Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2012-07-02):
Vážený pán podpredseda, ja len kratučko. Teda, aby som nezabudol. Trošku ma prekvapilo, pani Grečková, lebo ja som si pozeral tú novelu. Nebudem ju hodnotiť nejako, ale možno keby som si dal väčšiu robotu, tak by som vám to možno zhodnotil tak, že nič v zlom, že nebola až taká dobrá. Hej, čiže po tých troch rokoch sme zistili, že nič. Dokonca by som povedal, že zo skúsenosti môžeme povedať, že ak sú v meste tri výkupne, v jednej je poctivý, kde fotí a zbiera údaje a neviem čo, a v tých ďalších dvoch majú k tomu taký laxnejší a vlažnejší prístup, čo sa stane. Takže ono, keby som trošku pritiahol za vlasy, tak poviem, týmto vaším návrhom ste vlastne aj trošku poškodili to podnikateľské prostredie, lebo stáva sa to, že ten, kto pristupuje k tomu zodpovedne, hej, tak ten chudák, k nemu chodia menej nosiť tie veci, hej. A k tým, ktorí na to nejakým spôsobom, proste to nevyžadujú, tak tí majú nápor. Takže viete, povedzme tak, po troch rokoch môžeme, diplomaticky povedané, tú vašu novelu zhodnotiť ako novelu zákona o odpadoch, kde sú veľké rezervy, a ja som to tu takto povedal a je čas sa možno k tomu vrátiť a ako sa hovorí, vytuningovať to alebo vyšperkovať to tak, aby to bolo dobré. Lenže vy ste mi dali koberec proste na tú moju. Čiže ja by som navrhoval taký celkom iný prístup, skúsme sa po troch rokoch prípadne znova vrátiť, keby toto prešlo, a môžeme porovnávať výsledky, hej. Takže, viete, to je taký férovejší prístup. Čiže to som chcel k tomu povedať. Potom som tam chcel ešte povedať, pán Martvoň, že niektoré tie veci, nie celkom dobre som si to poznačil, ale my hovoríme o tom, telefónna búdka, proste keď urobíte ju životunebezpečnou tým, že keď rozbijete tú telefónnu búdku, to je znova, že tá výkladová prax ja neviem, aká bude, hovorím, tu nie som, ale životunebezpečnou urobíte kanalizáciu, keď zdvihnete poklop, to zase, znova bude asi výklad toho, ale do toho ja sa nechcem, do týchto ťažkých právnických debát púšťať. Znova, dobrým úmyslom bolo operatívne riešiť to, čo nastalo. Myslím si, že aj ľudia to vnímajú, že tu je strašne dlhý dobeh toho, že identifikujeme nejaký problém, a kým nájdeme naň riešenie, tak už ten problém je taký veľký, že sa už nedá ani poriadne, poriadne riešiť. Viete, čiže aby sme my, kým prijmeme neviem akú tridsiatu piatu novelizáciu zákona o odpadoch, ešte aby nejaký ten odpad, nejaký prikrytý, vôbec bol, hej. Čiže áno, môžeme sa sporiť, že či áno, a ja som to uviedol v tej úvodnej reči, že vidím rezervy v novelizácii zákona o odpade, ale ja vidím aj rezervy v tom, že aká sme my spoločnosť. To znamená to, čo som vám ukazoval, že tá novela hovorila o tom, že kto môže poukazovať. No, no, žiaľ poukázal, jedno oznámenie bolo. Hej, jedno oznámenie, čiže môžeme z toho odvodiť, že aký je záujem ľudí o veci verejné, ako im záleží na tom. Hej, čiže viete, potom môžeme hovoriť, nakoľko tá vaša novela bola úspešná v tom, že vy ste to teda očakávali, ale tie očakávania sa nenaplnili. A teraz čo? Naspäť všetci pôjdeme do škôl a budeme sa učiť ako hlásiť poklopy? Takže, ale hovorím, ja nechcem podrobiť kritike váš návrh, toto ma trošku zarazilo, že ste vy to, vy to takto postavili. To som chcel. Ďakujem zatiaľ.