D. Lipšic, poslanec: (2009-10-15):
Dovoľte mi oboznámiť vás, milé pani poslankyne, vážení páni poslanci, s prípadmi disciplinárnych stíhaní sudcov, ktoré sa vedú – podľa mojej mienky – zo škandalóznych dôvodov. Prvý prípad je prípad sudkyne Jany Dubovcovej. Sudkyňa Dubovcová bola stíhaná pre prejavenie názoru. Pre prejavenie kritického názoru k bývalému ministrovi spravodlivosti Štefanovi Harabinovi. Bola stíhaná na základe návrhu predsedu Okresného súdu v Banskej Bystrici. Predseda okresného súdu o niekoľko dní predložil ministerke spravodlivosti návrh na pozastavenie výkonu funkcie tejto sudkyne so snahou ju z talára vyzliecť. Ministerka neváhala a pozastavila výkon funkcie sudkyne Dubovcovej, ktorá slobodne vyjadrila svoj názor. V návrhu, ktorý ste dostali, skupiny poslancov sú viaceré citácie z nedávneho rozhodnutia Európskeho súdu pre ľudské práva vo veci Kudashkina proti Rusku. Myslím, že sa trošku vraciame do ruských čias. Európsky súd konštatoval jednoznačne porušenie práva na slobodu prejavu ruskej sudkyne, ktorá bola vyzlečená z talára pre prejavenie kritických názorov na justíciu. Sudca Peter Paluda je disciplinárne stíhaný a má pozastavený výkon funkcie preto, že ako sudca podal trestné oznámenie na predsedu Najvyššieho súdu. Citujem z návrhu na začatie konania. „Ako sudca Najvyššieho súdu vypracoval 29. júla tohto roku zavádzajúce a lživé trestné oznámenie na predsedu Najvyššieho súdu Slovenskej republiky Štefana Harabina pre neobmedzené zneužívanie moci a prekračovanie zákonných oprávnení, ktoré toho istého dňa v úmysle znevážiť predsedu Najvyššieho súdu a spôsobiť mu ujmu na cti a dobrej povesti podal na Úrad špeciálnej prokuratúry.“ Ide o jedného z najvýkonnejších sudcov Najvyššieho súdu. Počúvali sme aj od predsedu vlády, aj od ministerstva spravodlivosti, že ide o sudcov, ktorí majú problém s prieťahmi v konaní. Sudca Paluda má druhý najvyšší pracovný výkon za rok 2008 zo sudcov trestného kolégia Najvyššieho súdu – vybavených 90 vecí. Má najviac rozhodnutí a stanovísk odsúhlasených na publikovanie zo sudcov trestného kolégia Najvyššieho súdu za roky 2007 až 2009. Nemá ani jedno rozhodnutie, na ktorého napísanie by bolo treba predlžovať zákonnú 30-dňovú lehotu. Náš Trestný zákon vyžaduje od každého, aby v prípade, že má podozrenie zo spáchania trestného činu, konal a svoje podozrenie oznámil. Pri závažnejších trestných činoch je neoznámenie trestného činu trestným činom. Považujem za neakceptovateľné, aby v právnom štáte bol sudca disciplinárne stíhaný preto, že splní nielen svoju občiansku, ale aj svoju právnu povinnosť. Sudkyňa Anna Benešová bola stíhaná údajne za to, že nepovolila nahrávanie pojednávania vo veci, v ktorej bývalý minister spravodlivosti Harabin žaloval denník Sme. Napriek tomu, že túto skutočnosť nepotvrdil okrem sťažovateľa nikto, ani prísediace v senáte, bola postihnutá preložením na nižší súd. Sudkyňa Benešová však zároveň potvrdila, že vo veci žaloby exministra Harabina bola ovplyvňovaná. Budem citovať z jej vyjadrení. „Teraz na krajskom súde mi bolo zo strany vedenia povedané, ako by som mala rozhodnúť, a to je to, čo ma pobúrilo, mne nikto nebude hovoriť, ako mám rozhodnúť.“ Na otázku, či je to horšie ako pred rokom 1989, sudkyňa Benešová odpovedala: „Mne sa nestalo, že by za mnou došiel nejaký funkcionár v predchádzajúcom režime a povedal, že musíš rozhodnúť takto alebo takto.“ Ďalej povedala: „Aj pokiaľ išlo o spisy pána Harabina, tak som mu dala mimoriadny termín, lebo som bola o to žiadaná.“ Neviem o tom, že by sa za 20 rokov v našej justícii stal prípad, kedy by sudca verejne priznal, že bol ovplyvňovaný, ako má vo veci rozhodnúť, vedením súdu, vo veci, kde žalobcom je minister spravodlivosti. Bola stíhaná za údajné zakázanie nahrávania na pojednávaní. Sťažovateľom v tejto veci bol istý pán Ličko. Jeho sestra Dr. Darina Ličková, sudkyňa Najvyššieho súdu, bola uvedená v žalobe pána Harabina ako svedkyňa, ktorá mala potvrdiť, že mu bola spôsobená nemajetková ujma. Na druhej strane ale sudcovia, ktorí reálne zakážu nahrávanie pojednávaní, voči nim nie je žiadna zodpovednosť vyvodzovaná. Trebišovská sudkyňa Monika Koščová v tomto roku zakázala nahrávanie vo veci, kde predseda súdu Soročina z Michaloviec žaluje ministerstvo spravodlivosti. Ministerstvo však odmietlo akokoľvek komentovať jej kroky a podľa svojho hovorcu povedalo, že nechce, aby začatie akéhokoľvek disciplinárneho konania bolo vnímané ako zásah do nezávislosti rozhodovania súdov. Ministerstvo nekonalo v prípade, kde sudca Soročina žaluje ministerstvo spravodlivosti, a predpokladám, že za chvíľku uzavrie ministerstvo aj zmier s týmto sudcom. Sudkyňa Darina Kuchtová je disciplinárne stíhaná preto, že v trestnom konaní vypovedala na hlavnom pojednávaní ako svedkyňa, pričom podľa návrhu na disciplinárne konanie, v rámci tohto výsluchu uviedla nepravdivé skutočnosti a hodnotiace úsudky týkajúce sa výkonu funkcie predsedu Okresného súdu Žilina Dr. Pavla Polku v období rokov 1997 až 1999, čím výrazne zasiahla do osobnostnej sféry menovaného. Sudkyňa stíhaná za svedeckú výpoveď, napriek tomu, že sudca Polka na ňu podal trestné oznámenie, bolo odmietnuté. Podal žalobu na ochranu osobnosti, bola vzatá späť. Napriek tomu, že výpovede ďalších svedkov potvrdzujú, že počas kontroly na Okresnom súde v Žiline sa našli výrazné nedostatky, nielen výpoveď sudkyne Kuchtovej, ale aj výpoveď Dr. Rity Sabovej a Dr. Petra Volocha. Doktorka Sabová vo svojom výsluchu hovorí: „Áno, zistili sme tam porušenia, konštatovali sme viaceré porušenia. Pamätám si, že tam dochádzalo k presunom spisov.“ Doktor Voloch vo svojej výpovedi potvrdil, „veď to bol výsledok kontroly, tam sa našlo veľa porušení zákonov“. Ak sudkyňa Kuchtová vo svojej výpovedi klamala, mala by byť tresne stíhaná za krivú výpoveď, ale ona nie je stíhaná za krivú výpoveď, ona je stíhaná disciplinárne za to, že poskytla pred súdom výpoveď ako svedkyňa. Výpoveď, ku ktorej je každý z nás povinný ako občan tohto štátu, pretože každý z nás má povinnosť svedčiť, nielen právo, ale právnu povinnosť. Sudca Stanislav Sojka z michalovského okresného súdu je stíhaný a má pozastavený výkon funkcie preto, že mal údajne sprístupniť obsah odvolania podaný advokátom obhajcom predsedu súdu Soročinu, v ktorom odvolaní tento advokát navrhuje jeho preloženie na civilný úsek, pretože bývalí prokurátori nevedia adekvátne reflektovať záujmy obžalovaných. Zároveň je stíhaný za to, že o svojej kauze informoval prezidenta republiky, poslal mu list, v ktorom podľa sudcu Soročinu „je veľa poloprávd, nepravdivých údajov a invektív voči mojej osobe ako predsedovi Okresného súdu Michalovce, advokátovi Dr. Kusovi a tiež aj ministrovi spravodlivosti Štefanovi Harabinovi“. V tomto liste v prezidentskej kancelárii pritom nie je nič nepravdivé, je tam popis trestného stíhania sudcu Soročinu a je tam návrh advokáta Kusa, ktorý väčšinou obhajuje v trestných veciach pašerákov cigariet a prevádzačov, ku čomu sa sudca Sojka vyjadruje. Sudca Alexander Mojš. Viacerí poslanci sú z Banskej Bystrice, nevidím pani poslankyňu Laššákovú, ale určite to meno je jej známe. Sudca Mojš je stíhaný za svoje konanie v konkurzných veciach: Preglejka Žarnovica, Investičný fond PSIPS, kde zachránil štátu a veriteľom obrovské sumy. Priznám sa, že poznám málo čestnejších sudcov, ako je sudca Mojš. Spod návrhu na disciplinárne stíhanie bol oslobodený, odvolací senát pod vedením Dr. Polku, to meno tu už zaznelo, však bez vykonania dôkazov rozhodnutie zrušil a prikázal vec znovu rozhodnúť. Následne však prišiel nový návrh na disciplinárne stíhanie sudcu Mojša, pretože tento si podal žiadosť podľa infozákona predsedovi Krajského súdu v Bystrici, kde žiadal, aby mu tento ozrejmil, z akých dôvodov stiahol disciplinárny návrh na sudkyňu Sninskú. Predseda súdu mu odpovedal podľa infozákona a sudca je stíhaný preto, že údajne mal odpoveď podľa infozákona sprístupniť správkyni konkurznej podstaty. Odpoveď podľa infozákona, verejnú odpoveď. Sudkyňa Sninská je trestne stíhaná už niekoľko rokov pre korupčné trestné činy. Pýtal som sa na minulej schôdzi ministerky spravodlivosti, či je pravdou, že po tom, ako napadla obžaloba na Špecializovaný trestný súd, najskôr prišiel na ten súd telefonát advokáta obžalovanej sudkyne s informáciou so žiadosťou, aby zistil, ktorý sudca vec pojednáva. Keď nedostal odpoveď, prišiel vzápätí telefonát z ministerstva spravodlivosti s tou istou otázkou. A pýtal som sa vás, pani ministerka, za koho vaše ministerstve kope – či za vládu zákona, za poriadok, alebo za obžalovaných sudcov? Ministerstvo rovnako malo zisťovať, či nie je v spise vážne procesné pochybenie spočívajúce v tom, že Ústavný súd dal neskoro súhlas na trestné stíhanie sudkyne Sninskej. Samozrejme, žiadne takéto pochybenie v spise neexistuje a obžaloba bola prijatá. Sudca Jozef Kandera je stíhaný v tomto prípade pre prieťahy v konaní, najmä v kauze ekonomickej časti kauzy kyselinári. Znovu je to sudca na Najvyššom súde, ktorý má jedny z najvyšších výkonov: v roku 2007 76 vecí, v roku 2008 65 vecí na Najvyššom súde, do 9. septembra 39 vecí. Spis v ekonomickej kauze kyselinári má cez 14-tisíc strán. Je asi pravdou, že absolútna väčšina sudcov kvôli preťaženiu má v nejakej veci prieťahy v konaní. Ale pokiaľ ide o tých najvýkonnejších sudcov, si myslím, že je škandalózne, aby akýmkoľvek spôsobom boli sankcionovaní, a na druhej strane sudcovia, ktorí nekonajú, boli úplne v pohode. Poviem vám, ktorí sudcovia nekonajú. Ministerstvo tvrdí, že tvrdo ide po sudcoch, ktorí majú prieťahy v konaní a ktorých zavinením sa dostávajú obžalovaní vrahovia na slobodu. Tak si povedzme, kto je takýmto sudcom. Takýmto sudcom je štátny tajomník ministerstva spravodlivosti Daniel Hudák. Štátny tajomník ešte ako predseda senátu pojednával vec obžalovaného Stiebla v roku 2006 a rozsudok bol vyhotovený v roku 2009. Ministerstvo spravodlivosti nekonalo. Je tu ďalší prípad obžalovaný Bajčík, obžalovaný z obzvlášť závažného zločinu vraždy. Tento obžalovaný bol prepustený na slobodu kvôli procesným pochybeniam sudcu Hudáka, to netvrdím ja, to tvrdí Najvyšší súd. Budem z jeho rozhodnutia citovať: „Najvyšší súdu Slovenskej republiky z pripojeného spisového materiálu totiž zistil, že obžaloba proti Jozefovi Bajčíkovi a spol. krajským prokurátorom bola podaná 19. septembra 2003. Na hlavnom pojednávaní, kedy už boli prednesené aj záverečné reči, o rok neskôr, tak ako sa uvádza aj vo vyjadrení obžalovaného, bolo zistené, že členom konajúceho senátu bol od začiatku aj Dr. Daniel Hudák, ktorý bol vylúčený z vykonávania úkonov v predmetnej trestnej veci. Z uvedeného potom jednoznačne vyplýva, že Dr. Daniel Hudák, ktorý bol zo zákona vylúčený z vykonávania úkonov trestného konania v prejednávanej veci, sa zúčastnil ako sudca rozhodovania na hlavnom pojednávaní od jeho začiatku až do 14. októbra 2004. Táto skutočnosť spôsobila, že výsledky dokazovania, ktoré sa na tomto hlavnom pojednávaní uskutočnili, sú nepoužiteľné pre rozhodnutie v danej trestnej veci. Táto skutočnosť mala preto za následok, že hlavné pojednávanie muselo byť vykonané odznovu v inom zložení senátu. Uvedené vážne subjektívne procesné pochybenie, pre ktoré bolo konanie v podanej obžalobe prakticky ničotné, bolo teda bezpochyby tou príčinou, pre ktorú nebolo možné trestné stíhanie skončiť v lehote dvojročného trvania väzby obžalovaného Jozefa Bajčíka.“ Z tohto dôvodu bol obžalovaný prepustený na slobodu. Ako koná ministerstvo spravodlivosti voči sudcom, vďaka ktorých procesným pochybeniam sa dostávajú na slobodu páchatelia nebezpečnej trestnej činnosti? Ministerstvo nekoná. Ako konalo ministerstvo vo veci podnetu Generálnej prokuratúry na obvineného Michala Hrbáčka? Obvinený Hrbáček, známy obvinený, bol prepustený z väzby na kauciu napriek tomu, že sa nachádzal v kolúznej väzbe. Ministerstvo navrhlo minulý rok, aby aj v prípade kolúznej väzbe bolo možné prepustiť obvineného na slobodu. Tento parlament a toto plénum tento návrh zamietol. Tu mám spoločnú správu z decembra a tu mám hlasovanie poslancov. V decembri tohto roku plénum Národnej rady potvrdilo, že v Trestnom poriadku je zakázané, aby v prípade kolúznej väzby bola prípustná kaucia. Napriek tomu bratislavské súdy prepustili obvineného Hrbáčka na slobodu. 4. februára 2008 prišiel podnet Generálnej prokuratúry, aby minister spravodlivosti ako jediný oprávnený orgán podal voči týmto nezákonným rozhodnutiam dovolanie. Tento podnet skončil v koši napriek tomu, že Generálna prokuratúra v ňom uvádza konkrétne skutočnosti, prečo je pobyt obvineného Hrbáčka na slobode neprijateľný. Okrem iného aj preto, že boli zistené intervencie pri stíhaní policajného gangu, kde osoba svedka, korunného svedka Juraja Rosíka bola už v čase väzobného trestného stíhania obvineného Jacka predmetom záujmu obvinených. Ministerstvo znovu nekonalo. Dovoľte mi informovať o ďalšom prípade, ktorý považujem za mimoriadne závažný. Jedná sa o prípad, trestný prípad, ktorý sa týka sudcu Majchráka. Hovorím to vopred, mám podozrenie, že za disciplinárnym stíhaním sudcu Majchráka je snaha dostať ho zo senátu Najvyššieho súdu, ktorý rozhoduje vec obžalovaného Jozefa T., ktorý bol súčasťou organizovanej skupiny Dušana Borženského. Poviem, prečo si to myslím. Obžalovaný Jozef T. bol najskôr Krajským súdom v Košiciach odsúdený pre trestný čin vraždy. Trestný čin vraždy sa mal udiať v Martine v nočnom klube Alpia, kde obžalovaný zdvihol pištoľ, ktorej hlaveň bola od ľavej časti tváre usmrteného 10 cm, raz z nej vystrelil a poškodeného usmrtil. Napriek tomu v odvolacom konaní, ktorému predsedal sudca Lipovský na Najvyššom súde, bola vec zrušená s pokynom, aby prvostupňový súd preskúmal, či nešlo o nutnú obranu. Ešte raz pripomínam, obžalovaný zastrelil z desiatich centimetrov strelnou zbraňou poškodeného. Následne košický Krajský súd obžalovaného oslobodil. Vec prišla znovu na Najvyšší súd, ale tentokrát do senátu sudcu Majchráka, ktorý vo svojom rozhodnutí z konca minulého roku zrušil oslobodzujúci rozsudok a konštatoval: „Zo znaleckého dokazovania a vykonanej rekonštrukcie vyplýva, že strelec a nebohý Vladimír Višňovec v čase streľby stáli oproti sebe, hoci nie priamo v tvárou tvár. Strela vnikla do oblasti hlavy poškodeného približne 158 cm od podlahy a strela vyletela približne v rovnakej výške, takže mala prakticky horizontálny priebeh, pričom hlaveň pištole bola od hlavy poškodeného cca 10 cm.“ Výpovede celého radu svedkov, hostí baru, ktorí nijako neboli zainteresovaní na predmetnom konflikte, vyvracajú obhajobné tvrdenia obžalovaného Jozefa T., že sa iba bránil a poškodeného musel zastreliť niekto iný až potom, čo mu vypadla pištoľ z ruky. Svedok Ali Abdelnour popísal, že videl zo svojho miesta v zrkadle priebeh konfliktu, a presne popísal, ako mal obžalovaný Jozef T. streliť poškodeného Vladimíra Višňovca do hlavy. Rovnako svedok Vladimír Sýkora vypovedal, že videl, ako obžalovaný pištoľou z krátkej vzdialenosti strelil poškodeného priamo do hlavy po tom, čo mu ešte povedal: „Teba si kľudne odsedím.“ Nezávisle na výpovedi utajeného svedka tieto okolnosti, za akých došlo k streľbe na poškodeného, potvrdili aj ďalší svedkovia, ktorí potvrdili, že bezprostredne po výstrele počuli, ako obžalovaný Jozef T. poškodenému povedal, že ho zabije a kľudne si ho odsedí. Pričom obžalovaného ako strelca opoznali pri rekognícii, pričom k streľbe na poškodeného došlo až potom, čo už vlastne personál baru ustupoval, pretože obžalovaný mal zbraň v ruke a strieľal v chodbe do podlahy. Teraz je vec tretíkrát v Košiciach. Košický Krajský súd viazaný rozhodnutím Najvyššieho súdu by mal obžalovaného znovu odsúdiť. A potom bude podané ďalšie odvolanie. Hovorím o tom verejne, kolegovia a kolegyne aj zástupcovia médií, aby ste tento prípad dobre sledovali, pretože v prípade, že sudca Majchrák bude disciplinárne postihnutý a jeho vec, vec obžalovaného Jozefa T., príde do iného senátu, som veľmi zvedavý, ako tento senát rozhodne. Hovorím to vopred, aby si každý mohol overiť, aký bude ďalší priebeh udalostí. Považoval by som za mimoriadne závažné, ak by sa dnes v justícii intervenovalo nielen kvôli finančným skupinám alebo významným politikom, ale aj kvôli osobám obžalovaným z brutálnej vraždy. Nebolo to prvýkrát. V roku 2007, začiatkom roku, keď rozhodoval okresný a krajský súd o ďalšej väzbe obžalovaného Mikuláša Černáka, dostal sudca Okresného súdu v Banskej Bystrici z ministerstva spravodlivosti telefonický odkaz, či nepozná zásadu špeciality, ktorá v tomto prípade by umožnila prepustenie obžalovaného Černáka z výkonu väzby. Obžalovaný Černák aj bol nakoniec z výkonu väzby prepustený 1. 2. 2007 a následne bol vzatý do väzby v inej trestnej veci. Ak existujú otázky, telefonáty konkrétnym sudcom vo veci Mikuláša Černáka, ktorý je stíhaný pre niekoľkonásobnú vraždu, v akom štáte, milé kolegyne, vážení kolegovia, žijeme? V týchto dňoch sme sa dozvedeli o kauze Mitická, kde je podozrenie tiež, že sa organizovaná skupina dostala zvláštnym spôsobom znovu ku svojmu majetku napriek tomu, že jej firma bola z registra vymazaná kvôli pohľadávkam a následne znovu vznikla. Túto skupinu zastupuje blízky známy a bývalý šéf kancelárie ministra Harabina doktor Košút. Kamaráti pána Harabina sa dovolajú čohokoľvek, ale kde sa ľudia dovolajú spravodlivosti? Dnešný stav justície nie je problém pre právny štát, len pre právny štát, je problém pre ekonomiku a pre nové investície. Kto, keď kríza skončí, príde na Slovensko s novými investíciami, keď bude pod hrozbou toho, že naše súdy ho o jeho investíciu pripravia? To nie je iba prípad Mitickej, to je prípad aj bratislavskej Cvernovky a belgických investorov. Kto dá ľuďom prácu – predseda vlády alebo my, alebo noví investori? Pred viac ako tromi rokmi som označil nastupujúcu vládu za vládu mafia-friendly. Ale to nepovažujem v dnešnej situácii za to najhoršie. Vládu budú môcť voliči o niekoľko mesiacov vymeniť, ale rozvrat v justícii, ten zostane. (Reakcie z pléna.) Za vlády Roberta Fica Slovensko prestáva byť právnym štátom a stáva sa štátom bezprávnym. Myslím si, že bude veľkou výzvou pre akúkoľvek budúcu vládu, aby v prospech jednoduchých občanov – slušných ľudí upravila výrazné, urobila výrazné zmeny v justícii tak, aby nemali v justícii navrch gauneri, mafiáni, skorumpovaní politici, ale slušní ľudia. A o to sa budeme v parlamente pokúšať. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)