M. Drobný, poslanec: (2001-12-06):
dovoľte mi, aby som v kontexte predkladania zákona o rozpočte na rok 2002 pripomenul situáciu, ktorá bola mnou prednesená nedávno v Poznani na Donau sympóziu a musel som kritizovať sám seba, pretože keď som tu vystupoval na obhajobu pôdohospodárstva a pána ministra Koncoša, vtedy bola situácia komplexne iná. Dotýka sa to dvoch rezortov a ich rozpočtových kapitol, rezortu pôdohospodárstva a rezortu zdravotníctva. Pretože vtedy som obhajoval pred autoritami Európskej únie pána ministra pôdohospodárstva Koncoša v tom zmysle, že nás nespravodlivo zhodnotili ako krajinu, ktorá je riziková z hľadiska rezistentných prionov, pretože to nebolo dokázané. Ale medzitým, ako dobre viete, sú štyri kravy 100-percentne divé alebo pozitívne a tri kravy sú veľmi pravdepodobne pozitívne. To znamená, žijeme v prostredí rezistentných prionov a každé naše zlyhávanie možno je na úkor týchto prionov, pretože oni bežia dlho ako choroba latentná, o ktorej skutočne ani nositeľ nevie, že tak to beží. Mnohé zlyhania, krátke zlyhania pamäti sú také, ktoré sú z latentnej formy prionózy. Predniesol som takýto príbeh: na sklonku jari a leta minulého roku ochoreli dvaja muži v Stredoslovenskom kraji. Jeden mal 49 rokov, ochorel v Martine a druhý mal necelých 30 rokov a ochorel 60 km na juh od Martina. Obidvaja ochoreli diferentne, zdanlivo odlišne. Ten jeden mal dajaké problémy z krčnej chrbtice, ktoré sa potom sanovali a bolo dobre, ale neskôr pokračoval v tom, že mal výpady pamäti na priestor a čas, ktoré predtým neboli obvyklé. Ale ten druhý ochorel generalizovanou bolesťou kĺbov, svalov, kostí a trpel neustále a čím ďalej tým viacej a intenzívnejšie. Bežné lieky proti bolestiam nezaberali. To trvalo dovtedy, dokiaľ sa neskončila Národná rada, ja som dostal týchto pacientov na konzultáciu a začal som proces diagnostiky spongioformnej encefalopatitídy, pretože obidvaja mi pripadali veľmi suspektní. Vyžadovalo sa - pani ministerka, bude treba počúvať - vyžadovalo sa okamžité vyšetrenie pomocou magnetickej rezonancie, ale obidvaja pacienti čakali, ten náš čakal 6 mesiacov a ten južný čakal 3 mesiace, pretože na strednom Slovensku je takáto čakacia lehota, 6 až 8 mesiacov, ak máte veľkú protekciu tak 3 týždne, ale to sú, páni, latencie, ktoré už potom sa výrazne negatívne podpíšu pod osud pacienta. Ale možno v týchto prípadoch nie, pretože to sú všetko smrteľné choroby, ale podpíšu sa negatívne pod to, že ja potom epidemiologicky nevidím súvis, odkiaľ sa to začalo, kam to išlo a čo to vlastne robilo. A to je na poznanie tejto choroby a týchto chorôb rozhodujúce, pretože kontakty s ľuďmi, ktorí dostali za to Nobelovu cenu, nám jasne hovoria, Gajdúšek geniálnym spôsobom vyriešil curu v Novej Guinei, to je jeden variant Kreutzfeld-Jakobovej smrteľnej choroby, pretože presne vedel, aká forma a odhalil to tak, aká je forma kanibalizmu, ktorá vedie k infekcii. Lebo my stále a minister Koncoš hovorí, páni, veď nikto nedokázal prenos, áno, pretože prenos tejto choroby z človeka na človeka alebo zo zvieraťa na človeka je taký zakódovaný a utajený, že naozaj nevieme povedať, kedy vlastne ten prenos nastáva. A treba si uvedomiť, páni, že ani lekári nevedia, že chronické interakcie nákazlivých elementov a živého organizmu človeka nám stierajú inkubačnú dobu a my naozaj nevieme, kedy to bolo a koľkokrát bol ten kontakt, a preto nevieme povedať, čo vlastne je, aké spôsoby prenosu sú tu. Musíme to odhaliť a niekto musí dostať Nobelovu cenu zrejme, keď to odhalí a povie, páni, takto sa to stáva. Ale tí naši pacienti, obidvaja mali veľmi zaujímavé údaje. Ten prvý, náš trpel návykom konzumovať trikrát až štyrikrát týždenne držkovú polievku s celou rodinou. Ten druhý, ktorý bol 60 km na juh od nás, to bol beefeather. To bol človek, ktorý pojedal bifteky štyrikrát týždenne a medzitým mal hovädziu polievku a varené mäso z hovädzej polievky jedol. Ja mu to nevyčítam, samozrejme, bol to jeho zvyk, a tak si udržoval aj telesnú kondíciu, ale, bohužiaľ, musíme konštatovať, nechceme povedať, že to bola etiológia, že to bola príčina tých chorôb, konštatujem to, povedal som to vo Veľkej Británii, páni, veď to je jednoznačné, veď to boli tí naši pacienti s novou formou, ktorých u nás zomrelo 102. Takže, berte si to do úvahy a prosím vás, spamätajte sa. Ale ja som im povedal, páni, ale my sme u vás v roku 1986 boli a povedali sme, páni, ale asi tí vaši začínajúci pacienti majú súvis s tými kravami. Vy ste povedali, ale to nie. Nebrali do úvahy, až sa im to rozpadlo na epidémiu, ktorá predstavuje dnes 102 pacientov dokázane chorých z divých kráv a ďalších, ktorých nepoznajú, ktorých je, neviem koľko, možno trikrát toľko, ktorých nepoznali a ktorí vytvárali celú skupinu a zhluk epidemických súvislostí. Páni, keď som videl, ako Angličania riešili potom v nasledujúcich rokoch túto epidémiu, musím povedať, že riešili ju ako nepripravení, neprospektívne mysliaci. Založili prvú kliniku s 30 posteľami, vybavili ju kompletne všetkými zariadeniami, magnetickou rezonanciou, elektroencefalografickým laboratóriom, biochemickým komplikovaným laboratóriom a o päť rokov zistili, že im to nestačí a musia robiť druhú kliniku. A boli vedľa seba dve kliniky. A vtedy som im povedal, to ste nemohli spraviť jednu jedinú veľkú. No ale keď sme to robili na pochode. Páni, na pochode to robí taký múdry národ, ako ste vy? Však ste to mali robiť prospektívne. Preto vyzývam, že aj my musíme prospektívne túto situáciu doplánovať a riešiť. A poviem vám prečo. Pretože obidvaja tí pacienti zomreli, ten pacient zomrel u nás po 12 mesiacoch a 28 dňoch trápenia, ale on bol v bezvedomí, takže jeho trápenie nebolo veľké, ale rodinné trápenie bolo veľké. A ten druhý okrem posledného mesiaca utrpenia pretrpel chorobu v bolestiach, a to bolo enormné utrpenie, pretože posledné dva mesiace vedomia pred smrťou si jasne uvedomil, že z toho návrat nie je, a to bolo jeho najväčšie utrpenie, ani nie bolesti, ako keď mi povedal, ale ja viem, že z tohto ma nedostanete, ja som sa tváril ako herec, ako pán Kňažko ako Jarjabek, ale asi som to zle hral, pretože on mi vyčítal dakde v očiach, že naozaj z toho nie je východisko, len smrť. Takto sa pozerali Angličania do očí 102 pacientom. Takto sa my budeme pozerať do očí, neviem koľkých pacientov. Ale ja tým nestraším, ja len konštatujem. Keď sme začali písať knihu o AIDS v roku 1983 a povedali sme, páni, je 8 nakazených homosexuálov, ale čo keď o 10 rokov budú milióny, dnes ich je 45 miliónov a 20 miliónov zomrelo. Ja si myslím, že to bolo prospektívne myslenie, ktorému som ani sám neveril, že, páni, a čo keď sa to rozrastie na pandémiu. Takéto sú chronické interakcie vírusov, infekčných proteínov a ľudského organizmu. Nemôžete predvídať, ako to dopadne, ale nemôžete to nebrať na zreteľ. To treba zobrať na zreteľ a povedať si, páni, na to musíme byť pripravení, ale prospektívne, nie potom, keď budeme šliapať po mŕtvolách, a potom sa budeme rozhodovať, kde a čo spravíme, to je neskoro. Potom urobíte veľa chýb, potom vydáte peniaze, no Angličanom na tom nezáležalo, vydali peniaze na dve kliniky, oni majú rezervy, ale Slovenská republika nemá ani na jednu a ja si myslím, že musí vybaviť tie kliniky, ktoré tu sú, a to sa týka toho rozpočtu. Keď sme obidvoch vyšetrovali, tak ten južný, ktorý bol mladší, mal na magnetickej rezonancii špecifické znaky, ktoré stačia na to, aby som povedal, páni, to je vysoko pravdepodobný nový variant Kreutzfeld-Jakobov. Ten druhý, keďže to bol klasický variant, mal klasické znaky na elektroencefalografii. Takže boli jednoznační, ale ten druhý južný nebol pitvaný, čo je zasa slovenská rarita, pretože pitvanosť u nás je katastrofálne malá. Nebol pitvaný a nemáme dôkaz histologický a histochemický, že naozaj to bol Kreutzfeld-Jakobov variant. Teda z vedeckého hľadiska nemôžem s tým vystúpiť a povedať, áno, bolo to ono, ale keď som ukázal MUDr. Willovi MRI snímky, povedal mi, to sa nedá nič robiť, to je ono. A kde máš histológiu? No histológiu nemám. Ako to, že nemáš histológiu? No, pretože u nás sme v prapôvodne pospolnej spoločnosti, u nás sa nepitve. A to ste si ako spravili? No to je tak, náš zákon proste neprinúti ľudí, aby si dali pitvať svojich príbuzných. Keď povedia, že nie, tak sa nepitve. A takto sme dopadli. Teraz rozmýšľam, pani ministerka, v kapitolách rozpočtu pre zdravotníctvo nieto nikde na to, aby sme mohli povedať, že región stredného Slovenska nebude čakať šesť až osem mesiacov na vyšetrenie MRI, pretože jeden stroj, ktorý je v Banskej Bystrici, naozaj nestačí a nemôže urobiť to, čo potrebujeme. Veď v akútnych prípadoch potrebujeme diagnostiku za tri hodiny, aj MRI za tri hodiny. Sú akútni do troch, štyroch týždňov. A chronickí, prosím, neskôr, ale to je len jedna choroba. Na MRI vyšetrenie čakajú ďalšie choroby nervového systému, mozgu a miechy a iných orgánov, a teda skutočne pacient alebo občan Stredoslovenského kraja je chudák. Ak si zoberieme, že máme jeden stroj na 1,3 mil. ľudí Stredoslovenského kraja, dva stroje na neviem koľko miliónov ľudí Východoslovenského kraja a štyri stroje na 2,5 milióna Západoslovákov, tak musíte uznať sama, že sme diskriminovaní, akoby sme nepatrili k vám. To za Husáka sa hovorilo, keď išiel nad stredným Slovenskom a videl tam svetlá z helikoptéry, hovoril, prosím vás, to sme kde. Nad stredným Slovenskom. A to tu ešte žijú ľudia? Takže Husák sa takto tváril k tomuto regiónu. Ale ja si myslím, že táto vláda to nebude tak robiť, pretože mnohí z vás pochádzajú odtiaľ. Ja sa teraz dotknem toho, čo chcem práve pri tomto vystúpení povedať. Bolo by potrebné nutne vybaviť a dať kapitolu rozpočtovú na vybavenie Martinskej fakultnej nemocnice, ktorá robí prionózy od roku 1969 a má skúsenosti, na to, aby sa to mohlo včas diagnostikovať a rozhodnúť o tom, kde a ako to bude ošetrované a ako to bude liečené a zároveň aj v spolupráci s inými pracoviskami v Slovenskej republike určil, odkiaľ epidemiologicky daný pacient pochádza a aké má genetické pozadie. Preto navrhujem, aby z kapitoly Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky v časti Výdavky kapitoly a Všeobecnej pokladničnej správy na programy a programovo nealokované výdavky, a to z položky poradové číslo i), bod programu 01 M 01 názov programu Program produkcie a komplexného využitia plazmy sa vysunuli prostriedky 50 mil. Sk a z položky číslo d) kód 01 K názov programu Národný program prevencie rakoviny hrubého čreva a konečníka v sume 10 mil. Sk a presunuli sa, účelovo viazali úhrnne v sume 60 mil. Sk pre Martinskú fakultnú nemocnicu na zakúpenie magnetickej rezonancie pre potreby celej Slovenskej republiky na diagnostiku práve tohto ochorenia, ale aj iných ochorení. Ale hlavne, aby to slúžilo menovite pre Stredoslovenský kraj. To zdôvodnenie som vám povedal. Čakacia lehota 6 až 8 mesiacov, to je neprípustné a okrem toho je to špecificky jediné vyšetrenie, ktoré nám klinicky bez invázie, bez invázijného zákroku povie, je to choroba nový variant CJCH. To keď nám povie, tak môžeme presne vedieť, odkiaľ ten pacient chodí. Ten južný pacient je povážlivo blízko od toho miesta, kde sa vyskytovali kravy pozitívne na rezistentné priony. Prakticky možno povedať, to nikto teraz nedokáže, že produkty z týchto kráv sa dostali práve tam, kde on bol. Ďalší pozmeňujúci návrh, ktorý navrhujem, z kapitoly Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky v časti Výdavky kapitoly a Všeobecnej pokladničnej správy na programy Program prevencie a rakoviny hrubého čreva a konečníka v sume 5 mil. Sk presunúť a účelovo viazať na zakúpenie EEG prístrojov v Martinskej fakultnej nemocnici na diagnostiku klasickej formy Kreutzfeld-Jakobovej choroby. Aby som vám povedal, čo to vlastne je. Počas posledných troch rokov sme ošetrovali 33 pacientov na túto chorobu, 33 pacientov na túto chorobu. Páni, to je incidencia 5 na jeden milión, zatiaľ čo kultúrny svet má jeden na jeden milión. To je už také alarmujúce číslo, že tu už iné ani nemožno hovoriť, len, páni, to už treba hasičov zobrať, ktorí to vedia hasiť. S týmto keď vystúpime s kolegyňou Mitrovou na svetových kongresoch, nám hovoria, to snáď nie je možné. My sa bojíme AIDS, ale nás kosí Creutzfeld-Jakobova choroba. A nemáme špecificky orientované klinické pracovisko vybavené technikou, ktorú na to treba. Ak sa nám to ešte viac rozšíri, páni, tak neviem, čo budeme s tým robiť. Uvedomte si, že počas kolonizácie valašskej a rusínskej naše oblasti boli osídlené ľuďmi, ktorí mali vysoký stupeň indridingu, teda konsagvinných kontaktov a prenosov dispozície tejto choroby. Sú to dva kodóny génovej knihy, Kodón A 200 K a Kodón 129 metionin - metionin. Všetci naši pacienti väčšinou tieto kodóny majú. To, samozrejme, vedci nepripúšťajú, že by súhra genetickej dispozície a infekčného prionu bola asi tou súhrou, ktorá to robí, pretože to musíme dokázať. To zatiaľ presne dokázané nie je. Ale dá sa predpokladať s vysokou pravdepodobnosťou, že to je tak, že to sú tieto dva faktory, ktoré zapríčiňujú našu hustotu ochorenia. Naša hustota ochorenia je taká, že keď to prednášame na svetových fórach, všetci sa strasú a hovoria, páni, veď vy máte toto dominantný problém, ktorý máte v zdravotníctve. My hovoríme, nie, my máme dominantný kardiovaskulárny problém, onkologické problémy a tie riešime. Ale páni, tá položka, z ktorej zobral onkologické vyšetrenia konečníka a hrubého čreva, tá je dokonale vybavená na mnohých miestach, to mi kolega Finďo povedal. Sú pracoviská, ktoré majú špičkové zariadenia a potrebujú len dovybaviť, aby boli dokonalé a aby stačili na to riešenie rakoviny konečníka a hrubého čreva. Už nepotrebujú zariaďovať v iných nemocniciach tieto veci a z tejto položky som si dovolil zobrať. Takisto z položky na výrobu plazmy a plazmových výrobkov. Páni, Imuna Michaľany, bohužiaľ, už zomrela a neexistuje. Kto nám tento program zabezpečí? Tam je plánovaný istý obnos peňazí, to je obnos peňazí, ktorý je vo vzduchu, ktorý nemá asi realizáciu. Tak som si ho dovolil presunúť na položku, o ktorej hovorím. A ešte raz zdôrazňujem, keď sme písali knihu o pomalých vírusových nákazách, bolo na svete osem homosexuálnych AIDS pozitívnych pacientov a odvtedy je ich 45 miliónov a 20 miliónov mŕtvych. Nechcime, aby sme na Slovensku urobili cintorín z Kreutzfeld-Jakobovej choroby, pretože Gajduškovi sa podarilo likvidovať a eradikovať kúru epidemiologickými zásahmi, nie liekmi. Ale nielen to, my sme u posledného pacienta použili nové molekuly bežných liekov, antimalariká a jeho priebeh mal iný priebeh ako normálny spontánny neliečený pacient, neliečený týmito molekulami. Takže ja si myslím, že existujú molekuly, ktoré máme v našom registri liekov, ktoré budú účinné a budú predlžovať život týchto pacientov. Ak to neurobíme, tak tomuto parlamentu to naši ľudia nezabudnú, pretože je to vec, ktorú musí riešiť tento parlament. Bez prostriedkov nemôžeme takéto triviálne veci riešiť, bez prostriedkov nemožno zbaviť tento národ kliatby, ktorú si nahonobil nesprávnym formovaním génovej knihy počas stáročí, alebo, ktorú možno niektoré kmene, ktoré prechádzali týmto územím a zvalcovali našu populáciu, a potom králi museli hľadať dakde inde osídlenie a zavolali sem valachov a Rusínov a urobili nám takúto medvediu službu. Páni, naša povinnosť je vyriešiť to a riešiť pomocou prostriedkov, ktoré som, pani ministerka, povedal. Ďakujem za priaznivé odozvy a za podporu mojich dvoch návrhov. (Potlesk.)