M. Drobný, poslanec: (2001-12-12):
M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pán poslanec Húska. A. M. Húska, poslanec: Ďakujem. Každopádne podporujem závery pána poslanca Kandráča. Myslím si, že tento zákon je nie dostatočný, je neúplný a predovšetkým vnáša znova do normatívnej polohy večný spor o tom, do akej miery vo vnútri vysokých škôl funguje určitý stupeň vnútornej demokracie a vnútornej lokálnej iniciatívy. Ten trvalý zápas o to, ako ozubadliť fakulty a dostať ich pod centrálne rektorské rozhodovanie, je zápas, ktorý nesvedčí o tom, že je vôbec zvládnutá myšlienka a filozofia rozhodovania na vysokých školách. Vysoké školy samy nemôžu inak postupovať ako tak, že vlastne uvoľnia priestor pre fakulty, aby sa mohli rozvíjať a preukázať sa navonok. Upozorňujem, že dokonca všetky hry, na ktorých sa pán minister s príslovečnou horlivosťou zúčastňoval, o rôznych potrebách zobjektívnenia pomocou akreditačných komisií, sa stali obyčajnými tieňohrami na to, aby sa zdokumentovali tzv. príslušné kvality fakúlt a míňala sa inteligenčná energia na nepríslušné veci. Nie je to vôbec riešením, nie je pokrokom vysokých škôl. Pán minister, vediete práve vysoké školy k úpadku. (Zaznel zvuk časomiery.) M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pán poslanec Benčat, nech sa páči. J. Benčat, poslanec: Ďakujem za slovo. Pán predsedajúci, pán minister, kolegyne, kolegovia, ja si myslím, že na prvé čítanie tu už pomerne detailne rozvádzame mnohé veci, ktoré by aj nemuseli byť tu spomínané. Ide tu hlavne o filozofiu zákona. Tak ako tu bolo povedané predrečníkom, ja si myslím, že ak tá filozofia – a zdá sa, že sa nedá zmeniť tými pozmeňujúcimi návrhmi – sa nedá zmeniť, tak prečo by sme sa tu mali trápiť ďalej, ďalšie a ďalšie obdobie s týmto zákonom, a ako bolo povedané, skúsme ho vrátiť na dopracovanie, alebo teda vytvoriť nejakú normu, ktorá bude možnože už až v ďalšom volebnom období fungovať. Čo mi prekáža okrem tých legislatívnych nedostatkov, je tá nešťastná spomínaná právna subjektivita fakúlt, že sa odoberá. Robil som dekana od roku 1994 do 1999 na jednej, teda na Žilinskej univerzite, na Stavebnej fakulte, a viem dobre, s čím všetkým sa dekan stretne pri svojej praktickej činnosti, a viem veľmi dobre, aké problémy tá fakulta má. Neviem si dobre predstaviť, ako by sa takéto činnosti dali riadiť centrálne rektorom, a pokiaľ by dekani a celý ten tím vedenia fakulty pracoval len formálne za nejakú možnože väčšiu odmenu, ale bez váhy výkonnej, legislatívnej atď., tá práca bude formálna. Myslím si, že okrem toho, čo tu hovorím o fakultách, treba do tohto zákona zakomponovať výraznejšou mierou zavádzanie informačných technológií. Slovensko ako také absolútne zaostáva za krajinami V 4 a takisto zaostáva za krajinami Európy v tomto smere. Prosím aj túto vec zohľadniť v budúcnosti. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pani poslankyňa Aibeková. M. Aibeková, poslankyňa: Ďakujem pekne. Chcem podporiť vystúpenie pána poslanca Kandráča, ktorý vie, o čom hovorí v tej jeho časti, kde hovoril predovšetkým o tom, že zlá filozofia návrhu zákona sa nedá pozmeňujúcimi návrhmi napraviť. A v tomto prípade ide skutočne o jeden základný problém, a nie je to problém, o ktorom hovorí len opozícia, ale hovorí o nej odborná verejnosť z vysokých škôl. Táto diskusia sa vedie pomerne dlho a myslím si, že odborníci, ktorí sa vo svojej každodennej praxi stretávajú s problémami riadenia jednotlivých vysokých škôl, jasne argumentujú proti tejto filozofii, ktorú predkladá pán minister. Naozaj zlý návrh zákona sa nedá zmeniť pozmeňujúcimi návrhmi. Stretávame sa s tým v parlamente pomerne často. Spomeňte si, koľko návrhov vracala prezidentská kancelária, koľko návrhov sa muselo okamžite novelizovať. Bolo to pred pár dňami pri prijímaní daňových návrhov zákona. Navyše veľmi dobre vieme a každodenne zažívame tú skutočnosť, že jednoducho aj kvalitné a kvalifikované opozičné návrhy nie sú schvaľované. Dokonca sa stretávame aj s tým, že opozičný návrh je ukradnutý koaličným poslancom a prezentovaný potom ako návrh koaličného poslanca. Mne sa toto stalo pri predkladaní mojich návrhov k štátnemu rozpočtu. S veľkým prekvapením zisťujem, že moje návrhy mi boli ukradnuté poslancami, ktorí sa touto problematikou ani nezaoberajú. Jednoducho preto, že nemôže minister zdravotníctva zniesť, že nejaká opozičná poslankyňa má pravdu a že za jej návrh treba hlasovať, tak si ho rýchle osvojí koaličný poslanec. Takže do takejto roviny sme sa dostali v tomto parlamente. A preto vás aj ja chcem, pán minister, požiadať, aby ste radšej tento návrh zákona stiahli a pripravili nový. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pán poslanec Šťastný, nech sa páči. P. Šťastný, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Chcel by som podporiť ešte raz tvrdenie pána poslanca Kandráča o tom, že nevieme tento taký potrebný zákon skutočne pozmeňujúcimi návrhmi zlepšiť do tej miery, aby bol akceptovateľný. Sú niektoré veci, ktoré možno pozmeňujúcim návrhom zmeniť, keď sa dohodne o tom, že nebude platiť jeden paragraf, prosím, to je, myslím si, vec, ktorú je možné takto ošetriť. Ale ak si zoberieme napríklad zmenu právnej subjektivity, to bude taký reťazec zmien v tých ostatných, v postavení senátov a v ďalších veciach, ktoré v zákone sú zakotvené v súvislosti s činnosťou fakúlt, že jednoducho bude potrebné meniť celý zákon. A tam sa ja osobne domnievam, že je zbytočné, aby sme takto komplikovali. Ide o zákon, ktorý bude v podstate platiť v budúcnosti, aj jeho účinnosť. Ja si myslím, že aj keby sme ho prijali, tak bude s účinnosťou od 1. septembra pravdepodobne. Nie skôr. Možnože by bola aj chyba, keby to bolo skôr, že by bol prijatý, pretože idú voľby akademických funkcionárov a sú rozbehnuté v takej miere, aspoň „kortešačky“, že pravdepodobne by bolo potrebné, aby boli ešte podľa starého zákona, lebo začínajú veľmi intenzívne intrigy na vysokých školách, na fakultách v súvislosti s týmito voľbami. Ja osobne ponúkam aj pánovi ministrovi spoluprácu v tom, že pokiaľ bude treba dopracovať, skutočne dopracovať ten zákon, že budeme nápomocní, lebo toto nie je riešenie, a ak to má byť zákon pre budúcnosť a bude sa v budúcnosti realizovať podľa neho rozvoj vysokých škôl, tak potom treba ho zastaviť a radšej teraz prijať takéto rozhodnutie, ako potom novelizovať niečo, čo bude veľmi ťažko. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. V rozprave budeme pokračovať vystúpením pána poslanca Osuského. Pán kolega, nech sa páči, máte slovo.