákonom, ale nemôže skúmať vhodnosť, či na tom mieste je možné povoliť výstavbu alebo nie. Ak by to robili súdy, preberali by kompetenciu orgánov štátnej správy. A pri orgánoch samosprávy je to ešte vypuklejšie, pretože samosprávu nemôže prevziať ani vyšší orgán samosprávy, nieto súd. Tak preto, čo ste tu hovorili, že budú posudzovať nielen zákonnosť, ale budú mať širšiu kompetenciu s meritom veci, tak ak sa tento parlament odhodlá toto prijať, tak nasledujúca vláda to musí zrušiť, pretože je to právny nezmysel a ide to proti zásadám právneho štátu, deľby moci v ňom a rozdelení kompetencie. Nie je možné, aby rozhodovaciu kompetenciu samosprávy preberali orgány súdu. To je po prvé. Po ďalšie, pán minister, hovorili ste tu niečo o štyroch stupňoch rozhodovania. Dovoľte mi, aby som vám povedala, že sa veľmi mýlite. Tá variabilita stupňov môže byť ešte vyššia. Prvoinštančné konanie okresný úrad, druhoinštančné konanie krajský úrad, ministerstvo preskúmanie rozhodnutia podľa § 65 zákona č. 71/1967 Zb., je to rozhodovanie mimo preskúmania rozhodnutia, mimo odvolacieho konania, ktoré môže začať ex offo. To máte tretí stupeň. Voči rozhodnutiu vydanému mimo odvolacieho konania má právo účastník konania podať odvolanie. To je štvrtá inštancia. V prípade, ak by došlo k zmene a prokurátor by bol mal pochybnosť o zákonnosti tohto rozhodnutia, teoreticky je možné podať protest. Ten protest je štvrtá, piata, prepáčte, piata. Čiže je päť a vy na toto ešte máte odvahu prísť s návrhom, aby preskúmanie súdom bolo dvojinštančné? Prosím vás pekne, čo to robíte, pri zaťažení súdov? Také, ako je dnes? To vám kto dal takýto návrh v rezorte? Prepočítali ste to, čo to bude znamenať? Ak správne súdnictvo preskúmava zákonnosť, tak potom tie inštancie, ktoré prebehnú v oblasti štátnej správy, vlastne budú preskúmané prvoinštančným správnym senátom, ktorý konštatuje, či vec je zákonná alebo nie. A ešte voči tomuto je odvolanie? Pretože predmetom odvolania v správnom súdnictve nie je nič iné. Čiže keď je v súdnom konaní odvolanie, chápem, pretože v rámci odvolania opätovne niekto preskúma nielen zákonnosť, ale aj obsahovú zhodnosť v občianskosúdnom konaní. Ale tu bude v prvej inštancii preskúmavať správny senát a v druhej inštancii znovu správny senát, ktorý bude posudzovať, či prvoinštančný dobre preskúmal zákonnosť alebo nie. Vážený pán minister, takýto systém funguje vo Francúzsku a v ďalších krajinách, kde nie je rozhodovanie v oblasti štátnej správy upravené zákonom o správnom konaní. Mala som možnosť chodiť po cudzine, mala som možnosť sa oboznámiť so situáciou a vo viacerých štátoch konštatovali, že úprava správneho konania s opravnými systémami v rámci štátnej správy s pružným konaním do 30, poprípade 60 dní je veľmi výhodná. A viaceré štáty uvažujú o zavedení zákona o správnom konaní aj tam, kde tento zákon nie je. A ja mám veľké pochybnosti, že je tu opačná tendencia. Chce sa navŕšiť dvojstupňovosť súdneho konania a kresať v oblasti štátnej správy konanie. Je to veľký nezmysel, navyše je to finančne oveľa nákladnejšie, a už nehovorím o tom, že pre občana z hľadiska časového faktora nesmierne nevýhodné. Nevýhodné preto, že súdne konanie trvá rok, dva, tri. Pán minister, keď dáte voči rozhodnutiu správneho senátu ešte možnosť odvolania, predĺžite rozhodovanie v oblasti štátnej správy o jeden aj dva roky a uvedomte si, že individuálne rozhodnutia v štátnej správe nie sú len riešením vecí občanov, ale sú vlastne realizáciou funkcií štátu. Tu sa plnia úlohy štátu a v rámci toho sa dávajú občanom aj nejaké práva alebo povinnosti. Pozrime si také priestupkové konanie. V prvej inštancii rozhodnú o priestupku, potom sa odvolá, samozrejme, ten, kto sa dopustil priestupku, poprípade protestuje prokurátor, áno, ďalej bude možnosť podať opravný prostriedok, ten je aj teraz, na súd, preskúmanie rozhodnutia súdom, a ešte ďalší opravný prostriedok, aké to bude mať systémové nadväznosti, keď napríklad zákon o priestupkoch jasne hovorí, dokedy môžete uložiť pokutu. Po určitom čase spoločnosť stráca záujem na realizácii sankcií. Máte to domyslené? Tieto dvojinštančnosti, ktoré navrhujete, ako vlastne pomôžu tomu, aby sa sankcie uložené v oblasti štátnej správy vôbec nerealizovali? Veď orgány štátnej správy rôznym podnikateľom pre neplnenie rôznych povinností, pre porušenie zákona v oblasti štátnej správy ukladajú sankcie, pán poslanec, keby ste trošku tichšie, mňa to vyrušuje. Mňa to vyrušuje. Ďakujem vám, že ste taký láskavý. M. Andel, podpredseda NR SR: Pán kolega, skutočne rozpráva pani poslankyňa, vážme si jeden druhého. Ďakujem.