Draxler, Juraj, minister školstva, vedy, výskumu a športu SR (2015-10-21):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda Národnej rady, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, trpezlivo som čakal až do tohto okamihu, pretože som chcel odpovedať na nové podnety, ktoré by mohli v tejto rozprave zaznieť. Dozvedel som sa veľa o mostoch, o diaľniciach, o startupovej konferencii, niečo aj o školstve, o tom, ako za SNS-áckeho ministra Mikolaja nedochádzali učebnice načas do škôl. K danej téme toho odznelo pomerne málo, preto čas už pokročil, ak dovolíte, budem reagovať aj ja v podstate k tomu, čo bolo napísané, k žiadosti o moje odvolávanie. A dovoľte mi, aby som vám poďakoval, 30 opozičným poslancom, ktorí ste tú žiadosť, predovšetkým tým, ktorí ste ju formulovali, aj tým, ktorí ste ju napísali, že ste to urobili sviežim, miestami až humorným spôsobom. V podstate ma odvolávate za to, že Peter Pellegrini urobil na ministerstve niektoré organizačné zmeny, za to, že som neotvoril detský bazén, no a za to, že bol prepustený pracovník, kde jeho nadriadená vyhodnotila, že si neplnil svoje povinnosti a že som neodpovedal na list tohto pracovníka, ktorý on mi nikdy nenapísal. Aby som išiel pekne poporiadku. Pripomeniem ešte raz kauzu MPC. V lete došlo pri finančných transakciách tejto organizácie o pokus o podvod. A podvod, mimochodom, pomerne primitívneho rázu, aj keď informácie, ktoré pre tento podvod bolo potrebné získať, možno boli získané pomerne šikovným spôsobom. Ekonomickému riaditeľovi alebo vedúcemu ekonomického úseku tejto organizácie prišiel e-mail, ktorý sa tváril ako e-mail od dodávateľskej organizácie, a MPC poslalo peniaze nie na správny účet dodávateľa, ale na účty, ktoré zriadili podľa všetkého podvodníci. Jedna z pracovníčok na možný podvod na základe komunikácie s dodávateľskou firmou prišla. Okamžite sa podnikli kroky na to, aby sa zastavili ďalšie transakcie. Peniaze sa na účtoch bánk zadržali už vtedy, hneď ako sa prišlo na podvod. Hneď sa zároveň tento pokus o podvod medializoval práve preto, aby sa vyslal signál aj smerom k ďalším organizáciám, že sa deje niečo nekalé a treba si dávať pozor. Ministerstvo okamžite prijalo opatrenia vzhľadom k finančným transakciám všetkých priamo riadených organizácií, aby nemohlo k podobnému podvodu prísť. Poslanci Poliačik a Nicholsonová mali, myslím, pred dvoma týždňami to bolo, takú pomerne bizarnú tlačovku, kde obvinili mňa, ministra vnútra a predsedu vlády Slovenskej republiky z krytia podvodov v MPC. Mňa tiež z toho, že sme z prvého prepusteného údajne urobili obetného baránka. Takže ešte raz, aby som uviedol všetky veci na pravú mieru. V prípade MPC sme urobili okamžite potrebné opatrenia. Tie peniaze boli už v auguste zadržané na účtoch bánk. Ja viem, že sa objavili nejaké titulky v novinách včera večer, dnes, že sa peniaze zrazu našli. To je úplný nezmysel, ktorý ste tu vy niekoľkokrát opakovali. Tie peniaze boli zadržané od augusta. Vyjednávalo sa o tom, ako rýchlo sa môžu vrátiť naspäť do MPC. Pre nás neboli nikdy stratené. My sme sa jedine báli toho, že to vyjednávanie a všetky procesné úkony môžu trvať niekoľko mesiacov. Máme uistenie predovšetkým z českej strany, kde je v tejto chvíli zadržaná väčšia časť tých peňazí, že môžme očakávať rýchly návrat peňazí, že to bude rádovo v týždňoch, nie mesiacoch, tak ako sme sa my obávali. Ďalej do MPC po odhalení tohto pokusu o podvod išla kontrola z ministerstva, organizovaná štandardne kontrolným útvarom. Ja som celý čas od augusta médiám zdôrazňoval, že keď skončí kontrola, budú tam vyvodené ďalšie dôsledky po tých prvých krokoch, ktoré prebehli. V prvom kroku bol prepustený jeden pracovník, ktorého ste spomínali, hneď sa k nemu vrátim, a bolo tam nejaké finančné krátenie vzhľadom na ostatných pracovníkov. Ten pán, ktorého vy objavujete celý čas, neviem, ako si môžete byť tak istí jeho nevinou, keď to tak zjednodušene poviem. Ja mám výsledky našej kontroly (rečník zobral do rúk materiál, ukazujúc ho plénu), ktorá prebiehala niekoľko týždňov, prebieha policajné vyšetrovanie, ktoré bolo okamžite iniciované. Máme miestoprísažné vyhlásenia pracovníkov k tomu, čo sa tam udialo. Ten pán podpísal platbu zo Štátnej pokladnice na iný účet, ako bol likvidačný list faktúry. Ešte raz, som zvedavý, akým spôsobom vy si to v budúcnosti, akým spôsobom vy si obhájite to, že ste ho obhajovali, zvlášť, keď skončí policajné vyšetrovanie. Ale ešte raz, podstatné je to, že my sme kontinuálne komunikovali od augusta. Počkajte si na výsledky kontroly. Mňa sa každý týždeň na to novinári pýtali: Čo sa deje v MPC, budú tam vyvodené ďalšie dôsledky? Ja som im vždy povedal, áno, pravdepodobne tam budú vyvodené ďalšie personálne dôsledky, ale počkajme si, až skončí kontrola, ktorá ukáže, do akej miery aj ostatní pracovníci pochybili. Boli vyvodené tento týždeň dôsledky. Vy ste to pojali tak, no, tvárite sa cynicky sociálne a pojali ste to naozaj emotívne. Ja by som to mohol robiť tiež, aj tí ďalší pracovníci, pracovníčky, ktoré prišli o miesta. Tiež to nebolo jednoduché, viem, že tam bolo pokročilé tehotenstvo a tak ďalej, takže aj pri týchto prepúšťaniach to bolo zložité, ale nedá sa nič robiť, keď sú pochybenia, jednoducho treba rázne jednať. K ďalším detailom. Počítač, kde zmizol počítač? No počítač zaistila polícia, pretože ho potrebuje pre potreby svojho, svojho vyšetrovania, to je všetko, čo môžem k tomu povedať. (Reakcia navrhovateľky.) Môžte sa na políciu obrátiť. Takže toľko asi k tomuto detailu, ktorý tiež stále spomínate. Obráťte sa na políciu. Tiež si vyprosím, pani poslankyňa, aby ste ma v médiách očierňovali, vyhlasovali, že som neodpovedal na list prepusteného pracovníka. Pracovník mi žiaden list, žiaden e-mail neposlal. Čo som sa následne dozvedel, áno, poslal list predsedovi vlády, možno aj ministrovi vnútra. List od predsedu vlády mi bol následne postúpený, bolo to už po vašej tlačovke. Ja som žiaden jeho list nedostal, nemohol som sa tým pádom k jeho listu vyjadriť, ani sa s ním na základe jeho neexistujúceho listu stretnúť. A ešte raz, vyprosujem si tie formulácie, že sa zázračne našli stratené peniaze deň pred týmto pokusom o moje odvolanie. Vždy sme komunikovali kontinuálne, môžte si to nájsť v médiách, vedeli sme, že tie peniaze sú na účtoch v bankách, len sa rokovalo o tom, aké procesné úkony musia zo strany polície, prokuratúry prebehnúť na to, aby sa tie účty mohli vrátiť naspäť do MPC. Prebieha štandardná komunikácia s políciou Slovenskej republiky, s políciou Českej republiky, s prokuratúrami a s bankami. IUVENTA. No, čo tu máte napísané: „Minister nechal budovu IUVENTY prehlásiť za nadbytočný majetok.“ Už to tu dnes odznelo. Je to hlúposť. Ministerstvo Ekoiuventu za nadbytočný majetok nikdy nevyhlásilo, vyhlásila ju za nadbytočný samotná IUVENTA, pretože to vyžaduje zákon. My sme chceli, aby táto budova mohla prejsť na vlastný úrad ministerstva. Mimochodom, je to v rámci procesov, ktoré sú pomerne široké a prebiehajú aj inde. My sa snažíme scentralizovať úradníkov v rámci vlastného úradu ministerstva a v rámci priamo riadených organizácií. Takto sa nám podarilo napríklad v Bratislave uvoľniť tri budovy bývalých škôlok. S kriminálnym zámerom umožniť, aby deti mohli ísť do škôlok, do budov, ktoré takýmto spôsobom my uvoľníme. Čo sa vašej nedávnej tlačovky týka k tým mojim vyjadreniam ohľadom Ekoiuventy, tak ja len v médiách potvrdím, že som, tak ako som to už povedal na jar, na výzvu aktivistov pripravený naďalej s aktivistami rokovať o tom, aké oni majú ideové zámery, čo by v IUVENTE mohlo ísť, prípadne ak mi povedia, že môžme preklenúť nejaké obdobie nejakou špecifickou aktivitou, že stále som na to pripravený. Vy mi poviete, vy mi dávate za vinu to, že, áno, pozitívne na nich reagujem a potvrdzujem ich, že som pripravený s nimi ďalej rokovať. Tomu nie celkom rozumiem a pravdepodobne už mi odpoveď na toto dnes nedáte. Jediné, čo ste mohli ako-tak tlačiť cez leto, bolo to neotvorenie detského bazéna. No, neotvoril sa preto, že sme v súlade so zákonom, s hospodárením, v súlade s pravidlami hospodárenia so štátnym majetkom vyhlásili súťaž na prevádzkovateľa bazéna. Súťaž, kde podľa môjho názoru neboli nijak likvidačné podmienky. Ak si myslíte, že sú likvidačné podmienky také, že sa požaduje nájom v najlukratívnejšej časti Bratislavy, čo tu odznelo dnes asi stokrát, približne 100 eur denne, tak sa pýtam, či si viete porovnať s inými bazénmi, kúpaliskami, aké sa tam objavujú finančné objemy, koľko sa tam platí za nájom, koľko sú tam schopní vyzbierať. Áno, je problém v tom, že to kúpalisko, ja ako rodený Bratislavčan, ja som ani netušil ešte nejaký čas dozadu, že tam vôbec ešte nejaké kúpalisko je. Jednoducho bolo málo navštevované, no. Bola tam v poslednej otvorenej sezóne nejaká návštevnosť približne v priemere 30 ľudí denne. Takisto si nemyslím, že bolo likvidačné požadovať, aby sa prevádzkovateľom nemohli predávať alkoholické nápoje. Tak hovoríme o tom, že tam majú ísť deti a rekreovať sa. Neviem, prečo vy ste tvrdili, že musíme umožniť, aby sa tam predával alkohol. Ekoiuventa a džavot detí. Viete, čo je džavot detí? – sa pýtal pán poslanec Hlina pred niekoľkými týždňami tu v pléne Národnej rady. No, džavot detí je to, čo Ekoiuventa nepoznala už od roku 2002, keď sa odtiaľ stratili aj posledné krúžky, ktoré boli odtiaľ postupne vytláčané predovšetkým v 90. rokoch. Mimochodom, mohol to zvrátiť ďalší reformný, prodetsky naladený minister, ktorý nastúpil v nasledujúcom roku, v tom období 2003, 2002 – 2003. Ktorý minister to nastupoval? Teraz si neviem spomenúť. Ale môžte sa tu popýtať kolegov v pléne, kto mal možnosť vrátiť džavot detí v roku 2003 späť do IUVENTY. Áno, ja uznávam, Ekoiuventa je akýsi symbol. Zároveň treba povedať to, že je to náročný prípad kvôli svojej minulosti, kvôli tomu, k čomu tam dochádzalo, aj kvôli súdnym rozhodnutiam, ktoré môžme kritizovať, ja s nimi tiež nie som spokojný, možno k mnohým pochybným transakciám. Ale je fakt, že sa tam vytvorila objektívne veľmi zložitá situácia ohľadom tohto majetku. Ja som sa snažil robiť z mojej pozície všetko, čo sa dalo, pre to, aby sme aspoň teraz na nejaké dohľadné obdobie našli aktivity pre IUVENTU, jednoducho, aby sa tam naozaj dalo niečo robiť, aby sa po tých dlhých a dlhých, dlhých rokoch, keď tam nie že nebol džavot detí, ale vôbec sa tam nemohla dostať široká verejnosť, aby aspoň niečo sme spoločne našli. Namiesto toho, aby ste vyšli v tomto ústrety, tak ste to úplne zbytočne spolitizovali. Dobre. Organizačné zmeny. Pán poslanec Poliačik, pani poslankyňa Nicholsonová, odkedy som ja ministrom školstva? Viete? Nie je to od 30. 9. minulého roku, tak ako ste to tu napísali. Bolo to o niečo neskôr. Tie posledné zásadné organizačné zmeny, ktoré prebehli na ministerstve školstva, boli ešte za ministrovania Petra Pellegriniho. Ja som sa na niektorých z nich podieľal, áno, ako štátny tajomník, ale to boli posledné naozaj výrazné organizačné zmeny, kde sa zlučovali niektoré sekcie a podobne. Odvtedy všetky organizačné zmeny, ku ktorým došlo, vychádzali na základe podnetov z externého prostredia, vychádzali na základe podnetov zo samotných sekcií, akým spôsobom si ony musia upraviť prácu, pretože sa napríklad bude v rámci nového programového obdobia pracovať iným spôsobom so štrukturálnymi fondmi a podobne, prípadne nejaké podnety tam mohli byť z jednotlivých odborov alebo od vedúceho služobného úradu. Žiadne hlboké, rozsiahle zmeny na ministerstve som ja nerobil. Mimochodom, tieto zmeny nevybočujú z priemeru zmien iných ministrov v ostatnom období. To tu už tiež dnes zaznelo. Ten počet zmien, keď sa pozriem priamo na rezort školstva, bol na našom rezorte výrazne nižší akurát za dvojročného obdobia úradovania jedného opäť z vás, ktorý sa pod tento, prepáčte, že tak poviem, zúfalý paškvil podpísal, a môžete sa opýtať mimochodom jeho, čo on urobil či už pre včasné dodávanie učebníc na začiatku školského roku, alebo teda, ak vám na tom tak záleží, pre obnovenie krúžkov v Ekoiuvente. Odporúčam. No a aj k organizačným zmenám dochádza preto, z celkom jednoduchého dôvodu, že sa niečo deje, jednoducho pracujeme. Pracujeme na navyšovaní kapacít materských škôlok, pracujeme na modelových školách. Pre vás je to možno abstraktná vec, pre mňa, musím priznať, sú špeciálne materské školy srdcová záležitosť, ku ktorým som sa vyjadroval ešte dávno pred tým, ako som prišiel na post ministra. Máme tam našťastie veľmi šikovný malý tím ľudí, ktorý sa touto témou zaoberá, a ja som rád, že sa výstavba, že sa navyšovanie kapacít materských škôlok naozaj v poslednom období rozbehlo. (Potlesk.) Štátne vzdelávacie programy. Ešte v zime boli veľké boje ohľadom štátnych vzdelávacích programov na úrovni materských škôl, základných škôl aj gymnázií. Tie boje sa podarilo rozlúsknuť, vyšli sme v ústrety v maximálnej možnej miere stavovským organizáciám, ktoré boli spokojné s prijatými štátnymi vzdelávacími programami, ktoré, opäť to nie je abstraktné, len aby sme sa chápali, to sú naozaj rozsiahle dokumenty, kde prebiehali rozsiahle diskusie. To nie je niečo, čo sa dá vytvoriť z jedného dňa na druhý. Predchádzali im veľmi dlhé rokovania. Zákon o odbornom vzdelávaní. Taktiež zložitá téma, zložité prijímanie zákona, zvládli sme to, a duálne vzdelávanie sa dnes úspešne rozvíja. Máme ďalších 261 firiem, ktoré sa prihlásili do duálneho vzdelávania, sú pripravení od budúceho roku do duálu ísť a sú tam mimochodom ďalšie veľké firmy, veľkí investori. Duálne vzdelávanie je, samozrejme, náročná téma, vždy som zdôrazňoval, že otvárame zákonom len vstupné dvere do budovania systému duálneho vzdelávania. A ani v krajinách ako Rakúsko alebo Nemecko sa systém duálneho vzdelávania nevytvoril z roka na rok. My sme spokojní s rozbehom duálu, naozaj sa nám podarilo vyjsť v ústrety firmám, ktoré, ako vidíte, nenaplnilo sa to, že firmy do duálu nepôjdu, firmy do duálu idú a nemáme problémy na strane škôl, áno, nemáme problémy na strane škôl, akonáhle ich firmy oslovia, do duálu sa zapájať. Jarný legislatívny balík. V rozsiahlej miere, naozaj v rozsiahlej miere sme reagovali na podnety od stavovských organizácií. Ten jarný legislatívny balík nebol niečo, čo primárne bolo iniciované zvnútra ministra. Snažili sme sa vyjsť v ústrety potrebám školskej praxe, snažili sme sa uľahčiť život rodičom, uľahčiť život učiteľom, riaditeľom škôl, rodičom nielen na území Slovenskej republiky. Snažili sme sa sflexibilniť systém, aby sme napríklad nenútili rodičov, ktorí odišli do zahraničia a sú tam aj s deťmi, aby sa museli každý rok vrátiť, robiť postupové alebo rozdielové skúšky na území Slovenskej republiky a podobne. Uľahčujeme život školám aj v tom, áno, už to dnes odznelo, aj v tom, že máme dnes nastavenú v rámci možností takú učebnicovú politiku, že nám ďakovali stavovské organizácie na začiatku tohto školského roka, že prvýkrát za veľmi dlhú dobu sa dodali učebnice tak, aby začiatok školského roka mohli rozbehnúť tak, že ich majú prakticky všetky, s malými výnimkami chýbala tam možno výtvarná výchova a niečo podobné. Rozbehli sme nový edičný portál, ktorý umožní oveľa jednoduchšie narábať s učebnicovou politikou. Spomenuli sme tu už dnes angličtinu. Opäť vďaka príspevku na angličtinu dnes nemusíme sa pozerať na to, čo sa dialo dlhé roky, že si rodičia z vlastných vrecák kupovali učebnice angličtiny. Zabezpečujeme to na prvom stupni tak, že dávame priamo príspevok na školy a môžu pokračovať flexibilne s učebnicami, na ktoré sú zvyknutí. Debyrokratizácia. Uľahčujeme život tam, kde sa dali, sme ľahko škrtli tlačivá, tam, kde do budúcna sa bude dať pôsobiť nejak usmerneniami na školy, aby vedeli, ako si organizovať svoju administratívu, budeme ďalej pôsobiť. My sa k tomu aktívne staviame ako ministerstvo. Nehovoríme, niečo robí zriaďovateľ, niečo si robí riaditeľ. Samozrejme, vnímame to, že aj tam, kde je zdroj byrokratizácia niekde inde, ako je samotného ministerstva školstva, berieme to za svoju povinnosť, aby sme aj takto aktívne vstupovali do terénu a usmerňovali školy, aby nakoniec v koncovke bol spokojný učiteľ, ktorý ide do triedy s tým, že učí deti, nemusí sa starať o to, aké papiere musí vypĺňať. Mimochodom, čo sa týka rôznych usmernení, príručiek, tam sa toho robí oveľa viac. Príručka práv učiteľov, ktorú stavovské organizácie opäť požadovali. Dali sme ju dokopy. Myslím si, že veľmi výrazne pomôže školskej praxi. Pripravujeme dlho požadovaný úrad niečoho, čo nazývame pracovne školský ombudsman. Do konca tohto mesiaca úrad vytvorený bude. Zamedzili sme prázdninovému prepúšťaniu učiteľov. Rozbehli sme dlhé a dlhé roky nie celkom rozbehnutý projekt rezortného informačného systému. Obrovský projekt, ktorý sa vždy rozbiehal a zastavoval. Teraz ho máme rozbehnutý po technickej stránke naplno. Napĺňame ho údajmi. S prvým zberom údajov som spokojný. V jednom malom prípade, kde naozaj došlo k tomu, že sme zaťažili školskú prax, že sme zaťažili rodičov, som uznal chybu na strane ministerstva. Ospravedlnil som sa aj riaditeľom škôl, aj učiteľom a rovnako som sa ospravedlnil aj rodičom. Naozaj je mi ľúto, že sme ich zaťažili týmto zberom údajov. Napriek tomu ešte raz chcem zopakovať, pri tomto najväčšom, druhom najväčšom zbere údajov od obyvateľstva po sčítaní obyvateľstva všetko beží tak, že budeme s rezortným informačným systémom schopní efektívne pracovať. Urobili sme prvé kroky pre to, aby sme zmodernizovali školské stravovanie. Bol to len prvý krok a budeme pokračovať ďalej. Chceme sflexibilniť poskytovanie jedál. Nie je to celkom jednoduché, pretože je to záležitosť minimálne dvoch rezortov, nás a ministerstva zdravotníctva, ale opäť aktívne vstupujeme do komunikácie aj s inými rezortmi, aby sme si naše školské témy naozaj vedeli dobre ošetriť. Zmenilo sa vedenie Štátnej školskej inšpekcie. Dnes inšpekcia prestáva byť postrachom škôl, pretože naozaj sa preklápa do toho modelu, že predovšetkým podáva školám pomocnú ruku. Takisto ako sa zmenilo vedenie v ďalších organizáciách na ďalších sekciách. Spomeniem vedenie ŠPÚ, opäť je tam dynamická dáma, ktorá nastavila úplne iné fungovanie tejto organizácie. Vychádzame v ústrety národnostnému školstvu. Pripravujeme pilotný projekt, ktorý sa rozbehne od januára. Opäť je to požiadavka od učiteľov v rámci tohto segmentu školstva, kde požadovali, aby sme pripravili pilotný projekt overovania výučby slovenského jazyka ako druhého jazyka. Opäť v pomerne krátkej dobe sme vedeli takýto pilotný projekt pripraviť. Za krátku dobu sa rozbehne. Toľko k regionálnemu školstvu. Nejdem tu vymenúvať, čo robíme v rámci vysokého školstva. Len pripomínam, čistíme vysokoškolské prostredie. Mne je to úplne jedno, kto si podá návrh na vznik novej vysokej školy. V prípade, že ja mám pocit, a urobil som to v jednom prípade, aj keď bolo pozitívne vyjadrenie Akreditačnej komisie, a išiel som proti tomu pozitívnemu vyjadreniu. Napriek tomu, že ten projekt mal silného investora, neschválil som ho. A takisto čistíme vysokoškolské prostredie aj pri existujúcich vysokých školách. A pripomeniem, že končíme, skončila sa formálne komplexná akreditácia. V tejto chvíli je to na strane ministerstva, takže ja budem musieť prejsť nie stovky, ale tisíce dekrétov, ešte ich overiť a, áno, aj tam to bude pomerne tvrdé na základe hodnotenia Akreditačnej komisie. Nie všetci na vysokých školách budú s prísnym prístupom spokojní, ale tak, ako to deklarujeme, tak to aj robíme. Vysokoškolské prostredie čistíme. Metodika vysokých škôl. V týchto dňoch dokončujeme rozpis metodiky vysokých škôl, takže opäť ja verím, že sa nám podarí splniť to, že nebudú musieť vysoké školy, tak ako to bývalo, ísť do provizória, dostanú metodiku načas. Vychádzame v ústrety vedcom. Slovenská akadémia vied má trojročnú zmluvu, ktorá jej umožní tri roky prechádzať transformáciou so stabilným financovaním zo strany štátu. Možno toľko, niektoré také hlavné veci. Ja to hovorím preto, aby sme si uvedomili, že to ministerstvo má naozaj pomerne veľa úloh. Nie vždy si to uvedomujeme. Ja som bol ešte v zime niekedy na diskusii v Liberálnom dome, ja tam pokojne prídem aj niekedy nabudúce, ale už z tej diskusie som videl, že nie vždy je predstava o tom, čo všetko ministerstvo musí zvládať. V rámci tej diskusie, prepáčte, ja sa nechcem nikoho dotknúť, ale tak zaznievalo na moju adresu asi toľko, že ja by som mal čo najrýchlejšie rozhodnúť o tom, ako by vyzerali nové učebnice, prípadne ako by sa rýchlo mohli zmeniť štátne vzdelávacie programy, a to je tak všetko, čo je úloha ministra. Naozaj, z tej diskusie som mal, no, prepáčte, mal som taký dojem, vy ste tam boli, pán poslanec. Ministerstvo robí toho naozaj oveľa viac. Aj v týchto dňoch. Ja keby som vám mal vymenovať, čo všetko ja musím riešiť, čo sa týka financovania vysokých škôl, to preklenovanie starého programového obdobia na nové programové obdobie, mimoriadne náročné, pretože tam treba zabezpečiť udržateľnosť projektov, zabezpečiť riešenie korekcií pre vysoké školy. Zabezpečiť to, aby vysoké školy mali nejaké preklenovacie financie, kým vôbec budú preplatené posledné faktúry z Bruselu z tohto roku atď. To sú všetko veci, ktoré vy možno nevnímate, ale v zákulisí to sú veci, ktoré musí riešiť minister, pretože si to vyžaduje jednoducho politickú ingerenciu, a my to musíme všetko jednak zanalyzovať a vstúpiť do tých diskusií. Aj tam, kde nie sme nakoniec schopní, dať stopercentné riešenie, ale je to naša povinnosť, je to moja povinnosť, aby som do takýchto riešení vstupoval a aby som naozaj vysokým školám vychádzal v ústrety, aby som vychádzal v ústrety základným školám, stredným školám, ktoré tiež majú obrovské množstvo problémov s haváriami, hospodárením, podobne. Takže robíme, čo sa dá. To sú stále, samozrejme, operatívne veci. Čo je naozaj najdôležitejšie, je pripraviť zmeny do budúcna také, aby sa slovenské školstvo mohlo posunúť na kvalitatívne vyššiu úroveň. A tu chcem opäť osloviť vás, opozičných poslancov. Z môjho pohľadu ten čas strávený v opozícii je potenciálne ten najdôležitejší. To je minimálne kľúčový moment v životnom cykle politika, pretože vtedy je predsa len pomerne veľký priestor na to, aby ste si sadli a tvorili vízie a s nimi potom prichádzali na ten politický trh. Prepáčte, že tu budem pomerne kritický, ale ja naozaj som čakal dlhé mesiace na to, že prídete z opozície s takýmito víziami, o ktorých budeme môcť diskutovať. A nenahnevajte sa na mňa, pán poslanec, pán poslanec Poliačik, vás som tak častejšie počúval. Tie vízie niekedy ako keby boli o tom, že musíme mať waldorfské školy a tým to skončilo. No. Takže ak sa to zmení, ja budem rád, ale v tejto chvíli ja mám len pocit, že vy parazitujete na politike ministerstva školstva. Čakáte, čo sa vynorí vo verejnosti, čo sa vynorí vo verejnosti, aby ste si mohli spraviť tlačovku. Niekedy to stihnete, niekedy to nestihnete. Takže potom, keď vám to vyjde, tak sa tvárite, že na základe vášho upozornenia nebodaj sa tu našli finančné prostriedky, ktoré sme stiahli z nejakých tmavých kútov finančného systému zázrakom a teraz ich vraciame do MPC. Nezmysly. Školstvo potrebuje mnoho reforiem. Jednak potrebuje nový model financovania, potrebuje vyriešenie deľby kompetencií. Potrebuje nový model kontinuálneho vzdelávania. Potrebuje vstupné testy na stredné školy, štandardizované celoplošné vstupné testy na stredné školy. Potrebuje postupný nábeh na štandardizovanú celoplošnú maturitu. Popritom potrebujeme koncepčnejšie riešiť učebnicovú politiku z hľadiska samotného obstarávania učebníc a v druhom slede učebnicovú politiku z hľadiska napĺňania obsahu učebníc. Potrebujeme riešiť prípravu učiteľov. Potrebujeme vôbec nastaviť systém na to, aby došlo k hlbším zmenám v oblasti kurikulárnej politiky. A ak sa bavíme o vysokých školách, čakajú nás hlboké diskusie o štruktúre vysokých škôl. Čakajú nás hlboké diskusie o modeli financovania vysokých škôl, o nové modely akreditácie. O tom všetkom niekoľko mesiacov hovorím, bol som pripravený a stále som pripravený na túto tému diskutovať aj v rámci okrúhlych stolov o budúcnosti slovenského školstva, ktoré pripravujeme, a práve preto ma mrzí tá skorá politizácia školských tém. Dúfal som, že k tej naozaj tvrdej politickej predvolebnej kampani dôjde o trošku neskôr, aby sme ešte niekoľko týždňov vedeli využiť na konštruktívne, vecné diskusie ohľadom budúcnosti slovenského školstva. Bez ohľadu na to, ale čo tu aj dnes odznelo, chcem dodať. Slovenské školstvo, vysoké školstvo, veda a výskum potrebujú mnoho zmien a prosím o jednu vec, aby sme sa aspoň po voľbách, tí, čo tu budeme, vrátili k vecnej diskusii, k úplne konštruktívnej diskusii. Nikdy som sa nebránil diskutovať s hocikým, kto prichádza s vecnými návrhmi. Napríklad som sa nebránil, ale nerozlišoval som, či je to poslanec z vlády, z vládnej strany, alebo opozície. Nerozlišoval som, kto má aké zázemie v rámci odbornej obce, v rámci stavovských organizácií, v rámci občianskych združení a podobne. Aj preto mi je ľúto, že ste sa niektorí tak skoro pustili do predvolebnej kampane v rámci tejto podľa mňa naozaj nie veľmi šťastnej parlamentnej šou, kde sme sa dnes toho, bohužiaľ, veľa nedozvedeli. Takže dovoľte, aby som na záver povedal aj vzhľadom na to, ako ste napísali ten návrh na moje odvolanie, kde je naozaj veľa faktografických chýb, sťahujem tú, beriem späť tú jednu vec, ktorú som povedal pred niekoľkými dňami, že nebudem komunikovať s poslancom Poliačikom a s pani poslankyňou Nicholsonovou. Naozaj, vrátim sa na začiatok, keď som videl tento paškvil, nabudúce ma skontaktujte, ja vám pomôžem, aby aspoň po faktografickej stránke niečo takéto bolo také, aby to malo štábnu kultúru. (Potlesk.) Ďakujem vám pekne. Z mojej strany je to naozaj všetko. (Doznenie potlesku.)