Csicsai, Gabriel, poslanec NR SR (2014-05-28):
Dobrý deň prajem, vážené dámy a páni, vážená pani podpredsedníčka, no a máme tu znovu jeden nezmysel a nehovorím to, pán kolega, ako vám osobne, len mrzí ma, že ste sa podujali k takejto veci. Neviem, iste si pamätáte, že celá záležitosť sa začala vlastne zhruba pred rokom, keď ministerstvo prinieslo na stôl prvýkrát návrh zákona ohľadom tých psov, no a vyvolalo úplne búrlivú nieže diskusiu, ale protesty. Boli tu psičkári, jedno s druhým, no a horko ťažko, neviem, či parlament, ale vaša strana, skrátka zabránilo sa tomu, aby ten zákon sa prijal. Zhruba niekoľko mesiacov na to znova prišiel návrh zákona, ktorý tiež ako zase riešil psov a zase to, chvalabohu, neprešlo a myslím si, že ministerstvu je vrcholne trápne, aj pánovi ministrovi, čo aj celkom chápem, no a teraz si myslím, že natlačilo niektorému z vás, tak, tak no smola, no, musíte to uniesť. Takže veškerá kritika padne na vašu hlavu a predpokladám, že nie je to váš výmysel alebo vaša práca. Ani som veľmi nechcel vystúpiť, ale jednoducho nedá mi to. Skrátka zásadná filozofia tu je, polovička bodov je úplný nezmysel a polovička bodov je tak, ako mŕtvemu bozk. Nemá to žiadne opodstatnenie celej veci. Totižto zásadná filozofia vychádza z toho, že existuje zlý pes a dobrý pes. Proste celú ťarchu, celé bremeno chovania alebo chovu psov sa snaží vkladať na bedrá úbohých štvornohých nemých miláčikov, resp. nie sú nemí, ale, ale na tých miláčikov, ale zase nechce sa pochopiť, že za psa jednak je zodpovedný a je ten pes, aký je, môže človek, človek a majiteľ. To je základná filozofia, nemáme sa o čom baviť a dokonca celkom som aj privítal, keď som uvidel v legislatíve pripravovaný zákon ohľadom trestnoprávnej zodpovednosti majiteľov a nedá mi to, ale musím to povedať, že my sme s kolegom Hrnčiarom, sme to asi pred pol rokom predložili tam, samozrejme to bolo zotreté. Čo mi nevadí, ale chvalabohu, niekto sa vzchopil a povedal, že nie je to až také predsa len zlé, takže poviem vám tu z tohto miesta, keď to príde, ja to podporím. Napriek všetkému podporím, keď bude brať, bude braná trestnoprávna zodpovednosť pre majiteľa. Lebo toto je jediné riešenie. Tento zákon je, hovorím, nemá to absolútne žiadnu súvislosť s normálnym chovom psov a veľmi pochybujem, či vôbec to robil nejaký odborník a teraz bez urážky. Je to úplne tendenčné, sú tam také veci, čo s normálnym rozumom nemajú nič spoločného a ešte ďalšia zásadná vec. Ja tiež chápem, že treba urobiť niečo v prospech alebo proti tomu, aby ľudia boli uhryznutí psom. Lenže naivne si myslieť, že hocijaký zákon dokáže zabrániť toho nešťastného psa, aby zahryzol, alebo uhryzol toho človeka. Toto uhryznutie vždy bude. Otázka samozrejme počtu a miery. A tiež rád by som, neviem, či si položil niekto otázku, že prečo ten nešťastný pes niekoho zahryzne? No nie kvôli tomu, že ho to baví, panebože, a čaká za rohom, že no príď a zahryznem, lebo baví ma to. Ale ten pes, keď už vôbec dostane sa k tomu, že niekoho zahryzne, je vystresovaný. To ako malé decko vyložíte, ja neviem, vyhodíte na ulicu a nevie, čo robiť, tri dni už nežral, je naháňaný, celý život bol zvyknutý, dajme tomu, na prostredie rodiny a potom ujde. Drvivá väčšina ako uhryznutí, presne sú to kríženci a presne je tam 50 % krvi. U nemeckého ovčiaka to robili Nemci takéto štatistiky. Kríženec nemeckého ovčiaka s niečím a potom ako len ďalšie plemená, ale skoro v každom prípade je o tom, že ušiel ten pes vystresovaný, zahryzol. Alebo pes bol vychovávaný za účelom nejakých bojových záležitostí alebo úplne ten pes bol pokazený. Tuto som začul kolegov názor, že existujú psy, ktoré ako sú šľachtené na toto. Nehnevajte sa na mňa, to je tak, ako keby ste povedali o ľuďoch, že niektorí ľudia sú geneticky daní, že budú zlí a niektorí ľudia sú predurčení, aby skončili v base. To ste povedali o psoch to isté. To jednoducho nie je to tak. Ďakujem.