R. Madej, poslanec: (2005-03-21):
Vážený pán minister, aj vzhľadom na to som mimoriadne sklamaný z toho, že Národná rada Slovenskej republiky opakovane odmietala procedurálne návrhy, ktorými sme žiadali vládu alebo navrhovali, aby parlament požiadal vládu o poskytnutie správy, o konkrétnu správu o dopadoch na jednotlivé sociálne skupiny obyvateľstva, o dopadoch spoplatnenia školstva, kde by ste mali zohľadniť aj predpokladané sociálne štipendiá. Aj vzhľadom na to si dovolím predniesť návrh na uznesenie Národnej rady Slovenskej republiky k vládnemu návrhu zákona o študentských pôžičkách a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorým Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky predložiť podľa § 128 ods. 1 zákona č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku správu o dopadoch vládneho návrhu zákona o študentských pôžičkách (tlač 1065) na študentov vysokých škôl a ich rodiny podľa jednotlivých príjmových skupín obyvateľstva a ich percentuálneho zastúpenia spoločnosti. Vážený pán minister, konkrétny príklad jednodetnej rodiny som používal najmä preto, lebo to bude v blízkej budúcnosti jeden z najvýraznejších článkov spoločnosti a skupina, respektíve takáto rodina bude vaším spoplatnením najviac dotknutá. Z tých čísiel sa nedá uhnúť a naozaj je tomu určite tak. Samotné prepočty potvrdilo aj ministerstvo, a pokiaľ si pamätám aj vy vaším vyhlásením. Čo sa týka druhého faktického, respektíve fiktívneho zmiernenia dopadov vášho návrhu zákona, ide o návrh zavedenia pôžičiek. Tak ako som predtým spomínal, je to nesystémový návrh najmä z toho dôvodu, že dávate možnosť, aby vznikla nová inštitúcia, nové výdavky na štátny rozpočet, pritom už máme existujúci Študentský pôžičkový fond. Ja sa pýtam, prečo zase bojujeme proti inštitúcii, ktorá je vytvorená zákonom? Aj v zmysle legislatívnych pravidiel tvorby zákonov by sme mali v návrhu zákonov definovať všetky spoločenské vzťahy. A ja sa pýtam, aký je rozdiel medzi Pôžičkovým fondom pre študentov a Študentských pôžičkovým fondom? Teraz budú existovať dve inštitúcie, jednoducho, jednotný systém aj z hľadiska tvorby práva. Fond vytvorený zákonom dokonca podľa dôvodovej správy počíta s mimoriadne zaujímavými úrokmi. Zákon predpokladá, že úroky pre študentov sa budú určovať na základe úrokov, za ktoré si požičiava, nákladov, za ktoré si požičiava peniaze štát, na základe nákladov štátu, ale nie je to presne vo výške. To znamená, že my sa len môžeme domnievať, v akej výške budú úroky zo strany štátu, respektíve  toho kvázifondu, vysvetlím neskôr, prečo bude požičiavať študentom peniaze. A podľa dôvodovej správy vypočítate v návrhu zákona, že úročenie môže byť až 5 percent. Podľa znenia zákona úrok sa zvyšuje o 1,5 percenta v prípade, ak si študent požičia peniaze a nemá ručiteľa. Hovoríme zase o najslabšej príjmovej skupine obyvateľstva, kde tie úroky môžu vyjsť nepomerne vysoko. Vy počítate teda minimálne s 5 plus 1,5-percentnými úrokmi. A ja tak sem-tam si veľmi so záujmom  pozriem reklamu v rôznych slovenských televíziách, kde súkromné banky, samozrejme, ponúkajú iné druhy úverov, ale vidím, že hypotekárne úvery sa poskytujú za 3,89 percenta. Súkromná banka, ktorá naozaj človeka oberie o to posledné možné podľa našich osobných skúseností, dokáže poskytnúť a garantovať ľuďom nižšie úroky ako štát, ako štát v dôvodovej správe k zákonu. Toto považujem za maximálne obludné. Istota, že zo zákona niekto cudzí, tretia osoba môže prevziať dlh študenta a robiť si s ním, čo chce bez jeho súhlasu, je obrovským rizikom a rizikom do budúcnosti tak právnej istoty tých, ktorí si peniaze požičali a istoty aj študenta, ktorý bude de facto finančne vydierateľný. Neviem, prečo sa takáto úprava v návrhu zákona nachádza. A ešte k samotnému pôžičkovému fondu pre študentov. Návrh zákona, ktorý sa volá o študentských pôžičkách, neuvádza, akú bude mať subjektivitu, akú bude mať právnu formu tento pôžičkový fond pre študentov. Bude to akási fiktívna inštitúcia, ktorú bude spravovať organizácia poverená ministerstvom školstva. Fiktívna inštitúcia, fiktívny fond bez právnej subjektivity, ktorú by zavádzal zákon. Zoberme si druhý príklad, Študentský pôžičkový fond, právnická osoba zriadená štátom. Aj v tomto zmysle je z legislatívneho hľadiska tento zákon veľmi, veľmi zlý. Je potrebné povedať, že namiesto zabezpečenia tých finančných prostriedkov, ktoré prišli vysokým školám a je možné aj oceniť to, že sa postupne v absolútnych číslach zvyšuje rozpočet pre verejné vysoké školy, na druhej strane sa týmto návrhom zákona zavádza, že o to málo peňazí, ktoré verejné vysoké školy majú, sa v prípade schválenia tohto zákona budú musieť deliť so súkromnými vysokými školami. Aj tu je na jednej strane možné oceniť, že doteraz ministerstvo školstva nedávalo, aj keď malo možnosť, nedávalo súkromným vysokým školám finančné prostriedky, týmto zákonom sa zavádza právny nárok na peniaze pre súkromné vysoké školy z toho balíka, z ktorého doteraz mali problém vyžiť verejné vysoké školy a zabezpečiť vami požadovanú a nami všetkými požadovanú kvalitu vysokoškolského štúdia. A tu prichádzame na ten ďalší kameň úrazu, ktorým je subjektivita samotného ministerstva školstva v tom zmysle, že vieme všetci veľmi dobre, že ide o návrh, s ktorým sa sám vy, pán minister, neviete stotožniť. Ide o návrh, v ktorom ste ustúpili, ale ustúpili ste veľmi zle, lebo v prípade, ak zákon prejde, okrem toho, že bude likvidovať študentov, bude likvidovať aj verejné vysoké školy, lebo oberie ich aj o to málo, čo im zo štátneho rozpočtu tento parlament každý rok pri schvaľovaní zákona o štátnom rozpočte dáva. Ak to teda nie je vaše rozhodnutie, je to o to horšie, lebo v takejto veci nie je kompromis absolútne možný. Je veľmi ťažké akceptovať v tomto zákone, že pochybné transakcie, ktoré sa budú diať s pôžičkovým fondom pre študentov a s ich financiami, budú posvätené zákonom a iba rozhodnutiami ministerstva školstva, že sa zavádza inštitúcia, ktorá nemá jasno ani z právneho hľadiska, čím naozaj je. Ale čo je na záver najdôležitejšie povedať, tak ako to odznelo pred pár minútami, tento návrh zákona v prípade, ak bude schválený v takomto znení, bude znamenať, že štipendiá zďaleka nepokryjú negatívne dopady ani najnižších vrstiev. Nízke a stredné príjmové skupiny obyvateľstva budú veľmi negatívne dotknuté. Študenti vysokých škôl, ktorí pochádzajú z nízkych a stredných príjmových vrstiev, nenaberú odvahu zobrať si pôžičku za trhovú cenu, za cenu, ktorá bude vyššia ako v súkromnej banke, a za pôžičku, ktorá sa bude úročiť už počas štúdia. Ak si študent zoberie v prvom ročníku pôžičku, počas piatich rokov sa bude úročiť. Všetky tieto opatrenia, ktorými by mala byť zastretá pozornosť parlamentu na základný princíp, a to, že sa obmedzí prístup mladých ľudí ku vzdelaniu a že, naopak, mnohí mladí študenti nebudú mať možnosť študovať na vysokých školách, dúfam a pevne verím, že Národná rada si tento základný princíp, ktorý tento zákon zavádza - obmedzenie prístupu ku vzdelaniu, všimne a že parlament s takýmto vládnym návrhom zákona naloží, tak ako sa tomu stalo pred pol rokom. Preto pevne verím, že prejdú a budú schválené procedurálne návrhy také, že Národná rada nebude pokračovať v rokovaní o tomto návrhu zákona a že návrh zákona z dielne ministerstva školstva, ktorý predkladá vláda, odmietne. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť a pevne verím, že návrh zákona, keďže nie je opraviteľný, nebude postúpený ani do druhého čítania. (Potlesk.)