P. Paška, predseda NR SR: (2007-03-27):
Správe o plnení úloh zahraničnej politiky Slovenskej republiky v roku 2006 (je to tlač 214). Spoločná tlač výborov je 214a. Požiadam teraz pána ministra zahraničných vecí, aby uviedol správu. J. Kubiš, minister zahraničných vecí SR: Dobrý deň. Vážený pán predseda, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, milí hostia, som rád, že po diskusii vo výboroch Národnej rady môžem dnes predstúpiť pred vás s prezentáciou materiálov Správa o plnení úloh zahraničnej politiky SR v roku 2006 a Zameranie zahraničnej politiky SR na rok 2007. Ako viete, ide o každoročne vypracované materiály ministerstva zahraničných vecí a štruktúra aj obsah materiálov vychádza z priorít zahraničnej politiky Slovenskej republiky tak, ako sa plnili podľa Programového vyhlásenia vlády Slovenskej republiky. Z uvedeného vyplýva aj charakter správy o plnení úloh, ktorá je výpočtom kľúčových realizovaných aktivít zahraničnej politiky Slovenskej republiky. V prípade zamerania, počnúc týmto rokom, sme zvolili nový prístup k jeho vypracovaniu. Akcentujeme v ňom nielen konkrétne plnenie priorít, ale aj reformu nástrojov zahraničnej politiky, vychádzajúc z programového vyhlásenia vlády. Teraz k Správe o plnení úloh zahraničnej politiky Slovenskej republiky v roku 2006. Pôsobenie zahraničnej politiky v minulom roku charakterizovala kontinuita, ale aj zmena určitých akcentov na vládnej úrovni. Vláda sa vo svojom programovom vyhlásení zaviazala, že základné parametre nášho pôsobenia v oblasti zahraničnej politiky budú jednoznačne dané naším členstvom v Európskej únii a NATO. Táto kontinuita je daná, nemôže byť a ani nie je spochybňovaná. Rámcovaná je v prvom rade tým politickým a celospoločenským konsenzom, ktorý vznikol, keď sme vstupovali do Európskej únie a do NATO, keď sme preberali záväzky, na základe týchto našich záväzkov teraz aj konáme. Pochopiteľne, pri zmene vlády dochádza aj k istým zmenám akcentov, niekedy aj k zmenám priorít, ale v rámci jedného hodnotového, aj cieľového zamerania zahraničnej politiky. Takže diskusie o našom pôsobení v zahraničí a v zahraničnej politickej oblasti sa nemôžu za žiadnych okolností týkať otázok zmeny základnej orientácie. Tá je daná naším členstvom v EÚ a členstvom v NATO. Zahraničnú politiku v uplynulom roku charakterizovala dôslednosť, vyváženosť a stabilita. Nová vláda sa v nej upriamila a upriamila v nej pozornosť na posilnenie ekonomického rozmeru zahraničnej politiky a diplomacie, na aktívne pôsobenie Slovenska v juhovýchodnej Európe smerom na východ od našich hraníc, na dôslednú európsku politiku v oblasti ľudských práv, osobných slobôd vrátane práv osôb patriacich k menšinám, na podporu efektívneho multilateralizmu, posilnenie susedskej spolupráce a činnosti Vyšehradskej štvorky, kde od júla minulého roku zastávame post predsedníckej krajiny, na lepšie nastavenie mechanizmu spolupráce s našimi krajanmi v zahraničí, na podporu rozvojovej spolupráce a v neposlednom rade na zefektívnenie samotnej zahraničnej služby. V roku 2006 sme začali aj s prípravou zákona o zahraničnej službe, čo je téma, pri riešení ktorej budete mať aj vy, práve poslanci Národnej rady Slovenskej republiky, nezastupiteľné miesto. Slovenská republika bola aktívna aj pri plnení prioritných úloh, ktoré sa týkali všetkých krajín Európskej únie a NATO a týchto dvoch zoskupení pri riešení problémov týchto dvoch zoskupení. Mám na mysli najmä diskusiu k ďalšiemu rozširovaniu Únie, k prijímaniu Ústavnej zmluvy či k transformácii Severoatlantickej aliancie. Pri všetkých debatách na tieto témy som bol presvedčený, že aj naďalej bude slovenský hlas zreteľný, jasný a počuteľný. Tým, že sa naša republika stala voleným členom Bezpečnostnej rady OSN, tieto aktuálne priority sa v minulom roku na politických fórach maximálne prelínali a koncentrovali do jedného veľkého úsilia. Jedným z jeho vrcholov bolo aj naše februárové predsedníctvo v Bezpečnostnej rade OSN, kde sme veľmi kvalitne, aktívne, ale aj substantívne nastolili celý rad tém, ktoré sú významným prínosom k činnosti Bezpečnostnej rady a posúvajú ďalej aj celkovú prácu OSN. Počas nášho mesačného pôsobenia na tomto poste sme boli schopní vynegociovať štyri rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN, predložiť mandát misie na Haiti, v Kongu a vo Východnom Timore, autorizovať vyslanie síl Africkej únie do Somálska. Predovšetkým však príprava a vedenie tematickej diskusie k reforme bezpečnostného sektora a verejnej diskusie zameranej na problematiku nešírenia zbraní hromadného ničenia potvrdilo naše renomé zodpovedného profesionálneho partnera, ktorý pôsobí aktívne, primerane a vyvážene. Sú to pritom hodnotenia našich partnerov. K naplneniu úloh zahraničnej politiky v roku 2006 viedlo viacero ciest. Tie naše však boli určované geopolitickými a inštitucionálnymi súradnicami, v rámci ktorých sme vyvíjali svoje aktivity. Preto keď hovorím o našom pôsobení smerom napríklad k Bielorusku alebo k Ukrajine, mám na mysli aktívnu účasť Slovenska na formovaní východnej politiky takej Európskej únie ENP, ako aj Severoatlantickej aliancie. Politika Slovenskej republiky voči Bielorusku pokračovala v dvoch základných líniách: v obmedzených kontaktoch s vládou a v podpore občianskej spoločnosti, demokratických síl a v ich úsilí o dodržiavanie ľudských a politických práv. V tom vidíme vyváženosť politiky Slovenska voči Bielorusku, ktoré je, mimochodom, v plnom súlade s obmedzeniami Rady EÚ z roku 1997. Ja som zdôraznil otázku Bieloruska, pretože tá je dneska svojím spôsobom opäť citlivá. Ako viete, došlo tam k určitým udalostiam cez tento víkend a my ako ministerstvo zahraničných vecí sme aj v tomto duchu na tieto udalosti reagovali. Záujmom Slovenska je tiež euro-atlantická orientácia Ukrajiny. Je to, pochopiteľne, v prvom rade rozhodnutie našich ukrajinských partnerov, obyvateľov a občanov Ukrajiny, ale my chceme pôsobiť, pokiaľ je to ich vôľa, na to, aby sme pomáhali pri rozvoji spolupráce s EÚ a NATO. Uznanie Slovenska za pôsobenie na Ukrajine sa materializovalo okrem iného v rozhodnutí Aliancie z konca minulého roku o tom, že Veľvyslanectvo Slovenskej republiky v Kyjeve bude od 1. januára, čo sa stalo, na dva roky plniť funkciu kontaktného Veľvyslanectva NATO pre Ukrajinu. V európskych politikách, pokiaľ ide o východnú dimenziu, Slovensko aj v rámci Vyšehradskej štvorky veľmi aktívne pracovalo a spolu s partnermi V 4 sme pripravili niekoľko námetov, či už politických, ale aj substantívnych, na to, ako pomôcť pri rozvoji spolupráce EÚ s krajinami na východ od našej hranice a pomoc pri vypracovávaní novej politiky susedstva, ktorú si zobralo za svoju práve nemecké predsedníctvo Európskej únie. Na tomto budeme pracovať ďalej aj počas nadchádzajúceho stretnutia ministrov zahraničných vecí Európskej únie v neformálnom formáte v nemeckých Brémach koncom tohto mesiaca, vlastne koncom tohto týždňa. Takže pochopiteľne, že Slovenská republika aktívne pôsobila aj v európskych politikách, pokiaľ ide o rozvoj Európskej únie, či už ide o podporu vytvorenia novej energetickej politiky EÚ alebo implementácie Lisabonskej stratégie. Slovensko podporovalo a naďalej podporuje aj pokračovanie ratifikácie Zmluvy o Ústave pre Európu. V priebehu roku 2006 rozhodlo päť členských štátov EÚ o liberalizácii prístupu na ich pracovné trhy pre občanov Slovenska, na druhej strane však ostáva ešte sedem krajín, ktoré naďalej uplatňujú vlastnú reštriktívnu legislatívu v tejto oblasti a my vždycky tieto otázky zdvíhame pri našich rokovaniach s partnermi. K úspechom môžem s potešením zaradiť dosiahnutie odsúhlasenia termínu rozšírenia schengenského priestoru aj pre Slovensko do konca roku 2007. Nová vláda deklarovala v roku 2006 aj svoj konzistentný záujem o vstup krajiny do eurozóny k 1. 1. 2009. V pôsobení EÚ navonok sa Slovensko aktívne zasadzovalo za pokračovanie procesu rozširovania Únie, stabilizačného asociačného procesu a posilňovanie európskej susedskej politiky so zameraním na východnú Európu. Podporné stanoviská v rámci EÚ dopĺňalo Slovensko aj bilaterálnymi konkrétnymi krokmi v pomoci príslušným krajinám. Podobne ako v prípade EÚ, aj členstvo v Severoatlantickej aliancii ponúklo Slovensku možnosti na aktívnu účasť na tvarovaní medzinárodnej politiky a bezpečnostného prostredia. V roku 2006, ktorý bol pre Alianciu rokom samitovým, sme sa aktívne zapojili do prípravy Ríšskeho samitu, jeho iniciatív, dokumentov a záverov, ktorých hlavným cieľom a zmyslom bolo dosiahnuť zásadný pokrok pri transformácii Aliancie, pretože nám záleží na zlepšení schopnosti na to pružne reagovať, na zmeny v bezpečnostnom prostredí vo svete. Severoatlantická aliancia ostáva pre Slovensko hlavným garantom bezpečnosti euro-atlantického priestoru. Samozrejme, najviditeľnejšou, hoci zďaleka nie jedinou stránkou činnosti Aliancie sú jej vojenské operácie a misie. Slovensko sa zúčastnilo na štyroch operáciách v misiách NATO, AISA v Afganistane, výcviková misia NATO v Iraku, KFOR v Kosove a NATO Headquarters Sarajevo v Bosne a Hercegovine. Integrálnou súčasťou pôsobenia našich vojakov a vôbec operácia misií NATO je nielen zaisťovanie bezpečnostného prostredia, ale aj širšie pôsobenie v záujme stabilizácie a rekonštrukcie danej krajiny, budovania jej bezpečnostnej kapacity a podobné úlohy. Z iných výsledkov nášho pôsobenia chcem zdôrazniť našu podporu pre to, aby niektoré krajiny západného Balkánu dostali možnosť vstúpiť do programu Partnerstvo pre mier. Išlo o pozvánku pre Srbsko, Čiernu Horu a Bosnu a Hercegovinu. Slovensko sa aktívne zapájalo do medzinárodných misií a operácií nielen pod vedením NATO, ale aj OSN, EÚ a tzv. koaličných síl. Rozhodnutie vlády Slovenska o koordinovanom rozfázovanom stiahnutí vojakov z Iraku do konca februára tohto roku prijali partneri s pochopením. Spojenci, ako aj afganská vláda prijali a uvítali aj rozhodnutie vlády o presune našej kombinovanej ženijnej jednotky z Kábulu do Kandaháru, ktoré sa tiež pripravovalo ešte počas minulého roku. Keď hovorím o ďalších prioritných oblastiach nášho záujmu, nemôžem opomenúť vytvorenie mechanizmu priamej rozvojovej pomoci v rámci oficiálnej rozvojovej pomoci a toto zaujíma aj našich partnerov. Aktuálny plán rozvojovej pomoci Slovenska obsahuje dve programové krajiny Srbsko a Čiernu Horu, trinásť projektových krajín Afganistan, Albánsko, Bosnu a Hercegovinu, ale aj krajiny strednej Ázie a Afriky a jednu pilotnú krajinu Kambodžu. Do Fondu Bratislava – Belehrad vláda Slovenska vyčlenila prostredníctvom národných programov Oficiálne rozvojové pomoci 217 242-tisíc korún. Podporu získalo 65 projektov, z ktorých niektoré spolufinancujú aj naše spriaznené vlády, ako je kanadská a rakúska. V roku 2006 efektívne fungoval aj model prepojenia zahraničnej služby aj mimovládneho sektora, založený na korektnej komunikácii a nezriedka aj na komplementárnych aktivitách. Podrobne som sa nezastavoval na našich bilaterálnych vzťahoch, to je všetko uvedené v materiáloch. Ešte raz chcem zdôrazniť, že pre nás prioritami sú naše bilaterálne vzťahy so susednými krajinami, sú to potom vzťahy so štátmi Európskej únie a štátmi NATO, kde chcem zdôrazniť pokračujúci záujem a podporu nášho strategického spojenectva so Spojenými štátmi severoamerickými. Ďakujem vám za pozornosť.