Smolíková, Eva, poslankyňa NR SR (2016-10-26):
Vážený pán predseda Národnej rady, ctené kolegyne, ctení kolegovia, dovoľte aj mne, aby som sa vám pokúsila vysvetliť v tejto búrlivej debate, prečo som sa podpísala ja osobne pod novelu tohoto zákona. Sme národom, Slováci sme národom, ktorý rešpektuje iné národy a každého jedného človeka na svete. Zmeny v našej spoločnosti boli nastolené mierovou cestou a nikdy sme nerozpútali vojnové besnenie vo svete, nevedieme, ani sme neviedli vojny za naše presvedčenie. V posledných vyše dvadsiatich rokoch budujeme štát, ktorý umožňuje nábožensky sa prezentovať každému bez strachu z jeho prenasledovania, obmedzovania alebo výsmechu z jeho smerovania. Na druhej strane však akýkoľvek katalóg ľudských práv, ich akékoľvek vymedzenie najkrajšími a najkvetnatejšími slovami by bez práva a právneho štátu ostali len prázdnym posolstvom. Je úlohou štátu vymedziť ľudským právam a slobodám rámec, v ktorého medziach sa majú uplatňovať. Bez práva sa, presadzovania ľudských práv a slobôd stane opäť len anarchia, vynucovanie si vlastnej svojvôle a ľubovôle. Sloboda jedného končí tam, kde začína sloboda druhého, a štát má nad týmto dozorovať ako patrón vymedzujúci hranice. Rovnako to je aj v tomto prípade. Predostierame kvalitnú právnu normu, úplne jasnú, zreteľnú a vopred predvídateľnú. V súčasnosti máme na Slovensku 18 registrovaných cirkví a náboženských organizácií. Väčšina z týchto cirkví reflektuje náboženské zloženie spoločnosti. Posledná registrácia, to máte pravdu, prebehla v roku 2007. Za relatívne dlhý čas, a to je tiež pravda, neboli vyvíjané žiadne väčšie snahy o zaregistrovanie ďalšej náboženskej spoločnosti či cirkvi. Prítomnosť však ale naznačuje a vyznačuje sa veľkou dynamikou, schopnosťou strhnúť každého človeka. A rovnako je to aj v oblasti vyznania a viery. Je predpoklad, že cirkev, respektíve náboženská organizácia, ktorá by sa v súčasnosti usilovala o registráciu a tým pádom – a to podotýkam – aj o príspevky zo štátneho rozpočtu, budú to cirkvi mladé alebo sa aj prudko rozvíjajúce. Ale uznanie cirkvi alebo náboženskej organizácie štátom a jej registrácia prináša predsa pre štátny rozpočet nemalé zaťaženie. Predkladaným návrhom teda chceme zamedziť tomu, aby v dnešnej dobe, keď tak veľmi kritizujeme, že je nedostatok financií vo všetkých oblastiach života, či je to školstvo, alebo zdravotníctvo, by bolo nezodpovedné od nás stavať si latku príliš nízko. Akákoľvek cirkev a náboženská organizácia uchádzajúca sa o uznanie štátom by mala preukázať, že má dostatok prívržencov, má opodstatnenie a tým aj ponúka pre spoločnosť istú službu. Pre prípad registrácie sa novým subjektom nekladú prekážky, ktoré by sa dali označiť za diskriminačné, veď sa predsa ponúka norma, ktorá je úplne jasná a predvídateľná. Jediná zmena, ktorá sa zavádza, je, že žiadame preukázanie spoločenskej dôležitosti novoregistrovanej cirkvi či náboženskej organizácie cez počet jej členov. Akákoľvek forma osobného vyznania ostáva plne rešpektovaná. Akékoľvek vyznanie, presvedčenie, názor je garantovaný. Nikomu neberieme jeho právo mať určité presvedčenie, no jediné, čo žiadame v dnešnej dobe, keď je podhodnotených množstvo rezortov, je, aby subjekty, ktoré sa budú usilovať o zisk špecifického postavenia, boli preukázateľne silné a etablované v spoločnosti. Akékoľvek presvedčenie je však povolené a chránené. Aj menšie komunity môžu svoje presvedčenie zdieľať, a to formou, využívaním iných foriem, ako je napríklad združovanie, zhromažďovanie alebo obyčajné sa stretávanie priateľov. Ďakujem, že ste si ma vypočuli.