Heger, Eduard, poslanec NR SR (2018-10-19):
Ďakujem veľmi pekne. Tak dovoľte mi, aby som teda ešte viacej, ďakujem v prvom rade pánovi spravodajcovi za veľmi podnetnú poznámku k tomuto návrhu zákona. Ja by som chcel tak v krátkosti vysvetliť vlastne, o čo sa tu jedná. Ako som naznačil, v súčasnosti máme strop na platenie preddavkov 2,5-tisíc eura. Čo to znamená? Akonáhle máte daňovú povinnosť vyššiu ako 2,5-tisíc eura, tak na základe toho vám vlastne vypočíta Finančná správa preddavky, alebo si vypočítate aj vy preddavky na ďalší rok, ktoré platíte v štvrťročných intervaloch. Čiže dôležité je pochopenie tej úrovne, že akonáhle presiahnete túto 2,5-tisícovú úroveň, tak musíte potom každého štvrťroka odviesť preddavok na budúcoročnú daň. My hovoríme, že tento strop by sa mal zvýšiť na 10-tisíc, to znamená, že všetci, ktorí budú mať tú daňovú povinnosť medzi 2,5- a 10-tisíc, budú spop..., bude na nich nazerané, ako keby mali pod 2,5-tisíc, to znamená, že nebudú musieť platiť preddavky. Čiže tí, čo sú nad 10-tisíc, tí tie preddavky, samozrejme, platiť budú, tí, čo sú pod 10-tisíc, preddavky platiť nebudú. Prečo to hovorím? Alebo prečo si myslíme, že je potrebné túto hranicu zvýšiť? Ak si uvedomíme, na trhu toto sa týka hlavne teda mikropodnikateľov, živnostníkov a malých podnikateľov, ktorí majú teda tú daňovú povinnosť do výšky 
10-tisíc. Ide o to, že máme tu mnoho živnostníkov, ktorí majú buď nulovú povinnosť, alebo majú do tých 2,5, tých sa to nedotkne. Ak už niekto prekročí tú hranicu 2,5-tisíc, tak je to, sú to firmy, ktoré teda generujú nejaký zisk, a ak im dovolíme, aby nemuseli tieto – lebo tie preddavky čo robia? Viažu vaše finančné prostriedky počas roka na budúcu platbu dane. No ale musíme si uvedomiť, že firmy, ktoré dosahujú vyššie ako 2,5-tisíc a nižšie ako 10, sú firmy, ktoré sú ziskové, čiže produkujú, dá sa povedať, že rastú, alebo teda sú funkčné, sú funkčné, sú životaschopné, tak tieto firmy vlastne by mohli tieto peniaze, ktoré viažu na daňový úrad, by mohli investovať v priebehu roka do svojho ďalšieho rozvoja, a tým pádom by mohli vygenerovať ešte väčšie príjmy, čo tým pádom nehrozí, že by nemali dostatok na danú daň, nehrozí, že by boli nejakí nezodpovední. A tým pádom, že to investujú či už do zamestnania zamestnanca ďalšieho a zvýšia svoje podnikanie, alebo nakúpia nejakú technológiu, ktorá nie je pre ich typ podnikania, nie je zanedbateľná, ale z hľadiska finančného nie je náročná, už len to, že kúpi nejaké nové zariadenie, povedzme si, nejaký rezbár a podobne si kúpi novú pílu, ktorá môže byť rádovo 
2-3-tisíc euro, tak mu to pomôže, lebo to sú práve tie preddavky, ktoré ináč viaže na Finančnú správu. Ďalší rozmer tu je ten, že pozerali sme sa aj na to, koľko to koho stojí. Tak celkovo štát nezíska nejaké veľké peniaze z týchto preddavkov, pretože väčšina firiem, keď sme si pozerali tie štatistiky, tak daňová povinnosť pri eseročkách, teraz budem hovoriť, daňová povinnosť nad 2,5-tisíc eura, spadá 46-tisíc firiem, ale nad 10-tisíc spadá 16-tisíc firiem a to sú tie firmy, ktoré platia najväčšie, najväčšie dane, to si musíme uvedomiť. Čiže tuto naozaj ľudia, ktorí majú tie preddavky, hoci ich je veľa, tak z hľadiska príjmu tých preddavkov pre štát to nerobí žiadne nejaké zábavné číslo, a keď sme to aj počítali, tak resp. čerpali sme z údajov inštitútu INESS, ktorý to odpočítal, a vlastne oni vypočítali, že najväčšie možné náklady pre štát by to mohlo mať v tých scenároch, v rôznych scenároch, ktoré tam sú, by to mohlo mať dopad 800-tisíc eur; 800-tisíc eur nie je žiadna položka pre štátny rozpočet pri príjmoch, ktoré dostáva a toto je niečo, o čo by sa mohli podeliť s tými podnikateľmi. Ale to iba pri scenáre, keď hovoríme, že bude úroková miera na tieto peniaze 1 %. Vieme, že dnes úroková miera je nula pre štát, čiže viac-menej štát to nestojí nič. Avšak ak si podnikatelia chcú tieto peniaze požičať, tak sa rádovo dostávajú na trh okolo 5, 6, 7 %. Čiže vidíme, že štát sa môže jednoducho podeliť o tieto peniaze, lebo on si ich požičia za nula, podnikateľ si ich musí požičať za 6 %. Tým, že mu umožní, jednak sa jedná o podstatne menšiu časť, ktorú potrebuje štát na prefinancovanie, štát to, hovorím, v najhoršom variante bude stáť 800-tisíc, ale v súčasnosti by ho to nestálo nič. Čiže štát tým nijako neškoduje a podnikateľom tým veľmi pomôže, že môže tie peniaze investovať do rozvoja. Takže to je ďalší dôležitý rozmer tohto nášho návrhu, ktorý vlastne umožní podnikateľom, aby mohli teda investovať do svojej firmy. Ešte tam bola jedna vec, ktorú by som chcel spomenúť. Tu by som ešte chcel ešte jednu vec, ktorú by som chcel spomenúť, že nám naozaj záleží na tom, aby aj dôvod, prečo to aj robíme, je to, že malí mikropodnikatelia tvoria naozaj nosnú časť našej ekonomiky. To sú takí, by som povedal, tí malí mravčekovia, ktorí, bez ktorých by sme to veľké mravenisko nepostavili, a preto je dôležité, aby sme im pomáhali, aby sme ich podporovali. Tento prvok, ako som už vysvetlil, nie je úplne akože bez vplyvu na štátny rozpočet v súčasnosti, a ak by sa nejaké úrokové miery zvýšili, tak by bol veľmi s minimálnym. A zároveň to spôsobuje to, že dávame dodatočné zdroje týmto podnikateľom, ktorí, opäť pripomeniem, že sú zodpovední, sú platiaci daň, to je dôležité, sú generujúci zisk, čiže sú životaschopní, a týmto dávame dodatočné zdroje, ktoré ináč viažu na štát, dávame im ich do rúk, aby mohli ich používať na ďalší rozvoj. A tu si musíme uvedomiť, že naozaj táto skupina, keď si len zoberiem malých a stredných podnikateľov, tzv. MSP sektor, tak tých tvoria 99,9 % celého trhu a vieme, že tých najmenších je vždycky najviac a potom už tých väčších je menej, takže zamestnávajú 71,8 % trhu. Toto sú proste dôležité parametre pri tomto zákone. Takže týmto by sme mohli 
viac-menej akože ukázať taký aj dobrý signál tejto skupine ľudí, že štát je ochotný sa podeliť o benefity, ktoré má, je štát ochotný pomôcť práve tejto skupine vyjsť v ústrety, aby sa mohli rozvíjať. Niečo som ešte chcel, ale zabudol som čo. (Reakcia spravodajcu.) A, určite áno, ďakujem veľmi pekne, ešte pán spravodajca ma doplnil. Jednoznačne to, toto je presne ten dôležitý aspekt. Ono to znižuje byrokraciu a okrem teda, pretože nemusíte tie preddavky platiť, máte o 3 úkony menej. A ďalšia vec je, že ak by ste zabudli, lebo pred chvíľkou aj Ondro Dostál hovoril vlastne o úrokoch z oneskorených platieb a podobne, a ak zabudnete zaplatiť, tak vám sa automaticky z toho generujú penále. Čiže máte ďalší úkon, ktorý musíte urobiť, ak náhodou zabudnete, a to sa môže ľahko stať. Po druhé generuje to ďalšie náklady, ktoré sú s tým spojené, takže je to naozaj len, by som povedal, taká oštara, ktorú, ktorú, oslobodíme podnikateľov od tejto oštary a naozaj sa môžu omnoho viacej sústrediť podnikaniu. Takže ďakujem veľmi pekne za doplnenie pánovi spravodajcovi. Myslím, že je to pochopiteľné, tak budeme čakať na hlasovanie. Ďakujem.