Krajniak, Milan, poslanec NR SR (2017-06-20):
Vážený pán podpredseda, vážené dámy a páni, vážený pán generálny prokurátor, možno otvorím tému, ktorá vás prekvapí, ale musím povedať, že ma veľmi potešila jedna pasáž z vašej správy, ktorú ste, čakal som, či ju spomeniete aj v pléne, spomenuli ste ju, a to je tá pasáž vo vašej správe, ktorá sa vysporadúva s bojom proti extrémizmu, konkrétne s tým, čo to vlastne extrémizmus je. Keď sme minulý rok na jeseň prijímali tzv. protiextrémistickú novelu, upozorňoval som kolegov aj pani ministerku Žitňanskú, že je trochu problém, ak v našom právnom poriadku nie je extrémizmus presne zadefinovaný. A momentálne to tam nemáme. Ja to považujem za mimoriadne závažnú vec, pretože viete, to tak vždy bolo, že každý si myslel, veď predsa je zrejmé, že ja extrémista nie som, to znamená, to sa týka niekoho iného, kto ten extrémista naozaj je. Ale v právnom systéme by nemalo byť nič dané na svojvôľu a subjektívne posudzovanie nejakého právneho skutku, najmä ak sa, najmä ak sa jedná o Trestný zákon, to znamená, niekto za to môže ísť sedieť. Lebo každý z nás je subjektívne presvedčený, že ja určite extrémista nie som. Ale dajme tomu, predstavme si hypoteticky, že by som bol policajtom, sudcom alebo prokurátorom a teraz by som sa mal vyjadrovať k pánovi poslancovi Blahovi. Ja si myslím, že on extrémista je. A teraz na základe svojho úprimného presvedčenia a na základe tých, teraz by som povedal, ja ich považujem za gumené, gumených paragrafov by som mal ako policajt alebo prokurátor, alebo sudca pána poslanca Blahu stíhať, obžalovať a odsúdiť? (Reakcie z pléna.) No, ja si myslím, že nie. A poviem prečo. Problém je v tom, že ak nemáme zadefinované, čo to vlastne je, tak nielenže ten policajt alebo prokurátor, alebo sudca, aj keď úprimne bude chcieť hľadať nejaké merito veci, ako to právne posúdiť, no čo môže urobiť. Zavolá si znalca, ktorý objektívne povie, je to extrémistické, alebo nie je? Koľko máme súdnych znalcov na extrémizmus? Kto to vlastne objektívne zadefinuje? A teraz sa chcem opýtať takto. Predstavme si normálneho občana, ktorý nesleduje politiku, právo, ktorý určite ale nechce sa dopustiť žiadneho extrémistického trestného činu. Akú on má nejakú právnu istotu alebo mantinely, aby vedel, ako sa má správať, aby náhodou nespadol pod niektorý z týchto paragrafov. Ja sa obávam, že tá novela Trestného zákona, táto protiextrémistická jesenná, to poňala tak široko a nechala tam takú subjektívnu vôľu na posúdenie, že ja sa obávam, že 30 % ľudí na sociálnych sieťach, keď by sme si pozreli ich výroky na sociálnych sieťach, tak možno, možno by to niekto mohol zaradiť, že to spadá pod niektorý z trestných činov extrémizmu. Aby ste len vedeli, poviem niekoľko príkladov. Dobre, asi si každý myslí, že je teda úplne zrejmé, že tričko so svastikou je trestný čin, keď ho niekto nosí. Dobre, tričko s kosákom a kladivom? Je to trestný čin? Je to totalitný režim, ktorý spôsobil stámiliónových mŕtvych po celom svete? Poďme ďalej, dobre. Tričko s Tisom je trestný čin, lebo to bol predstaviteľ totalitného štátu? A tričko s Che Guevarom, je to trestný čin? Ako to posúdime? Teraz poviem ešte ďalej, že dobre, tričko so Sidorom, ktorý sa vzoprel a nevyhlásil na Hitlerov pokyn Slovenský štát. Ale potom bol protagonistom toho režimu, bol veľvyslancom vo Vatikáne. Keď si dám Sidorove tričko, propagujem totalitný režim, alebo nie? Som extrémista alebo nie som? Ako ďalší príklad chcem uviesť, mám u seba doma v knižnici Aristotela, Svätého Augustína, mám tam knižky o de Gaullovi, o rôznych politikoch a historických postavách od, od starovekého Grécka, dokonca ešte skôr. Mám tam aj Leninovu Štát a revolúciu, mám tam Mein Kampf, ale mám tam aj Maove spisy, pretože ma zaujalo, ako tí ľudia mysleli, alebo na základe čoho proste boli zvolení, získali moc, čo chceli realizovať, ako sa prípadne vyvarovať proti ich ideológiám, myšlienkam. Bude to teraz tak, že ja mám dokazovať, že to mám iba na študijné účely? Ako to mám dokázať, že to mám na študijné účely? Toto sú otázky, s ktorými podľa mňa nie sme vysporiadaní, a preto ja som rád, ja som to aspoň pochopil tak, pán generálny prokurátor, že myslím, že tam bola formulácia, že chcete iniciovať diskusiu o tom, aby, aby sa ujednotilo, že čo konkrétne v akých veciach za extrémizmus považované bude a v akých situáciách nie. Ja to vítam, pretože si myslím, že v dnešnom stave veľa občanov, ktorí rozhodne nie sú extrémisti a nechcú byť extrémisti, vlastne by nevedeli presne, ako sa majú správať, čoho sa majú vyvarovať, a to si myslím, že je, že je škoda, že by to takto voľne, povedal by som, tak iba v priestore zavesené v našom právnom systéme nemalo byť. Ďakujem vám za pozornosť.