P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-02-06):
Ďalší v poradí do rozpravy prihlásený je pán poslanec Víťazoslav Moric. V. Moric, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážení páni ministri, myslím si, že by tu mal sedieť pán predkladateľ zo zahraničného výboru, nemusí práve teraz zakladať 107. politickú stranu na Slovensku, aj tak to stojí za fajku dymu, takže keby prišiel sem, rád by som ho tu mal po svojej ľavici. Stranícki predstavitelia slovenských Maďarov stále častejšie vyjadrujú svoju nespokojnosť s úrovňou života v našej krajine a čím viac sa im dostáva z našej strany pochopenia, porozumenia a v mnohom aj ústupčivosti, tým tvrdšie a intenzívnejšie, nepoddajne idú za svojimi spoločnými cieľmi. Takto sa totižto nazýva aj združenie, ktoré bolo zaregistrované v januári na území Slovenskej republiky, a kancelárie tohto združenia sa množia po južnom Slovensku ako huby po daždi a vydávajú spoluobčanom maďarskej národnosti preukazy zahraničných Maďarov. Naozaj, politická špička Strany maďarskej koalície je verným prisluhovačom maďarskej vlády a samotní poslanci Strany maďarskej koalície sa vyjadrili, že majú záujem požiadať o preukaz zahraničného Maďara, takže potom v slovenskom parlamente budeme mať Maďarov nielen národnosťou, ale aj legitimáciou. Som presvedčený, že ak tak učinia, tak potom by sa mali, samozrejme, zároveň zamyslieť aj nad svojím poslaneckým mandátom. Tie rôzne vyhlásenia o priateľstve medzi Maďarskom a Slovenskom mi niekedy pripomínajú rozhovor medzi hluchým a slepým. Maďari sa totižto robia hluchými na naše žiadosti a my sme už asi 5-7 rokov slepí, že nevidíme, že robia postupné kroky tak, aby sa juh Slovenska autonomizoval tak, aby v ďalšej budúcnosti sa stal súčasťou Maďarskej republiky. Po prijatí zákona v maďarskom parlamente sa líder opozičných socialistov a bývalý minister zahraničných vecí Maďarska vyjadril, že maďarská diplomacia  svojou nešikovnosťou poškodila dobré meno krajiny. Maďarskí socialisti údajne hlasovali za zákon v domnení, že bol so susednými krajinami prekonzultovaný. Naleteli teda na podvod svojich politických súperov? Vôbec nenaleteli! Len plnia to, čo povedal voľakedajší vodca Maďarov za 2. svetovej vojny, veľký fašista, obdivovateľ Hitlera, Miklós Horthy: „Doma si budeme robiť, čo my chceme, ale pred svetom musíme vyzerať pekní.“ Presne takto to robia. Ak existuje a platí medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou zmluva o dobrých susedských vzťahoch a priateľstve, bolo povinnosťou maďarskej strany rokovať o prijatí tohto zákona. Urobili to však podliacky. Znevážili Slovenskú republiku ako svojho suseda, partnera aj „priateľa“. Porušili medzinárodnú zmluvu a my sa zasadzujeme o to, aby bola kvôli tomu z našej strany vypovedaná. Pravá Slovenská národná strana sa o toto zasadzuje. Európskemu komisárovi Verheugenovi to však zrejme neprekáža, že maďarská strana takto hrubo porušuje medzinárodné dohody, ba zdá sa, ako by si boli Maďari opäť prostredníctvom práve spomínaného komisára zabezpečili lobing, ako to býva zvykom, a tým si aj zabezpečili nekritickosť tohto zákona práve zo strany Európskej únie. Pozrel som si návrh spoločného vyhlásenia vlády Slovenskej republiky a vlády Maďarskej republiky a dovolím si citovať niektoré časti z neho. „V duchu vzájomného porozumenia a na základe zmluvy o dobrých susedských vzťahoch a priateľskej spolupráce medzi oboma krajinami podpísanou v Paríži dňa 19. marca v rámci Konferencie o pakte a stabilite v Európe.“ Rozoberme si podrobne tieto slová zo zmluvy: vzájomné porozumenie a priateľstvo. Ak by existovalo medzi Maďarskom a Slovenskom, tak by nepotrebovali vo svojom parlamente schvaľovať nezmysly typu zákona o spoločných Maďaroch žijúcich na území niektorých susedských štátov, niektorých. Ďalší citát: „Odhodlané spolupracovať“, myslia sa krajiny, „na úsilí o čo najskoršie členstvo svojich štátov v Európskej únii vrátane aproximácie práva.“ Ak sa Maďarsko aj Slovensko mieni stať čo najskôr členom jednotnej Európskej únie, prečo maďarská strana podsúva svojmu susedovi zákon, voči ktorému sa vzniesli výhrady aj z tejto strany? Ak sa uberá Maďarsko aj Slovensko do jednotnej Európy, prečo robiť rozdiely medzi obyvateľmi na etnickom princípe? Predstavitelia únie si zrejme neželajú vytváranie takýchto bariér, inak by takýto zákon bol platný aj v Maďarsku. Citát: „Osoby patriace k národnostným menšinám tvoria neodlučiteľnú súčasť v spoločnostiach štátu, na ktorom území žijú.“ Veď predsa tu medzi nami žijú príslušníci nielen maďarskej menšiny! Majú zaručené právo na vzdelanie vo svojom maďarskom jazyku, dvojjazyčné označenie obcí, miest, dokonca právo komunikovať vo vlastnom materinskom jazyku na úradoch. Skúste zatelefonovať na Mestský úrad v Kráľovskom Chlmci či v Komáre, ako sa vám predstaví sekretariát. Určite nie prosím, ale téšik. No nech to skúsi príslušník národnostnej menšiny hocikde inde na svete, tak sa určite nestretne s pozdravom vo svojom materinskom jazyku. Slovenská vláda vyčleňuje každoročne vo svojom rozpočte nemalé finančné prostriedky aj na kultúru maďarskej menšiny a na ďalšie aktivity. V žiadnom prípade nemôžu ich predstavitelia na Slovensku ani v susednom Maďarsku tvrdiť, že netvoria súčasť spoločnosti a štátu na území, ktorého žijú. Citát: „Majúc na zreteli, že veľmi účinným opatrením na dosiahnutie stability v regióne sú dobré vzťahy medzi susedmi, a uvedomujúc si potrebu vyhnúť sa akejkoľvek podpore separatistických tendencií národnostných menšín v oblasti strednej Európy“ a tak ďalej. Dobré vzťahy medzi susedmi sa určite nikdy nevytvoria, ak jeden zo susedov bude prijímať zákony tak, že budú platiť na území toho druhého. Takto sa totiž vytvárajú práve tie separatistické tendencie. Zákonom sa separuje jeden národ od druhého v jednom štáte. V štáte, kde tvorí menšinu a diktuje štátotvornej väčšine. Citát: „S prihliadnutím na správu Benátskej komisie o prednostnom zaobchádzaní s národnostnými menšinami zo strany materských štátov, aké správanie sa považuje za legitímne v oblasti vzdelávania a kultúry, ak sú splnené štyri podmienky: územná zvrchovanosť, priateľské vzťahy medzi zúčastnenými štátmi, rešpektovanie ľudských práv a základných slobôd, s osobitným dôrazom na zákaz diskriminácie.“ Už som spomínal a nebudem sa vracať k tomu istému. Materský štát, v tomto prípade Slovenská republika, v oblasti vzdelávania a kultúry určite nie je nič dlžná maďarskej menšine. Určite. Naopak. Zákon je teda opuncovaný zjavne etnickým princípom. Pýtam sa teda: Patria takéto princípy do modernej Európy? Ak áno, prečo je Slovenská republika odlíšená inak ako susedné Maďarsko, na ktoré sa ustavenia tohto zákona nevzťahujú? Sme horší susedia pre Maďarov ako Rakúsko? Nedá sa potom nevrátiť o niekoľko rokov späť. Tu je totiž prameň toho, čoho svedkami sme dnes. Najprv autonómia, potom hranice. Sme svedkami a niektorí z nás aj vykonávateľmi želania maďarského iredentizmu. Vrátim sa do roku 1989, vtedy sa otvorili veľké perspektívy pre nových agitátorov veľkomaďarského nacionalizmu, iredentizmu a šovinizmu. Podobné argumenty, aké boli vznášané v čase podpísania Trianonskej zmluvy, sa začali sypať z úst maďarských reprezentantov aj v roku 1989. V marci 1990 vtedajší šéf maďarskej diplomacie sa posťažoval, že v 1. svetovej vojne stratilo Maďarsko dve tretiny svojho územia a viac ako polovicu obyvateľstva, hoci Uhorsko bolo mnohonárodnostným štátom a Maďari v ňom netvorili ani polovicu obyvateľstva. Tak isto argumentoval v maďarskom parlamente aj vtedajší premiér Antal pri príležitosti 70. výročia podpisu Trianonskej zmluvy, ktorý sa v tom čase vyhlásil za ministerského predsedu všetkých 15 miliónov Maďarov žijúcich na celom svete a podpis Trianonskej zmluvy si pripomenuli v parlamente minútou ticha. Keď po 1. svetovej vojne došlo k rozpadu rakúsko-uhorskej monarchie, každý národ si vzal svoju pôdu. Jedine, čím chcú operovať na území bývalého Uhorska, je ich jazykové šalamúnstvo. Pokiaľ Uhorsko bolo mnohonárodnostným štátnym útvarom, v ktorom okrem Maďarov žili Slováci, Nemci, Rumuni, Židia, Rusíni, Srbi, Chorváti, dnešné Maďarsko je etnický štát len maďarského národa, ktorý vznikol z časti územia bývalého Uhorska po rozpade Rakúska-Uhorska. Hoci situácia sa po 1. svetovej vojne zásadne zmenila, Maďari tvrdošijne používajú zavádzajúce názvoslovie, klamúce názvoslovie aj symboliku spred roku 1918 a prekrúcajú skutočnosť, kde sa len dá. Už v roku 1992 uvažoval člen zahraničného výboru maďarského parlamentu Szél v denníku, neviem to prečítať, že Budapešť by mohla podporiť myšlienku spravodlivej zmeny hraníc. Keď však Európa, keď prekladali svoje zámery, neprejavila ochotu ich realizovať, jednoducho naši južní susedia zmenili taktiku a začali presadzovať myšlienky typu vytvorenia autonómie pre maďarské menšiny v susedných štátoch. Určité pokusy sme, samozrejme, zaznamenali aj my. Veď si len spomeňte, ako veľmi politici operovali a zasadzovali sa o pôdu neznámych vlastníkov. Silná snaha o presadenie Komárňanskej župy a mnohé ďalšie požiadavky, ktoré by viedli k posilneniu južných častí, k odtrhnutiu južných častí územia Slovenska. Naši južní susedia si tiež uvedomujú, že autonómia je proces veľmi zložitý a citlivý a jednou zo základných myšlienok je lojalita menšiny k štátu. Sudca Európskeho dvora Bako sa na seminári Parlamenty a ochrana menšín v máji 1993 vyjadril: „Ak štát má chrániť menšinu, musí menšina vyjadriť lojalitu k štátu, v ktorom žije.“ Vyjadrili niekedy politici národnostnej maďarskej menšiny lojalitu v tomto štáte? Nikdy! Pán poslanec Duray prostredníctvom vyjadrení pre istý časopis odpovedal na túto otázku: „Domnievate sa, že maďarská menšina s týmto štátom sa stotožní a bude mu prejavovať lojalitu?“ Odpoveď pána poslanca slovenského parlamentu znela: „Lojalitu považujem za prežitý spoločenský prvok.“ Z poznatkov histórie a súčasnosti je jasné, že najvýznamnejšia tendencia maďarskej spoločnosti je presadzovanie nacionálnopolitického hegemonizmu v Karpatskej kotline. Uvedomte si všetci, kolegyne a kolegovia, že od polovice 19. storočia do roku 1948 Maďari v Uhorsku násilne asimilovali dva milióny príslušníkov nemaďarských národností a od roku 1918 aj napriek záväzkom z Trianonu pomaďarčili už v Maďarsku minimálne jeden milión osôb, ďalší. Hlavným ich cieľom je pomaďarčenie Slovákov žijúcich s nimi, čo znamená etnické vyčistenie južného Slovenska a nakoniec vyhrotenie situácie do rozmerov Kosova. Už v roku 1994 minister zahraničných vecí bývalej Hornovej vlády Kovácz potvrdil, že Maďarsko sa aj napriek podpisu základnej medzištátnej zmluvy so Slovenskom nevzdáva možnosti mierovej zmeny hraníc. Zákon o zahraničných Maďaroch je ďalším krokom, ktorými sa Maďari všemožne snažia dopracovať k svojmu cieľu a vrátiť históriu. Je len škoda, že slovenská diplomacia z vlastnej iniciatívy nepodnikla nijaký krok na to, aby obyvatelia Slovenskej republiky neboli svojimi susedmi takýmto spôsobom podceňovaní a znevýhodňovaní. V žiadnom prípade nebudem súhlasiť s tým, aby zákon o zahraničných Maďaroch bol na Slovensku v platnosti v takej dobe, už v súčasnosti, a osobne aj naša strana je jednoznačne za jej úplné zrušenie. Maďarská strana však ešte aj dnes dokázateľne porušuje zákon, a to konkrétne vydávaním preukazov zahraničných Maďarov. Nemožno si všimnúť korunu, ktorá je na titulnej strane preukazu, symbol Uhorska, svätoštefanská koruna. Napriek tomu, že maďarská strana deklarovala, že vydávanie preukazov zahraničných Maďarov sa bude realizovať len na zastupiteľských úradoch Maďarska, denne sa na Slovensku otvárajú nové kancelárie, ktoré majú taký názov, ako som spomenul, Za spoločné ciele a chrlia preukaz jeden za druhým. Nik oficiálne proti tomu neprotestuje. Maďari si teda na Slovensku robia, čo chcú bez toho, aby bola proti nim nejaká sankcia. Aj zahraničie mlčí. Ticho sa prizerá a naši diplomati podľa posledných správ sa dohodli, že sa dohodnú, ale neviem, aký čas bude na to, aby sa dohodli, a kto tento maďarský ošiaľ zastaví. Pre Slovensko, je, myslím, o päť minút dvanásť! Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Oberhauser. Nech sa páči. Čiže, pán poslanec, štyri minúty, nula deväť sekúnd. Áno? V. Oberhauser, poslanec: Ďakujem, pán predseda. V zmysle rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky (§ 29a ods. 6), vzhľadom na to, že mám rozsiahlejší príspevok, by som vás chcel požiadať, aby ste dali hlasovať o umožnení, aby som mohol vystúpiť v plnom znení svojho príspevku. A vzhľadom na poloprázdnu sálu vás prosím, keby bolo dosť poslancov na to, aby sa o tom dalo hlasovať. Ďakujem. Vážený pán predseda, vážené panie poslankyne, páni poslanci, vážení páni ministri, vzhľadom na to, že ste nás vlastne umlčali a nemôžeme povedať všetky fakty, ktoré súvisia s prerokúvanou témou, budem sa snažiť byť veľmi stručný. V prvom rade je pekné, že výbor pre zahraničie pripravil návrh vyhlásenia, ktoré jednoznačne konštatuje, že sa porušuje zákon a že odmieta pôsobenie Zákona o Maďaroch žijúcich v susedných štátoch, tam je chyba, nie v krajinách, ale v štátoch, na území Slovenskej republiky. Ale toto uznesenie by bolo dobré vtedy, keby sa bolo prijalo 30. júna minulého roku. Dnes, keď sa zákon vlastne uplatňuje v praxi, už nestačí len prijať takéto vyhlásenie, treba prijať účinné kroky, ktoré jednoducho zamedzia, aby sa tento zákon uplatňoval na našom území, a urobia sa účinné opatrenia v tomto smere, a preto navrhneme – a dám to, samozrejme, spoločnej spravodajkyni – do uznesenia účinné kroky takéhoto riešenia. Slovenská národná strana predložila návrh zákona, ktorým by sa malo vylúčiť toto pôsobenie na našom území. Dali sme podnet na mandátový a imunitný výbor, aby poslanci, ktorí sú plne súčinní s týmto zákonom a presadzujú ho na území Slovenskej republiky, aby sa riešila otázka ich mandátu. Je podaný návrh na branno-bezpečnostný výbor, aby sa zaoberal otázkou utajenia osobných údajov, lebo na jednej strane vznikol Národnobezpečnostný úrad a na druhej strane sa tu voľne disponuje s údajmi, osobnými údajmi a tí, ktorí ich poskytujú, podpisujú vyhlásenia, ktorým dávajú plnú dispozíciu maďarským štátnym orgánom narábať s ich údajmi. Cudziemu štátu! To je hrubé porušenie bezpečnosti Slovenskej republiky. Dali sme, samozrejme, návrhy aj na ďalšie orgány činné v trestnom konaní, na Generálnu prokuratúru a Okresné riaditeľstvo PZ v Komárne, kde celá táto protištátna činnosť prebieha. Čiže my sme urobili rad účinných opatrení, alebo navrhli sme, ktoré však mala robiť vláda a orgány činné v trestnom konaní a ostatné orgány terajšej vlády. Takže prosím, aby sa v tomto smere konalo a aby ste nás v tomto smere podporili, lebo ináč to skončí iba ako deklarácia bez akéhokoľvek účinného realizovania v živote. V tejto našej aktivite sme korešpondovali aj s ministrami. Pán minister Šimko napísal, že konštatuje, že všetko je tu protizákonné, ale na záver listu hovorí, že nemá zákonné možnosti konať. To nie je pravda! To jednoducho nie je pravda. Potom, pán minister, treba rozmýšľať, či je možné ďalej pôsobiť vo funkcii, lebo jednoznačne bolo treba dať z vašej strany podnet na Generálnu prokuratúru alebo na Krajskú prokuratúru v Nitre, aby zrušila registráciu Združenia pre spoločné ciele, lebo táto možnosť zo zákona vám bola daná a vy ste ju nevyužili. Takisto ste nekonali ani voči osobám, ktoré celú vec organizujú a vytvárajú predsedníctvo tohto Združenia pre spoločné ciele. Čiže toto je jedna taká poznámka, ktorú som ešte stihol povedať. A ďalej by som prosil pána predsedu, aby dal hlasovať o tom, aby mi bolo umožnené pokračovať vo svojom vystúpení. Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Pán poslanec, § 29a ods. 6: „Na návrh rečníka môže Národná rada bez rozpravy rozhodnúť, že sa mu umožní dokončiť vystúpenie.“ Preto, panie poslankyne, páni poslanci, žiadam vás, aby ste prišli... Prosím? (Hlasy z pléna.) Je všeobecný súhlas? – pýtam sa Národnej rady. (Reakcie z pléna.) Nie je. Čiže ak by bol všeobecný súhlas, samozrejme, bez hlasovania by som dal slovo pánu poslancovi, aby dokončil svoje vystúpenie. Pretože nie je všeobecný súhlas, rozhodne Národná rada hlasovaním. Žiadam panie poslankyne, pánov poslancov, aby prišli do rokovacej miestnosti, budeme hlasovať o návrhu alebo požiadavke rečníka pána poslanca Oberhausera, aby mohol dokončiť svoje vystúpenie. To je ods. 6 rokovacieho poriadku. Panie poslankyne, páni poslanci, pristúpime k hlasovaniu o požiadavke rečníka pána poslanca Oberhausera, aby mohol dokončiť svoj diskusný príspevok. Prezentujme sa a hlasujme. Hlasujeme o požiadavke rečníka, aby mohol dokončiť svoje vystúpenie. Hlasujeme. Prítomných je 64 poslancov. O tejto požiadavke dám neskôr hlasovať, pán poslanec. Národná rada nie je schopná uznášať sa, panie poslankyne, páni poslanci. O vašom návrhu, o vašej požiadavke dám hlasovať neskôr. Budeme pokračovať v rozprave. V. Oberhauser, poslanec: Tak potom môžem vystúpiť? Dobre. Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Keď Národná rada dá súhlas, pán poslanec, v súlade s rokovacím poriadkom. V. Oberhauser, poslanec: Ja verím, že Národná rada mi umožní vystúpiť, takže ďakujem vám za podporu aspoň takúto a dúfam, že naozaj budete takí demokrati a umožníte mi dokončiť svoje vystúpenie. Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Pani poslankyňa Malíková. Zapnite mikrofón pani poslankyni, má procedurálny návrh. Pani poslankyňa Malíková, nech sa páči. A. Malíková, poslankyňa: Ďakujem, pán predseda. Mám procedurálny návrh a žiadam, aby ste o ňom dali hneď hlasovať. Chcem navrhnúť a požiadať vlastne kolegov poslancov, keďže v rozprave sú prihlásení už len sedemnásti aj s pánom Oberhauserom, aby umožnili ako skutoční demokrati, tak ako sa deklarujú, ja verím, že medzi koalíciou aj sú, aby umožnili všetkým poslancom, ktorí sú ešte prihlásení do rozpravy, vystúpiť a neobmedzovali nám čas. J. Migaš, predseda NR SR: Pani poslankyňa Malíková, rokovací poriadok je v tomto smere veľmi jasný a je napísané, „ak rečník požiada“. Čiže každý rečník musí požiadať, či už vystupuje za klub, alebo ako nezávislý poslanec, o to, aby mohol dokončiť svoje vystúpenie a Národná rada o tom rozhodne bez rozpravy buď zhodou, alebo hlasovaním. Pán poslanec Binder, máte slovo. Pán poslanec Binder, nech sa páči.