Hrušovský, Pavol, poslanec NR SR (2013-09-25):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Ospravedlňujem sa pani kolegyni Žitňanskej, ona chcela vystúpiť ako prvá, o to budem kratší ja v mojom vystúpení. Nebudem podávať pozmeňovacie návrhy, len chcem všetkým nám pripomenúť, vlastne načo by mal slúžiť rokovací poriadok, dámy a páni. Mal by slúžiť nám všetkým bez ohľadu na to, či sme v koalícii alebo v opozícii, a predsedajúci by mal byť... (Reakcie z pléna.) Čo sa stalo? A predsedajúci, pokiaľ si sadne na stoličku predsedajúceho, či je to už predseda alebo podpredsedovia parlamentu, by mali byť rovnako spravodliví voči každému z nás. Proste ten parlament by nemal byť pre predsedajúceho opozičný alebo koaličný. Všetci sme si pred rokovacím poriadkom rovní a tam niekde asi nastala, nastal nejaký skrat, nedorozumenie, ktorého vyvrcholením boli potom tieto bláznovstvá, prepáčte, ktorých sme tu boli svedkami a ktoré potom generovali dôvody na to, aby sme sa zamýšľali, či neísť cestou zmeny rokovacieho poriadku, sprísňovať, vymýšľať nové sankcie alebo iné mechanizmy, ktoré by sťažovali výkon poslaneckého mandátu. Dámy a páni, už som to niekoľkokrát povedal, tadiaľto cesta nevedia. Cesta k poriadku v rokovacej sále vedie cez predsedajúceho, jeho autoritu a jeho schopnosť, ktorú by mal rovnako spravodlivo vždy uplatniť, keď predsedá Národnej rade Slovenskej republiky. Budem možno osobný. Ja by som pána kolegu Hlinu, keď sme prerokovávali návrh zákona, návrh novely Trestného zákona, ktorý predkladal Borec, pán minister Borec, a on začal hovoriť o autobusoch, ktorým sa lámu kĺby, upozornil, že hovorí, nehovorí k veci. A bol by som ho upozornil raz, dvakrát a tretíkrát by som mu bol vypol mikrofón. Rovnako sa to týka aj vás, páni poslanci, keď nehovoríte k veci, predsedajúci musí konať. Keď niekto telefonuje v rokovacej sále, musí ho upozorniť alebo vykázať bez ohľadu na to, kto to je. Toto je cesta, a nie zmeny v rokovacom poriadku, ktoré, o ktorú by sme, na ktorú by sme mali vykročiť, a bude pokoj, bude poriadok, bude aj medzi nami možno väčšia tolerancia a porozumenie. Toto by som si želal, ako vymýšľať všelijaké techniky, praktiky a triky, ako kto koho prekabáti, preto, lebo chcem upozorniť na jedno. Ten rokovací poriadok presahuje strany a presahuje aj volebné obdobia. Aby sme sa nepomýlili, že tí, ktorí si dnes myslia, že máme väčšinu a môžeme prijať, čo chceme, sa to neobráti alebo nemôže obrátiť v budúcnosti proti nim. Rokovací poriadok bol vždy veľkou témou, ak sa niekto pokúšal zmeniť niektoré ustanovenia, a o to sa vždy pokúšali vládne väčšiny, ktoré vládli. Väčšinou z toho nič nebolo, alebo ak, tak len vtedy, keď vznikla veľká parlamentná politická dohoda. K samotnému návrhu – ja vítam to, čo predkladatelia ohlásili, že prijímajú ako ďalší postup pri rokovaní o návrhu novely rokovacieho poriadku, a tiež v každom volebnom období boli situácie, ktoré navodzovali diskusiu, či ak klub po voľbách vznikne ‒ či už takým, alebo onakým spôsobom ‒ a počet členov poslaneckého klubu klesne pod osem, či ten poslanecký klub ešte existuje alebo neexistuje. Ten počet členov osem, dámy a páni, nebol zvolený náhodne. Totižto my máme stanovené kvórum, ak strana prekročí hranicu 5 % vo voľbách, predpokladá sa alebo je isté zo zákona, že získa najmenej osem mandátov v Národnej rade Slovenskej republiky. Od toho sme sa odrážali vtedy, keď sme rokovací poriadok prijímali, schvaľovali a niekedy aj menili. A to číslo a to zriadenie poslaneckého klubu nie je len o zastúpení v poslaneckom grémiu, pán kolega Poliačik, to je aj o ďalších právomociach klubu: navrhovať do orgánov Národnej rady tam, kde to zákon obligatórne stanovuje a umožňuje, poslancov do jednotlivých ďalších výborov alebo orgánov Národnej rady, ktoré považujeme za dôležitejšie ako bežné výbory. Tu si musia uvedomiť svoju zodpovednosť primárne strany, ktoré zostavujú pred voľbami kandidátne listiny a následkov si musia, následky musia posúdiť aj samotní poslanci, keď sa rozhodnú opustiť svoje poslanecké kluby, bez ohľadu na to, či kandidovali ako straníci alebo nestraníci, ale každá politická strana sem priniesla do Národnej rady cez voľby nejakú sumu poslancov. Teda to je o zodpovednosti všetkých, a preto ja skôr podporujem; ale nie preto, lebo by som súťažil s ktoroukoľvek stranou; aby sme urobili poriadok aj pri schvaľovaní, braní na vedomie, ale aj postupnom pokračovaní činnosti poslaneckého klubu počas celého volebného obdobia. Preto to riešenie, ktoré navrhujú navrhovatelia, sa mi zdá byť normálne, racionálne a praktické. Ak by sme chceli byť trošku navzájom voči sebe veľkorysí, tak by sme o tom diskutovali dlhšie. Tá diskusia neprebehla a vidíte, ako aj včera na ústavnoprávnom výbore zrazu ani samotní poslanci vládnej väčšiny nevedeli, ako sa vysporiadať s tými návrhmi preto, lebo aj pre nich vytvárali veľké riziká, ak by tie návrhy, ktoré boli zatiaľ len v pracovnej podobe ponúknuté na diskusiu poslaneckým klubom a poslaneckým, teda parlamentným stranám, preto vítam, pani navrhovateľka, a poďme to schváliť alebo schváľte si to a ukončíme túto rozpravu. Ďakujem pekne.