P. Hrušovský, predseda NR SR: (2003-04-24):
J. Heriban, poslanec: Vážený pán predseda, vážené kolegyne, vážení kolegovia, vážení hostia, po včerajšej diskusii som celý tento problém, o ktorom rozprávame, začal vidieť ešte z iného pohľadu. Keď som prišiel domov, tak som si spomínal, ako sa narodili naše dcéry. Veľmi dobre si spomínam, keď sa narodila moja staršia dcéra, aký som mal pocit v hrdle. Pochopil som, prečo muži pijú v podobnej situácii, lebo asi s tým majú problémy viacerí, ktorí sú citlivejší. Keď sa Alena vrátila z pôrodnice, tak niekde našla básničku Milana Rúfusa, ktorú som nikde v žiadnej zbierke potom nenašiel. Založili sme našej dcére album a včera som si prečítal tú básničku znovu. Dovoľte, aby som kúsok aj vám z nej prečítal. Je to úryvok od Milana Rúfusa z básničky Dieťatko spí: „Iba zo sna plače, zo spánku sa smeje, nedelí ho na noc ani na dníčky, už sa narodilo, ešte o nás nevie, dokončieva veľké ticho z mamičky, už sa narodilo, ešte nie je doma, na polceste do nás, samo bez ľudí, spí a spí a nevie, nevie, aké to má, kam sa po tom veľkom spánku zobudí.“ Prečítal som úryvok básničky Milana Rúfusa úmyselne. Možno by nám Milan Rúfus vedel lepšie poradiť ako ktokoľvek iný, aj keď predpokladám, že on o tomto intímnom probléme asi nikdy verejne nehovoril. Ani ja nechcem dlho rozprávať, lebo moji predrečníci včera večer a dnes povedali asi všetko dôležité. Slovensko nemá v otázke interrupcií jednotný názor. Ani my ho zákonite nemôžeme mať jednotný. Z doterajších reakcií deliaca čiara však neprebieha medzi mužmi a ženami, ako by sa to na prvý pohľad mohlo zdať. Vo svojom vystúpení by som rád vysvetlil našu motiváciu, aj keď pán poslanec Abelovský presne pomenoval situáciu, ktorá vznikla na Ústavnom súde. Náš návrh zákona mal len technicky vyriešiť túto aktuálnu situáciu. Kolegovia právnici nás upozornili, že platná vyhláška č. 74/1986 Zb. nie je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, v ktorej sa v čl. 13  ods. 2 uvádza: „Medze základných práv a slobôd možno upraviť za podmienok ustanovených touto ústavou len zákonom.“ Chcem podčiarknuť slová „len zákonom“. To znamená, ak by bol Ústavný súd spochybnil platnosť vyhlášky, podľa ktorej sa od roku 1986 riešia podobné zákroky, na Slovensku by ženy nemali možnosť takýto lekársky zákrok absolvovať. My teda nechceme nič meniť, nechceme platný stav liberalizovať, rozširovať doteraz platnú právnu úpravu. (Hlasy z pléna.) Pán Brocka, strašne ma teší, že takto reagujete, ale priznám sa vám, že som predpokladal, že vy budete reagovať inak. Návrh zákona len odstraňuje nesúlad platnej právnej úpravy pri zachovaní súčasného platného stavu. Ja osobne chápem poslancov, ktorí podporujú zákaz interrupcií. Ich argumenty sú ľudské a morálne. Ich vystúpenia boli emotívne a múdre. Ale v tejto krajine žijú aj ľudia, ktorí majú na tento problém iný názor. Určite nie je lepší ani horší, je len iný. Pán poslanec Brocka veľmi presne citoval myšlienky o slobode. Ja si myslím že také závažné intímne rozhodnutie, ako je rozhodnutie o prerušení tehotenstva, môžu urobiť len tí, ktorých sa to týka, žena a muž, ktorých sa to týka. A to rozhodnutie by mali urobiť slobodne a zodpovedne. Myslím si, že nikto z nás nemá právo súdiť, či sa rozhodli správne alebo nesprávne. V tejto otázke možno viac ako inokedy platí biblické Kto si bez viny, nech hodí kameňom. Ja sám poznám prípady, keď sa moji priatelia kolegovia rozhodli vychovávať postihnuté dieťa. Obdivujem týchto ľudí a viem, že to dieťa tú rodinu posilňuje. Sú absolútne vyrovnaní s tou situáciou a nerobia rozdiel medzi zdravými deťmi a inými deťmi. Dokonca možno majú radšej tie iné deti ako svoje zdravé. Pani poslankyňa Majdová spochybňuje 24. týždeň. Ja nie som lekár, takže dúfam, že odborníci v zdravotníckom výbore posúdia jej argumenty, a predpokladám, že všetci privítame, ak zásadné rozhodnutie bude môcť byť urobené oveľa skôr. Ak budeme môcť zmeniť 24. týždeň na 20. alebo na 18., alebo na 16. týždeň, neviem si predstaviť kolegov a kolegyne v tejto poslaneckej snemovni, ktorí by za tento návrh nehlasovali. Pán Brocka, ja si vážim váš názor, ale nikto tu v poslaneckej snemovni takýmto spôsobom, keď ste vy rozprávali, takto sa nesprával. (Potlesk.) Neviem, čo si myslia moji kolegovia z Aliancie nového občana. Ja sa priznám, že ma ani vo sne nenapadlo, že náš návrh, ktorý rieši len právnu techniku súčasného stavu, môže vyvolať podobné reakcie. Moje kolegyne navštívili našich partnerov v koaličných kluboch a vysvetlili im dôvody, prečo sme návrh zákona pripravili. Mali sme pocit, že táto téma je pre každého výsostne intímna, a preto aj jednotlivé reakcie boli rozdielne. Je mi ľúto, že takýto hlboko ľudský problém sa v tejto chvíli v našom parlamente politizuje. Chcel by som využiť túto príležitosť a obrátiť sa na poslancov z SDKÚ a z SMK, aby prehodnotili svoj názor, aby hľadali v sebe, aby nevnímali tento problém ako problém koaličný a opozičný, aby ho vnímali taký, aký je, že je to problém ľudský. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, návrh zákona sme predkladali v dobrej viere. Nebola to pre nás téma politická ani koaličná, ani opozičná, bol to pre nás problém, ktorý sa nemôže odkladať, ktorý bolo treba podľa nášho názoru riešiť okamžite. Prosím tých, ktorí si myslíte, že žena má právo slobodne rozhodovať o svojom osude, podporte návrh zákona, aby mohol prejsť do druhého čítania. Ďakujem. (Potlesk.)