Osuský, Peter, poslanec NR SR (2012-05-16):
Ďakujem za slovo, pán predseda. Mám taký pocit, že sa v tejto snemovni rozmáha taká trošku zlá vlastnosť, ktorá sa prejavuje v istej nečestnosti zdôvodňovania. S obľubou, keď chceme niečo utopiť, tak prehlásime, že to nebolo vopred dohodnuté. To platilo i koalično-opozične, i intraopozične, prípadne intrakoalične. A ja vám poviem príklad. Dnes tu vystúpil s návrhom kolega Vážny. Ja som si ten návrh vypočul. Miestoprísažne môžem povedať, že kolega Vážny so mnou o tom návrhu nediskutoval. Ale po úvahe nad vypočutým som sa rozhodol, že na rozdiel od bežnej tradície tohto parlamentu, kde opozícia nepodporuje návrhy koalície, som ten návrh bez predchádzajúcej diskusie a bez toho, aby ma kolega Vážny poprosil o podporu, jednoducho podporil. Pretože mi zdravý rozum povedal, že návrh kolegu Vážneho je dobrý návrh. S dovolením, preto považujem za farizejstvo, ak sa budeme pri návrhu zákona, na ktorého odpoveď je len áno alebo nie, žiadna iná alternatíva tam neexistuje, vyhovárať, že predtým nebol predložený na diskusiu. Veľká väčšina zákonov nie je predtým predkladaná na diskusiu. A parlament od slova parlo, parlare znamená miesto, kde sa hovorí. To znamená, diskusia celkom oprávnene a rozumne môže začať predložením návrhu do parlamentu. Kolega Vážny predložil návrh, ja som ho podporil, a ak budem cítiť potrebu, vystúpim, „parlare“ v parlamente na tému malé elektrárne, ale jednoducho nepoviem, že to utopím preto, lebo to so mnou predtým neprediskutoval. Na tento návrh môžme mať jasne a oprávnene názor áno alebo nie. A môžme mať na to svoje argumenty, ale keď to nechceme, tak mu do toho môžme primiešať všetko: účasť na schôdzach, zastúpenie regiónov, menšinové názory. Viete, cesta k tomu, aby tu boli zastúpené i menšinové názory, nie je v počte. Ak by sme sa rozhodli, že hranicou pre vstup do parlamentu bude 10 % a bude tu 1 000 miest, tak vás ubezpečujem, že 9,5-percentný názor tu nezaznie ani pri tisícoch poslancoch. Takže cesta k menšinovým názorom pre kolegu právnika Gála je tá, že sa parlament dohodne na trojpercentnej hranici pre vstup do parlamentu alebo na jednopercentnej, ako má Knesset. Takže nezavádzať a neodvádzať silou-mocou pseudoargumentmi od témy. Pokiaľ ide o tie ďalšie argumenty, opäť to, koľko je kde Bratislavčanov a Nebratislavčanov, rozhodujú voliči. Podobne ako Luciu Nicholsonovú i mňa sem dostali preferenčné hlasy. A som nepochybne presvedčený, že prišli i z Košíc, Liptovského Mikuláša či Levoče. Pri jednovolebnom obvode je toto princíp zastúpenia a je na každej strane, aby sa rozhodla, ako regionálne pestrú kandidátku predloží, a na voličovi je, aby si vybral z tejto pestro predloženej kandidátky. Ak by strana predložila neregionálnu kandidátku, riskuje, že jej to veľmi nepomôže a volič jej to spočíta. Takže nechcime robiť prácu za voliča zase odbočujúcimi návrhmi od témy. Téma je počet poslancov. Zhodou okolností som i druhé obdobie poslancom Bratislavy-Starého Mesta. V minulom období sa poslanecký zbor, vtedy čítajúci 37 poslancov, rozhodol, že počet poslancov Bratislavy-Starého Mesta zníži na 17. Toto rozhodnutie nemá obdoby na Slovensku. Znížili sme počet poslancov na 17 a môžem vám povedať, že to znamená okrem iného úsporu, okrem iného to znamená to, že v neľahkej situácii, a to sa iste netýka len našej mestskej časti, ale týka sa to možno zastupiteľstiev celého Slovenska, je i to úspora. Nevyplácajú sa odmeny poslancom, pretože sa i týmto spôsobom šetrí. A musím vám povedať, že pri práci akéhokoľvek poslaneckého zboru okrem aktivity účasti, neúčasti, mlčania a neaktivity je dôležité isté kritické množstvo poslancov. To kritické množstvo by malo byť reálne také, aby nebola vážne ohrozená funkčnosť tých grémií. Iste, pripusťme, že keby mal mať náš zastupiteľský zbor 50 poslancov, ako to tu bolo porovnávané medzi Luxemburskom atď., tak je možné, že by obsadenie výboru a účasť na výboroch a možnosť zastupovať názor bola kriticky obmedzená podkritickým množstvom poslancov. Nedomnievam sa, že 100 poslancov znamená prekročenie podkritickej hranice. Nemyslím si, že tento parlament bude horší, keď bude mať 100 poslancov. Iste by som sa priečil návrhu na 50 poslancov. A, samozrejme, nedá sa robiť, a to tu už zaznelo a s tým sa stotožňujem, matematická úmera. 80 miliónov Nemcov má len štyrikrát väčší počet poslancov, zhruba povedané, možno 4,3-krát, ako 5 miliónov Slovákov. Nemyslím si, že sú Nemci podreprezentovaní v inštitúcii, ktorá reprezentuje každého Nemca, teda ktorá je reprezentovaná v pomere 1 : 16, na rozdiel od Slovenska, kde je to 1 : 4. Teda majú Nemci štyrikrát horšie pomerné zastúpenie ako my, no nemyslím si, že by im to škodilo. Ten argument s luxemburským zastupiteľstvom je nepochybne oprávnený. Ešte raz musím povedať, že sa domnievam, že 100 poslancov neznamená podkritické množstvo. Samozrejme, znamená to isté ohrozenie tej 50-ky. Znamená to, že si ľudia budú menej istí svojím kreslom tuná. Hovorím to ja, ktorý sa sem dostal vďaka preferenčným hlasom a ktorý si rozhodne prijatím návrhu o 100 poslancoch nezlepšuje svoju pozíciu. Napriek tomu zaň budem hlasovať, presne tak ako v Starom Meste, kde som tým takisto ohrozil svoju pozíciu. Že ma ľudia napriek tomu zvolili – stalo sa. Ale ťažko ma niekto bude podozrievať z populizmu v tom, že si znižujem vlastnú nádej na zvolenie do parlamentu. Tak sa nad sebou zamyslime. A ak pán predseda SMER-u a premiér Fico povedal, že je to téma, o ktorej sa dá uvažovať, tak potlesk, ktorý dostávajú z vašich radov opačné návrhy, je, priatelia zo SMER-u, vypískaním názoru vášho predsedu a predsedu vlády. To si hádam uvedomujete. Netvrdím, ako to tu zaznelo, že budete bezpodmienečne ako ovečky hlasovať podľa vôle svojho predsedu, ale v tomto prípade idete ako barani proti jeho názoru. Tak si, samozrejme, ten potlesk zvážte. Ja sa domnievam, že tá úvaha je možná, je namieste a že sa prijatím tohto návrhu a jeho posunutím do ďalšieho parlamentného postupu otvára presne možnosť k tomu, po čom voláte – k diskusii. A ak sa o tom bude diskutovať, lebo teraz je čas na diskusiu, tak si myslím, že urobíme vklad tomu, že akceptujeme hlas takmer milióna ľudí, ktorí išli dať podpis za túto alternatívu. Znova, ako som už povedal vo faktickej poznámke, nie som z tých, ktorý bezpodmienečne a slepo ctí hlas väčšiny. On ten milión ani nie je väčšina. A viem, a zaznelo to tu, že to môžu byť ich hlasy zo závisti. Tej zlej vlastnosti, neviem, či len Slovákov, som presvedčený, že všetkých závistlivých ľudí na svete. Ale toto nie je čistý populizmus. Tak ako nebolo čistým populizmom zavedenie alebo návrh na zavedenie škodoviek. Ja sám chodím do parlamentu trolejbusom a nemyslím si, že mi padá koruna z hlavy. A Staromešťania ma vidia, ako chodím po uliciach peši, nemám auto. Ale chcem tým povedať len toľko, že tak ako v tomto parlamente sú ľudia, ktorí si svoje tlačené noviny môžu kúpiť, tak 30-tisíc je len 30-tisíc, ale aj miliarda eur sa skladá len z jednej miliardy jednoeuroviek. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)