T. Galbavý, poslanec: (2009-06-30):
Krátka rekapitulácia. Tento zákon sa pokúša riešiť financovanie verejnoprávnych médií prostredníctvom zmlúv medzi štátom a verejnoprávnymi vysielateľmi v zastúpení, zastupovať bude ministerstvo kultúry štát, verejnoprávnych vysielateľov generálni riaditelia. Čiže tento návrh zákona sa pokúša riešiť financovanie programov vo verejnom záujme, financovanie účelových, investičných projektov a tiež financovanie zahraničného vysielania Slovenského rozhlasu. Poslednou ambíciou, ktorú tu už spomínal pán poslanec Abrhan, je upraviť v tomto zákone podmienky, aby verejnoprávna televízia si mohla čerpať úver z komerčných bánk. Pán minister vo svojom poslednom vystúpení povedal, že tento cieľ chcel presadiť predovšetkým na to, aby Slovenská televízia mohla vykryť deficit z tzv. kontokorentného účtu, ktorý je spôsobený nezaplatenými faktúrami za služby, ktoré poskytujú verejnoprávne médiá. Dámy a páni, faktom je, že Slovenská televízia a Slovenský rozhlas sú dlhodobo podfinancované. Na tom sa určite všetci zhodneme. Tento stav ich núti k úsporným opatreniam, ktoré sú niekedy neúnosné a ohrozujú ich schopnosť poskytovať verejnosti naozaj kvalitnú službu, ohrozujú schopnosť poskytovať verejnú službu v súlade so zákonom, hlavne preto, že verejnoprávne médiá nemajú dostatok peňazí. Vidíme to najmä v prípade STV, bohužiaľ, centrom pozornosti bude Slovenská televízia, a nie Slovenský rozhlas, pretože na Slovenskú televíziu sa kladú iné kritériá. Slovenská televízia vysiela momentálne na troch kanáloch. Prvý je určený širokej verejnosti. V podstate ide o pokus konkurovať aspoň ako-tak ostatným komerčným televíziám. Treba ale povedať, dámy a páni, že ide o pokus neúspešný. Dvojka je určená menšinovému žánru. Je zameraná pre náročnejšieho diváka. Môžeme tam vidieť veľa kvalitných, hodnotných filmov, dobrý šport, ale stále to nie úroveň, ktorú by sme si želali a ktorú máme možnosť my Slováci sledovať vo verejnoprávnej televízii v susedných Čechách. Tretí kanál, dámy a páni, je jednoducho unikát. V podstate nevedno, na čo vlastne slúži, keďže skutočné športové lahôdky obvykle vysiela súbežne s druhým kanálom. Osobitnou kapitolou je každoročne sa zvyšujúci podiel repríz. Reprízujú sa zábavné programy, reprízujú sa dokumentárne programy. Vrchol všetkého je reprízovanie minuloročnej olympiády v Pekingu na Trojke STV. To len dokresľuje biedny výsledok celého pokusu o spustenie tretieho športového kanála. V tejto situácii priam tragikomicky pôsobia správy o tom, že sa pripravuje spustenie ďalšieho okruhu, štvrtého kanála, Slovenskú televíziu zaväzuje zákon k spusteniu štvrtého kanála. Ale ešte predtým sa spustí tzv. piaty kanál, ktorý bude zabezpečovať vysielanie pre krajanov v zahraničí. Tento úbohý stav sa odráža aj v postavení, ktoré verejnoprávne médiá v očiach verejnosti. Opäť budem hovoriť o STV, ktorá je viac v centre pozornosti. Počet divákov pomaly, ale isto klesá. Napr. spravodajstvo, ktoré by malo byť výkladnou skriňou verejnoprávnych televízií, jeho sledovanosť predbehli obidve komerčné médiá. Ctené kolegyne, kolegovia, už dávno všetci vieme, že verejnoprávne médiá, najmä Slovenská televízia je v kríze, v programovej, ekonomickej a personálnej. Práve návrh pána ministra kultúry Marka Maďariča, tento zákon sa pokúša riešiť ekonomickú, finančnú stránku verejnoprávnych médií. Priznám sa, že možno návrh zákon prinesie verejnoprávnym médiám viac peňazí na ich prežitie, ale cena, ktorú za to budú musieť zaplatiť, však bude príliš vysoká, bude ich to stáť nezávislosť. Financovanie verejnoprávnych médií prostredníctvom zmluvy so štátom a verejnoprávnymi vysielateľmi je spôsob nestabilný, ktorý nedokáže zabezpečiť dostatok financií a garantovať dostatok financií pre verejnoprávne médiá. A pri fakte, že o skutočnom objeme peňazí, ktoré médiá dostanú, sa bude rozhodovať každoročne, teda rozhlas a STV nebudú mať žiadnu garanciu, že peniaze naozaj dostanú a koľko ich bude, jednoducho preto, pretože návrh zákona neobsahuje žiadne ustanovenia o tom, že STV a SRo majú na peniaze od štátu právny nárok, neexistujú žiadne ustanovenia, ktoré by umožnili verejnoprávnym médiám tieto peniaze na základe zákona vymáhať. Prirovnal by som to k situácii, ktorú popisuje Hašek v Švejkovi, podľa príkazu a predpisov majú vojaci pri transporte na front dostať v istej stanici 20 dkg syra, lenže syr nie je, takže, „drahí vojaci, ráčte si dať na večeru papier, na ktorom je napísané, že máte dostať syr“. Vážené kolegyne, kolegovia, musím konštatovať, že jedinou garanciou, že STV a SRo dostanú peniaze, je ich postoj práve k vládnucej moci. A pri tejto príležitosti musím povedať a zagratulovať pánovi ministrovi, že táto legislatíva sa dostane do histórie slovenského právneho systému, tento zákon sa bude volať Maďaričov zákon. Bude postavený na filozofii, kde výška objemu peňazí, ktoré ministerstvo kultúry uvoľní, bude priamo úmerná hĺbke predklonu, v akom prídu riaditelia STV a SRo na ministerstvo, najlepším generálnym riaditeľom bude riaditeľ bez chrbtovej kosti, pretože jeho úklon bude bezpečne najhlbší, čo môže znamenať najväčší prínos z pohľadu finančného. Vážený pán minister, budem úprimný. Ja ani poslanecký klub SDKÚ – DS nemôže podporiť tento návrh zákona, napriek tomu, že som si plne vedomý, že verejnoprávna televízia a Slovenský rozhlas potrebujú peniaze ako soľ, jednoducho na to, aby mohli poskytovať kvalitnú verejnú službu, aby mohli poskytovať program, za ktorý si už dnes ľudia musia platiť. Nemôžem tento zákon podporiť aj napriek tomu, že ste tvrdili, aj v dôvodovej správe uvádzate, že takýto systém financovania už funguje v iných európskych krajinách. No fakt je taký, že funguje, ale je postavený na iných princípoch. Je tam v zákone garantovaná nezávislosť a peniaze pre verejnoprávne médiá. Existuje v krajinách, kde politici otvorene nehovoria o tom, že chcú, aby členovia rád reprezentovali ich názory, v krajinách, kde demokracia a politická kultúra má hlbšie korene. Musím povedať, že ide o návrh, ktorý bude mať ďalekosiahle a dlhodobé následky takého charakteru, ako si možno len ťažko predstaviť. Pán minister, som si plne vedomý, že ani jedna politická garnitúra, to platí aj pre naše obdobie vládnutia, nevyriešila dostatočne financovanie verejnoprávnych médií. Klasické platenie koncesionárskych poplatkov sa ukázalo ako nefunkčné, zastarané, ktoré nedokáže zagarantovať toľko peňazí pre verejnoprávne médiá, aby mali zmysel, aby ich ľudia mohli sledovať. Preto prijmite aj týmto spôsobom pozvánku za okrúhly stôl. V septembri SDKÚ – DS sa pokúsi presadiť v parlamente opäť systémové riešenie financovania verejnoprávnych médií. Navrhujeme zrušenie koncesionárskych poplatkov, a nie tak, ako nás obviňujete, že platenie zo štátneho rozpočtu automaticky znamená závislosť od politikov, nie, v žiadnom prípade nie, chceme zaviesť taký mechanizmus, ktorý bude hovoriť o koeficiente, valorizačnom koeficiente, systém, aby nie poslanci rozhodovali každoročne o výške peňazí pre verejnoprávne médiá, ale aby to už bolo zakomponované automaticky v štátnom rozpočte. Takýto systém bude spravodlivý, bohatí budú sa solidarizovať s chudobnými, bude spravodlivý a konformný pre všetkých. Znovu opakujem, prijmite túto ponuku, takýto návrh zákona v žiadnom prípade nemôžeme podporiť už zo spomínaných dôvodov. Ďakujem pekne.