P. Prokopovič, poslanec: (2008-11-27):
Vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som sa vo svojom vystúpení venoval rezortu dopravy, ktorý mi je profesijne najbližšie. Hneď v úvode musím konštatovať, že už minulý rok v júli objavil predseda vlády neskutočnú prioritu – prepojenie Bratislavy a Košíc diaľnicou. A nebol by to pán premiér, aby nevyhlásil ambiciózny plán. Bude to do roku 2010. Dámy a páni, tomu by som snáď mal aj tlieskať. Keď som totiž o tomto termíne ako o reálnom termíne hovoril pred časom ešte v roku 2003 práve ja, označil to terajší pán minister dopravy za chiméry. Nechajme teraz bokom to, že od minulého leta už obaja páni niekoľkokrát korigovali termín, rozsah a charakter odovzdaných ciest. Dnes si totiž aj ja myslím, že ambícia pána premiéra a pána ministra dopravy je absolútne, absolútne nereálna a nemôže za to ani zlá opozícia, ani zlí novinári, ba dokonca ani maďarskí extrémisti. Zodpovednosť treba hľadať predovšetkým v nečinnosti vlády. Vláda Roberta Fica totiž dva roky pri výstavbe diaľnic stagnuje. Zmietla zo stola všetky pripravené projekty a začal sa kolotoč výhovoriek na to, ako sme im nič nepripravili. Pritom otvárajú len diaľničné úseky, ktoré sa začali stavať ešte v minulom volebnom období. V tom ďalšom budúcom volebnom období už asi nebude mať nový minister veľmi čo otvárať, pretože táto vláda doteraz prakticky okrem úseku Sverepec – Vrbtižer nezačala stavať nič, len aby som bol presnejší,  takmer nič. Ale aby som sa vrátil k úvodu, dámy a páni,  už vlani sa priorita predsedu vlády stavať diaľnice neprejavila v štátnom rozpočte a musím smutne konštatovať, že nie je ňou ani v rozpočte na budúci rok. Po troch rokoch vládnutia sa táto vláda pomaličky dopracúva k tomu, že sa priblíži k sume, ktorú sme na diaľnice dávali my v roku 2006. Až doteraz boli štátne peniaze na diaľnice hlboko za rečami politikov. Už v prvom roku vlády, teda v roku 2007, tejto vlády, dostal pán minister Vážny na diaľnice o tretinu, reálne o tretinu menej peňazí, ako to bolo v roku 2006. Krajina potrebuje diaľnice, o tom, myslím si, že sa nebude nikto sporiť a zároveň zdôrazním aj fakt, že súčasná vláda má o 130 miliárd vyššie príjmy, ako mala vláda v roku 2006. Ale na druhej strane z domácich zdrojov, teda zo štátneho rozpočtu a z rozpočtu Národnej diaľničnej spoločnosti vyčlenila na budúci rok na výstavbu diaľnic o 100 miliónov menej ako vláda v roku 2006. Stačí sa pozrieť do návrhu štátneho rozpočtu. V rozpočte Národnej diaľničnej spoločnosti je o 100 miliónov menej, ako to bolo v roku 2006. Na papieri vláda síce v úvodzovkách „zachraňuje výstavbu diaľnic“ balíkom 10 mld. z fondov Európskej únie a je to nakoniec aj správne, lenže reálna pripravenosť na čerpanie týchto fondov ukazuje, že tieto zdroje sa pravdepodobne plne čerpať nebudú. Rozpočet pre tretí rok vládnutia súčasnej vlády, pre rok 2009 teda dokazuje, že výstavba diaľnic sa počas tejto vlády nielenže nezrýchlila, ale v skutočnosti spomalila. Vláda sa nemôže už tretí rok vyhovárať na akúsi nepripravenosť s odkazom na minulú vládu. Veď už nie ako opozičný líder, ale ako predseda vlády Robert Fico sľúbil diaľnicu do Košíc do roku 2010, teda asi vedel, aký je stav pripravenosti, keď takýto sľub dal. A každý, kto dnes cestuje po Slovensku, určite vidí, že tempo výstavby diaľnic sa neurýchlilo, dokonca ani na rozostavaných úsekoch. Vážené dámy a páni, musím konštatovať, že táto vláda dáva na svoju deklarovanú prioritu v stálych cenách menej, ako dávala dokonca prvá vláda Mikuláša Dzurindu v roku 1999, keď bola nespravodlivo obviňovaná, že zastavila výstavbu diaľnic. A toto všetko v situácii, keď sa tu naprieč spektrom dokážeme dohodnúť, že Slovensko diaľnice, ako som povedal, skutočne potrebuje. A ako som spomínal, nesporný je aj fakt, že táto vláda má k dispozícii o 130 mld. korún viac, ako mala vláda Mikuláša Dzurindu v roku 2006. Z týchto 130 mld. sa však nenašla ani jedna na urýchlenie výstavby diaľnic. Tou jednou však nemyslím jednu miliardu, ale ani jedna koruna navyše, kolegyne, kolegovia. Ešte raz do vašej pozornosti, vláda dáva na diaľnice zhruba o 100 mil. menej ako v roku 2006. A to, prosím, v nominále, bez premietnutia cenových pohybov. Áno, zrejme mi bude pán minister dopravy, keď si prečíta moje vystúpenie, oponovať, že ide len o sumu z rozpočtu a okrem toho pôjde na diaľnice na budúci rok aj ďalších 10 mld. z fondov Európskej únie. Ale ako som spomínal, položme si ruku na srdce, aké je toto očakávanie reálne? Ja hovorím, že reálna pripravenosť čerpať tieto fondy v plánovaných objemoch tu absentuje. Už vlani som sa pokúsil vo svojom vystúpení vysvetliť, ako reálne funguje financovanie za pomoci europeňazí. Skrátim to len pre tých, ktorí nie sú celkom doma v tejto problematike, vysvetlím, postup je nasledovný. Stavebná firma po vykonaní prác vystaví faktúru na základe schválených projektov odsúhlasených v Bruseli už dávno predtým. Tú faktúru pošle na Národnú diaľničnú spoločnosť. Tam ju musia v zmysle opatrení, ktoré prijala Európska únia, prekontrolovať. Musí to prejsť rukami mnohých úradníkov a pokračuje to ďalej na ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií. Tam faktúra opäť prejde jednotlivými sekciami, zložkami. Všade pribúdajú podpisy a plynie čas. Z ministerstva dopravy putuje faktúra na ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja. Tam sa rovnaký niekoľkotýždňový, niekedy niekoľkomesačný kolobeh zopakuje a až potom ide faktúra smerom do Bruselu. Faktúra príde do Bruselu. Úradníci, ktorí ju dostanú, si ju preštudujú. A ak sa im na nej nevidí čo len maličkosť, a to sa stalo skutočne mnohokrát, vrátia faktúru naspäť opäť tým istým postupom, ako k nim došla. Čiže sú ďalšie mesiace, kým sa faktúra vráti naspäť. Naspäť sa vráti k tej stavebnej firme, ktorá sa na to pozrie a povie, že aj keď si myslíme, že máme pravdu, ale dobre, keď vám toto prekáža, tak to vyškrtneme. A opäť tým istým spôsobom sa tá faktúra dostáva do Bruselu a možno potom bude vyfinancovaná. Takže, toto je skutočný kolobeh, ako sa to financuje z európskych fondov, ako sa prijímajú finančné prostriedky z európskych fondov, a nie ako si niekto mylne predstavuje, že európske fondy nám nabehnú na účet a my z toho financujeme, kde to považujeme za potrebné. Takže ako, koľko peňazí skutočne príde? Alebo len na papieri? 10 miliárd? Ale dobre, ja som tomu ochotný veriť a budem to deklarovať aj svojím pozmeňujúcim návrhom, ktorý ešte navyšuje prostriedky z európskych fondov. Druhá námietka ministra a ďalších oponentov k mojim slovám možno bude smerovať k tomu, myslím ministra dopravy, že diaľnice sa budú stavať aj zo súkromných zdrojov, tzv. cestou verejno-súkromného partnerstva, teda PPP projektmi. V rozpočte to ale opäť nenájdeme. Tam sa to vláda chystá vykázať až na budúci rok. Opäť je tu však jedno veľké „ale“. Aj premiér, aj pán minister dopravy už trochu vychladli. Síce vytrvalo pripravujú podpis zmlúv so súkromnými partnermi, avšak nemajú garantované financie. Bankám sa akosi už dnes, v čase krízy, do toho projektu veľmi, veľmi nechce. A vzhľadom na stupeň jeho pripravenosti a zákulisné ťahy, ktoré sa tam odohrávajú a skúsenosti s inými tendrami na Slovensku, sa im ani nečudujem. Veď renomovaného poradcu, firmu Mod mcDonald, ktorá bola mimochodom vybratá v riadnej medzinárodnej verejnej súťaži, zákulisne nahradila právna kancelária a rozsah nevyskúšanej formy výstavby je netypicky veľkým pilotným projektom. Opäť si neodpustím výčitku, že pripravené veci sa zahodili. Okrem poradcu totiž súčasné vedenie ministerstva zmietlo zo stola aj postupnosť krokov pri PPP, kde sa počítalo s rozdelením úseku napríklad Žilina – Ivachnová na 7 kratších úsekov a z toho jeden Hubová –  Ivachnová má byť pilotný projekt, kde bolo už všetko pripravené a bolo tesne pred vydaním stavebného povolenia. Tým, že sa táto forma zavrhla, všetky tie doklady, dokumentácie, ktoré boli pripravené, stratili platnosť a musí sa začať odznova. Ale rýchlosť nepustí a dva roky stratené odmietaním celkove PPP projektov treba dobehnúť. Skoro mi to pripomína staré heslo z veľmi dávnych dôb minulých – Celosvetový mier ubránim, aj keby nemal ostať kameň na kameni. Tak sa asi pristúpilo aj k PPP projektom. Prvotná cena za realizáciu diaľnic je pritom odhadovaná na podobnú cifru, ako je prírastok príjmov v štátnom rozpočte oproti roku 2006, teda zhruba 130 miliárd. Trochu zveličene by sa dalo povedať, že štát by to dokázal zafinancovať takto z ruky, bez súkromného kapitálu a bánk. To by však nesmeli o rovnakú sumu narásť aj výdavky, samozrejme. Minca má totiž aj druhú stranu. Štát má vyššie príjmy a zároveň je aj jeho správa výrazne drahšia, ako bola za predchádzajúcich vlád. Dokonca, aj keď ide koalícia hovoriť o vytvorení si rezervy na prípadné dopady finančnej krízy, výsledkom je akási pôžička, resp. ďalšie zadlžovanie zvýšením schodku štátneho rozpočtu. Takto to teda vyzerá v praxi. A možno som zbytočný pesimista. Pán premiér avizuje, že má plán kde zobrať peniaze, ak by banky do diaľnic nešli. Dúfam však len, že to nebude cesta takzvaným argentínskym smerom, že tu v januári nebudeme mať v skrátenom legislatívnom konaní na stole zákon o mimoriadnych a jednorazových opatreniach na financovanie urýchlenia výstavby niektorých diaľničných úsekov a rýchlostných ciest, ktorý bude riešiť spôsob ako zobrať peniaze tým, čo nepodľahnú propagande a neujdú z II. piliera. Takto teda, vážené kolegyne, kolegovia, vyzerajú sľuby pána premiéra Roberta Fica, ktoré vyhlásil dobrovoľne ako predseda vlády a nie ako neinformovaný opozičný líder. Každý, kto chodí po Slovensku, vidí, že rýchlosť výstavby diaľnic sa nezrýchlila, ale každý, kto len trošku má otvorené oči, vidí aj na rozostavaných úsekoch práve naopak. A aj to je jeden z dôvodov, prečo ani ja, ani moji kolegovia z SDKÚ – DS, z klubu SDKÚ – DS predložený návrh rozpočtu nepodporia. A teraz k pozmeňujúcemu návrhu k vládnemu návrhu zákona o štátnom rozpočte. 1. V zákone o štátnom rozpočte na rok 2009 sa § 1 ods. 1 nahrádza nasledovným znením: „Celkové príjmy štátneho rozpočtu na rok 2009 sa rozpočtujú sumou 13 mld. 265 mil. 241 347 eur. Celkové výdavky štátneho rozpočtu na rok 2009 sa určujú sumou 14 mld. 274 mil. 663 347 eur.“ 2. V prílohe č. 1 k zákonu o štátnom rozpočte – bilancia príjmov a výdavkov štátneho rozpočtu na rok 2009 sa záväzné ukazovatele menia takto: „zvyšujú sa v riadku príjmy spolu v riadku granty a transfery, v riadku prostriedky z rozpočtu Európskej únie a v riadku výdavky spolu o 165 mil. 969 594 eur.“ 3. V prílohe k zákonu o štátnom rozpočte príjmy kapitol na rok 2009 sa záväzné ukazovatele menia takto: „v kapitole Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky sa zvyšujú v stĺpci prostriedky z rozpočtu EÚ o 165 mil. 969 594 eur.“ 4. V prílohe č. 3 k zákonu o štátnom rozpočte – výdavky štátneho rozpočtu na rok 2009 sa záväzné ukazovatele menia takto: „v kapitole Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky sa zvyšujú v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci prostriedky z rozpočtu Európskej únie o 165 mil. 969 594 eur a zároveň sa o rovnakú sumu zvyšujú v riadku spolu v stĺpci výdavky celkom a v stĺpci prostriedky z rozpočtu Európskej únie. Zmeny vykonané v prílohe č. 3 sa premietajú do prílohy č. 4 – výdavky štátneho rozpočtu na realizáciu programov na rok 2007.“ Odôvodnenie. Ako som už spomínal, vláda nezvláda výstavbu diaľnic a snaží sa pomáhať si projektmi PPP, ktoré sú však mimo verejných financií a teda i transparentnej verejnej kontroly. Predkladaný pozmeňujúci návrh zvyšuje možnosť využitia prostriedkov z rozpočtu Európskej únie na výstavbu diaľnic a rýchlostných ciest pre ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií cca o 5 mld. Sk. Dôvodom tohto návrhu je výrazné zaostávanie v čerpaní prostriedkov a veľmi nízka alokácia prostriedkov z nového programovacieho obdobia v rokoch 2007 a 2008. Je teda len na manažmente ministerstva dopravy a vláde Slovenskej republiky, nie na súkromných stavebných firmách či financujúcich bankách, či dokážu vyčerpať prostriedky Európskej únie a urýchliť tým výstavbu diaľnic na Slovensku. Ďakujem za pozornosť.