Pivková, Alexandra, poslankyňa NR SR (2020-07-14):
Vážený pán podpredseda, vážené kolegyne, kolegovia, milí poslanci, niekoľkokrát som sa už k tejto téme mediálne vyjadrila a, ale považujem za potrebné takisto v rámci rozpravy znovu vystúpiť, pretože možno mnohí si neuvedomujeme dosah tejto témy, ktorá by mala v spoločnosti rezonovať tak, ako rezonujú iné témy. Treba možno poukázať na to, a kolegyňa už hovorila o štatistikách, ktoré sú verejne dostupné, že za posledných sedem rokov sa dostalo do väzenia za trestný čin týrania zvieraťa iba šesť ľudí. Išlo o vyhladovenie na smrť, organizovanie obzvlášť brutálnych psích zápasov či držanie zvierat v katastrofálnych podmienkach kvôli množeniu. Za zanedbanie starostlivosti nebol nikto odsúdený. Teda týranie zvierat u nás na Slovensku, tak ako možno počúvame aj od niektorých kolegov, je ešte stále tolerovaný jav, aj keď niektoré veci sa už podarilo zmeniť. Za posledný rok sa podľa štatistík uskutočnilo 41 trestných konaní v prípade týrania zvieraťa, z toho v 19 prípadoch bolo vznesené obvinenie. Takže toľkoto čísla, takýto je stav a práve predkladaný zákon hovorí o sprísnení trestov v trestnoprávnej rovine, čo je ďalším krokom k tomu, aby sme ochránili tých, ktorí nemôžu hovoriť a nemôžu sa brániť. Som aj primátorkou mesta, preto si myslím, že je potrebné povedať, s čím sa stretávame v mestách, s čím sa stretávame za zatvorenými bránami a niekedy aj za zatvorenými dverami možno aj v bytových domoch. Je nemysliteľné, aby sme sa stretávali s prípadmi, keď niekto zavlečie teda psa do lesa, už to tu bolo spomínané, kde ho nechá priviazaného, opusteného a čaká na smrť, prípadne si ho ešte nahráva. Aby sme sa stretávali s topením šteniat, hlavne na obciach, aby sme sa stretávali s prípadmi brutálneho týrania zvierat, ktoré, samozrejme, znova niektorí chápu ako roztopaš alebo ako srandu alebo ako niečo, čo je prirodzené a normálne. Takisto sa stretávame s tým, že často sviatky, cez sviatky obdaruvávame deti, príbuzných a tieto zvieratká sa po sviatkoch stávajú nepohodlné a my v útulkoch, ktorí financujeme útulky a pomáhame týmto útulkom, vlastne vidíme, že ich máme preplnené, že jednoducho nie sme schopní sa postarať o tieto zvieratá, ktoré sú vlastne takýmto spôsobom, takýmto spôsobom vyhodené. Prečo? Takže čo je v, čo je v teréne? Vidíme týranie, častú agresivitu voči zvieratám, chovateľské strádanie, zneužívanie na zápasy, ale aj nevšímavosť a neposkytnutie pomoci, nekonanie ľudí, ľahostajnosť. Prax teda ukazuje, že je potrebné sa k tomuto vrátiť, zaoberať sa touto problematikou a dostať túto tému do spoločnosti, tak ako iné významné témy, a klasifikáciou a sprísňovaním týchto trestných činov v Trestnom zákone, ako aj v ďalšom zákone o trestnej zodpovednosti právnických osôb. Momentálne však musíme poukázať a chcem poukázať na to, že aj dnešný systém, ktorý žijeme v rámci tejto témy, teda prevencia a kontrola, ktorú vieme uplatňovať v rámci dobrého zákona o veterinárnej starostlivosti, je nedostatočná, že personálne kapacity regionálnych veterinárnych správ sú nedostatočné, že služby a kontroly v teréne sa jednoducho nekonajú a mnohí veterinári, tí, ktorí by mohli tento zákon napĺňať, vlastne tento zákon kontrolujú doslova alebo tento problém kontrolujú od stola. Takže týmto zákonom, a to je ten záver, ktorý chcem povedať, vlastne naša práca v tejto téme nekončí, v oblasti ochrany zvierat, a naďalej budeme upozorňovať aj na nedostatočnú aplikačnú prax o veterinárnej starostlivosti, ktorú v obciach a mestách vidíme, budeme sa týmito nedostatkami aj už prijatých zákonov zaoberať, budeme sa pýtať aj štátnej veterinárnej správy, aj pána ministra na jeho riešenia, na jeho návrhy a tiež budeme požadovať dôslednú súčinnosť veterinárov, ktorí majú túto kompetenciu, a environmentálnej polície pri riešení takéhoto týrania zvierat a zanedbania starostlivosti o zvieratá. Chcem vás teda poprosiť všetkých o podporu tohto zákona a zamyslenie sa aj nad touto problematikou, ktorú predkladáme. Ďakujem pekne.