Zajac, Pavol, poslanec NR SR (2013-09-10):
Ďakujem, pán predseda. Naozaj tu bola skúsenosť, že premiér Slovenskej republiky pán Vladimír Mečiar sa postavil pred kamery verejnoprávnej televízie a v čase moratória povedal, že mu bolo zakázané voliť. Teraz budem fantazírovať, ale možno nie som ďaleko od reality, čo... (Reakcia predkladateľa.) Pán minister, navrhujete volebné moratórium, alebo nie, 48 hodín? Navrhujete. Ak premiér, napríklad Fico v čase volebného moratória tu lietadlom dovezie zachránených ľudí, alebo inak sa zviditeľní v televíziách, tak bude to porušenie volebného moratória, alebo nebude? Kto to bude posudzovať? Ako sa to bude vyvodzovať? Zopakujú sa voľby? Ešte žiadne voľby neboli zopakované pre porušenie volebného moratória a stáva sa to, stáva sa to aj pri komunálnej úrovni a pri ďalších voľbách. Tá miera porušenia sa vždycky povie, Ústredná volebná komisia povie, boli určité nedostatky, boli určité porušenia, ale voľby sú platné. Takže načo volebné moratórium v čase internetu? Čo sa týka prieskumov verejnej mienky, aj tam nesúhlasím s kolegom Hlinom. Naozaj 21 dní pred voľbami je príliš dlhá doba. To znamená, pred voľbami do vyššieho územného celku pred druhým kolom by verejné prieskumy nemohli byť vôbec zverejňované, lebo tam sú iba dva týždne. Myslím si, že veľakrát v tejto sále je hovorené o tom, že treba nájsť, treba nájsť mieru. To znamená, niekoľko dní pred voľbami si to možno viem predstaviť. Treba k tomu, samozrejme, diskusiu. Myslím si, že aj tri týždne, dva týždne pred voľbami sú prieskumy verejnej mienky veľmi zaujímavé pre občanov. A aj pre verejnú mienku, aj pre tie samotné agentúry, kde môžu ukázať svoju odbornosť, ktorá po voľbách môže byť aj takto porovnávaná. To isté viacerí kolegovia už tu hovorili o vedení negatívnej kampane. A postihovanie tejto negatívnej kampane, takisto nie je to dobré. Celkovo mi pripadá návrh zákona príliš nezmyselne byrokratický, veľa administratívnych obmedzení, a to hlavne pri komunálnej úrovni. Naozaj, keď som si to čítal, čo všetko musí splniť kandidát na primátora mesta, ktoré má nad desaťtisíc obyvateľov, a to môže byť niekedy malé mesto, tak by som sa niekedy aj čudoval niektorým kandidátom, že by vôbec mali chuť ísť kandidovať, keď majú splniť všetky tie byrokratické záležitosti, ktoré po nich požadujete. Ja si myslím, že zase by bola potrebná miera a trebalo by to rozdeliť. Určitá transparentnosť, ktorá sa zavádza aj cez transparentné účty, myslím si, že je v poriadku. A aby som nebol len úplne kritický a netriafal sa len do tých vypustených balónikov, poviem aj čo je dobré v týchto dvoch návrhoch zákona. V prvom rade spresňujete volebný akt vo volebnej miestnosti a zavádzate to, že nepoužité volebné lístky budú musieť voliči odovzdávať. Aj v dôvodovej správe hovoríte o tom, že takto by sa malo zamedziť kupovanie volebných hlasov. Samozrejme, je to len jeden zo spôsobov, ako prebieha dneska kupovanie hlasov, a tento spôsob už je oveľa viac sofistikovaný a niekde tento spôsob ani nevyužívajú. Naozaj na východnom Slovensku je pri regionálnych voľbách, ale aj pri komunálnych voľbách nakúpených niekoľko tisíc hlasov. Najčastejšie sa to deje v rómskych osadách. Nakupuje sa tam ako v supermarkete. Toto je úloha pre ministerstvo vnútra a okresné úrady, nie to, aby ministerstvo vnútra, pardon, beriem späť okresné úrady, pre políciu a ďalšie bezpečnostné zložky, ktoré sú pod ministerstvom vnútra. Toto je úloha ministerstva vnútra. Dva roky je kupovanie volebných hlasov trestným činom. Je to veľmi dobré. Ak to niekto dneska masívne organizuje, alebo chystá sa organizovať, je to organizovaná trestná činnosť. Takáto masívna organizovaná trestná činnosť musí byť sledovaná aj preventívne políciou a ďalšími bezpečnostnými zložkami a takíto páchatelia musia byť potrestaní. Nie je možné, aby v demokratickej krajine, ktorá je v Európskej únii, akým je Slovensko, sa masívne nakupovali tisíce, niekedy desaťtisíce volebných hlasov. Ďalšia pozitívna vec, ktorú som si všimol v návrhu zákona, je pri každých voľbách, do každej domácnosti doručenie jednotlivých kandidujúcich poslancov, napríklad pri voľbách do vyššieho územného celku. To doteraz nebolo. Naozaj voľby do VÚC, občania nedostávali zoznamy kandidátov. Podľa tohto návrhu zákona aspoň do tej domácnosti jeden zoznam by mali dostať. Myslím si, že do domácnosti postačí jeden zoznam. Paradoxne, keď sme to, KDH, navrhovali, myslím si, že na májovej schôdzi, klub OĽaNO na minulej schôdzi, bol takýto návrh zákona zamietnutý. My si to nechceme prisvojovať, tú slávu, len keby to bolo prijaté v máji, tak už tieto voľby do VÚC-iek, ktoré budú v novembri, už tam občania mohli dostať tieto zoznamy kandidátov. Teraz k tomu, čo mi najviac vadí na tomto návrhu, na týchto dvoch návrhoch zákona, a vidno, že pri tomto sme vám trošku stúpili na otlak, pretože aj v záverečnej reči ste k tomu vystúpili a veľmi ste obhajovali jeden volebný obvod. Áno, je to viac volebných obvodov na Slovensku. KDH to požaduje, ja sa tejto téme venujem dlhodobo. Spomínal to kolega Procházka, kolega Kadúc. Ale ja vám poviem, tu nejde o to, že to chce KDH, chce to Zajac, Kadúc, Procházka, tu ide o to, že to chcú občania. Ja sa stretávam s občanmi nielen pred voľbami, ale po voľbách, keď sa povie viac volebných obvodov, niekedy sa to musí vysvetliť, ako to je, pretože veľa ľudí si predstavuje viac volebných obvodov ako jednomandátových obvodov. Nie, pri zachovaní pomerného systému. Občania chcú, aby si určitý počet poslancov volili na menšom teritóriu. A môžme viesť diskusiu o tom, či to majú byť štyri volebné obvody alebo osem, ako je samosprávnych krajov, ale poďme o tom diskutovať. Viac volebných obvodov sme tu do roku 1998 mali. Aj za bývalého Československa, aj Slovenská republika mala viac volebných obvodov pri zachovaní pomerného systému. Občania chcú poznať svojich poslancov nielen preto, aby si ich mohli zvoliť, ale aj preto, pretože volebný akt je tým aktom, keď sa rozdávajú karty. A občania chcú vedieť od svojich poslancov, aby im prišli zložiť účty aj v ďalších voľbách, aby povedali, ako pracovali napríklad v Národnej rade Slovenskej republiky, ako sa rozhodovali pri niektorých témach, ktoré pre to teritórium boli veľmi dôležité. Dneska sa bežne stáva, že vládny poslanec vidí veľmi zlú vec, napríklad zastavenú diaľnicu v tom kraji, v ktorom býva, a nemôže sa ozvať proti tomu ministrovi, lebo nabudúce by ho vedenie strany nedalo na kandidátnu listinu. (Hlas predkladateľa.) Pán minister, viete, kto je dneska vo vláde. Pán minister, občania chcú, aby poslanci na menšom teritóriu po ďalšom volebnom období prišli a zložili svoje účty. Chcú poznať svojich poslancov. Posuňme takto demokraciu bližšie k občanovi. Väčšina krajín, ktoré sú porovnateľné so Slovenskom, v Európskej únii má viac volebných obvodov. Myslíte si, že sú všetci hlúpi? Jeden volebný obvod tu zaviedol Vladimír Mečiar preto, aby bol na všetkých kandidačných listinách v celej republike na mieste č. 1. Jeden volebný obvod vytvára väčšiu politickú nestabilitu ako viacej volebných obvodov. Jeden volebný obvod je založený väčšinou, teda napomáha stranám, ktoré sú založené na jednom vodcovi. Pádom toho vodcu padá aj strana. Budem vám menovať tie strany, HZDS, SNS, ANO. Padol vodca, padla strana. Strany by si takto museli vytvárať aj viacej, nazvem to, regionálnych lídrov. Ale podstatné je, najpodstatnejšie je to, lebo vy ste sa to pýtali v záverečnej reči, či by sa zmenil, zmenilo zloženie snemovne, keby tu bolo viac volebných obvodov, vám na to odpoviem. Ak by v roku 2012 bolo viacej volebných obvodov, ja som presvedčený, že Národná rada Slovenskej republiky by, čo sa týka počtu poslancov, plus-mínus vyzerala tak isto ako dnes. Ale zmenilo by sa to myslenie tých poslancov. Ten vzťah k občanovi by sa zmenil. Ale zmyslom navrhovaného volebného zákona nemá byť to, ako vy ste navrhovali v záverečnej reči. Na pomoc SMER-u? MOST-u? KDH? Veď to nemá byť zmyslom navrhovaného volebného zákona! Zmyslom navrhovaného volebného zákona má byť to, aby rozhodovanie občanov, aby občania mali väčšiu dôveru ku politikom. Aby rozhodovanie politikov bolo bližšie k tým občanom. O tom má byť volebný zákon. Volebný zákon nemá byť o tom, že si niekto pomôže. Preto nesúhlasím s tým, čo ste povedali, že viac volebných obvodov iba pri väčšinovom systéme. Väčšinový systém spojený s pomerným má tuším iba Ukrajina, takže rozhoduje o zostavení vlády. To, čo vy ste spomínali, ale to je problém, a s tým s vami súhlasím, väčšinový systém vytvára politickú nestabilitu. Ale viac volebných obvodov pri zachovaní pomerného systému v zásade nemení, nenapomáha žiadnej strane, ale tomu, aby poslanci sa museli správať zodpovednejšie, aby museli skladať účty pred svojimi voličmi. Tomu napomôže. Sú viaceré dôvody, nechcem to tu dlho rozoberať, na to, aby Slovensko sa zmenilo z jedného volebného obvodu na viac. Ešte vaša jedna pripomienka, že keď sme vládli desať rokov, prečo sme to nezmenili? V prvom volebnom období vlády Mikuláša Dzurindu sme vládli napríklad so stranou SDĽ, kde bol váš predseda podpredsedom hnutia. V ďalších koalíciách sme vládli s ďalšími stranami. Nebola politická vôľa vtedy nájsť dohodu na tom, aby bolo viacej volebných obvodov. Dneska som si prečítal v dôvodovej správe, budem citovať, „pri tejto téme nezaznela v rámci diskusie, ani verejnosti potreba meniť systém“. Kde prebehla tá diskusia, pán minister? – chcem sa spýtať. Áno, ja viem, že vy ste šikovne prišli a povedali, diskusia začína teraz v parlamente. Návrhy zákonov majú technický, alebo ako ste to povedali, charakter a poďme o nich diskutovať. No už poďme o nich diskutovať! Ale obávam sa, že do tejto diskusie by sme mali vniesť aj verejnosť, aj občanov Slovenskej republiky, jednotlivé médiá, tretí sektor, nech sa k tomu vyjadria. Ale nedá sa diskusia vybaviť, že teraz rýchle prvé čítanie, už sme aj schválili návrh zákona, prvý zákon, a teraz rýchle, rýchle výbory a v druhom čítaní stiahneme balóniky a prijmeme zákon a povieme, že nebola vôľa, verejnosť to nepotrebovala, diskusia nebola. Ja si myslím, že návrhy procedurálne, ktoré dali kolegyňa Žitňanská, ale aj môj kolega Abrhan, aby sa vytvoril väčší časový priestor na naozajstnú diskusiu, diskusiu aj vo verejnosti, je potrebný. A očakával som to, že to v záverečnej reči po prvom zákone poviete. Dámy a páni, na záver mi dovoľte povedať, áno, strana SMER v roku 2012 v demokratických voľbách vyhrala. Získala nadpolovičnú väčšinu. Dneska vládne sama. Tieto návrhy zákonov, ktoré teraz prejednávame, vo mne navodzujú pocit, a veľmi silný pocit a nielen u mňa, ale aj u ďalších kolegov, že v ďalších voľbách, regionálnych, komunálnych, ale aj voľbách do Národnej rady, ale aj prezidentských voľbách, aby som nezabudol, si chce tak trošku pomôcť. A pred tým ju chcem veľmi vystríhať, lebo môže sa to aj veľmi vypomstiť. Ďakujem za pozornosť.