Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-10-16):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, vážená pani spravodajkyňa, len doplním (reakcia navrhovateľa), bol som, ale z rozpravy vyplynulo, že je nevyhnutné doplnenie, tak len fakt krátko doplním. Len chcem upozorniť, pán minister, lebo vy máte taký spôsob, že v záverečnom slove poviete „klamár“, „vymýšľal si“, a už sa, chudák, ani brániť nemôžem. Chcem vás upozorniť, chcem vás upozorniť, že potom vyjdete s ďalším zákonom, a keby bolo celkom zle, tak sa prihlásim a premostím, dobre? Cez zbrane premostím k tomuto zákonu. Čiže keď budeme korektní, neni potrebné. Len pre zápis uvádzam, chcem naozaj uviesť pre zápis, aby mi nebolo podsunuté, lebo to takto tu zvykne skončiť, hej, že, ani nie že som proti tomuto zákonu, ale že som za korupciu. Viete, to je a bohvie, čo on kedy, kde, ako, viete, jeden nikdy nevie, to sa, sám vánok sa, no. Čiže naozaj by som bol v tomto rád, keby sme sa tomuto vyhli, hej? A ja upozorňujem na to, že na systémové zlyhanie sme pripravili, dobre, budem diplomatickejší, nie celkom dobrý, dokonca by som povedal, v niektorých ustanoveniach zlý zákon. Na to som chcel upozorniť, pán minister. Ono to naozaj pravdou je. Ja si dokonca myslím, že ja si pamätám to úvodné slovo, aj dokonca som si to vytlačil, aby som bol v tomto korektný, aby som nevkladal nejaké slová do úst, vy ste hovorili, že sa tešíte na tú diskusiu a ste pripravený na pozmeňovacie návrhy. Vy nám to tu robíte, vy ste doniesli aj volebné zákony s tým, že aby sme mali čo obrať a aby sme sa tešili, keď sme držali zhnité jabko v rukách, že jak sme pomohli a všetci sme tu svorne si zatlieskali, že jak sme prijali veľkú vec a zriedili ste zodpovednosť. To je ináč ako funkčný model, lebo vlastne všetci sme to prijali, zodpovednosť je všeobjímajúca. Predpokladám, že tu ste mali proste taký nejaký scenár, že na niečo sa ulakomíme, na niečo sa ulakomíme, dáme to ako pozmeňovací, tým pádom sa staneme spolutvorcami toho zákona a vyžereme si to všetci. Dopadlo to, ako to dopadlo. Viem o jednom pozmeňovacom návrhu v spoločnej správe, ktorý je vskutku brilantný, už sa nebudem opakovať, hej, že keď zavoláte na nejaké číslo, že vám povie, že vás nahráva. A druhý tu odznel v rozprave, ktorý je, a vzhľadom k okolnostiam aj k človeku, ktorý ho predniesol, budem naozaj citlivý, nie celkom šťastne formulovaný. A nič iné, nič ďalšie neodzneje. Nič iné a nič ďalšie neodzneje, možno to, čo ste si mysleli, že by malo odznieť, že by sa vytiahli celé tie ustanovenia toho súkromného sektoru alebo veci, aby to cizelovali. To nešťastné ustanovenie, pán minister, o tom ešte budete počuť, to ešte sa ku vám na stôl dostane, to sa dostane ku vám na stôl, že čo vám tu váš kolega doniesol. To ešte uvidíte, to ešte budú si hlavu chytať ani nie v Chicagu, to už možno aj v Sabinove budú vedieť, že to nie je celkom v poriadku, čo ste schválili. Čiže možno ten pozmeňovák sa čakal, že príde. Nepríde. I keď tuná bola vôľa, ja som sa nechcel toho zúčastniť. Nechcem, bo ja nechcem preberať zodpovednosť, lebo keby sme aj my predložili ten pozmeňovák, že vytiahneme z toho súkromný sektor, v tejto vašej firemnej kultúre demagógie by sme boli tí, ktorí chcú, proste nechcú, viete, no však jeden nikdy nevie. Viete, takto ja s vami túto hru hrať nebudem, možno niektorí by si aj zahrali. V tomto nie, tam mal byť úplne iný prístup. Pán minister, rozprava končí, ani Štefan Kuffa nepredloží pozmeňovací návrh, celý ten zákon je váš. Celý zákon o ohlasovaní protiprávnej činnosti je váš. Je plnokrvný zákon ministra Kaliňáka. Aj by som bol opatrný v tom hlásení sa k niektorým ustanoveniam. Pre naše potreby politickej práce je to Kaliňákov plnokrvný zákon. A nechajte si to, pán minister, vykúpte sa v tom celý. Prosím vás, to uchopenie je zlé, ten princíp je zlý. To uchopenie celk..., akože strategicky je to zlé. Ja vám to skúsim povedať na jednom príklade. (Reakcia ministra.) Prosím? Na jednom príklade vám to poviem. Ak sa od niekoho očakáva odvaha a nejaká schopnosť, tak od výsadkárov. I výsadkári sú schopní ísť hlboko do poľa nepriateľa. Sú. Dokonca sú na to cvičení, dokonca sú aj za to platení. Sú. Ale musíte po nich poslať vrtuľník. Musíte. Štát, ktorý nepošle pre svojich výsadkárov vrtuľník, už nemá výsadkárov. A ten, kto to poznáte, tie americké filmy, nie že nemá výsadkára, má nepriateľa. To, viete, ten Bournov, abo to vám nejdú také, americký scenár, to je skutočne pravda. Výsadkár sa nahnevá, keď poňho nepošlete vrtuľník. Každý štát si chráni svojich výsadkárov. A to je presne to. Vy ste to mali uchopiť cez niečo iné. Ak tu sú ľudia, ktorí, a tie mená tu odzneli, niektoré sú už notoricky známe, a to aj devalvuje častokrát, žiaľ, pre ich tuto možno aj to, čo urobili, tak ten štát im mal poskytnúť, štát im mal poslať vrtuľník. Vy ste neposlali nikomu z nich vrtuľník, nikomu ste. Lebo ste nechceli poslať vrtuľník. Lebo ináč to by bol pekný signál, keby ste poslali po nich vrtuľník. Tým by ste jasne povedali, že aj pre ďalších pošlete vrtuľník. Tým, že ste neposlali vrtuľník, ste jasne povedali, že ako k tomu pristupujete. Neposlali ste po Melicherčíkovú vrtuľník, po Žarnaya ste neposlali vrtuľník. Neposlali ste. Lebo ste vedeli, že sú to určité precedensy. Nemôžte, politicky im to nemôžte, po nich poslať vrtuľník. A to bola možno vec, cez ktorú sme mali uchopiť ten zákon, že pokiaľ sa naozaj tieto prípady stávajú, tak tí ľudia budú vedieť, že idem do poľa, idem do boja, idem do risku, ale viem, že mi niekto pošle vrtuľník. Nebudem tu ja osobne hovoriť o iných, kde my sme kedy raz potrebovali pomoc od tohoto štátu, keď nám stála jedna loď v prístave a nemohli sme sa tu dovolať, ja som to až potom pochopil, že čo som ja mal pochopiť dávno, že som mal niečo iné urobiť, čo som ja neurobil, a vtedy som možno aj stratil vieru v štát, ale minimálne teda v ľudí, ktorí ho v ten daný moment zastupovali. Proste tak to je, pán minister. Takto sme to mali uchopiť. Aby ľudia, ktorí to urobia, nie že budú kalkulovať s tým, že to urobia a vtedy majú. Keď to urobia, tak sa môžu spoľahnúť, že tento štát po nich pošle vrtuľník. A tam sme to mali cizelovať cez to. To, čo ste doniesli teraz, je zlé. O udržaní zamestnanosti v Sabinove bude rozhodovať prokurátor. Lebo jak teraz je populárne, ak niekde sa že ruší miesto, tak sa povie, že hodím sa maród. Viete, poznáte to, hej. Tak teraz môže niekto povedať, hodím sa, alebo hodím si nejaké to trestné. Viete. A teraz možno sa pozná, prokurátor rozhodne, či naštartuje ten proces, že sa stane tým, tou osobou. Koľko to bude trvať, rok, dva? Nemôže spraviť žiaden negatívny úkon. Áno, je to absurdné, ale je to tak. Je to absurdné, ale je to tak. Prokurátor sa stane strážcom zamestnanosti v určitých okresoch, pán minister. Ale to, zdá sa, že pri vašom chápaní systému vám to nevadí, lebo však tu vy ste schopný doniesť, pán minister Richter tu doniesol, že zmluva je, aj keď jednostranne niekto prehlási, že je to zmluva, pri kolektívnom vyjednávaní. Čiže aj tu to neni, že nejaký, že teraz je rubikon, niečo veľké, to my len pokračujeme v tom trende absurdností a dokončujeme to. Len chcem upozorniť, naozaj, že niekde, kde to vnímajú cez prizmu tej svojej bezpečnosti, nikto sa nechce vydať v osud prokurátora v tom zmysle, že teda, že niekto, bude nejaký podnet, on ho musí riešiť, bude skúmať, či je v dobrej viere, nie je v dobrej viere, preukáže sa to, ako sa to preukáže. Však Gorilu riešite štyri roky, nie vy, ale však, viete, to je, však to si z toho ošedivejú, resp. tí, čo sú tu, z toho ošedivejú. A tí, čo tu nie sú, sem ani neprídu, keď im niekto povie, že to im hrozí. No povie, že nejdem, načo? Prečo by oni mali ešte okrem všetkých tých ľudí, ktorých musia cestou, aby išli vyrobiť nejaký tranzistor, nakŕmiť z pohľadu všelijakých povolení, tak ešte musia dať pozor, či policajti a prokurátori náhodou nebudú vyhodnocovať nejaké podnety kverulantov ako dôvodné a podané v dobrej viere. Tým pádom ergo sa dostanú do systému, ktorý im zabezpečí tri roky existencie. Takže skončím s tým, čím som začal. Naozaj by som si vyprosil, aby som bol označený, že som proti. Ja som proti tomuto návrhu, ktorý tu je. Tento návrh, ktorý tu je, je nešťastný návrh, dokonca zlý návrh. Spôsobí, a za tým si stojím, otrávi túto spoločnosť, spôsobí národohospodárske škody, ktoré možno v nejakom dôsledku budeme môcť možno aj niekedy vedieť aj kvantifikovať, že aké. Možno ako v nejakom parametri, to cez niečo budeme vedieť uchytiť a uchopiť. To som chcel tým povedať. Nezúčastním sa toho social proof, toho volenia alebo toho stádovitého efektu, že všetci sme. Nezúčastním sa, neviem, koľko nás bude, asi málo. A očakávam, ale hovorím, očakávam, verím, že určite z niektorých úst sa určite nedočkám korektnosti v tom, že ako sa to bude vysvetľovať. Ďakujem pekne.