E. Kukan, minister zahraničných vecí SR: (2002-02-14):
J. Migaš, predseda NR SR: Ďalšiu otázku položil pán poslanec Jozef Gajdoš. Otázka znie. Pán poslanec Cuper, chcem predniesť ďalšiu otázku vášho kolegu pána poslanca Gajdoša, tak fakultatívne mimo priestorov Národnej rady alebo na chodbe Národnej rady. Dobre? Teraz chcem položiť otázku vášho kolegu Jozefa Gajdoša. Otázka znie: „Ten, kto dal súhlas na úhradu faktúry firme Katrim Stela, bol generál Ladžora a nie generál Mikluš. Ladžora požíva vašu dôveru, Mikluš je stíhaný. Pán minister, zoznámili ste sa s celou kauzou? Alebo vás osud jedného generála nezaujíma?“ Nech sa páči, minister. J. Stank, minister obrany SR: Zaujímajú ma osudy obidvoch pánov generálov. Neviem, či meno toho, ktorého uvádzate ako druhého, pán poslanec, je zámerne uvedené mylne. (Hlasy z pléna.) Zlý prepis. Ale už pred mojím nástupom do funkcie sa tou kauzou, ako ju nazývate vo vašej otázke, zaoberali orgány činné v trestnom konaní. Podnet na to bol podaný ešte 1. 7. 1999. Keďže rešpektujem nezávislosť orgánov činných v trestnom konaní, do procesu vyšetrovania som nikdy nezasahoval a o tomto probléme mám iba základné informácie. Z nich vyplýva, že preplatenie faktúry firme Katrim Stela schválil generál Mikluš. Generál Zadžora zabezpečil realizáciu danej finančnej operácie. Mne neprislúcha tento fakt hodnotiť a nechávam to na orgány, ktoré v danej veci konajú. Ja som sa nijak bližšie neoboznamoval s týmto trestným spisom, ani som dokonca nežiadal žiadne informácie. Až teraz nedávno, pred niekoľkými týždňami, keď som chcel vedieť, ako vyzerá celkový stav podaní, ktoré boli podané predovšetkým v roku 2001 na vojenskú prokuratúru, tak vtedy sme žiadali aj staršie prípady a tam som sa dozvedel, že už v septembri bola v tomto prípade podaná obžaloba. Voči generálovi Miklušovi, ani generálovi Zadžorovi som nevykonal žiadne opatrenia, pretože v tejto veci nerozhodol nezávislý súd. Domnievam sa, vážený pán poslanec, že o tomto probléme máte pravdepodobne presnejšie informácie ako ja. J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec Gajdoš chce položiť doplňujúcu otázku. Nech sa páči. Nech sa páči, pán poslanec. J. Gajdoš, poslanec: Ďakujem pekne, pán predseda. Pán minister, toto je neblahé dedičstvo, ktoré ste zdedili po svojom predchodcovi. Ide mi o to, že sa vlastne blíži a už prebieha volebná kampaň, blížia sa voľby a niektoré mediálne hviezdy začínajú vyťahovať prípady, ktoré sa súčasnej vládnej koalícii hodia do dehonestujúceho programu svojich politických protivníkov. Nedávno sa objavil šot v televízii, kde pán Petrovič už posadil na trestnú lavicu pána generála Mikluša napriek tomu, že súd neprebehol, neprebieha a možno už aj prejudikoval, ako sa tento súd skončí. Ja chcem len povedať, že tento chlapec je obeťou istých politických hier, ktoré boli smerované voči mojej osobe, a keď sa došlo k záveru, že mňa na lavicu obžalovaných nemôžu posadiť a neposadia, pretože každý súd by sa podaniu, ktoré mohlo smerovať voči mojej osobe, vysmial, tak to urobili voči bezbrannému dôstojníkovi a využili na to vojenskú prokuratúru. Ten proces prebiehal tak, že prokurátor, ktorý mal prípad v šetrení, bol vymenený, pretože došlo k záveru, že tam nedošlo k porušeniu zákona. Účelovo bol vymenený, bol nahradený iným prokurátorom, ktorý tento prípad akože doťahuje. Už to prebieha skoro tri roky. Toho chlapca obhajoba stála skoro 300 tisíc korún. Kto mu to nahradí? A v tom všetkom, samozrejme, má prsty váš predchodca, ktorému sa zrejme bude v patričnom čase potrebné poďakovať. (Zaznel zvuk časomiery.) Pán minister, viem, že robíte opatrenia... (Hlasy z pléna.) J. Migaš, predseda NR SR: Tak, pokoj, pán minister odpovedá alebo chce reagovať pán minister. Budete reagovať, pán minister? J. Stank, minister obrany SR: Nie, nebudem. Nebudem komentovať vzhľadom na to, že celý prípad je v orgánoch činných v trestnom konaní. J. Migaš, predseda NR SR: Ďakujem. Ďalšiu otázku položil pán poslanec Gustáv Krajči ministrovi vnútra pánu Ivanovi Šimkovi, ale bude odpovedať pán minister Jozef Stank. Otázka znie: „Pán minister, podľa vás, vaša „premyslená“ koncepcia o poskytovaní informácií médiám spočíva v tom, že informácie o kriminálnych činoch a boji rezortu so zločinnosťou určené širokej verejnosti sa poskytujú dlhodobo za finančnú úhradu vybraným komerčným médiám?“ Opakujem, namiesto ministra vnútra odpovedá minister obrany Jozef Stank. Nech sa páči, pán minister. J. Stank, minister obrany SR: Vážený pán predseda, pani poslankyne, páni poslanci, budem citovať odpoveď pána ministra Šimka v doslovnom znení, tak ako mi ju na túto príležitosť pripravil. Základným princípom práce oddelenia pre tlač, informácie a spoluprácu s verejnosťou Kancelárie ministra vnútra je poskytovanie informácií o činnosti ministerstva a Policajného zboru všetkým médiám, pôsobiacim na Slovensku bez ohľadu na ich politické zameranie alebo vlastnícke vzťahy. Z doterajšej spolupráce so všetkými médiami neboli z ich strany vznesené námietky, prípadne sťažnosti na aktuálnu informovanosť či selekciu informácií voči jednotlivým pracovníkom tlačového oddelenia. Z ich skúseností vyplýva, že práve komerčné médiá majú najčastejšie záujem o aktuálne informácie trestnej činnosti. Využívajú pritom nepretržité telefonické spojenie so službukonajúcim pracovníkom tohto oddelenia. Sú prítomní na mieste činu alebo závažnej udalosti, a to i v nočných hodinách a v čase pracovného pokoja. Okrem pracovníkov tlačového oddelenia denne poskytujú informácie aj všetci hovorcovia jednotlivých krajských riaditeľstiev Policajného zboru alebo okresných riaditeľstiev Policajného zboru. Aj z toho dôvodu sa môže zdať, že súkromným médiám sú zo strany pracovníkov tohto tlačového oddelenia poskytované komplexnejšie informácie. Verejnoprávne inštitúcie Slovenský rozhlas a Slovenská televízia spolupracujú s oddelením už dlhodobo bez akýchkoľvek výhrad a sťažností. V prípade, ak sa niektorý novinár dozvie o trestnej činnosti alebo udalosti z iného zdroja a má záujem o doplňujúce informácie, pracovníci oddelenia mu ich poskytnú a z etického a profesionálneho hľadiska ich ďalej nešíria pre konkurenčné médiá. Jednotlivé príspevky pre rozhlasové médiá pracovníci tlačového oddelenia zo služobných hlásení autorsky upravujú, či už podľa zamerania, druhu trestnej činnosti, alebo vzniknutej situácie pred nástupom do služby, prípadne v čase osobného voľna. Za ich odvysielanie sú podľa autorského zákona a na základe platnej zmluvy s daným rozhlasovým médiom odmeňovaní honorármi tak ako každý iný novinár. Túto činnosť nevylučuje ani zákon číslo 73/1998 Z. z. o štátnej službe, kde v § 48 ods. 7 zákonodarca v prípade vedeckej, pedagogickej, lektorskej, prednášateľskej, publicistickej, literárnej alebo umeleckej činnosti nekladie policajtovi žiadne prekážky a obmedzenia. Táto skutočnosť je zahrnutá aj napríklad do zmluvy medzi TASR a ministerstvom vnútra z roku 1997, kde je v bode 5 ods. 2 uvedené: „Zo zmluvy nevyplývajú pre partnerov žiadne finančné nároky a záväzky“. Tento bod sa nedotýka autorskej činnosti pracovníkov tlačového odboru pri dennom vydávaní takzvanej Čiernej kroniky. Pán poslanec Krajči, pokiaľ mám vedomosť, píše minister Šimko, toľko medializovanú zmluvu medzi ministerstvom vnútra a TASR, ktorú uvedená tlačová agentúra vypovedala v pondelok 11. februára v takom znení, ako bola, ste podpísali vy osobne. Už v tom čase pracovníci tlačového oddelenia poskytovali informácie verejnoprávnym i komerčným médiám v takom rozsahu ako aj dnes. Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Nech sa páči. Chcete reagovať, pán poslanec Krajči? Áno? Zapnite mikrofón. Poslanec Gustáv Krajči, nech sa páči. G. Krajči, poslanec: Ďakujem veľmi pekne. Keďže tu nie je pán minister Šimko, tak asi ťažko vám budem vysvetľovať, že v čase, keď som ja robil ministra, ešte neplatil zákon číslo 73 o štátnej službe, a teda ani § 48 nebol v účinnosti, takže to, čo na konci hovorí pán minister Šimko, alebo čo mu pripravili jeho úradnícki šimli, je absolútny nezmysel. Keď takáto zmluva existovala, tak bola založená na princípe bezplatného poskytovania informácií, a nie poskytovania informácií za úplatu. Je to znovu istý druh korupcie Policajného zboru, pričom platí heslo, kto viac zaplatí, ten má prv a lepšie informácie. Druhá súvislosť, ktorá sa tým naskytuje alebo vzniká, je to, že ľudia nielen z tlačového odboru, ale aj z operačných stredísk poskytujú tieto informácie za úplatu a dokonca porušujú aj štátne a služobné tajomstvo. Veď si len spomeňme novinárov, ako je Zita Sujová, ktorá tu sedí, ako je Ľuba Lesná, ktoré zverejňovali informácie o štátnom tajomstve, pričom sa im neskrivil ani vlas na hlave. Naproti tomu Maroša Smolca, ktorý zverejnil niektoré informácie, dnes trestne stíhajú, pretože údajne porušil štátne tajomstvo. Z toho jednoznačne vyplýva, že polícia sa stala predmetom politikárčenia a zneužíva sa na takéto účely. Chcem sa preto opýtať, pán minister Šimko, ako chcete tento prípad riešiť a aké opatrenia budú prijaté. J. Migaš, predseda NR SR: Pán minister obrany. J. Stank, minister obrany SR: Pán poslanec, stenografický záznam vášho terajšieho vystúpenia dostane pán minister Šimko s mojou žiadosťou, aby písomne reagoval na námietky, ktoré ste v tomto príspevku uviedli. J. Migaš, predseda NR SR: Ďakujem, pán minister. Ďalšiu otázku položil pán poslanec Gyurovszky generálnemu prokurátorovi. Nech sa páči, otázka znie: „Ministerstvo financií v roku 2001 vám doručilo trestné oznámenie na majiteľov BMG, Horizont, AGW z dôvodu podozrenia blížiaceho sa krachu. Ako ste v tejto veci konali?“ Odpovedá generálny prokurátor Slovenskej republiky Milan Hanzel, nech sa páči. M. Hanzel, generálny prokurátor SR: Vážený pán predseda, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, vážený pán poslanec, je pravdou, že 24. 7. 2001 bol doručený Generálnej prokuratúre materiál Ministerstva financií Slovenskej republiky označený ako tajný. Stupeň utajenia dodnes nebol zrušený, takže situáciu mi uľahčuje tým, že nemôžem hovoriť o jeho obsahu. 25. 7. sa v čase mojej neprítomnosti, pretože som čerpal dovolenku, podaním zaoberal námestník pre veci trestné JUDr. Košťál a riaditeľ trestného odboru JUDr. Segeš. 1. 8. 2001 bola ministerstvu financií doručená moja odpoveď. V podstate, aby som sa vyhol obsahu, tento materiál bol formálne zložený z niekoľkých listín - z výpisu z Obchodného registra, ktorý sa dotýkal 8 spoločností a išlo vlastne o podozrenie z trestnej činnosti 3 osôb. V odpovedi som konštatoval, že z obsahu podania nevyplývajú konkrétne skutočnosti, ktoré by odôvodňovali začať trestné stíhanie alebo vzniesť voči niekomu obvinenie. Odporúčali sme, aby kontrolné orgány, prípadne aj za pomoci orgánov finančnej polície bližšie zistili a špecifikovali protiprávne konanie v podaní, čo sa týka uvedených osôb. Dovoľte mi informovať vás o tom, aký je zákonný postup pri takýchto podnetoch. Z ustanovenia § 2 ods. 1 písm. c), e) zákona Národnej rady číslo 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore v znení neskorších zmien a doplnkov vyplýva, že Policajný zbor odhaľuje trestné činy a zisťuje ich páchateľov, vykonáva vyšetrovanie o trestných činoch a preverovanie oznámení o skutočnostiach nasvedčujúcich tomu, že bol spáchaný trestný čin, ako aj o ostatných podnetoch na trestné stíhanie. Policajný zbor pritom používa prostriedky dovolené týmto zákonom, ktoré vyplývajú z ustanovení § 17 až § 39a, pričom v dôsledku novely tejto normy tam boli koncipované nové oprávnenia, priamo sa dotýkajúce finančnej polície. Právne predpisy, upravujúce organizáciu a činnosť prokuratúry, nedovoľujú prokurátorom vykonávať takéto úkony a prokurátor nemôže nahradzovať prácu policajných orgánov. Prokurátor v prípravnom konaní totiž vykonáva dozor podľa § 174 Trestného poriadku, pričom prípravným konaním sa podľa § 12 ods. 11 Trestného poriadku rozumie úsek trestného konania od začatia trestného stíhania do podania obžaloby. Čiže tu išlo o predprípravné konanie. Prokurátor podľa § 2 ods. 3 Trestného poriadku je povinný stíhať všetky trestné činy, o ktorých sa dozvedel. Ide teda o také trestné činy, ktoré už majú náležitosti skutkovej podstaty a nie o také podania, z ktorých nie sú preukázané, z ktorých vlastne vyplývajú iba domnienky a podozrenie. Podľa § 31 zákona o prokuratúre prokurátor preskúmava zákonnosť postupu a rozhodnutí okrem iného aj orgánov polície na základe podnetu, pričom je oprávnený vykonať opatrenia na odstránenie zistených porušení, ak na ich vykonanie nie sú podľa osobitných zákonov výlučne príslušné iné orgány. Pritom podnetom sa rozumie písomná alebo ústna žiadosť, návrh alebo iné podanie podávateľa podnetu, ktoré smeruje k tomu, aby prokurátor vykonal opatrenia v rozsahu svojej pôsobnosti. Podotýkam, žiaden podnet v tomto smere nebol doručený. Prokuratúra je orgánom štátu, ktorý podľa čl. 2 ústavy môže konať iba to, čo je dovolené zákonom. O činnosti finančnej polície, o podaní ministerstva financií boli príslušní prokurátori priebežne informovaní. V konečnom dôsledku o tom, že finančná polícia sa veci venovala, svedčí aj to, že boli zadovážené také podklady, ktoré odôvodňovali začatie trestného stíhania. Z uvedeného vyplýva, že podanie Ministerstva financií Slovenskej republiky Prokuratúra SR neignorovala a pri jeho realizácii postupovala spôsobom, ktorý jej predpisujú platné zákony. To je všetko, pán predseda. J. Migaš, predseda NR SR: Ďakujem. Pán poslanec Gyurovszky, nech sa páči. Pán poslanec Gyurovszky chce položiť doplňujúcu otázku, nech sa páči.