K. Sárközy, poslankyňa: (2007-09-18):
Dovoľte mi v krátkosti sa vyjadriť k návrhu ústavného zákona, ktorý okrem iného som podpísala aj ja a predkladajú ho strany súčasnej opozície. Ja sa skôr zameriam na tento ústavný zákon, pretože mám taký dojem, že ešte sa budeme o zákone o sociálnom poistení obšírnejšie zaoberať o deň alebo o dva dni, teda na konci tejto schôdze. Dôchodková reforma na Slovensku začína byť už pomaly nekonečným príbehom. Keď sme sa na sklonku minulého roka niekedy v októbri začali zaoberať touto témou, vlastne my sme len reagovali na to, čo sme počuli zo strany predstaviteľov vládnej koalície a hlavne zo strany predstaviteľov vlády. V októbri to bola najprv pani ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny Viera Tomanová, ktorá sa začala vážnejšie zaoberať druhým kapitalizačným pilierom. Najprv vyslovila jeden týždeň jednu perličku, keď povedala, že keby sa nezaviedol druhý kapitalizačný pilier, tak by demografická kríza na Slovensku nebola a demografická kríza by bola zažehnaná. Potom jej asi niekto poradil, že to nebolo najšťastnejšie. Na otázku novinárov asi o týždeň povedala, že ona nie je veštkyňa, aby teraz vedela povedať, čo bude v dôchodkovom systéme o 10 alebo o 15 rokov. No, keď sme my v minulom volebnom období s účinnosťou od 1. januára 2004 zavádzali novú dôchodkovú reformu, my sme vedeli, prečo to robíme a vedeli sme, že je tu problém, ktorý minulá vládna koalícia sa pokúšala riešiť. Vtedy tie prvé vyjadrenia pani ministerky, ktoré sa z týždňa na týždeň menili, ku koncu už niekedy sa menili pred rokovaním vlády a po rokovaní vlády, mala som taký dojem alebo som začala nadobúdať taký dojem, že mi to pripomína Forsajtovskú ságu, ktorá bola v Slovenskej televízii niekedy v 70. rokoch, malo to vtedy nejako okolo 20 častí. No, ale tie postupné vyjadrenia do dnešného dňa mi už pripomínajú skôr nejakú mexickú telenovelu a myslím si, že by to bolo vďačnou témou aj pre niektorých producerov. Je to vďačná téma pre všetkých, pretože sa to bytostne týka každého. Zodpovedný občan sa totiž zaujíma o to, aké bude mať zabezpečenie v starobe. Týka sa to takmer 1 600-tisíc sporiteľov v druhom pilieri a zvyšku v prvom pilieri a títo sporitelia v prvom aj v druhom pilieri sú všetci zároveň aj voliči buď ľavého, alebo pravicového politického spektra, alebo dovoľujem si tvrdiť, v tomto prípade asi aj rukojemníci. Závisí to od uhla pohľadu. Kvôli tomu sa stáva táto téma takým väčším evergreenom. Len by som bola nerada, keby sme museli skonštatovať, že operácia síce bola úspešná, ale, žiaľbohu, pacient zomrel. Hovorím to kvôli udalostiam, ktoré sa udiali v posledné dni, kedy prebieha doslova hotový cirkus okolo druhého piliera. Ten cirkus tu bol aj v minulé mesiace, len k tomu posledné dni pristúpili aj dôchodcovské správcovské spoločnosti. A tak vidíme, že tak vláda, ako aj dôchodcovské správcovské spoločnosti sú v záujme ochrany svojich záujmov, a podčiarknem to slovo svojich záujmov, ak ide o ich prežitie ochotní obetovať takmer všetko. Možno mám taký dojem, že možno aj záujmy sporiteľov. Záujmy tých, pre ktorých má celý systém slúžiť a pre ktorých to celé pôvodne vzniklo. Vyjadrenia ministerky Tomanovej sú čím ďalej, tým menej čitateľné. Naposledy v nedeľňajšej diskusnej relácii prekvapila všetkých, keď vyhlásila, že ona nikdy znižovanie percenta pre druhý pilier nenavrhovala, pretože, citujem ju, „v žiadnom prípade nemá záujem poškodiť sporiteľov“, citát uzavretý. Otázne je potom, prečo vôbec vláda rokuje o znižovaní odvodov, čo sa týka v prvom a druhom pilieri a o iných zmenách, keď samotná ministerka tejto vlády zodpovedná za riadenie rezortu práce, sociálnych vecí a rodiny priznáva, že to sporiteľov poškodí. V tomto zahmlievaní, taktizovaní a cirkuse plného absurdných zákulisných hier je pre nás, pre Stranu maďarskej koalície – Magyar Koalíció Pártja v prvom rade len to jediné a podstatné – chránenie záujmov občanov, teda tých, ktorí sa rozhodli šetriť na svoje budúce dôchodky. Takmer 1 600-tisíc sporiteľov, ktorí rozmýšľajú zodpovedne, si určite zaslúžia našu podporu. Vážené dámy, vážení páni, predkladaný návrh ústavného zákona je po uplynutí šiestich mesiacov do Národnej rady Slovenskej republiky predložený už druhýkrát. Vtedy sa na základe výsledkov hlasovania zo 6. februára 2007 nedostal do druhého čítania. Citujem z vystúpenia z rozpravy, nie je tu pán poslanec Madej, ale citujem ho: „V prvom rade si dovolím povedať,“ to odznelo v Národnej rade 2. februára 2007, „v prvom rade si dovolím povedať, že je dosť zaujímavé časové rozvrhnutie predloženia návrhu zákona v čase, keď sa otvorene naozaj nepripravuje žiadna zmena, je to vykopávanie otvorených dverí.“ Tak ja sa pýtam. Naozaj sa otvorene nepripravovala žiadna novela alebo sa pripravovala skryte, a preto spomínam pána poslanca Madeja, pretože vo februári určite bol, teraz neviem, poradcom pani ministerky práve pre sociálnu oblasť. Po udalostiach posledných dní mám na mysli, čo som už spomenula, rokovanie medzi vládou a dôchodcovskými správcovskými spoločnosťami je pre nás všetkých evidentné, že aspoň pre opozíciu, ktorá to predkladá, že tento návrh ústavného zákona o ochrane starobných dôchodkov je v tomto čase nanajvýš aktuálny. Sme totiž svedkami obrovského neľútostného  boja o peniaze budúcich dôchodcov. Máme tu vládu, ktorá za každú cenu potrebuje nájsť zdroje na svoje predvolebné sľuby, máme tu vládu, ktorá potrebuje získať miliardy na rozdávanie a je jej úplne jedno, akým spôsobom a odkiaľ na to získa prostriedky. Keď treba, tak aj zo súkromných účtov sporiteľov. Potrebuje peniaze napríklad na vianočné dôchodky, pretože v každej druhej vete, keď vystupuje niektorý popredný predstaviteľ, hlavne najsilnejšej vládnej strany SMER preto, lebo oni budujú sociálny štát, silný sociálny štát a pre nich sú sociálne cítenia to najdôležitejšie, ktoré vo svojom slovníku majú. Majú to však len vo svojom slovníku a hovorím to preto, lebo minulý rok v decembri, keď sa schvaľovali v Národnej rade tzv. vianočné dôchodky alebo novela zákona o vianočných dôchodkoch, neviem, či to viete, ale vianočné dôchodky nedostali tí, ktorí by to najviac potrebovali. Nedostali to tí, ktorí majú dôchodok ako jediný zdroj príjmu, to sú tí sociálne najviac odkázaní, vianočný príspevok nedostali alebo vianočný dôchodok vdovy, vdovci a siroty, teda tí, ktorí poberajú pozostalostné dôchodky. Ja už čakám, že poviete, že to nie je pravda, je to lož a klamem, lenže ja zacitujem ešte raz, pretože opakovanie je matka múdrosti, z materiálu, ktorý vláda prijala pred dvoma týždňami na mimoriadnom rokovaní, keď opozícia sa pokúšala odvolať pani ministerku Tomanovú, a keď nám tu od tohto rečníckeho pultu pán podpredseda vláda Čaplovič čítal elaborát asi hodinu a pol. Citujem z tej pasáže, o ktorej teraz hovorím, je to citát: „Poberatelia pozostalostných dôchodkov, teda vdovského dôchodku, vdoveckého dôchodku a sirotského dôchodku, ako aj poberateľky dôchodku manželky sú osobitnou skupinou poberateľov dôchodkov, ktorá neparticipuje na tvorbe zdrojov sociálneho systému, to znamená, neparticipuje na tvorbe zdrojov sociálneho systému, a preto táto skupina nebola zahrnutá do okruhu fyzických osôb, ktorým sa poskytol vianočný príspevok. Z uvedeného dôvodu takýto prístup nemožno vnímať ako neopodstatnene diskriminačný.“ Je to citát. Tak teraz cítime sociálne, alebo len hovoríme sociálne. Takisto sme svedkami toho, ako zo strany premiéra permanentné ponižovanie dôchodkových správcovských spoločností sú ochotní rokovať s kýmkoľvek a o čomkoľvek, keď ide o ochranu svojich záujmov a predovšetkým v záujme svojich akcionárov, a to pomaly za akýkoľvek podmienok, podčiarkujem za akýchkoľvek podmienok aj za cenu straty svojho kreditu a poškodenia osobnej integrity. Keď ide o biznis, záujmy sporiteľov idú bokom? Ja pevne verím, že to tak nie je, alebo že to tak nebude. V každom prípade poslanci Strany maďarskej koalície budú pozorne sledovať, ako sa táto situácia vyvinie. Sme toho názoru, že súčasný stav v oblasti dôchodkového systému je napriek mnohým rečiam o opaku ešte stále ten najlepší možný. Sme presvedčení, že status quo je potrebné zachovať. To nehovoríme len my, ale v tomto kontexte sa vyjadril jednak guvernér Národnej banky, ktorý doslovne povedal, že „ten systém je bezpečný, riziko so sebou nesie aj ukladanie odvodov do prvého piliera, teda štátom spravovanej Sociálnej poisťovne, ktorá vytvára schodky. Myslím si, že to bolo jasne komunikované od začiatku“, to povedal guvernér Národnej banky a pokračujem v citácii. „Bolo by dobre ísť v tomto rámci a nedonášať žiadne zmeny. Samozrejme, každá zmena v druhom pilieri bude znamenať o to väčší problém v budúcnosti.“ Tak buď guvernér Národnej banky vie, o čom hovorí a jeho slovo je pre nás dôležité, nechcem použiť to slovo sväté, ale myslím si, že pred prijímaním eura je to dôležité, čo povedal, a k tým, ktorí sa vyjadrovali na moje veľké prekvapenie k druhému dôchodkovému pilieru, sa minulý týždeň po rokovaní vlády pridal aj minister financií pán minister Počiatek. On nie je známy o tom, že hocikedy dáva rozhovory, alebo len tak pláca do vzduchu. Po rokovaní vlády nevedel povedať, či by pre priemerne zarábajúcich mladých ľudí bolo výhodnejšie zostať v druhom pilieri, alebo z neho vystúpiť, ale povedal jednu dôležitú vetu: „Rizikom môže byť podľa neho sporenie v Sociálnej poisťovni takisto ako sporenie na súkromnom účte. Otázka je, čo je väčší risk, to si musí zvážiť každý sám.“ No tak, keď toto hovorí minister financií, tak ja mám jednu otázku. Tak potom, keď máme problémy s druhým pilierom a chceme ten druhý pilier rozbiť, tak rozbijeme aj Sociálnu poisťovňu? Myslím si, že možno sa nad tým zamyslieť, však pre tých, ktorí zarábajú dobre, ja som sa v tom zmysle už viackrát vyjadrila, nie je potrebná Sociálna poisťovňa a možnože ani nie druhý pilier, pretože sa o seba vedia postarať asi aj v budúcnosti. Ale keď hovoríme o solidarite a hovoríme o solidarite v priebežnom systéme, tak asi by sme sa mali trochu ináč v tejto súvislosti vyjadrovať. Najmä opäť hovoríme o tom, ako som už spomenula, o zmene odvodov medzi prvým a druhým pilierom v prospech prvého piliera, preto som toto spomenula. Hovorí sa však aj o zvýšení poplatkov pre dôchodcovské správcovské spoločnosti. Jedno je v prospech vlády a druhé je v prospech samotných DSS-iek. Hádajte, kto to celé zaplatí? Áno, zaplatia to samotní sporitelia. Títo ľudia teraz zisťujú, že o nich bez nich. Zisťujú, že nad ich hlavami sa rokuje a kšeftuje. Dočasným posilneným prvého piliera sa pritom nič nevyrieši, deficit sa presunie len na plecia našich detí. Zodpovedný politik nerozmýšľa v kontexte troch rokov, štyroch rokov a reformy sa nerobia na tri roky, alebo by som mohla povedať na jedno volebné obdobie, pretože všetky tie zmeny, ktoré teraz chcete dosiahnuť, aj to zdôrazňujete, sa robia na tri roky do konca volebného obdobia tejto vlády. My myslíme aj trošičku ďalej. Nás zaujíma aj to, čo bude s dôchodkami našich detí o 15, 20 alebo 25 rokov. No a ešte treba povedať jednu dôležitú vec. My sa teraz bavíme o tom, a pán premiér povedal na tej svojej tlačovke, mimoriadnej tlačovke 7. augusta v sobotu, že keby dôchodcovské správcovské spoločnosti museli teraz vyplatiť dôchodky, tak ony na to nemajú, no, samozrejme, pretože prvé dôchodky podľa prijatého zákona sa mali vyplácať o 10 rokov, nie zajtra, nie pozajtra, ani nie o mesiac. Na to sa asi zabúda a mám taký dojem, že mnohí to ani nevedia, alebo to nechcú vedieť. Pre Stranu maďarskej koalície a celú opozíciu je takýto prístup neprijateľný. Predkladáme preto znova návrh ústavného zákona, ktorý hovorí o tom, aby podmienky, za ktorých sporiteľ vstúpil do druhého piliera a ktoré sú rozhodujúce pre jeho budúci dôchodok a pre dedenie, nemohli byť zákonom zmenené počas účasti sporiteľa na dôchodkovom starobnom sporení tak, aby to bolo v jeho neprospech a v neprospech pozostalých v prípade jeho úmrtia. Všetko je o zodpovednosti súčasnej vlády. Podľa nášho názoru náhrada z prvého piliera je z dlhodobého hľadiska omnoho rizikovejšia ako druhý pilier. Aktuálny stav a rovnomerné rozloženie rizika pre sporiteľa je preto tým správnym riešením. Poslanci Strany maďarskej koalície budú hlasovať za ústavný zákon o ochrane starobných dôchodkov. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)