Susko, Boris, poslanec NR SR (2021-04-01):
Takže ešte raz, ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážený pán predseda vlády, vážené kolegyne, kolegovia, v úvode by som chcel zablahoželať pánovi predsedovi vlády k dnešnému vymenovaniu do funkcie a teraz už sa budem venovať predloženému návrhu na predĺženie núdzového stavu. V úvode by som chcel krátko povedať k včerajšiemu rozhodnutiu Ústavného súdu, keďže viete, že strana SMER – sociálna demokracia, spolu s niektorými nezaradenými poslancami podali sme návrh na Ústavný súd s otázkou, či je predĺženie alebo či bolo predĺženie núdzového stavu vykonané v súlade s príslušnými článkami Ústavy Slovenskej republiky, na základe obrovského množstva žiadostí od občanov Slovenskej republiky. A takisto bol podaný aj návrh generálneho prokurátora na, vo vzťahu k súladu jednotlivých výnimiek, ktoré sú stanovené v tomto predĺžení núdzového stavu alebo v uznesení vlády, ktorým sa predĺžil núdzový stav s príslušnými článkami Ústavy Slovenskej republiky a ústavného zákona č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu. Aby som predišiel teda faktickým pripomienkam vo vzťahu k tomu, že Ústavný súd rozhodol, že je to v súlade, tak chcem konštatovať, že áno, Ústavný súd rozhodol, že predĺženie núdzového stavu aj opatrenia, ktoré sú tam, sú v súlade s napadnutými článkami Ústavy Slovenskej republiky a ústavného zákona o bezpečnosti štátu. Zároveň je však potrebné skonštatovať, že traja sudcovia pléna Ústavného súdu pripojili odlišné stanovisko tak čo do výroku tohto rozhodnutia, teda vyjadrenia samotného súladu s ústavou a ústavným zákonom, ako aj vo vzťahu k odôvodneniu. Čiže treba konštatovať, že toto rozhodnutie pléna Ústavného súdu nebolo prijaté jednomyseľne. Samotný súlad predĺženia núdzového stavu s ústavou však nerovná sa tomu, či opatrenia, ktoré sú v rámci vyhláseného núdzového stavu a predĺženého núdzového stavu zo 17. marca 2021 sú nastavené správne a najmä či sú nastavené účelne. No a teraz k samotnému návrhu vlády na predĺženie núdzového stavu. Návrh vlády je síce omnoho podrobnejší, ako boli predchádzajúce návrhy na predĺženie či vyhlásenie alebo predĺženie núdzového stavu, avšak stále v tomto návrhu chýba podrobná hĺbková analýza účinnosti doteraz prijatých opatrení a v súvislosti s tým aj nastavenia opatrení v rámci tohto predĺženia do budúcnosti. Môžme konštatovať, že v zásade terajšie opatrenia, ktoré sú v tomto predĺženom núdzovom stave, sú skopírované z predchádzajúcich núdzových stavov, z predchádzajúcich trvaní núdzových stavov, ba dokonca sú sprísnené, či už hovoríme o pobyte v prírode, alebo hovoríme napríklad o zahraničných rekreáciách. Ale čo nás najviac trápi, je obmedzenie základných ľudských práv a slobôd, a to najmä práva na ochranu osobnosti a osobnej integrity a práva na slobodu pohybu a slobodu pobytu. Poďme teda ku konkrétnym, konkrétnemu zneniu tohto návrhu na predĺženie núdzového stavu. Na strane 2 sa hovorí, že „vyhlásenie núdzového stavu umožňuje v prípade akútnej potreby dopĺňať chýbajúci zdravotnícky personál“, a ďalej sa hovorí, že „opäť je nutné zdôrazniť, že vyššie uvedený inštitút sa využíva zriedkavo a vo veľmi obmedzenej miere. Je to spôsobené aj tým, že zdravotnícki pracovníci si v plnej miere uvedomujú závažnosť situácie a aj napriek únave a vyčerpaniu sa s veľkým nasadením podieľajú na poskytovaní zdravotnej starostlivosti.“ Ďalej sa hovorí: „Nepredĺžením núdzového stavu by rezort zdravotníctva stratil efektívny nástroj na manažovanie nemocníc počas pandémie najmä pri tvorbe dostatočných kapacít covidových lôžok pre pacientov, ktorých zdravotný stav si vyžaduje hospitalizáciu či intenzívnu zdravotnú starostlivosť. V prípade zrušenia núdzového stavu by bolo vo veľmi krátkom čase potrebné nájsť iné nástroje na zachovanie súčasného rozsahu a úrovne poskytovanej zdravotnej starostlivosti.“ Čiže vidíme tu samotný rozpor v tomto návrhu, kde na jednej strane sa hovorí, že nepredĺžením núdzového stavu by rezort zdravotníctva stratil efektívny nástroj tým, že by nemohol ukladať najmä zdravotnú a povinnosť zdravotnej služby. Na druhej strane tu priamo tento návrh hovorí, že je nutné zdôrazniť, že vyššie uvedený inštitút sa využíva zriedkavo, vo veľmi obmedzenej miere a že je to spôsobené tým, že zdravotnícki pracovníci si v plnej miere uvedomujú závažnosť situácie a napriek únave a vyčerpaniu sa s veľkým nasadením podieľajú na poskytovaní zdravotnej starostlivosti. Takisto sa chcem poďakovať všetkým zdravotníckym pracovníkom, či sú to lekári, zdravotné sestry a ďalší personál zdravotnícky, ktorí naozaj nonstop poskytujú zdravotnú starostlivosť, ale nemyslím si, že to poskytujú na základe toho, že takisto, ako tu je napísané, na základe toho, že sú nútení núdzovým stavom, ale na základe toho, že si uvedomujú tú nevyhnutnosť takejto, takéhoto poskytovania zdravotnej starostlivosti. A tu je moja otázka aj v rámci tohto rozporu, že či je teda potrebný na to núdzový stav, či by nebolo lepšie tých zdravotníckych pracovníkov motivovať. Motivovať ich finančne alebo inými nástrojmi, tak aby, keďže aj tak vykonávajú tú prácu dobrovoľne, aby za to boli aj náležite odmeňovaní a nepotrebujeme na to núdzový stav, aby sme ich do tohto nútili. Ďalšia vec, ktorú tento návrh hovorí, že celkovo platí, že epidemická situácia na Slovensku sa zlepšuje a odhad národného reprodukčného čísla je v rozmedzí 0,8 až 0,9. Problém však je, že táto situácia nie je homogénna po celom Slovensku. Tak sa pýtam, prečo teda je núdzový stav opäť vyhlásený alebo predĺžený na celom území Slovenskej republiky? Ústavný zákon o bezpečnosti štátu hovorí jednoznačne, že je možné predĺžiť núdzový stav len v nevyhnutnom rozsahu na postihnutom území alebo na bezprostredne ohrozenom území. No a keď tu samotný návrh hovorí, že to nie je na celom území Slovenskej republiky rovnaké, že tu sú okresy, kde sa tá situácia dramaticky zlepšila, tak je otázka, že či je naozaj nevyhnutné a odôvodnené, aby núdzový stav bol vyhlásený stále na celom území Slovenskej republiky. Ďalej, na strane 4 sa hovorí, že „vláda Slovenskej republiky zároveň dáva aj na tomto mieste výslovne Národnej rade Slovenskej republiky a občianskej spoločnosti signál, že aj v čase pandémie ochorenia COVID-19 si ctí a rešpektuje základné práva a slobody každého jednotlivca. Vláda Slovenskej republiky má na pamäti, aby garancie ochrany základných práv a slobôd boli zachované v čo najširšej možnej miere pri každom rozhodnutí vlády aj počas núdzového stavu.“ No a teraz sa pýtam, že ako si vlastne vláda toto ctí a rešpektuje tieto základné práva a slobody jednotlivca, keď ich bez akejkoľvek analýzy doterajšieho stavu opätovne predlžuje v takom istom rozsahu ako doteraz. Ďalej, na strane 7, „jedným z najdôležitejších opatrení naviazaných na núdzový stav je zákaz vychádzania. (...) V tandeme s pravidelným týždenným Ag testovaním sme dokonca dosiahli aktuálnu hodnotu 0,8 (k 21. až 28. marcu 2021). Obmedzenie pohybu s cieľom znížiť mobilitu a sociálne kontakty a pravidelné testovanie sa javia ako účinný nástroj pre spomaľovanie šírenia koronavírusu SARS-CoV-2.“ No toto si ja myslím, že je absolútny nezmysel, a vysvetlím prečo. Myslím si, že je to práve naopak. Nachádzame sa tu v nejakom zacyklenom, začarovanom kruhu, kedy aj sám pán premiér nový dnes v úvodnej, v úvodnom slove povedal, že tým cieľom by malo byť zníženie mobility. Zníženie mobility občanov, respektíve osôb žijúcich na území Slovenskej republiky. No len práve nútenie fyzických osôb zúčastňovať sa pravidelného sedemdňového testovania práve zvyšuje mobilitu týchto osôb. Zvyšuje mobilitu v tom, že sa dopravujú spoločnými prostriedkami hromadnej dopravy na miesta testovania, že sa tam zhromažďujú, že tam spolu komunikujú, že tam čakajú spoločne na výsledky týchto testov antigénových a navzájom sa môžu, môžu nakaziť, čo následne zvyšuje počet nakazených osôb a čo zase potom v tejto logike odôvodňuje vyhlásenie alebo predĺženie núdzového stavu a obmedzovanie mobility. Čiže začarovaný kruh. Obmedzujeme mobilitu, na druhej strane nútime ľudí sa zhromažďovať na antigénových testoch celoplošných, pretože je to podmienka účasti do zamestnania každý týždeň, to znamená, kde sa zase môžu nakaziť a zase tým, že sa nakazia, sa zvyšuje to percento nakazených, nakazených osôb alebo teda pozitívne testovaných osôb a zase to odôvodňuje núdzový stav a obmedzenie základných ľudských práv na slobodu pohybu a slobodu pobytu. Čiže sme v jednom začarovanom kruhu, z ktorého nevieme ísť von. A keď sa pozrieme na doterajšie, doterajší priebeh tohto ochorenia na Slovensku, tak zisťujeme, že práve od momentu, kedy sa začalo s týmto celoplošným testovaním, sa tie čísla u nás dramaticky zvyšujú. Neklesajú, ale sa dramaticky zvyšujú. Začali klesať až v súvislosti s tým, že sa začalo očkovať, že začala vakcinácia. Dnes sme preberali tento návrh aj na ústavnoprávnom výbore. Na ústavnoprávnom výbore riaditeľ Inštitútu zdravotných analýz povedal, citujem doslovne: „Prevažná časť prenosu je pri asymptomatických osobách, teda bezpríznakových osobách.“ Ešte raz. „Prevažná časť prenosu tohto ochorenia sa vyskytuje pri asymptomatických osobách,“ teda pri osobách, ktoré sú bezpríznakové. Antigénové testy, ktoré, ktorými vláda núti v sedemdňových intervaloch testovať sa všetkých, všetky osoby na území Slovenskej republiky pod hrozbou straty zamestnania, nie sú určené pre bezpríznakové osoby. Je to napísané priamo v príbalovom letáku, ikskrát to bolo zverejnené v médiách odborníkmi, epidemiológmi a inými zdravotníckymi odborníkmi. Nie sú určené pre bezpríznakových, bezpríznakové osoby, ešte raz opakujem. Sú určené pre osoby, ktoré už majú symptómy, ktoré už majú prejavy tohto ochorenia, a vtedy to vie na vysoké percento odhaliť. Pri asymptomatických pacientoch alebo teda osobách tie testy sú veľmi nepresné. Čo teda, aký to má dôsledok? Má to dôsledok ten, že tieto osoby nadobúdajú určitú falošnú nádej, že nie sú prenášačmi tohto ochorenia, ako sám povedal pán riaditeľ Inštitútu zdravotných analýz dnes, že práve tieto osoby sú najväčšími prenášačmi tohto ochorenia. Tak potom sa pýtam, prečo ich nútime sa testovať nepresnými antigénovými testami a vkladáme im falošnú nádej, že sú negatívni, a oni potom, ako sám povedal generálny riaditeľ alebo riaditeľ inštitútu, ktorý je, patrí pod ministerstvo zdravotníctva, že práve tieto osoby sú tými najväčšími prenášačmi. Čiže z tohto vyplýva len jeden jediný záver, že vláda týmito opatreniami sama zvyšuje mieru prenosu tejto nákazy. Poďme ďalej. Čo sa týka prog... v návrhu sa píše: „Čo sa prognózy týka, riziko nepredĺženia núdzového stavu bude okamžitá eskalácia reprodukčného čísla na predošlé hodnoty 1,2 – 1,3, čo znamená zdvojnásobenie počtu infekcií každé dva-tri týždne.“ A tu sa chcem opýtať teda, že kde máme k tomu nejakú analýzu, že z čoho vychádzajú tieto čísla, lebo to nie je ničím podložené, že ako teda predkladateľ vie, že keby sa nepredĺžil núdzový stav sám osebe, že by to znamenalo takýto dopad. Na to nemáme žiadne zdôvodnenie ani žiadnu analýzu. Na strane 9 tohto návrhu sa opätovne píše: „Antigénové testovanie samo osebe totiž nedokáže zamedziť šíreniu britskej mutácie v populácii. Toto musí ísť v tandeme s prísnymi protiepidemickými opatreniami.“ Čiže sám návrh na predĺženie núdzového stavu hovorí o tom, že antigénové testovanie nedokáže zamedziť šíreniu britskej mutácie. A teda opätovne sa pýtam: Prečo sú všetky opatrenia, ktoré sú nastavené v tomto predĺženom núdzovom stave, naviazané na povinné antigénové testovanie? Pobyt v prírode, cesta do zamestnania, cesta na iné aktivity, všetky tieto výnimky, ktoré sú zo zákazu vychádzania medzi piatou ráno a dvadsiatou hodinou, teda ôsmou hodinou večer, sú podmienené výsledkom antigénového testu, ktorý, sám tento návrh hovorí, že nedokáže zamedziť šíreniu britskej mutácie. Čiže vôbec tomu, vôbec tomu nerozumieme a toto je jeden z dôvodov, prečo napriek tomu, že chápeme, že niektoré opatrenia, čo sa týka hospodárskej mobilizácie, niektoré opatrenia, ktoré sa týkajú aj reprofilizácie lôžok a tak ďalej, sú potrebné, ale toto sú opatrenia, kvôli ktorým my nemôžme súhlasiť s takýmto predlžovaním núdzového stavu. To isté šport. Dodnes sme nepochopili, prečo bolo doplnené o týždeň uznesenie vlády, zmenené a bolo zakázané športovať po dvadsiatej hodine. Veď to na to nepotrebujeme byť žiadni epidemiológovia ani zdravotníci, aby sme vedeli, že šport zlepšuje zdravotnú kondíciu. Predlžuje sa svetlo do neskorších večerných hodín a nevidíme žiaden, ale že žiaden dôvod na to, aby sme obmedzovali ľudí, aby nemohli vo večerných hodinách športovať. Toto, pán predseda vlády, keď môžte vysvetliť, aký je na toto dôvod, ja naozaj neviem si vysvetliť, aký na toto je dôvod. Záverom by som sa chcel vyjadriť ešte k tomu, čo povedal, povedal pán predseda vlády v úvode. Povedal, že Národná rada plní funkciu bŕzd a protiváh pri schvaľovaní tohto núdzového stavu. No, bolo by to tak, ak by Národná rada, ak by zákon, ústavný zákon o bezpečnosti štátu dával túto kompetenciu Národnej rade vopred, teda pred predĺžením, respektíve zavedením núdzového stavu, a vyžadoval by kvalifikovanú väčšinu na schválenie takéhoto vyhlásenia alebo predĺženia núdzového stavu. V takomto prípade, keď Národná rada to má robiť 20 dní po tom, ako bol predĺžený núdzový stav, tak si myslím, že to je len čistá fraška a čistá... a Národná rada plní len naozaj čistú slúžku vláde, pretože aj tak už ten núdzový stav 20 dní trvá a je to, a tým, že je potrebných len 39 poslancov v zásade na to, aby sa mohol, aby Národná rada mohla schváliť takéto predĺženie núdzového stavu, ktoré obmedzuje zásadným spôsobom základné ľudské práva a slobody, že naozaj je len čistá fraška. No a úplne záverom by som chcel ešte dve veci spomenúť, a to je... aha, ešte jedna predtým, a to je pandemický zákon. Pán predseda vlády tu spomínal, že sa pripravuje, pripravuje nejaký iný zákon, ktorý by riešil tieto opatrenia mimo núdzového stavu. No my sme sa dnes na výbore pýtali priamo pani štátnej tajomníčky ministerstva zdravotníctva, či o takomto niečom vie a či sa takýto zákon pripravuje, a pani štátna tajomníčka povedala, že nemá tušenie a že teda podľa jej vedomostí sa žiaden takýto zákon nepripravuje. Takže neviem, pán predseda vlády, boli ste doteraz minister. (Reakcia premiéra.) Ale povedala pani štátna tajomníčka ministerstva zdravotníctva, že ona o tom nič nevie. No a posledné dve veci, ktoré, ku ktorým by som sa chcel vyjadriť, je práve zákon číslo, ústavný zákon č. 227/2002 Z. z. čl. 5 ods. 3 písm. a), kde sa hovorí o tom, že počas núdzového stavu má vláda, v nevyhnutnom rozsahu môže obmedziť základné ľudské práva a slobody, a konkrétne v písmene a) „obmedziť nedotknuteľnosť osoby a jej súkromia núteným pobytom v obydlí alebo evakuáciou na určené miesto.“ Priznávam rovno, že toto ustanovenie bolo aj napadnuté generálnym prokurátorom na Ústavnom súde. Keďže poznáme len z tlačovej správy výrok, ale nepoznáme zatiaľ odôvodnenie rozhodnutia Ústavného súdu, tak uvidíme, ako bude odôvodnené to, že Ústavný súd rozhodol o súlade tohto ustanovenia, ja si to však neviem naozaj predstaviť, pretože keď raz hovorí ústavný zákon, že obmedziť nedotknuteľnosť osoby a jej súkromia možno len núteným pobytom v obydlí alebo evakuáciou na určené miesto a nie odberom biologického materiálu, čo je jednoznačne zásah do súkromia a nedotknuteľnosti osoby, tak som naozaj veľmi zvedavý, aké bude odôvodnenie Ústavného sudu k tomu, že takýto zásah je v súlade s týmto ústavným článkom. No a úplne na záver, na porovnanie, ako to vyzerá v iných krajinách, by som chcel dať do pozornosti v tejto súvislosti veľmi zaujímavé rozhodnutie pražského súdu z posledných dní, ktorý zrušil povinnosť negatívneho testu pri návrate do krajiny v Českej republike, pričom predseda tohto súdu podľa medializovaných informácií uviedol, že súd nechce zľahčovať pandémiu, nie je však možné rezignovať na základné princípy právneho štátu a nemožno obmedziť právo občanov Českej republiky na slobodný návrat do vlasti, ak to nie je bezpodmienečne nutné. Myslím si, že toto hovorí za všetko a že my by sme sa mali zamyslieť naozaj aj nad tým, v akej miere my obmedzujeme základné ľudské práva a slobody a či to je naozaj nevyhnutné v takej miere a takýmto spôsobom v súvislosti s testovaním obmedzovať na území Slovenskej republiky v tomto núdzovom stave. Ďakujem pekne. Skončil som.