P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2001-11-06):
M. Aibeková, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené dámy, vážení páni, keďže je spoločná rozprava k obidvom návrhom zákona aj k vládnemu, ktorý predkladal pán minister, aj potom k poslaneckému, dovoľte mi stručne sa vyjadriť k obidvom návrhom. Prvý je vládny návrh zákona, ktorý je už piatou novelou pôvodného návrhu zákona z roku 1998. A napriek tomu, že prináša až 70 zmien vrátane troch príloh, môžem konštatovať, že nejde o zásadné zmeny vo filozofii zákona, ale skutočne ide o zosúladenie s právnymi predpismi Európskej únie a týka sa žiadostí o registráciu liekov, procesu registrácie liekov, dohľadu nad liekmi, monitoringu nežiaducich účinkov liekov, porúch a zlyhaní zdravotníckych pomôcok. Práve tieto dve oblasti, myslím, sú veľmi dôležitým doplnkom tohto návrhu zákona, pretože v praxi sa s týmito dôsledkami naozaj stretávame, aj čo sa týka nežiaducich účinkov liekov, ale aj porúch a zlyhaní zdravotníckych pomôcok. Takže aby tieto problémy boli z praxe odstránené, bola potrebná zmena aj týchto dvoch paragrafov, resp. sú tam doplnené tieto paragrafy. Vládny návrh zákona však, vážené dámy, vážení páni, sa nedotýka § 35, o ktorom nás tu tak podrobne informoval pán poslanec Finďo. A tento § 35 sa týka podmienok poskytovania lekárenskej starostlivosti. Ja by som preto žiadala, keďže považujem tento bod za dôležitý a diskutuje sa o ňom v parlamente už tri roky, aby pán minister vyjadril svoje jasné stanovisko pred Národnou radou Slovenskej republiky, ale aj pred verejnosťou, či je za podporu návrhu, ktorý predkladá pán poslanec Finďo, alebo nie je za túto podporu. Pán minister iste dostal list, pretože aj jemu bol adresovaný, prezidenta Farmaceutického zväzu Európskej únie. A je to čerstvé stanovisko z októbra tohto roku, kde píše, nebudem to celé citovať, pod bodom 3, a adresoval to aj premiérovi vlády a predsedovi parlamentu, kde práve hovorí to, čo už spomínala aj pani poslankyňa Záborská, že model, ktorý je uplatňovaný v Slovenskej republike, by mohol byť hlavným príkladom všetkých kandidátskych krajín usilujúcich sa o členstvo v Európskej únii. Tento model spája vlastníctvo lekárne s profesionálnym štandardom každodennej praxe, a preto pán prezident je znepokojený správou, že táto definícia môže byť zmenená v návrhu zákona, ktorý je predkladaný ako poslanecký návrh, a preto naliehavo žiada vládu, aby tak nerobila. To je jedna otázka na pána ministra. Inak hovorím, čo sa týka vašej predloženej novely, resp. vládneho návrhu zákona, tu môžem povedať aj v mene poslaneckého klubu HZDS, že nemáme výhrady a že naozaj tu ide o také normy, ktoré je potrebné zosúladiť s normami Európskej únie. Keďže sme za vstup do Európskej únie, podporujeme aj tieto návrhy. Menovaný pán prezident v bode 1 vyjadruje však ďalšie znepokojenie. A to sú pokračujúce obavy o zvyšujúce sa dlhy zdravotných poisťovní verejným lekárňam v Slovenskej republike. A tu mám na vás, pán minister, ďalšiu otázku. Ja som vám ju kládla už niekoľkokrát, ale bohužiaľ, nikdy som nedostala uspokojivú odpoveď. Mám pred sebou uznesenie vlády z júna toho roku, je teda verejným materiálom, kde sa hovorí o riešení dlhov v roku 2001. Vy tu uznávate dlhy do 28. februára voči lekárňam, a teda, čo sa týka liekov a špeciálneho zdravotníckeho materiálu, na úrovni 4,839 mld. a ešte nejaké tisíce. Vieme, že tieto dlhy sú vo vyššej hodnote, ale, pán minister, vy veľmi dobre viete, že sa ešte pred prázdninami zišiel výbor pre zdravotníctvo, kde sme si pozvali zástupcov aj ministerstva financií a kde bol prítomný aj podpredseda vlády Mikloš. Podpredseda vlády Mikloš vtedy všetkých zúčastnených, ktorí pracujú v tejto oblasti, a to nie sú len lekárnici, to sú aj dovozcovia, distribútori, výrobcovia liekov, požiadal o trpezlivosť, je o tom urobený záznam, viacerí poslanci tam boli prítomní, takže môžu moje slová potvrdiť. Požiadal ich o trpezlivosť, lebo pôvodný sľub bolo vyriešenie toho prvého balíka dlhov, hovorím teraz o rokoch 2000 a 2001. Malo byť ukončené už do I. polroku. Požiadal o trpezlivosť a sľúbil im, že v III. štvrťroku budú tieto dlhy riešené. Teraz už máme IV. štvrťrok a tieto dlhy nie sú riešené. A vy veľmi dobre viete, pán minister, aj zo sľúbeného balíka dlhov, teda oddlženia 6,76 mld., to je z tohto materiálu, prišlo len 1,5 mld. z privatizácie Slovenskej poisťovne, ale tým sa vlastne sanovali dlhy v zdravotníckych zariadeniach voči Sociálnej poisťovni. Čiže to neboli reálne peniaze, ktoré prišli do zdravotníctva, tým sa len riešil dlh týchto dvoch inštitúcií. Privatizácia SPP, a tu malo ísť o 1,858 mld. na oddlženie zdravotníctva, a tým aj lekární, neprišla, pretože privatizácia SPP nebude v tomto roku. To veľmi dobre viete aj vy. Privatizácia Dudiniec a Piešťan, odkiaľ malo prísť 2,5 mld. Sk, je tiež pozastavená a vieme, že tender na privatizáciu Piešťan, ktorý bol vypísaný, bol pozastavený a je vypísaný nový tender. Takže ani tieto peniaze tohto roku neuvidíte. A zo splátok dlhu Železníc vo výške 902 mil., no z toho tiež neviem, či niečo prišlo. Napr. v ďalšom materiáli, ktorý by mal byť ešte prerokovávaný, a to je Všeobecná zdravotná poisťovňa, ako hospodárila za I. polrok, tam sa dozviete, že oni nedostali z privatizačných zdrojov ani korunu, ani korunu a že táto poisťovňa, ktorá zastrešuje takmer 70 % poistencov, z čoho sú prevažne poistenci štátu, sa zadlžuje mesačne viac ako 300 mil., takmer 400 mil. A to je len jedna, ešte je tu tých 30 % ďalších poisťovní. Takže toto sa vás chcem spýtať, pán minister. Prečo dávam túto otázku. Prejdem k tomu ďalšiemu návrhu, a to poslaneckému návrhu, pretože mne sa zdá, pán minister, že vám tento návrh pána poslanca veľmi, takpovediac trošku s nadsadením, nahral do karát, pretože skupiny, ktoré držali spolu a bojovali za svoje práva, za vyplatenie tých dlhov a vytvorili  minulý alebo ešte predminulý rok tzv. Alianciu Liek, kde boli všetci, kde bolo aj Grémium majiteľov lekární, Slovenská lekárnická komora, Asociácia dodávateľov, distribútorov, výrobcov liekov a tak ďalej. Vytvorili túto Asociáciu Liek, lebo pochopili, len že keď spolu budú bojovať a vymáhať dlhy zo strany štátu, tak že spolu niečo dosiahnu. A naozaj tie tlaky minulý rok aj tento rok boli pomerne silné. No návrh pána poslanca Finďa rozhádal tieto skupiny, pretože každá tu zrazu začala obhajovať svoje práva. A ja sa im ani nedivím. Tieto ich práva, ktoré obhajujú, naozaj sa ich bytostne dotýkajú. Takže vlastne utíchol tento spoločný boj za získanie prostriedkov, ktoré im patria, a zrazu začali tieto dve skupiny písať stanoviská a lobovať v parlamente za svoje práva. Preto som nesúhlasila s vystúpením pána poslanca Finďa lebo on sa zachoval ako jednooký kráľ. On citoval len stanoviská jednej skupiny, čo považujem za neseriózne, pretože sú tu ďalšie skupiny. Je tu Asociácia farmaceutov, je tu Slovenská lekárnická komora, sú tu tie asociácie, nebudem ich všetky menovať pretože som ich už niekoľkokrát spomenula, a tieto majú úplne iné stanovisko. Ja chápem pána poslanca, že si čítal len tie stanoviská, ktoré sú na jeho podporu, ale veľké skupiny stanovísk, ktoré sú práve proti nemu, nečítal. Takže preto sa pýtam vás, pán minister, k týmto dvom bodom, ktoré považujem za veľmi dôležité. Ešte chcem poukázať na ďalší ekonomický moment, ktorý je veľmi dôležitý. Pán minister pred prázdninami taktiež narýchlo predložil novelu Exekučného zákona. A vieme, že účinnosť tohto zákona je iba do konca januára budúceho roku. Potom ak sa nevymyslí nejaký iný prostriedok, a neviem kedy, zase by to muselo prísť len na skrátené konanie, a neurobili sa kroky, na ktoré tu viacerí poslanci vtedy poukázali, tak je ohrozených 70 – 80 % lekární, ktoré po spustení tohto mechanizmu exekúcií vlastne zaniknú. A mne sa zdá, že ten návrh pána poslanca Finďa smeruje k tomuto. Súčasné lekárne zaniknú, ale na ich mieste vyrastú nové lekárne a tam už môže byť potom majiteľ hocikto. Takže lekárnici nebudú môcť vykonávať túto profesiu vo svojich lekárňach, môžu sa potom stať iba zamestnancami právnických osôb. A táto situácia pravdepodobne bude vyhovovať aj pánovi ministrovi, pretože potom nebudú sa musieť tieto dlhy riešiť, resp. budú sa riešiť veľmi-veľmi dlho v nedohľadne. A to už padne potom na plecia ďalšej vláde a vám vlastne tento návrh, ak bude schválený, môže veľmi pomôcť. Takže to je k tomu vládnemu návrhu. Prešla som už k poslaneckému návrhu zákona. Pán poslanec Finďo, ja som nikdy nebránila a ani nebudem brániť poslancovi, aby predkladal svoje návrhy zákonov, ale je naozaj veľmi zvláštne, na čo už poukázala pani poslankyňa Záborská, že tu citujete stanovisko Ústavného súdu z roku 1999 a nejako ste  zabudli povedať to, že na toto stanovisko už musel parlament zareagovať. Najskôr boli prijaté 3-krát krátke novely, ktoré pozastavovali účinnosť toho paragrafu, ktorý hovoril o tom, kto môže a kto má byť majiteľom lekární. Keď vyšiel nález Ústavného súdu, tak ešte minister Šagát predkladal tú novelu,  ktorá je pod č. 119/2000 Z. z. Aj vtedy sa ministerstvu nepodarilo pripraviť také znenie, aby nebolo v rozpore s Ústavným súdom. Ja som vtedy vo svojom vystúpení na to poukázala. Ale vieme, že vtedy sa vo výbore veľmi búrlivo a dlho diskutovalo a za pomoci legislatívcov Národnej rady sa pripravilo znenie súčasného návrhu zákona, tak ako je do dnešného dňa platný. V januári budú 2 roky, keď táto diskusia prebiehala. A mne je veľmi zvláštne, pán poslanec, prečo za 2 roky nikto nedal požiadavku na Ústavný súd. Ani vy ako poslanec, vy ste mohli vytvoriť skupinu poslancov, ako to v roku 1999 urobil pán poslanec Orosz, keď bolo ešte to pôvodné znenie, ani nikto z tých, ktorí protestujú proti zneniu súčasného návrhu zákona, nepožiadal Ústavný súd o výklad a o zmenu toho teraz vami navrhovaného § 35. Ja by som toto brala ako čistú cestu. A potom, samozrejme, by aj Národná rada musela zmeniť návrh zákona podľa nálezu Ústavného súdu, ako sa to stalo v tom roku 2000. Takže aj vás sa pýtam, prečo ste takú dlhú dobu čakali a prečo tu nám v Národnej rade citujete nález Ústavného súdu z roku 1999, keď ten sa netýka súčasného znenia poslednej novely zákona z roku 2000. Takže ja si myslím, že naozaj ste zbytočne rozhádali 2 skupiny, ktoré pracujú v tejto oblasti, a preto sa vás pýtam a dávam vám ďalšiu otázku: Ako táto vaša novela pomôže pacientovi? Zlepší sa jeho situácia? Zlepší sa situácia v zásobovaní liekov? No to snáď nemyslíte vážne. Ktorého pacienta zaujíma, či je majiteľom lekárne lekárnik alebo niekto iný? To pacientov nezaujíma. Ale ten lekárnik na to študuje, ten sa musí celý život vzdelávať, ten si musí neustále dopĺňať vzdelanie a orientovať sa v tej spletitej situácii nových liekov, lebo tie lieky, chvalabohu, naozaj pribúdajú a sú stále na kvalitatívne vyššej úrovni, aj keď sú drahšie. Ale ja si myslím, že za tú cenu ak pomôžu rýchlejšie a bezbolestnejšie zbaviť pacienta jeho problémov, to je najdôležitejšie. Takže bolo by seriózne, keby ste vy boli prečítali všetky stanoviská, ktoré prišli aj z toho druhého tábora, pretože ako sa má radový poslanec, ktorý sa nevyzná v tejto problematike, zorientovať, keď má len jednu stranu stanovísk. Ja si myslím, že naozaj sa na tento problém treba pozrieť komplexne. A čo sa týka kvality návrhu zákona. Pán poslanec, vy ste sa už vo výbore pokúšali dať k vlastným 3 bodom, pretože vaša novela má iba 3 body, pozmeňujúce návrhy. U nás vám neprešli, pretože za to v gestorskom výbore hlasoval iba jeden jediný poslanec, pretože ten druhý hlas bol od vás, takže len jeden jediný poslanec. A teraz už máte predložené, už ich máme v laviciach, k týmto 3 bodom 4 a zásadné pozmeňujúce návrhy. Čiže ja sa vás pýtam: Má ešte zmysel tento váš návrh a nebolo by lepšie skutočne dať teda novú novelu? Pretože to naozaj je asi v histórii tohto parlamentu od roku 1998 taká rarita, že dávate krátku novelu s 3 bodmi a k tomu dávate 4 pozmeňujúce návrhy a ďalšie už boli vo výbore. Takže hovorím, ja som za riešenie, ktoré budem považovať za legislatívne absolútne čisté vtedy, keď dáte podnet na Ústavný súd a Ústavný súd rozhodne, že toto znenie § 35  je protiústavné. Potom ak ktokoľvek pripraví tento návrh, ale potom to bude povinnosťou vlády, potom, samozrejme, za takéto znenie by sme mali všetci hlasovať, pretože vtedy to bude úplne jasné. Ešte poslednú otázku vám dám. Ak by bolo to znenie protiústavné, tak si myslím, že by bol už pán prezident na to upozornil a vrátil tento návrh zákona, pretože má tam mnohých schopných legislatívcov. A viete, že nám nedaruje nič táto legislatíva, že skutočne nám viaceré návrhy  už boli vrátené. Takže toto je z mojej strany všetko. Vážené dámy, vážení páni,  ja tu nebudem čítať stanoviská tej druhej strany. Ja si myslím, že všetci ste dostali aj jedny, aj druhé v písomnej podobe. A teraz je už len na nás, aby sme sa rozhodli, že tento váš návrh naozaj zlepší situáciu na slovenskom trhu, či sa napr. tým zníži suma financií, ktorá musí ísť každoročne na lieky. A vieme, že napriek tomu, že pán minister deklaroval, že v tejto oblasti urobí poriadok, že sa stále táto suma, ktorá ide za lieky, zvyšuje, že sa tým pádom zvyšujú aj dlhy, pretože poisťovne nemajú taký objem finančných prostriedkov. A ja si myslím, že toto sú najdôležitejšie veci, ktorými by sa mal zaoberať slovenský parlament. A ďalšie vec je naozaj, aby bol poriadok v liekoch, aby pacient, ktorý nevyhnutne potrebuje na zachovanie života a zdravia lieky, nemusel doplácať takú sumu, ako podľa poslednej kategorizácie napr. onkologickí pacienti doplácajú na doplnkové lieky, ktoré ale tiež nevyhnutne potrebujú. Takže ja si myslím, že toto je najdôležitejší problém, ktorý by mal slovenský parlament riešiť, pretože to sú problémy, ktoré sa týkajú pacienta a vašich voličov bez ohľadu na to, či sú to voliči koalície alebo opozície. Dúfam, že na moje otázky dostanem odpovede. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)