P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-03-21):
Teraz pristúpime k odpovediam na otázky, ktoré položili páni poslanci členom vlády, generálnemu prokurátorovi a predsedovi Najvyššieho kontrolného úradu. V poradí prvou z vyžrebovaných otázok bola otázka pani poslankyne Márie Sabolovej, ktorá sa pýta pána ministra Miklósa, za ktorého bude odpovedať pán minister Harna: „Aké kroky podnikne rezort životného prostredia pre náhradu PVC v slovenskom hospodárstve?“ Pán minister Harna. I. Harna, minister výstavby a regionálneho rozvoja SR: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán premiér, vážený pán podpredseda parlamentu, vážené pani poslankyne, páni poslanci, Národná rada Slovenskej republiky schválila novelu zákona o odpadoch len včera, preto mi dovoľte začať tým, že na konkrétnu odpoveď nie sme dôkladne pripravení. Naše zásady však môžeme kedykoľvek vyjadriť. Ministerstvo životného prostredia má jednoznačný záujem vylúčiť a obmedziť negatívny vplyv akýchkoľvek rizikových látok na zdravie ľudu a ekosystémov. Samozrejme, takýchto substancií existuje okolo nás veľké množstvo v najrozličnejších formách a v súčasnosti nie sme schopní tieto všetky vylúčiť, pretože sú súčasťou nášho každodenného života. Postupné obmedzovanie takýchto látok a ich náhrada za iné, menej rizikové, si vyžaduje dôkladné štúdie ako aj spoluprácu vedeckej sféry, enviromentalistov, užívateľskej sféry, verejnej správy a aj výrobcov. Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky preto považovalo zavedenie úplného zákazu dovozu a výroby PVC do zákona č. 203/2001 Z. z. o odpadoch za nesystémový krok, ktorý takto pripravený nebol, preto aj vyvolal búrlivé reakcie. Na druhej strane, za rovnako nesystémový a nepripravený krok považujeme v tomto momente aj jednoznačné vylúčenie tohto zákazu zo zákona bez akýchkoľvek ďalších ustanovení. Dokonca si dovoľujem povedať, že takéto kroky by sme považovali za nesystémové, aj keby išlo o akúkoľvek inú substanciu. Obidva kroky sme považovali za výsledok kampaňových akcií, ktoré mohli byť zamerané na akékoľvek iné látky, iné plasty, ťažké kovy, organické zlúčeniny a tak ďalej, ktoré sú takisto prítomné v našom živote. Tieto kroky boli výsledkom poslaneckých pozmeňujúcich návrhov. Samozrejme, orgán štátnej správy musí robiť jednoducho všetko pre to, aby zákony aplikoval v praxi. Preto Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky v spolupráci s mimovládnymi organizáciami, s vedeckou sférou a výrobnou sférou iniciovalo rokovania a odborné stretnutia, naposledy aj s medzinárodnou účasťou, kde sa konfrontovali názory na vlastnosti, vplyvy, výrobu a používanie PVC. Vyzvali sme všetkých zúčastnených, aby dali návrh na riešenie problému. Doteraz však žiadna zainteresovaná strana riešenia neponúkla, okrem návrhu na zriadenie pracovnej skupiny. Pretože si uvedomujeme, že PVC je všade okolo nás, okrem skutočných ako aj predpokladaných nepriaznivých vlastností má nepochybne aj veľmi významné úžitkové vlastnosti. Jeho úplná náhrada za iné materiály by bola mimoriadne zložitá. Ministerstvo životného prostredia vidí zásady riešenia v postupnosti, v náhrade zdraviu škodlivých súčastí a aditív PVC za iné, menej rizikové, za postupnú náhradu PVC tam, kde nie je jeho použitie nevyhnutné a obmedzovanie ich priameho vplyvu na človeka a živé organizmy. V každom prípade sa musíme spoliehať na vedeckú a výskumnú sféru a k legislatívnym krokom pristúpiť až po dôkladnom zvážení všetkých fyzických skutočností. Po schválení novely zákona o odpadoch 20. 3. 2002, čiže včera v Národnej rade Slovenskej republiky oživíme spoluprácu so všetkými zainteresovanými stranami a zriadime pracovnú skupinu. Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky však nie je výskumný ústav ani výrobca, preto aj z tohto miesta vyzývam všetkých na spoluprácu. Chcel by som však zdôrazniť, že sa potešíme najmä konštruktívnym a vecným návrhom. Ďakujem za pozornosť.