Kaščáková, Renáta, poslankyňa NR SR (2018-12-05):
Ďakujem veľmi pekne za tieto príspevky. Ja by som rada zareagovala takto, nie vo faktickej, aby som mohla zareagovať na viac vecí. Takže, pani kolegyňa Dubačová, no, mne to prišlo ako naozaj veľmi sympatické tvoje vystúpenie, pretože je cítiť, že máš emóciu, si sama tvorcom, si sama producentkou vlastne, aj keď nie filmových, ale divadelných vecí, hier, ale zároveň je potom podľa môjho názoru pomerne náročné chcieť od teba určitú dávku objektivity. Pretože ja viem sa vžiť do role tvorcov, rozumiem tomu, mám ich vo svojom okolí veľa a nie je pravda, že nepoznám prostredie, akým sa tvoria umelecké projekty. A to, čo hovorím ja o tom, že chceme podporovať vlastne rozpočet na projekt ako celok, čo bolo vlastne takým, by som povedala, lajtmotívom tvojho príspevku, že to je ten najhlavnejší dôvod, s ktorým teda nemôžeš súhlasiť. Tak to je nie preto, že chceme teraz, aby sa z filmárov stali výrobcovia papúč, pre boha živého, veď my hovoríme iba to, aby filmár, ktorý musí poznať svoju profesiu, ani nie filmár, ale ten producent, ktorý ten film má vyprodukovať, producent je veľký rozdiel oproti umelcovi, filmárovi, lebo producent najíma tých umelcov, tých režisérov, tie jednotlivé profesie filmové na to, aby vyprodukoval s ich pomocou nejaké dielo za účelom ho potom, samozrejme, predať a nejakým spôsobom zhodnotiť. A filmová produkcia je potom z tohto pohľadu podnikanie ako každé iné. Ty si dala príklad z Ameriky, pána slávneho režiséra Formana, ktorý pôsobí ale v prostredí, kde funguje napríklad Hollywood, kde fungujú filmoví producenti na úplne iných princípoch než u nás, pretože to je úplne iný trh, samozrejme. A tam sú produkcie také, že príde do banky a vyžiada si pôžičku a tá banka vidí na základe toho, ako je spracovaný rozpočet; ale áno, je to tak; či je použitý taký režisér, taký herec, tak vedia presne odhadnúť, aká je návratnosť potenciálna toho filmu a či do toho filmu sa oplatí investovať, alebo sa neoplatí investovať. Samozrejme, že sú to neporovnateľné podmienky so slovenským prostredím a nikto netvrdí, že slovenské filmy majú teraz tomuto konkurovať. Ale každý schopný producent musí vedieť odhadnúť náklady vopred a ak to nevie, tak potom nemôže chcieť, aby z verejných zdrojov sme platili jeho systém pokus – omyl, že niečo vyskúšam, to vyjde, alebo to nevyjde. Jednoducho každá profesia má svoje zákonitosti a to isté platí aj o filmovej produkcii a nikto netvrdí, že tam nemôžu nastať nejaké nepredvídané okolnosti. Aj štátny rozpočet sa musí nejakým spôsobom vytvoriť a potom, samozrejme, že nastávajú niekde odchýlky, ale nejaké základné koľajnice predsa už sú dané. Rozpočet čohokoľvek, akéhokoľvek biznisu, aj výroby papúč, aj výroby filmu, tak musí mať nejaké zákonitosti, ktoré sú profesionálne. A o tomto ja hovorím, že taká komisia, hodnotiaca komisia ich zároveň musí byť vedieť schopná odhadnúť. To po prvé. A po druhé, ak hovoríme o tom, že film je náročný na vývoj, že tá príprava si vyžaduje množstvo času a množstvo úsilia; áno, to je pravda, ale zároveň, a to nemôžeme poprieť, ak aj Audiovizuálny fond alebo akékoľvek iné verejné zdroje kdekoľvek podporia nejaký projekt, tak podmienkou je, že určitú časť investície investuje aj ten samotný žiadateľ. Či je to 5 %, 10 %, tie podmienky sú nastavené nejako, čiže ten nejaký základný vklad toho producenta, toho žiadateľa sa predpokladá. Prečo by tým vkladom nemal byť kvalitne spracovaný projekt, kvalitne spracovaná príprava? Nech vloží ten svoj vklad práve do tej vývojovej fázy. To je úplne legitímna, podľa mňa legitímny pohľad na vec a nemá to nič dočinenia s tým, že chceme teraz z filmárov tvoriť producentov papúč. To vôbec takto myslené nebolo. Takže; a keď sme pri Eurimages, to je zaujímavá vec, ty sama si hovorila, že pokiaľ chce nejaký žiadateľ odtiaľ peniaze, tak najskôr musí mať zabezpečené nejaké zdroje. To je na európskej úrovni. To isté hovoríme my, ak chceš nejaké peniaze z Audiovizuálneho fondu, no tak musíš mať aj tu zabezpečené nejaké minimálne zdroje, nejaké, nejakú schopnosť koprodukcie. V čase žiadosti, samozrejme, to nemusí na 100 %, nemusí to byť všetko proste vybavené, zredukovali sme tú možnosť predkladania tých vlastne záväzných dokumentov, ale minimálne v čase podpisu už by toto malo byť záväzné. Takže naozaj nám ide len o to, aby sa nejakým spôsobom sprehľadnili všetky tieto procesy. Nuž a to, že pán režisér Bebjak natáča film a naozaj musí veľmi ťažko zháňať tie milióny, ktoré potrebuje, nuž keby nám ich takí Stráňavovia, takí Paššovia a takí iní „naši“ ľudia neodčerpali z toho fondu, možno by aj pán Bebjak dneska tie milióny zohnal z Audiovizuálneho fondu, keby bol jeho projekt napísaný tak, že ten fond ho proste podporí. Ale fond podporuje projekty, ktoré sa rozťahujú na niekoľko rokov, lebo príprava je náročná, lebo tam vznikajú rôzne okolnosti, menia sa režiséri, menia sa scenáristi, menia sa neviem čo, ako v prípade Generála, ťahá sa to iks rokov, malo to stáť takmer 2 mil., veď to si uvedomme. Keby sme na to neboli poukázali, tak dnes sú možno už vyplatené, už sú tam ďalšie zmluvy. Keby toto nebolo, tak možno ten pán Bebjak by mal takisto voľnejšiu cestu k týmto zdrojom. O tom hovorím. Aby sa to zefektívnilo, sprehľadnilo, aby tam boli jasné, transparentné pravidlá a aby mali poctiví režiséri a filmári, producenti, ktorí vedia napísať projekt, vedia ho napísať tak, že ten rozpočet je vierohodný, že ho každý príčetný hodnotiteľ vyhodnotí ako super, aby títo ľudia mali šancu. O tom hovorí náš návrh. Takisto študenti VŠMU, nové talenty, aby dostali príležitosť tvoriť, aby sa tam tie prostriedky našli a aby sa neprehajdákali na rôzne podivuhodné a pochybné projekty, ako sa to deje dnes. Samozrejme, ich nehádžeme všetkých do jedného vreca, ale vieme, aké podmienky tam sú. To je asi všetko. Myslím, že som zareagovala na všetkých, takže ďakujem pekne.