Pčolinská, Adriana, poslankyňa NR SR (2017-12-07):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte mi, aby som sa v stručnosti a v krátkosti vyjadrovala k niektorým zásadným veciam, ktoré rezonujú v návrhu štátneho rozpočtu na rok 2018, a síce konkrétne ku kapitole školstvo, ako aj ku celkovému financovaniu školstva na Slovensku. Niekoľko momentov tu už bolo spomenutých, čiže aspoň okrajovo a potom to, čo považujem ja osobne za prioritné. Už veľakrát vrátane poslednej tlačovej konferencie, ktorá bola, myslím, pred dvoma dňami, sme ako hnutie, a teda aj ja osobne, uviedli, že k predmetnému návrhu zákona o rozpočte máme niekoľko výhrad a máme za to, že všetko sa začína a končí, povedané ľudovo, pri peniazoch. Bolo povedané, že učiteľom budú zvýšené platy od januára 2018 vo výške 6 percent. Aká je realita? Vieme, že platy sa zvyšovať k tomuto termínu nebudú. V tejto súvislosti mi nedá nepripomenúť pani ministerke školstva, ako aj celej tejto vláde, že si v oblasti školstva neplní takpovediac svoje domáce úlohy, ktoré si stanovila vo svojom vládnom programe, podľa ktorého, citujem, vláda „konštatuje, že súčasný stav slovenského školstva, a to tak regionálneho, ako aj vysokého, považuje za veľkú výzvu. Zlepšenie tohto stavu si vyžaduje zásadné vnútorné aj vonkajšie systémové zmeny a vláda je odhodlaná ich pripraviť a začať neodkladne uskutočňovať.“ V návrhu ďalej sa uvádza, že návrh týchto zmien sformuje vláda do konca roku 2016 v Národnom programe rozvoja výchovy a vzdelávania, ktorý bude obsahovať aj dlhodobú koncepciu obsahu výchovy a vzdelávania a bude pokrývať v desaťročnom výhľade dlhodobé zámery a ciele Slovenskej republiky v oblasti výchovy a vzdelávania od predprimárneho vzdelávania cez primárne, sekundárne a, samozrejme, až po vysokoškolské vzdelávanie, ako aj ďalšie vzdelávanie „s cieľom osobného rozvoja a získania relevantných vedomostí a zručností, ktoré sú potrebné pre úspešné uplatnenie absolventov na trhu práce“. Všetci vieme už k dnešnému dňu dávno, že žiadny národný program rozvoja výchovy a vzdelávania sa dnes neuskutočňuje alebo teda neexistuje, pretože vypracovaný predmetný návrh pani ministerka takpovediac hodila do skartovačky. Čiže ide sa po starom. Ďalej citujem, že „vláda zabezpečí výrazné zvýšenie verejnej investície do školstva spojené so zásadnými vnútornými zmenami systému školstva. Zvýšenie zdrojov do školstva je o to naliehavejšie, že doterajší stav, ako to opakovane zdôrazňujú aj významné medzinárodné inštitúcie, ako napr. OECD alebo Európska komisia, vykazuje z hľadiska medzinárodných porovnaní jednoznačné črty nedostatočného financovania. Nedostatočné financovanie sa v prvom rade prejavuje v nízkom platovom ohodnotení učiteľov,“ čiže opäť to tu máme, „a to nielen v porovnaní s inými krajinami, ale aj vo vzťahu k iným vysokoškolsky vzdelaným občanom Slovenskej republiky. Táto skutočnosť má priamy a prioritný negatívny dopad na kvalitu školstva.“ Koniec citátu. Čiže keď si položíme otázku, aká je realita toho školstva, pretože asi cez túto optiku je potom najlepšie hodnotiť to, či je tento rezort dostatočne financovaný alebo podfinancovaný a podobne. Čiže aká je realita? Študentom chýbajú učebnice, deti so zdravotným, ťažkým zdravotným postihnutím, prípadne žiaci alebo deti, ktoré trpia nejakou formou poruchy učenia a správania, tak trpia tým, že majú nedostatok asistentov na školách. Vysokoškolskí pedagógovia sa s prehľadom skladajú na toaletný papier. Stav budov škôl je katastrofálny, to isté platí aj o vysokoškolských internátoch. Najlepší žiaci odchádzajú študovať častokrát, naozaj častokrát, na zahraničné vysoké školy a potom sa im už nechce vrátiť na Slovensko, pretože častokrát tá úroveň štúdia na vysokých školách je taká, aká je. A je dokázané, dnes už vieme, máme na to podklady, že výkonnostná úroveň našich žiakov – napr. v matematickej, prírodovednej alebo čitateľskej gramotnosti – klesá, rovnako ako aj ich nejaká sebadôvera vo vlastné schopnosti. Toto všetko uvádzam preto, lebo všetci vidíme, že súčasná vláda ani po vyše dvoch rokoch svojho fungovania neprináša nové systémové riešenia, ktoré by napĺňali ich strategické ciele, ktoré si stanovili. Dokonca v návrhu štátneho rozpočtu na rok 2018 znižuje výdavky na oblasť školstva a vôbec nepočíta s reformou školstva, tak ako si to predsavzala vo svojom programovom vyhlásení. Vzhľadom na to, že od finálneho termínu, kedy mala byť predložená reforma školstva, už uplynul nejaký ten čas, tak sa môžme legitímne spýtať, že dokedy na ňu budeme čakať. Ďalšou oblasťou, ktorá nie je podľa môjho názoru dostatočne riešená, je oblasť výdavkov určených na opravu, údržbu a riešenie bežných a havarijných stavov budov. Ich stav je neuspokojivý a nedostatok finančných prostriedkov môže priniesť zdravie ohrozujúce situácie, ktoré školy nedokážu riešiť zo svojich normatívnych prostriedkov. Zlý stav je aj v študentských domovoch vysokých škôl, ktorý je v mnohých prípadoch havarijný taktiež. Čiže opäť sa naskytá otázka, či naozaj čakáme na to, že tam dôjde k nejakej nešťastnej udalosti a potom začneme tieto problémy riešiť, keď už bude takpovediac neskoro. Výška finančných prostriedkov na rekonštrukciu ubytovacích zariadení vysokých škôl má taktiež vplyv na atraktívnosť vysokoškolského priestoru. Neinvestovanie do tejto infraštruktúry znamená vytváranie neatraktívnych podmienok na štúdium v Slovenskej republike, čo môže viesť k obmedzeniu ich prevádzky a v konečnom dôsledku aj k zníženiu dostupnosti vzdelania. Aj napriek zvýšeniu celkových výdavkov štátneho rozpočtu o 32 mil. eur, to znamená o 15,7 %, na oblasť vedy a výskumu nie je podľa môjho názoru zabezpečená optimálna výška finančných prostriedkov, čo znemožňuje zapojenie sa do pripravených medzinárodných dlhodobých a krátkodobých projektov, ako aj odliv mozgov z titulu nevytvorenia potrebných podmienok na iné pôsobiská, zánik domácich vedeckých kolektívov, naruší sa personálna a technická infraštruktúra, čo ide ruka v ruke s týmto, a výskumu a jej využívanie. Čiže môžme povedať, že, povedané ľudovo, na jednej strane, áno, do rozpočtu nám príde viacej prostriedkov zo Slovenskej republiky, ale zase nejaká časť je odčerpaná kvôli eurofondom a vo finále rozpočet rezortu školstva medziročne klesá takmer o 70 mil. eur, je to 69,8 milióna. Čiže, vážený pán minister, uviedla som niekoľko oblastí, v ktorých je pripravený návrh štátneho rozpočtu v kapitole Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky podľa môjho názoru, ale taktiež podľa názoru mojich kolegov pedagógov neakceptovateľný. Preto sa nemôžem s ním stotožniť, čo sa týka tejto kapitoly školstva, a zahlasovať za jeho schválenie. Ja, ako aj moji kolegovia z hnutia podporujeme oprávnené požiadavky zamestnancov v školstve, vede a výskume, a preto vás žiadame, aby ste sa im podľa možnosti venovali v oveľa väčšej miere a vyšli im v oveľa väčšej miere v ústrety. Ďakujem za pozornosť.