Kotleba, Marian, poslanec NR SR (2016-10-27):
Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené poslankyne, vážení poslanci, dovolím si z tohto miesta doplniť predkladateľa nášho návrhu novely zákona o mimovládnych organizáciách Milana Uhríka. V podstate hlavným cieľom, hlavným cieľom našej novely nie je nič iné, nič iné, len pri práci s mimovládnymi organizáciami dosiahnuť vyššiu úroveň otvorenosti a transparentnosti. Transparentnosť je predsa to, o čom najmä všetci tí zástupcovia a aktivisti mimovládnych organizácií tak radi v každej situácii, pri každej príležitosti rozprávajú. Transparentnosť sem, transparentnosť tam, v každej jednej veci. Niekedy má človek až pocit, že oni z tej transparentnosti chcú spraviť až priesvitnosť, priesvitnosť v zmysle röntgenovej snímky. Prečo by sme im tú priesvitnosť teda nedopriali? Nikoho nechceme diskriminovať, nikoho nechceme prenasledovať, ani akýmkoľvek spôsobom obmedzovať. Chceme naozaj len dosiahnuť skutočnú transparentnosť tých, ktorí sa podľa svojich slov o tú transparentnosť tak veľmi snažia. Tých mimovládnych organizácií veľmi rôzne zameraných a, žiaľ, mnohokrát aj veľmi pochybných, je na Slovensku naozaj veľmi veľa. V súčasnosti skutočne mnoho mimovládnych organizácií vyvíja svoju činnosť v Slovenskej republike a o niektorých z nich a ich cieľoch by sa dalo veľmi vážne polemizovať a pochybovať. Napriek tomu, napriek tomu naša novela nesleduje ich zákaz, nesleduje ich výmaz, nesleduje prenasledovanie ich zástupcov a členov. Naša novela sleduje, a znova to zopakujem, iba jeden jediný cieľ: zvýšenie úrovne transparentnosti pri práci či už štátu, samosprávy alebo občanov s týmito mimovládnymi organizáciami a ich zástupcami. Medzi tieto organizácie patrí napríklad Rotary Club, ktorého člen, poslanec Národnej rady, významný politológ, odborník na skoro všetko, tiež svojím spôsobom ovplyvňuje verejnú mienku, ale čo je omnoho ešte dôležitejšie a bolo to tu už naznačené, títo zástupcovia mimovládnych organizácií majú neskutočne až veľmi podozrivo veľký vplyv v médiách, veľký priestor v médiách, až taký, o ktorom sa nedá ani hovoriť, alebo o ktorom nemôžu snívať ani predstavitelia možno aj vlády. Otázka znie, ako je možné, že ľudia bez nejakej odbornosti, bez nejakej špecializácie získavajú v médiách priestor, aby sa vyjadrovali takmer ku všetkému. Sú to odborníci na všetko, ktorí sa vynoria vždy v tej správnej chvíli a majú vždy ten správny a verejnú mienku formujúci komentár k akejkoľvek téme, k akejkoľvek spoločenskej otázke alebo problému. Sú to ľudia, ktorí dokážu byť v pondelok politológmi, v utorok sociológmi, v stredu sú bezpečnostní analytici, vo štvrtok vystupujú ako najväčší bojovníci proti rasizmu a v piatok sú odborníkmi na využívanie verejných financií. Proste supermani v mimovládnych organizáciách, ktorí prišli znikadiaľ, aby svojimi vyjadreniami riadili a ovplyvňovali celú Slovenskú republiku. Zo všetkých tých zvláštnych tvárí, ktorých spája nielen výrazný protislovenský postoj, ale aj veľmi zaujímavý fyzický, neslovanský vzhľad. Spomeniem tri mená, tri mená, určite vám to niečo povie: Mesežnikov, Samson, nie Simpson, Samson a Gál. Vždy majú odpoveď na všetko. Vždy majú odpoveď na všetko a vždy dostávajú priestor, o ktorom sa nikomu inému nemôže ani snívať. Skúste si, skúste si na internete pozrieť taký výraz, že „overtonové okno“. Overtonovo okno, ktoré je nástrojom na uplatňovanie metódy postupného otvárania nejakých tém, alebo nejakých problémov, resp. postupného, pomalého, ale o to istejšieho, o to istejšieho dosahovania nejakého cieľa, ktoré, ktorý majú tieto mimovládne organizácie vopred jasne zadefinovaný. Môžeme to povedať aj inak, metóda postupného varenia žaby. Svojimi vyjadreniami, svojimi skutkami, svojimi akože charitatívnymi akciami, postupne ale isto organizácie, ktoré podľa tohto nášho návrhu bude možné označiť za zahraničných agentov, sledujú jeden jediný cieľ – deštrukciu národných štátov a likvidáciu tradičných národných a kresťanských hodnôt v Európe. Preto si nemyslím, že by bolo niečo zlé na tom, aby všetci títo ľudia, aby všetci títo ľudia pri akejkoľvek svojej činnosti prinášali, niesli označenie „pozor, zahraničný agent“. A som veľmi rád, že napriek tomu, že napriek tomu zatiaľ táto novela alebo tento náš návrh neprešiel ani do druhého čítania, tak napriek tomu sú tu už ľudia, ktorí ho akceptujú, označili sa za zahraničných agentoch, a tak pomáhajú ľuďom, občanom Slovenskej republiky sa orientovať v tom, kto je kto. Ďakujem pekne. (Potlesk.)