M. Drobný, poslanec: (2002-02-20):
K oblasti hodnotenia kvality. Hodnotenie kvality vysokoškolskej produkcie robia dva útvary. Je to Akreditačná komisia, poradný orgán vlády Slovenskej republiky, ktorá sa stala ale poradným orgánom ministerstva školstva, a niektorí hovoria, že je to podradný orgán ministerstva školstva, lebo súčasní členovia Akreditačnej komisie mi hovoria, že to, čo oni vypracujú v akreditačnom procese, to skutočne je úradníkmi na ministerstve školstva zmetené pod stôl a je vytvorené úplne niečo iné, v čom oni nevidia ani princíp, ani základ svojej myšlienky, ktorý do toho dali. Ja si myslím, že to je chyba. Ak teda je to poradný orgán vlády Slovenskej republiky, tak tento poradný orgán vlády Slovenskej republiky by sa mal riadiť podľa štatútu Úradu vlády Slovenskej republiky. A podľa tohto štatútu úlohy spojené s odborným, organizačným a technickým zabezpečením činnosti vlády a jej poradných orgánov plní Úrad vlády Slovenskej republiky. Je to presne čl. 18 rokovacieho poriadku vlády Slovenskej republiky. Teda sekretariát Akreditačnej komisie by sa mal riadiť týmto útvarom a tento útvar by mal aj platiť jeho činnosť, ale by mal aj manažovať a riadiť jeho činnosť. To je presne podľa zákonov, podľa ktorých by sa mala riadiť Akreditačná komisia vlády Slovenskej republiky. Nie je to tak. A keďže nie je to tak, samozrejme, Akreditačná komisia má pocit, že nie je efektívna a jej akreditačné produkty nie sú používané na to, na čo by mali byť používané. Je to istá urážka ľudí, ktorí pracujú v pracovných komisiách, v pracovných skupinách, pretože pracovné skupiny sú zložené z docentov, profesorov, doktorov vied a iných vedeckých hodnostárov, ktorí naozaj niečo vedia, a teda dávajú validné podklady pre akreditačnú komisiu. Tá vynesie výrok a ten výrok je potom úradníkmi ministerstva školstva znehodnotený. Je to vec, ktorá by nemala sa stávať. Takáto je referencia o tom, čo hovoria členovia Akreditačnej komisie. Ďalej. Akreditačná komisia končí svoju funkciu dňom 1. apríla 2002, keď nadobudne platnosť tento zákon. Predpokladám, že ju nenadobudne. Ale keby ju nadobudol, tak komisia skončí činnosť a bude vymenovaná nová komisia. Aký je v tom zámer, pán minister? Zakladáme trójskeho koňa pre novú vládu alebo nám táto komisia nevyhovuje? Veď ste ju prijímali s veľkou slávou a mal som taký dojem, že začala pracovať dobre. A pracuje dobre. I keď zánik starej komisie, ktorá prišla z Mečiarovej vlády, bol robený relatívne predčasne, ja som to bral ako vec, ktorá vám vyhovovala. Nedobehli niektoré členstvá podľa zákona, ale boli prerušené arteficiálne, pretože ste chceli mať ľudí, ktorí pracujú pre vás, ale oni pracujú aj tak veľmi dobre. Ja som nakoniec zistil, že pracujú dobre, ale vy ich funkciu chcete skončiť náhle nadobudnutím platnosti zákona 1. 4. tohto roku. To sa mi nezdá byť celkom férové. Ďalšia vec, ktorú by som chcel k tomuto návrhu, k predlohe povedať. Zavádzate inštitút mimoriadneho profesora popri riadnom profesorovi. Definícia mimoriadneho profesora nie je dokonalá. Teda preto ani nevieme, či mimoriadny profesor bude riadnym garantom pre akreditáciu istých aktivít, produkcií. Bude garantom odborovej komisie na prideľovanie vedecko-pedagogických hodností alebo garantom pre habilitácie a inaugurácie? Nevieme. Okrem toho, mimoriadny profesor bol diskreditovaný inštitút za komunizmu. Boli to politicky menovaní profesori, ktorí medzi akademickou obcou nepožívali práve tú najlepšiu vážnosť. Má to byť analógia? Či to má byť úplne niečo iné? Ale definícia a osobitný predpis, ktorým by boli stanovené podmienky, za ktorých sa vymenúva mimoriadny profesor, zatiaľ chýbajú. Nie je ani predstava o tom, ako to vlastne bude. Ďalšia vec, ktorú tento zákon alebo predloha zákona má zle urobenú, je tá vec, že realizácia ustanovení § 107 návrhu zákona o prechode majetku do vlastníctva vysokej školy je veľmi pochybná. Ustanovenie vyvoláva dve otázky zásadného významu: a) či je nadobudnutie vlastníctva majetku do vlastníctva vysokej školy nevyhnutné, potrebné na plnenie funkcií vysokej školy a b) ak áno, tak či je správne a odôvodnené, aby automaticky k 1. 1. 2003 podľa zákona prešlo vlastníctvo na tú vysokú školu, ktorá majetok k uvedenému dňu spravuje. Totižto privatizácia školského majetku, ktorá vlastne týmto nastane, zodpovedá ekonomike a spoločnosti založenej na slobodnom, voľnom trhovom hospodárstve. Ako je známe, Slovenská republika sa hlási, a je to zakotvené aj v ústave, k sociálnemu trhovému hospodárstvu a k tomuto modelu inklinuje väčšina európskych štátov. Tento model predpokladá značnú ingerenciu štátu v sociálnej oblasti vrátane sektora školstva. Preto je aj v Rakúsku, Nemecku, Francii a inde majetok najmä nehnuteľností, s ktorými vysoké školy hospodária a ktorý spravujú vo vlastníctve štátu. Vzniká veľké nebezpečenstvo, že práve v transformujúcej sa krajine vyznačujúcej sa ekonomickou, spoločenskou a politickou labilitou, nestabilitou možno takéto vlastníctvo v rukách vysokých škôl ľahko zneužiť zo strany rôznych klanov, ktoré sú nezriedka už aj dnes na niektorých vysokých školách či fakultách na Slovensku badateľné. Prepojené sú na silné ekonomické kruhy. Mnohé fakulty a vysoké školy budú využívať tento svoj majetok aj na rôzne špekulatívne obchodné transakcie, napr. na lukratívne prenájmy zahraničným firmám a pod., a nie na činnosť vysokej školy. Je to vec, ktorá je istým rizikom. Predpokladám, že to riziko sa nebude realizovať. Ale je možné, že sa môže realizovať. Keď teda hovoríme o tej predlohe, ktorú predkladáte, tak má svoje niektoré veľmi sporné miesta a sporné veci. Predovšetkým by som odporučil hodnotenie kvality, činnosti, produkcie vysokých škôl zamerať a koordinovať v dvoch smeroch. Akreditačná komisia, poradný orgán vlády Slovenskej republiky, by mala kooperovať s Akreditačnou komisiou ministerstva zdravotníctva, ktorá je v úzkej súčinnosti so Slovenskou národnou akreditačnou radou pri Slovenskom metrologickom ústave v Bratislave. Táto Slovenská národná akreditačná rada je skutočne orgán, ktorý je v Európe uznávaný a ktorý tieto hodnotenia kvality robí vďaka veľkému počtu odborných pracovníkov na vysokej úrovni a objektívne a veľmi dobre. Kooperácia týchto dvoch akreditačných útvarov by naozaj prospela zlepšeniu hodnotenia kvality produkcie vysokých škôl, fakúlt, pretože predmetom akreditácie budú ďalej len fakulty. Musíme si uvedomiť, že produkcia sa uskutočňuje naozaj na fakultách, ktorým vytvára rektorát, teda univerzita makroprostredie. A hodnotenie tejto produkcie rektorátu to je hodnotenie manažmentu, ale to nie je hodnotenie vlastnej produkcie fakúlt. Lekárska fakulta produkuje nie manažment, produkuje dajaké výtvory všeobecného lekárstva alebo iných odborov lekárstva. A tie sú predmetom akreditácie lekárskych fakúlt, nie organizačná práca rektorátu, pretože keď navštevujete akreditačné akty v spojených štátoch, ale aj v Európe hocikde, tak je predmetom akreditácie ústav, fakulta, klinika, ale nikde nie univerzita. Univerzita sa len týmito akreditačnými aktmi potom prezentuje. Uvádza ich, ale to nie sú produkty jej činnosti. Preto myslím si, že subjektom akreditácie budú vždy fakulty. A keď ním budú vždy fakulty, tak navrhujem nasledovné pozmeňujúce návrhy. Pozmeňujúci návrh k vládnemu návrhu zákona o vysokých školách (tlač 1243). Navrhujem v § 77 ods. 13 vypustiť slovo „ministerstvo“ a nahradiť ho slovami „Úrad vlády Slovenskej republiky“. Ďalej, v § 77 ods. 14 navrhujem vypustiť slová „na návrh ministra“ a nahradiť ich slovami „na návrh vedúceho Úradu vlády“. Týmito pozmeňujúcimi návrhmi ak náhodou prejde predloha zákona – myslím si, že to nebude tak, pretože s takouto predlohou návrhu zákona nemožno súhlasiť už z toho dôvodu, že včera sme dokázali v zdravotníckom výbore oveľa spornejší návrh zákona o lekárskom povolaní a Slovenskej lekárskej komore zmeniť totálne tak, že je skutočne prijateľný pre všetkých, ktorých sa dotýka, ja si myslím, že aj vy ste to mohli urobiť v patričnom výbore Národnej rady –, ďakujem za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec, za vaše vystúpenie v rozprave. S jednou faktickou poznámkou sa hlási pán poslanec Švec. Končím možnosť prihlásiť sa s faktickými poznámkami. Prosím, máte slovo. J. Švec, poslanec: Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Chcel by som poopraviť jedno tvrdenie pána profesora a to, že medzinárodná akreditácia sa udeľuje vysokej škole, a nie fakultám, ale je postavená na komplexnom hodnotení fakúlt. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne. Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Ištván, po ňom pani poslankyňa Mušková. M. Ištván, poslanec: Vážené dámy, vážení páni, dovoľte, aby som predniesol 2 vecné pozmeňujúce návrhy k vládnemu návrhu zákona o vysokých školách. Prvý, o ktorý ma poprosila pani poslankyňa Angelovičová, ktorá je v súčasnosti na zahraničnej služobnej ceste, je veľmi stručný pozmeňujúci návrh, kde v § 49 navrhujeme vložiť odsek 8 v znení: „Na požiadanie študenta vydá vysoká škola absolventovi štúdia podľa odsekov 5, 6 alebo 7 diplom a získanom stupni vzdelania s príslušným akademickým titulom v cudzom jazyku.“ Zdôvodnenie tohto návrhu je nasledujúce. Sú študenti zo zahraničia, ktorí študujú na slovenských vysokých školách a požadujú doklad v cudzom jazyku, ktorý v ich krajine je porovnateľný s absolvovaným študijným programom. V nadväznosti na túto zmenu v § 49 navrhujeme zmeniť odsek 8 na odsek 9 s tým, že je potrebné vlastne spraviť toto prečíslovanie. Mojím cieľom v tomto vystúpení je predniesť pozmeňujúci návrh – k návrhu zákona o vysokých školách – na zrušenie školného počas externého štúdia. Ako ste viacerí informovaní, tento návrh som predniesol aj v gestorskom výbore, výbore pre vzdelanie, vedu, mládež a šport, kde však nenašiel podporu. Dúfam však v jeho podporu a chcel by som vás týmto požiadať o podporu tohto návrhu tu v pléne Národnej rady. Návrh je zložený zo 4 bodov a ja by som vás chcel požiadať, aby sa o všetkých týchto 4 bodoch navrhovalo hlasovať naraz, pretože spolu vytvárajú jeden vecný celok. Po prvé, v § 88 ods. 3 v prvej vete navrhujem, aby sa vypustili slová „dennej formy štúdia“. Po druhé, v § 88 ods. 4 v prvej vete navrhujem, aby sa vypustili slová „dennej formy štúdia“ a posledná veta. Po tretie, v § 88 navrhujem odseky 5 a 6 vypustiť a ostávajúce odseky § 88 prečíslovať. A po štvrté, do § 92 ods. 4 za slová „jeho výšku“ navrhujem, aby sa vsunuli slová „pre jednotlivé formy štúdia“. Cieľom tohto pozmeňujúceho návrhu je dosiahnuť, aby aj denné a externé vysokoškolské štúdium bolo bezplatné. Vychádzame pritom z toho, že školné, tak ako ho navrhla vláda vo vládnom návrhu zákona, nerieši situáciu vysokých škôl. Zdôvodnenie, že ide o legalizáciu súčasného stavu, keď sa vyberajú poplatky bez zmocnenia, v zákone neobstojí, pretože sa podľa nás legalizuje prax, ktorá nie je dobrá. Na externom štúdiu, ktorého rozsah za posledných 5 rokov na vysokých školách mimoriadne vzrástol, neštudujú v prvom rade tí, ktorým bolo určené, aby fungovalo ako štúdium popri zamestnaní, ale študujú tam aj absolventi stredných škôl, ktorí sa nedostanú na denné štúdium pre nedostatok miesta a pre ktorých škola vytvorí miesto na externom platenom štúdiu. Situácia nie je dobrá aj preto, že takýmto vyberaním poplatkov si vysoké školy dosť na divoko, by som povedal, kompenzujú nižšie zabezpečenie ich fungovania z verejných zdrojov, ktoré je mimochodom najnižšie zo všetkých krajín OECD. Na Slovensku totiž dáva štát len 0,7 % HDP v roku 2002, teda dnes, kým vo vyspelých krajinách je to 1 – 1,3 % HDP. Pritom investície do vzdelania predstavujú jednu z najdôležitejších foriem zabezpečenia prosperity krajiny, ale aj riešenia nášho pálčivého problému, a to nezamestnanosti. Väčší počet študentov je možné dosiahnuť nie zavádzaním platených foriem štúdia, ale zvyšovaním finančných prostriedkov na vysoké školy z verejných zdrojov, čo sa prejavuje už po dva roky navyšovaním finančných prostriedkov pre vysoké školy zo štátneho rozpočtu o 0,1 % HDP, ďalej získavaním ďalších zdrojov vysokými školami v rámci viaczdrojového financovania a posilnením ekonomickej autonómie vysokých škôl, čo je navrhované v predloženom návrhu zákona. Súčasná sociálna situácia študentov a ich rodičov neumožňuje zavedenie poplatkov za štúdium, pretože chýbajú dostatočne účinné sociálne nástroje pomoci tým, pre ktorých už súčasné výdavky na štúdium spojené so stravovaním, ubytovaním a cestovaním do školy sú príliš vysoké. Študentské pôžičky, sociálne štipendiá a ich doterajší rozsah takéto nástroje podľa nás nepredstavujú. Takto by mohlo prísť k ohrozeniu rovnosti pri prístupe k vzdelaniu, čo je hodnota, ktorú uznáva celá vyspelá Európa. Predložený návrh teda zrovnoprávňuje denné a externé štúdium. Vypúšťa ustanovenia, ktoré obsahujú úpravy o platení školného na externé štúdium a zavádza možnosť vyplácania sociálneho štipendia aj pre študentov externého štúdia. Prijatie tohto pozmeňujúceho návrhu bude v praxi znamenať, že všetci novoprijatí študenti od školského roku 2002/2003 už budú na externom štúdiu študovať bezplatne, pretože nebude možné od nich vyberať ani prijatie na štúdium podmieniť žiadnym poplatkom. Tí študenti, ktorí majú uzatvorené zmluvy s fakultami, vysokými školami alebo ďalšími inštitúciami, budú musieť dodržať svoje záväzky a podľa nich doštudovať svoje štúdium. Náklady na novoprijatých študentov je nutné uhradiť, samozrejme, zo štátneho rozpočtu, na čo sme ako poslanci Národnej rady pri schvaľovaní štátneho rozpočtu vyčlenili sumu 50 mil. Sk, ktorá je účelovo viazaná na zabezpečenie externého štúdia. Na odhad finančných dopadov tohto pozmeňujúceho návrhu treba uviesť, že podľa metodiky Ministerstva školstva Slovenskej republiky prispieva štát na jedného externistu jednou desatinou toho, čo dáva na denného študenta, ak od študenta škola vyberá poplatky, a tromi desatinami nákladov denného študenta, ak ich škola nevyberá. Priemerné bežné výdavky na jedného denného študenta sú 55 000 Sk, čo znamená, že celoročný príspevok na jedného externého študenta, ktorý bude študovať bezplatne, bude 16 500 korún. Keďže novoprijatí študenti budú študovať od septembra do decembra 2002, potrebujú tretinu tejto sumy, teda 5 500 Sk. Suma, ktorá je alokovaná v štátnom rozpočte, stačí na pokrytie 9 000 novoprijatých uchádzačov o externé formy štúdia, čo je zhruba počet študentov, ktorý univerzity za posledné roky prijímajú do prvého ročníka v tejto forme štúdia. V rozpočtovom roku 2003 stúpnu výdavky na takto prijatých študentov na 150 mil. Sk, čo je možné pokryť napr. aj v rámci nárastu verejných zdrojov pre vysoké školy vo výške minimálne spomínaného 0,1 % HDP. Na ilustráciu vám uvádzam potom v písomnej podobe aj konečné znenie tých paragrafov, ktoré som spomenul. Ešte raz by som si vás dovolil požiadať o podporu pozmeňujúcich návrhov, ktoré som predniesol. Ďakujem za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Tri faktické poznámky sú. Posledný je pán poslanec Mesiarik. Končím možnosť prihlásiť sa s faktickou poznámkou. Prvý je pán poslanec Švec. J. Švec, poslanec: Je možné súhlasiť s tým, že spoplatnenie externého štúdia je nesystémový krok a nepomôže tým fakultám, ktoré externé štúdium zaviesť jednoducho nemôžu. Ale, pán kolega, ja by som prosil, aby ste, keď hovoríte A, povedali aj B. Kde majú vysoké školy zobrať tie peniaze, ktoré im teraz beriete z externého štúdia? Ja súhlasím s vami. Len povedzte mi, kde tie peniaze majú vysoké školy zobrať, vzhľadom na to, že v rozpočte z celého rozpočtu vysokej školy 80 % ide na mzdy, 18 % ide na prevádzku a len 2 % celého rozpočtu idú na výuku, na výdavky na praktické cvičenia? Tak mi povedzte, odkiaľ majú tie vysoké školy zobrať peniaze. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán poslanec Fedoročko. D. Fedoročko, poslanec: Ďakujem pekne. Je jasné, že je to rok predvolebný tento a tento zákon sa prijíma v najnevhodnejšom období. Pán Ištván, ale chcel by som sa opýtať, čo bude s tými študentmi, ktorí dneska študujú popri zamestnaní, ktorých je 39 000, ak vysoká škola si zdôvodní a povie, že ukončuje štúdium popri zamestnaní, pretože nemá finančné prostriedky. Dnes čerpá z tých, kde si študenti priplácajú na toto štúdium. A aspoň takouto formou pomáhajú vysokej škole. Ako potom prídu tí študenti k tomu, že nedokončia ročníky. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Mesiarik. M. Mesiarik, poslanec: Ďakujem za slovo, pán podpredseda. Ja si myslím, že základnou chybou tohto problému, súhlasím s pánom Ištvánom, je vôbec to, že sme pustili aj sem do tohto rezortu v podstate podnikateľov, pustili sme tam nezdravé aktivity. Jednoducho dobre sa zamyslime nad tým, pre koho je tento biznis, či ozaj je to len v prospech školy a či sa neživia na tom rôzne eseročky. A vy sami ste tu to viacerí dneska priznali. Takže súhlasím s pánom Ištvánom, nie je to riešenie skutočne. A čudujem sa. Čudujem sa aj gestorskému výboru ako aj výboru ako takému, že jednoducho to vyriešil tým, že to neodporúča schváliť, i keď viem, že veľká diskusia bola vo výbore. Ale treba to zvážiť, pretože v takom prípade sme nemali potom tento zákon vôbec sem dávať, keď nemáme veci jasné, ako to bude ekonomicky fungovať, keď nemáme veci jasné, ako pôjdeme ďalej. Veď nikto nepovedal z poslancov, ako som sledoval tú diskusiu, že totálne zamieta spoplatnenie štúdia, pretože sú rodiny, ktoré nepotrebujú takúto „milosť štátu“. Vedia si zaplatiť, majú toľko zdrojov. Ale na to bolo treba ten systém – pripraviť tú reformu –, a nie spôsob takýto, že vlastne teraz robíme z toho obrovskú vedu, že ak nebude externé štúdium, tak vysoké školy krachnú. To, myslím si, nie je pravda. Ak by to bolo tak, tak to je zle, pretože sme tu pustili podnikavcov do vysokého školstva, ktoré je nezdravé. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán poslanec Ištván. M. Ištván, poslanec: Ďakujem veľmi pekne. Neviem teraz celkom, či ma páni kolegovia Švec a Fedoročko nepočúvali alebo chceli, by som povedal, dezinterpretovať to, čo som ja povedal. K pánovi poslancovi Švecovi. By som ho rád len doplnil. Ja som jednoznačne povedal, odkiaľ tie finančné prostriedky budú. Keď sme tu v decembri schvaľovali štátny rozpočet, tak poslanci SDĽ navrhli 50 mil. Sk, ktoré už dnes sú v štátnom rozpočte vyčlenené pre vysoké školy na financovanie externého štúdia. Takže prváci, ktorí teraz budú prijatí, jednoznačne majú finančné prostriedky na to, aby mohli študovať externe na vysokých školách. My žiadne peniaze vysokým školám neberieme, my ich vysokým školám dávame. A keby ma počúval pozorne pán poslanec Fedoročko, tiež by počul, že som hovoril aj o tom, čo bude s tými študentmi, ktorí už dnes študujú. A ja som povedal, že my v našom pozmeňujúcom návrhu nič nehovoríme o zasahovaní do tých zmlúv, ktoré existujú. Jednoducho tí, čo tam už externe študujú a majú uzatvorené rôzne zmluvy, ostanú naďalej študovať podľa týchto zmlúv. Na záver by som možno dodal len jednu skutočnosť ako do tej mozaiky postrehov k tejto téme. Podľa Národnej stratégie trvalo udržateľného rozvoja, ktorú máme aj tu v parlamente, z roka na rok klesá počet absolventov vysokých škôl v tých chudobných okresoch, ktoré na Slovensku máme, resp. v okresoch s vysokou mierou nezamestnanosti, a to najmä kvôli tomu, že títo ľudia si nemôžu dovoliť tak denné, ako aj externé štúdium už dnes. A ako by si mohli dovoliť v budúcnosti, keby bolo platené? Myslím si, že ak chceme pomôcť chudobným regiónom, tak aj toto je jeden z momentov. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. V rozprave ďalej vystúpi pani poslankyňa Mušková, po nej pán poslanec Jarjabek. Posledným písomne prihláseným bude pán poslanec Andrassy.