M. Fronc, poslanec: (2007-10-17):
Pravda sa ukáže a niekedy je až prekvapujúce, s akou rýchlosťou čas pravdu odhalí. A práve to je aj prípad textu Ústavnej zmluvy Európskej únie. Nemuseli sme čakať desaťročia, aby sa potvrdilo, že predložená Ústavná zmluva, ktorú niektorí v Európe, ale aj u nás doma na Slovensku silou pretláčali, nebola dobrá. Pre Európu bola zlá. Chvalabohu, že občania niektorých krajín Únie pochopili, že navrhovaná Ústavná zmluva je v istom zmysle pascou, ktorá potlačí slobodu občana Európana na úkor toho, aby sa vytvoril akýsi superštát. Chvalabohu, že zlý návrh vo svojich referendách odmietli. Je všeobecne známe, že Kresťanskodemokratické hnutie pri prijímaní Ústavnej zmluvy pre Európsku úniu malo zásadné námietky a jej ratifikáciu nepodporilo. Naše výhrady boli v prvom rade o tom, že navrhovaná Ústavná zmluva pre Európsku úniu by de facto vytvorila superštát na úkor slobody a suverenity členských štátov. Tie malé členské štáty by sa v Únii ocitli v pozícii akýchsi prizerajúcich sa štatistov a kedykoľvek by mohli byť prehlasované. Toto by bol osud Slovenska, ak by Ústavná zmluva, ktorú vtedy ratifikovala aj Národná rada Slovenskej republiky bez referenda, sa stala realitou. Nemôžem si nespomenúť obdobie spred 18 rokov a nasledujúce neľahké 90. roky, keď sme zápasili nielen o slobodu a demokraciu, ale najmä o nezávislosť, o slobodný trh a možnosť slobodne sa rozhodovať, do akých štruktúr európskych či transatlantických chceme vstúpiť, a že by sme šmahom ruky takouto Ústavnou zmluvou toto zahodili. Veď viac ako 40 rokov sme sa trápili a zápasili o slobodu, o to, aby sme mohli rozhodovať, o to, aby sme sa vymanili zo šialeného projektu komunistického varšavského paktu. Musím povedať, že Kresťanskodemokratické hnutie nesúhlasilo a nesúhlasí s tým, aby sa v Európe prijímali také zmluvy, ktoré Slovensko možno v jemnejšej, modernejšie, modifikovanej podobe, ale opäť istým spôsobom okliešťujú o slobodu v rozhodovaní sa. KDH nesúhlasí s tým, aby Charta ľudských práv Európskej únie tak zaväzovala, ako je to urobené v tomto návrhu, a vytvárala priestor na vnucovanie právnych aktov, ktoré sú napríklad v rozpore s rodinným právom a v rozpore s kresťanskou kultúrou tejto krajiny. Áno, my sme hovorili, že je pre nás neprijateľné, aby v zmluve bola vynechaná zmienka o kresťanských koreňoch. Európske spoločenstvo, Európa sa nemôže zbavovať svojich koreňov, kresťanských koreňov a kultúrnej tradície. Priatelia, kresťanské korene a táto tradícia, to nie je o vnucovaní náboženstva ani o nerešpektovaní slobody svedomia, to je o tom, že judaisticko-kresťanská tradícia je súčasťou dvojtisícročného bytia Európy, že hodnoty tejto tradície si ctíme a rešpektujeme bez ohľadu na to, či sme veriaci, alebo nie. Aspoň jeden príklad. Pomsta je v kresťanstve zakázaná. „Pomsta je moja,“ hovorí Pán v Písme. No a tento princíp je súčasťou všetkých našich európskych právnych systémov. Keď vám niekto ublíži, nemôžete sa mu pomstiť sami. Spravodlivosť vymáha nezávislý súd a on aj vymeriava trest. Tento princíp ale nebol a nie je univerzálny a platný na celom svete. To sú kresťansko-judaistické tradície dvetisíc rokov v Európe. A práve preto si myslíme, že takýto dokument, ktorým sa my Európania budeme v nasledujúcich rokoch riadiť, má obsahovať aj zmienku o tejto judaisticko-kresťanskej tradícii Európy. Dnes pripravená Reformná zmluva je svedectvom v prvom rade o tom, že videnie Kresťanskodemokratického hnutia bolo správne a predvídavé. Uvedomili si to aj iné členské štáty Európskej únie a projekt Ústavnej zmluvy skolaboval. Pokiaľ ide o súčasný návrh Reformnej zmluvy, je to celkom iste posun k lepšiemu. Konečne už mnohí európski politici prestali hovoriť o Ústavnej zmluve, o symboloch. Súčasný spôsob hlasovania, ktorý je výhodný pre malé krajiny, aj pre Slovensko, je aj vďaka možno, mnohí poviete, nie celkom diplomatickému postupu Poľska, ale je zachovaný približne na desať rokov. Rovnako nevznikne funkcia ministra zahraničných vecí Európskej únie, ktorá by podriaďovala neraz zásadne zahraničnú politiku európskych krajín tomuto ministrovi, teda aj vás, pán minister. Dnes, keď hovoríme o Reformnej zmluve, ktorej podpísanie sa uskutoční v krátkom čase, v decembri tohto roku, musím povedať, že máme v prvom rade zásadné výhrady aj k pôsobeniu vlády a premiéra na predchádzajúcom samite. Mohli sme sa pridať k Veľkej Británii a získať podstatné obmedzenia v otázkach Charty ľudských práv v Európskej únii. Prosím vás, aby nebolo nedorozumenie. Existuje dokument, ktorým sme viazaní rešpektovať ľudské práva. Toto je dosť rozporuplný, zmätočný dokument, táto charta, ktorý bude s veľkou pravdepodobnosťou predmetom mnohých súdnych sporov na Európskom súdnom dvore. Žiaľ, musím povedať, že pán premiér, ako sme to čítali aj v tlači, sa na samite nudil miesto toho, aby bojoval za záujmy Slovenska. V období, keď naša Národná rada rieši predovšetkým otázky minulosti, ako sú napríklad dekréty a podobne, ktoré, žiaľbohu, už nemôžeme zmeniť, môžeme zmeniť nanajvýš ich interpretáciu, a v období, keď sa, mám pocit, viacerí predbiehajú v tom, kto je lepší Slovák, bol práve samit skutočnou príležitosťou presadzovať záujmy a dobro Slovenska a byť dobrým Slovákom. Žiaľ, toto sa nestalo, pán premiér. Ale som presvedčený, že ešte aj dnes, pred podpisom Reformnej zmluvy, možno aspoň niečo urobiť v prospech Slovenska a spoločnej európskej kultúrnej tradície. A preto v mene poslaneckého klubu Kresťanskodemokratického hnutia navrhujem, aby Národná rada prijala nasledujúce uznesenie: „Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky, aby pred podpisom Reformnej zmluvy Európskej únie Slovenská republika urobila jednostranné vyhlásenie, že Charta základných práv Európskej únie žiadnym spôsobom neovplyvní zákonodarstvo členských štátov v oblasti verejnej morálky, rodinného práva, rešpektovania ľudskej, fyzickej a morálnej integrity a ochrany ľudskej dôstojnosti.“ Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)