Kaliňák, Robert, podpredseda vlády a minister vnútra SR (2016-04-26):
Ponúkol som, ponúkol som pani Malinovej, že keď má záujem a má pocit, že sme povedali, nie že čo nebola pravda, môže dať návrh na súd, na civilný, a môžem sa s ňou na tom civilnom súde stretnúť. Žiadnu žiadosť o ospravedlnenie, ani toto som nikdy voči mojej osobe nedostal. A tým poviem všetko. A som prvý, ktorý súhlasil s tým, že nemala byť čo stíhaná sedem rokov. Ale polícia sa tomu prípadu nevenovala sedem rokov. To si len vy myslíte presne z toho, že presne ako pán Matovič povie, to vy máte na starosti, to vy ste urobili ten prípad Hedviga. Nie. Hedviga bola uzavretá 26. alebo 15., pardon, 25. augusta sa to stalo, 15. septembra 2006 bol prípad uzavretý zo strany polície. O tri dni na to, čo bol prípad uzavretý. A vy všetci žijete z novinových článkov v tom, že prípad uzavretý nebol, že bez rozhodnutia orgánu, bol prípad uzavretý vyšetrovateľom. Bol uzavretý. Jediný rozdiel bol v tom, že tá trojdňová lehota plynula na odvolanie. Ale uzavretý bol prípad. A my sme na výzvu vtedajšej opozície reagovali. Šťastne, nešťastne, o tom sa môžeme kľudne baviť a diskutovať na inom fóre. Ale pravda je, že som nikdy nesúhlasil s tým, aby toto stíhanie prebiehalo sedem rokov, pretože to je nezmyslom pri takej závažnosti, ktorá sa stala. A preto sme mohli teraz postúpiť ten spis aj na dokončenie do Maďarska. To len tak, keď sa bavíme o Hedvige. Čo sa týka, teda, samozrejme, poďme ďalej. Poďme k morálnemu etalónu, ktorý tu vystúpil a ktorý má najväčšiu odvahu a vždy odhodlane bojoval proti korupcii, pán poslanec Lipšic. Pán poslanec Lipšic je jediný minister spravodlivosti, podľa mňa v Európe, v Južnej Amerike, neviem, ktorý bol na svojej funkcii a udržal si ju vďaka korupcii. Vďaka kupovaniu poslancov. Druhému najväčšiemu škandálu, ktorý po voľbe generálneho prokurátora európska politika mala. (Potlesk v sále.) Vtedy nezvolával výbory, vtedy nezvolával mimoriadne výbory, vtedy nezvolával osobitné komisie, tlačové konferencie, že to sa musí riešiť, že on musí vystúpiť z tejto vlády. Ale pohodlne, pohodlne ostal na svojom kresle podporovaný kúpenými poslancami. Dokonca, a to mu ide ku cti, s odstupom desiatich rokov, s odstupom desiatich rokov uznal, že to bola chyba. A práve toto priznanie z neho robí človeka, ktorý nie je rovný. Pretože priznal, že vedel, a napriek tomu, že vedel o korupcii a kupovaní poslancov, ostal ministrom spravodlivosti, ktorý mal byť zárukou vyšetrovania korupcie. Ako chcete mať garanciu vyšetrovania korupcie, okrem toho, že má krásne slová a nádherné americké gestá a všetky tieto veci, od človeka, ktorý vedome ostal ministrom spravodlivosti zato, že boli kupovaní poslanci? Akú hodnotu môže mať jeho slovo?! Akú hodnotu? Iba to, že sedí rovno vedľa daňového podvodníka. (Smiech a potlesk v sále.) To je jedno. A toto sú ľudia, ktorí nám budú hovoriť o boji s korupciou?! Toto sú ľudia, ktorí nám budú rozprávať o tom, akým spôsobom to v tomto štáte má vyzerať? Tak to teda určite nie. Hovoriť to môžu, ale dovoľte, že to nemusím počúvať. Lebo na to nie je najmenší dôvod. Vaše slovo nemá vôbec žiadnu váhu. Mohli ste sa spamätať druhýkrát. Kauza Branisko. Koľko tlačových konferencií, výborov a invazívnych úkonov, o ktorých vy hovoríte, ste vykonali v kauze Branisko u vášho koaličného partnera, kde odišli stovky miliónov, stovky miliónov? Nič. Ticho. Žiadna tlačovka. Len takzvané myknutie plecami. To je jedno z gest, ktoré používal veľmi často na tlačovej konferencii, keď sa ho pýtali na kauzy svojich koaličných partnerov. Myknutie plecom. Kauza vláčiky. Nikdy historicky na Slovensku nebola – a pre tých nových poslancov to hovorím, aby vedeli – preukázateľnejšia korupcia ako v tomto prípade, pretože jeden z poslancov hnutia pána vtedajšieho ministra spravodlivosti napísal list, napísal list svojmu predsedovi strany. Jedno, kto vyhrá tú súťaž, úplatok pre stranu bude rovnaký. Je to tak? Namiesto slova „úplatok“ tam bolo „pozadie pre stranu“. To znamená, evidentne celá vtedajšia vláda nielenže fungovala na kupovaných poslancoch, teda to bola tá druhá, ale tá predtým, písomne si vymieňali, že je jedno, kto vyhrá ten tender, úplatok pre stranu bude rovnaký. A čo s tým urobil pán Lipšic? Mal tlačovú konferenciu? Mal nejaký invazívny úkon alebo nejakým spôsobom reagoval na to v novinách? Nepamätám si, nepamätám si. A chce nám kázať o vyšetrovaní káuz, že ho to naozaj seriózne zaujíma? Ale toto boli stomiliónové kauzy, pán Lipšic. Stomiliónové. Keby 30 rokov vládol SMER, tak vás nedobehneme, ani keby sme išli oproti. (Smiech a potlesk v sále.) Budova daňového úradu, ktorá bola prenajatá priamo krajskému šéfovi koaličnej strany. Povedzte mi, milí zástupcovia strany Slobody a Solidarity, kto z vás vtedy urobil tlačovku? Kto z vás vtedy bol za tým pultom a rozprával o prepojeniach? (Reakcia z pléna.) To ani nebolo veľmi potrebné šetriť, pán poslanec, to úplne bolo vidieť na prvýkrát, to bolo priznané. Ale koľko tlačoviek pán poslanec Lipšic v tej veci urobil? Ako zareagoval? Ako bojoval s korupciou v tom čase, kedy dostal daňový úrad, prenajatý nevýhodne, práve predseda kraja jeho koaličného partnera? Opätovne nič a hlboké mlčanie. Vy chcete hovoriť niečo o odvahe? O druhých? Tam ste mali prejaviť svoju občianskosť, v čase, keď ste boli pri moci, pán Lipšic, vtedy, keď ste boli pri moci, vtedy ste mohli prejaviť svoju občiansku statočnosť. A vtedy ste ju neprejavili a to je fakt. A preto vaše slová nemajú váhu, a preto sa nečudujem, že vás niektorí ľudia proste nemajú záujem počúvať. Načo? To je zbytočné, lebo vieme, že to sú prázdne slová, sú to prázdne slová a prázdne gestá. Sitká. Takisto som nevidel žiadnu tlačovku. (Reakcia z pléna.) Vy ste vzniesli obvinenie? (Reakcia z pléna.) Vy ste vzniesli obvinenie, sa pýtam? No tak vidíte... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)