Heger, Eduard, poslanec NR SR (2017-04-04):
Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, kolegovia, odznelo tu už veľa informácií, veľmi dobré fakty a teším sa aj diskusii s koaličnými poslancami, aby sme mohli naozaj podrobiť myšlienku tohto zákona, pretože je vlastne v prvom čítaní a je veľmi dôležité práve sa baviť o tej filozofii tohto zákona, o tom, ako naňho nazeráme, a preto je dobré počuť aj pohľady koaličných poslancov, aby sme mohli naozaj tak hlbšie sa nad tým zamyslieť. To, čo hovoril aj kolega Vašečka, chceme tu naozaj rozprúdiť aj takú spoločenskú debatu, lebo ten spoločenský dopyt, ako hovorila pred chvíľočkou kolegyňa Jurinová, už tu je a je dôležité, aby sme sa na to pozreli z rôznych uhlov pohľadu. Aby sme podrobili vlastne vôbec filozofiu tohto zákona takej dobrej analýze aj tu na pôde parlamentu. Ja by som chcel preto k tomu pridať pár takých faktov alebo pár takých pohľadov, ktoré nás môžu naozaj vrátiť do tej filozofie. Lebo myslím si, že to je veľmi dôležité. Pochopiť tú filozofiu, pochopiť tie princípy, na čom to stojí a potom sa môžeme baviť aj o detailoch, ako spôsobiť, ak si myslíme, že tá filozofia je správna, ako spôsobiť, aby ten konečný balíček bol najlepší pre súčasné pomery. Myslím si, že keď sa bavíme o voľnom dni alebo vôbec o voľne, tak je veľmi dôležité prihliadnuť na to, čo hovoria aj psychológovia, čo hovoria psychológovia na túto tému. A vidíme, že všetci psychológovia sa zhodnú v tom, že voľno pre človeka je veľmi dôležité. Ďalší dôležitý rozmer je, že je dôležité, aby bolo pravidelné. Aby naozaj tá pravidelnosť tu bola, pretože vieme, že aj na základe tohto, ako hovorí o tom aj pedagogika voľného času, sa zvyšuje následne aj efektivita práce, že človek naozaj potrebuje mať v určitej pravidelnosti voľno na to, aby mohol regenerovať. A v konečnom dôsledku sa to pretaví aj do toho hospodárskeho efektu, že ľudia budú oddýchnutí, nebude dochádzať k vyhoreniu, ktoré dnes vieme, že je veľmi časté a podobne. Na druhej strane vieme, že človek je tvor pohodlný. V dnešnej dobe aj, by som povedal, značne unavený, sa môže ľahko stať a ľahko si hľadá tú formu oddychu takým, by som bol povedal, akýmkoľvek pasívnym spôsobom. Ale keď už vychádzame, teda vraciame sa do tej roviny psychológie alebo medicíny, vieme, že na oddych je potrebná aj aktivita, že nemôžme upadať len do tej pasívnej roviny, a preto potrebujeme ľuďom alebo vôbec obyvateľstvu vytvárať dostatočný priestor na to, aby mali jednak priestor, prostriedky, ale aj možno také uvedomenie potreby aj takého aktívneho oddychu. Ďalšiu vec, ktorú by som chcel ešte do toho spomenúť, je, v dnešnej dobe vidíme, že toto je doba, by som povedal, takej flexibility. Je to doba taktiež relativizovania, relativizmu, že často upadáme, že sa snažíme viacero vecí zrelativizovať, hľadáme efektívne riešenia vo flexibilite, čo práve nabúrava tú myšlienku tej pravidelnosti oddychu, ktorá ide potom priamo proti človeku. A vidíme, že naozaj v spoločnosti sa dejú určité procesy, ktoré si odporujú a v konečnom dôsledku idú proti človeku ako takému, a máme problém v spoločnosti potom produktívne pracovať. To odrážajú aj prieskumy o tom, koľko ľudí dneska psychicky trpí. Koľko psychických alebo psychiatrických liekov, koľkí ľudia psychiatrické lieky dnes užívajú, že naozaj vidíme, že jednak tá rýchlosť doby, relativizmus, flexibilita vplýva na človeka tak, že má problém sa s týmto vysporiadať. A preto je tak kľúčové mať určité pevné piliere zadefinované a držať sa týchto pilierov, aby človek mal určitú oporu, kde môže naozaj zrehabilitovať, kde môže oddýchnuť, kde môže načerpať nové sily. Na základe tohto by som chcel ešte dodať jednu rovinu a od toho to trošku rozvinúť, a to je výchova. Bolo to tu povedané viacerými kolegami, pretože práve tento rozmer výchovy je kľúčový k tomu, prečo sa bavíme o nedeli. Prečo sa vôbec bavíme o víkende? Pretože všetci tí, ktorí máte deti, tak si, slobodný človek si to častokrát neuvedomuje, preňho naozaj môže byť v piatok sviatok, všetko v jeden deň, lebo si to vie uspôsobiť, ale akonáhle vstúpite do rodiny a chcete vychovávať deti, tak si uvedomíte, že či chcete alebo nechcete, ste viazaní určitým takým biorytmom rodiny. Veľmi silne určuje biorytmus rodina – škola na školský systém. Ten veľmi jasne máme zadefinovaný, snažíme sa ho reformovať, ale keď ho budeme reformovať akokoľvek, vieme, že tých päť dní to dieťa do tej školy patrí a potrebuje sa tam vzdelávať a nejaké ďalšie dva dni, ako už v kultúre nášho stredoeurópskeho pásma, vôbec európskeho pásma je zadefinované, je, sú dni víkendu. A na to, aby výchova sa nediala len v škole, pretože dobre vieme, že, a opäť sú na to mnohé výskumy a vidíme, ako to dopadne, keď rodičia neinvestujú dostatok času svojim deťom a snažia sa preniesť tú výchovu na niekoho iného, vieme, aké to má následky, či už na psychiku detí. Vieme, že dnes mladí ľudia vo veku 16, 17, 18 už navštevujú psychiatrov, pretože majú psychiatrické poruchy, ktoré sú, ja nie som teda psychológ a ťažím len z informácií, ale ak tu je nejaký doktor, tak môže to potvrdiť alebo vyvrátiť, ale vidíme, že toto sú fenomény novej doby, ktoré tu máme. A práve ďalšie teda to ťažisko, ktoré tu hovoríme, je, ktoré hrá v prospech práve toho víkendu a tej nedele, je, že tá rodina môže byť spolu. A preto je veľmi dôležité si uvedomiť tento rozmer a povedať si, dobre, čo môžeme urobiť pre to, aby tá rodina naozaj mohla využívať plnohodnotne ten čas? Pretože, keď sa zamyslíme, ako to vyzerá, mnohé nedele, že rodina sa naozaj, ako som hovoril, človek je tvor lenivý, tak najjednoduchšie je tú nedeľu vyplniť nejak tak, že zájdeme teda do nejakého nákupného centra a nejakým spôsobom tam pobudneme. Výsledky hovoria, že tí ľudia tam nechodia primárne kvôli tomu, aby tam teraz nakupovali, že mnohokrát je to také spoločenské miesto, kde, kde trávia, kde trávia čas, lebo je to nejakým spôsobom po ruke, je to jednoduché. Ale ak sa uspokojíme s týmto, tak naozaj opäť to ide proti človeku. A myslím si, že tá výchova a ďalší rozmer tej výchovy je to, že v rámci rodiny, ale aj v rámci komunity vôbec ide o budovanie medziľudských vzťahov. A myslím si, že toto je niečo, čo opäť škola nám úplne neposkytne, pretože na jednej strane áno, deti sa učia budovať vzťahy so svojimi rovesníkmi, ale keď sa chceme zamyslieť nad tým, že ako sa môže ten mladý človek alebo malý človek od šiestich, siedmich rokov, keď nastúpi do školy, až do veku 18, kedy trávi čas s rodinou, učiť budovaniu vzťahov, tak je to práve v prostredí rodiny a rodina v prostredí nejakého väčšieho spoločenstva. Či už sú to priatelia, kolegovia alebo čokoľvek. Preto je dôležité, aby sme jednak na to poukazovali a aby sme na to vytvárali priestor, aby ľudia mohli, aby ľudia mohli opäť sa navrátiť do, tí, ktorí to už opustili, do budovania týchto vzťahov a tráviť ho nejako plnohodnotne, ktoré rozvíja človeka. Preto je dôležité a podľa mňa teraz, keby sme si na chvíľočku uvedomili alebo sa preniesli do tej doby, že máme naozaj zavreté maloobchody, tak čo sa stane? Zrazu sa veľa ľudí ocitne v situácii, že tak čo teda idem v tú nedeľu urobiť? Obchody sú zavreté a musí hľadať riešenie. Samozrejme, automaticky už dnes navštevujú mnohí ľudia prírodu, ale omnoho viacej by sa to zväčšilo, zrazu by bol omnoho väčší dopyt po cyklotrasách, bol by omnoho väčší dopyt po turistických chodníkoch, bolo by po ihriskách, bol by omnoho väčší dopyt po akýchkoľvek kultúrnych podujatiach. Zrazu by sa tu otvoril nový priestor na rozvoj niečoho, čo je momentálne ťažké, pretože tí ľudia naozaj aj vďaka tej pohodlnosti zvolia tú cestu, a tak, čo už som chcel, som sa dobre vyspal, tak teraz už som taký, chcem si tak trošku pohovieť, tak ideme teda trošku po tých obchodoch sa len tak poprechádzať a urobiť si takúto kultúru. Ale myslím si, že práve tu sa potrebujeme navrátiť aj k takým tradíciám a hodnotám nielen nášho národa, ale vôbec, vôbec ľudstva ako takého, aby sa tie medziľudské vzťahy mohli budovať, aby ľudia mali priestor na to tráviť spolu viac času a nedávať im, nedávať im nejaký ľahký nástroj na to, ako z toho vycúvať. Napadajú ma, pár takých príkladov a dovolím si to, keďže je prvé čítanie, trošku to tak odľahčiť, keby sme si zobrali práve možno situáciu ľudí, ktorí chcú chudnúť. No tak človeku neponúknete cukríky, lebo, a samozrejme, keď mu ich ponúknete, bude mať problém odolať, lebo je to niečo lákavé, je to niečo ľahké. A mnoho iných príkladov, ktoré by sme mohli použiť. A myslím si, že tuto trošku ideme do toho, že potrebujeme tých ľudí viesť, potrebujeme ich formovať, potrebujeme im ukázať, že čo je pre nich dôležité. A práve tá výchova, aby som sa vrátil späť k tej hodnote výchovy, ktorá je tu úplne kľúčová, pretože my sa potrebujeme baviť o tom, a preto sa bavíme aj na tému školstva tak, tak, tak často, aby sme pripravili ďalšie generácie, ktoré budú tieto krajinu viesť, na to, aby táto krajina sa mala lepšie, ako sa máme my. A ale bez, bez tej výchovy to proste nepôjde. A na to, aby sa tá výchova mohla plnohodnotne diať, musí by na to vytvorený čas. A práve toto myslím si, že táto, táto väzba výchovy a času a nedele je úzko spätá. Pretože naozaj niet iného dňa, kedy by sme to mohli mať. A ďalšia dôležitá vec, ktorá je kultúrna, proste kultúrne tu sú už roky, desaťročia, storočia zafixované, že proste nedeľa, aj práve tým kresťanským dedičstvom, ktoré tu v Európe máme a v našej krajine je, že nedeľa, sa proste nepracuje. No v sobotu sme boli naučení upratovať a podobne, ale nedeľa je niečo, kde, kde sa oddychuje. A práve môžme ťažiť z tejto kultúrnej hodnoty a nepotrebujeme to preformátovávať v ľuďoch, lebo už toto tu máme zadefinované, potrebujeme do toho len naozaj vložiť plnohodnotný obsah a ukázať ľuďom, ako je dôležité, aby spolu trávili čas, aby dbali na čas trávený s rodinou, so svojimi deťmi, nový plnohodnotný, aby mohli naozaj sa rozvinúť aj, ako som povedal, kultúrne podujatia, aby sa mohli rozvinúť prírodné možnosti alebo podľa možnosti trávenie času v prírode a podobne. A toto práve spôsobí aj ten dopyt na to, respektíve ten dopyt sa vytvorí tým, že ten maloobchod bude zavretý, kde vidíme, že ľudia sa k tomu naozaj mnohokrát utiekajú, ale nie je to, by som povedal, ich skutočná voľba, ktorú by chceli, ale je to tá prvotná voľba, ktorá je najbližšie. Takže tu som chcel poukázať práve možno takýmto pohľadom na tú filozofiu a na dôležitosť, na dôležitosť, prečo s týmto prichádzame, že to nie je len o niečom, teda žeby sme chceli tu na ľuďoch niečo, niečo skúšať, ale že chceme priniesť niečo omnoho hlbšie, čo bude mať omnoho väčší dopad na, na budúcnosť Slovenska, na budúcnosť nášho ľudu, na budúcnosť našich občanov. Myslím, že je všetko, čo som chcel povedať. Ďakujem za pozornosť.