J. Brocka, poslanec: (2008-02-06):
Podľa legislatívneho plánu vlády sme sa ním mali zaoberať už v minulom roku.  Iste si spomínate, ako ste z vládnej koalície argumentovali aj v roku 2006, aj v roku 2007 pri poslaneckej novele zákona, ktorú som predkladal s kolegyňou Monikou Gibalovou, parciálna novela tohto zákona vtedy, že vláda a ministerstvo predloží komplexný návrh novely tohto zákona. Takže toto je on. Mal byť skôr, ale, prosím, aj v tomto prípade platí, že lepšie neskôr ako nikdy. Tento zákon je dôležitý a má prispieť k zlepšeniu situácie na trhu práce. Namieste je otázka, aká je situácia v tejto oblasti na Slovensku? Situácia v oblasti zamestnanosti, v oblasti nezamestnanosti nie je vôbec dobrá. Skôr naopak. Slovensko napriek rekordne vysokému ekonomickému rastu patrí v Európskej únii medzi krajiny s najvyššou mierou nezamestnanosti.  Podľa posledného prieskumu Eurostatu je to na úrovni 11 %, pričom priemer Európskej únie je 6,9 %, na porovnanie  nezamestnanosť v Českej republike je 4,8 %. Medziročne poklesla nezamestnanosti najrýchlejšie v Poľsku takmer o 4 % na súčasných 8,5 %, a tak sme my Slovensko klesli na posledné miesto v Európe z tohto pohľadu. Slovensko je krajina s veľkými regionálnymi rozdielmi v nezamestnanosti. Upozorňuje na to aj posledná správa Európskej komisie z 30. januára, v ktorej Európska komisia hodnotí Slovensko, jeho pripravenosť na prijatie eura. Správa veľmi kriticky hovorí o nedostatočnom odstraňovaní  regionálnych rozdielov. To je o kvalite trhu práce. Európska komisia doslova poukazuje na nevyužitú zásobu pracovnej sily vo východných regiónoch Slovenska, čo považuje za jeden z limitujúcich faktorov pre ďalší ekonomický rast.  A v tejto oblasti má vláda už aj svoj podiel zodpovednosti pri zvyšovaní regionálnych  rozdielov, napríklad v spôsobe schvaľovania alebo prideľovania tzv. investičných stimulov v predchádzajúcom období.  Nie do znevýhodnených regiónov, ale na západe Slovenska. Slovensko je krajina s veľmi nízkou mierou vnútornej mobility pracovnej sily. Preto zdôrazňujem vnútornej, lebo nie malý počet našich občanov pracuje v zahraničí, kvalifikované odhady hovoria o čísle 170-tisíc. Toto, samozrejme, má aj svoje výhody. Ľudia si zvyšujú svoju jazykovú gramotnosť, zvyšujú pracovné a iné odborné zručnosti a, samozrejme, popri zlepšovaní svojej sociálnej situácie a životnej úrovne aj pomáhajú zvyšovať rast domáceho dopytu s pozitívnymi rozpočtovými dôsledkami. Odhad za minulý rok bol, že to bolo 40 až 50 mld. korún, ktoré ľudia, ktorí pracovali v zahraničí, priviezli späť na Slovensko. Slovensko je krajina s vysokým podielom dlhodobo nezamestnaných medzi uchádzačmi o prácu. To sú tí, ktorí sú bez práce viac ako dvanásť mesiacov a ich podiel je viac ako polovica z uchádzačov o zamestnanie.  No a paradoxom je, že napriek veľkým regionálnym rozdielom v nezamestnanosti a vysokej miere dlhodobej nezamestnanosti je na Slovensku dosť práce. Veľa práce, ktorú nikto nevykonáva, a pritom by sa to oplatilo. Sú voľné pracovné miesta, na ktoré v niektorých častiach Slovenska niet voľnej vhodnej pracovnej sily, a preto pracovné agentúry zháňajú ľudí dokonca v zahraničí, čo je vec na Slovensku nevídaná. A mohlo by to byť inak, mohlo by to byť lepšie. Je to preto, že stále existujú bariéry vo zvyšovaní zamestnanosti našich spoluobčanov.  Existujú prípadne teda z minulosti alebo tie bariéry zvyšujeme aj našou legislatívnou činnosťou. Teraz myslím viac na vládnu koalíciu. Niektoré bariéry sú vnútorné a sú aj vonkajšie bariéry, ktoré bránia vytvárať nové pracovné  miesta alebo bránia nezamestnaným uchádzať sa o voľné pracovné miesto alebo cestovať za voľným pracovným miestom aj   mimo miesta svojho bydliska. To je inými slovami známa skutočnosť – nízka mobilita  pracovnej sily na Slovensku. Vonkajšie bariéry súvisia s jednou zo základných slobôd občana členského štátu Európskej únie – slobodný pohyb osôb. Tomuto bránia dnes zo strany niektorých vyspelejších európskych západných krajín takzvané prechodné ustanovenia voči novým členským krajinám, konkrétne voči nám, napríklad najbližšie krajiny Rakúsko, Nemecko si ich uplatňujú až do roku 2011, keď sa nemôže náš občan zamestnať v týchto krajinách bez pracovného povolenia. Jednu takú poznámku na okraj k tomuto, že to považujem za istý výraz pokrytectva zo strany týchto vyspelejších krajín, ekonomicky vyspelejších krajín, pretože na jednej strane ťažia z našej kvalifikovanej a lacnejšej pracovnej sily a z priaznivejšieho prostredia pre podnikanie, keď si zakladajú svoje firmy u nás aj na zelenej lúke, a na druhej strane sa im nie veľmi páči, ak naši občania sú ochotní cestovať za prácou k nim a, pochopiteľne, za vyššou mzdou. Ako keby sa báli nášho dobiehania, a pritom je každému zrejmé, že zaostávame v celkovej ekonomickej úrovni, zaostávame v úrovni miezd. O tom som už hovoril, aj keď sme rokovali o aktualizácii Konvergenčného programu Slovenskej republiky na roky 2007 až 2010, a je mi ľúto, že ste nepodporili doplnenie alebo návrh uznesenia, kde som navrhoval, aby sme odporučili vláde rokovať s krajinami Európskej únie o zrušení prechodných ustanovení voči Slovenskej republike, a tým rokovať o odstránení bariér voľného pohybu pracovnej sily v Európskej únii. Nakoniec aj v dnešnej tlači sa môžete dozvedieť, že je to na škodu všetkých, aj Slovenska, aj iných krajín Európskej únie, veď v Rakúsku bez, keďže hovoríme o zákone, ktorý je skôr z oblasti sociálnej, tak aj podľa ich vedomostí sociálna sféra bez opatrovateliek zo Slovenska, Maďarska, Rumunska by sa v Rakúsku zrútila. Popri bariérach vonkajších sú i vnútorné bariéry. Tieto súvisia najmä s našou domácou legislatívou daňovou, odvodovou, legislatívou pracovného práva. Známy Zákonník práce neprispel k vyššej zamestnanosti, skôr naopak, uvediem len príklad zdravotníctva, ale takisto, samozrejme, je to aj kvalita tohto návrhu zákona, zákona o službách zamestnanosti. Ak som v úvode svojho príspevku hovoril, že novela tohto zákona o službách zamestnanosti mala byť skôr predložená, tak aj preto, že nekonanie príslušného ministerstva alebo vlády má v tomto prípade aj svoje ekonomické dôsledky. Je spojené s ekonomickými stratami, nižšie príjmy štátneho rozpočtu na daniach, odvodoch, vyššie sociálne výdavky a tiež, samozrejme, morálne straty ťažšie merateľné, napríklad dôsledky dlhodobej nezamestnanosti na jednotlivca, na rodinu, na jeho prostredie sú všeobecne známe. Dámy a páni, poslanci za Kresťanskodemokratické hnutie podporujeme zmeny súčasného stavu v tejto oblasti. K predloženému návrhu máme však aj zásadné pripomienky, ktoré budeme vo výboroch či v pléne Národnej rady v druhom čítaní uplatňovať, pretože návrh v tejto podobe, ako bol do parlamentu doručený, by nebol úplne využitou príležitosťou a mohol by byť aj plytvaním verejných prostriedkov, plytvaním prostriedkov štátneho rozpočtu.	Uvediem aspoň niektoré pripomienky, aj keď v prvom čítaní nemôžeme dávať pozmeňujúce návrhy. Napríklad pripomienka k príspevku na presťahovanie za prácou, to je bod 135 § 53a. To je ten, ktorý sme navrhovali s kolegyňou Gibalovou zmeniť, alebo sme navrhovali nový v našej poslaneckej novele. Aj vláda má podobný návrh, ale s nedostatkom, ktorý výrazne znižuje účinnosť tohto nástroja aktívnej politiky trhu práce. Zasa sa príspevok viaže na zmenu trvalého bydliska uchádzača o zamestnanie, t. j., že má byť zhoda miesta výkonu nového zamestnania a miesta trvalého pobytu.	My navrhujeme, aby nebolo podmienkou na získanie príspevku aj zmena trvalého pobytu, ale viazať to napríklad na možnosť zmeny prechodného pobytu. Určite to bude pre mnohých uchádzačov o zamestnanie prijateľnejšie a prispeje to k zlepšeniu aj napríklad tých regionálnych rozdielov, alebo prispeje to k zvýšeniu mobility na trhu práce. Ďalšiu zmenou alebo pripomienkou budú úpravy inštitútu aktivačné práce v tom zmysle, aby bol väčší účinok aj na jednotlivca, aj na spoločnosť. Napríklad zvýšiť rozsah prác desať hodín týždenne považujeme za veľmi nízky podiel na nadobudnutie pracovných návykov. Ďalej jasnejšie budeme navrhovať upraviť kompetencie obce verzus úrady práce, t. j., aby nie príslušný úrad práce, ale priamo obec uzatvárala s uchádzačom o zamestnanie zmluvu, obec, v prospech ktorej uchádzač vykonáva aktivačné práce. V neposlednom rade to budú pripomienky aj k individuálnemu akčnému plánu, ktorý má veľkú možnosť zlepšiť, zvýšiť možnosti uchádzača o zamestnanie, pretože dnešná podoba a prax individuálneho akčného plánu nezohľadňuje často potreby uchádzačov o zamestnanie. Je potrebné zohľadniť individuálne vlastnosti uchádzača o zamestnanie, jeho vzdelanie, zručnosti, prax z minulosti a podobne. Akčný plán musí byť akčný a nie vypracovaný po dlhom čase po šiestich mesiacoch, keď väčšina uchádzačov o zamestnanie stráca vieru v možnosť uplatniť sa na trhu práce. Dámy a páni, na záver mi dovoľte povedať jednu vetu, že dnes hlasovaním o tomto návrhu veľa nepokazíme, poďme rokovať o ňom v druhom čítaní. Ďakujem za vašu pozornosť. (Potlesk.)