J. Šimko, poslanec: (2006-08-03):
Vzhľadom na pokročilý čas, a podobný príspevok tu už zaznel, chcem poukázať len na jeden problém, ktorý mi v programovom vyhlásení chýba. V nadväznosti na to, že bola zrušená základná vojenská služba, že máme profesionálnu armádu, v programovom vyhlásení vlády nenašiel som ani zmienku o tom, ako využiť záujem občanov a bývalých príslušníkov ozbrojených síl aktívne sa zapojiť do činnosti ozbrojených síl Slovenskej republiky. Predpokladám, že koncepcia počtu príslušníkov ozbrojených síl je založená na princípe optimálneho počtu veľkosti armády, ktorá stačí len na plnenie základných úloh. Čo však v prípade potreby nasadenia väčšieho počtu príslušníkov ozbrojených síl v prípade prírodných katastrof alebo obrany objektov dôležitých pre obranu štátu v prípade zhoršenia bezpečnostnej situácie v štáte alebo hrozbe terorizmu. Preto narážam na problematiku budovania záloh. Veď práve zálohy môžu predstavovať aj praktický spôsob, ako šetriť peňaženky daňových poplatníkov. Nato, aby táto problematika bola zachytená aj v programovom vyhlásení vlády, je však dosť aj ďalších dôvodov. Zrušením základnej vojenskej služby, hoci ide o logický a prospešný krok, zrušil sa dôležitý prvok previazanosti ozbrojených síl Slovenskej republiky so spoločnosťou. Škodilo by ozbrojeným silám, keby sa stala uzavretou skupinou profesionálnych vojakov. Tak ako v zdravotníctve pôsobia dobrovoľníci Červeného kríža, vedľa profesionálnych hasičov existujú aj dobrovoľné hasičské zbory v mestách a obciach, tak si myslím, že aj ozbrojené sily potrebujú dobrovoľnú zložku, ktorej príslušníci sa venujú svojmu civilnému zamestnaniu a ako vojaci môžu byť nasadzovaní podľa potreby v situáciách, ktoré som už spomínal. Takisto sa mi zdá, že do budúcnosti pri zohľadnení demografického vývoja a narastajúceho trhu práce sa postupne bude znižovať záujem stať sa profesionálnym vojakom. Preto môže rásť dôležitosť záloh ako zdrojov na doplňovanie profesionálnych jednotiek. Ďalší dôvod. Niektoré odbornosti, ktoré sú viac civilného charakteru, napríklad odbornosť právnická, sa v takej malej profesionálnej armáde, akú má Slovenská republika, nevyplatí vo väčšom prevádzkovať, ale môže vzniknúť potreba nárazovo väčšieho počtu príslušnej profesie. Pre takéto prípady je možné využiť príslušníkov zo záloh dočasne vstúpiť do služobného pomeru profesionálneho vojaka. Treba zároveň aj povedať, že zálohy podporujú u svojich príslušníkov kladné charakterové vlastnosti, ako je vlastenectvo, lojalita ku štátu a národu, schopnosť obetovať sa pre druhých. Veď tieto vlastnosti sú nevyhnutné na fungovanie každej spoločnosti. Možno pár viet, aké výhody by to malo pre zamestnávateľa, ktorý má zamestnancov aj ako príslušníkov záloh ozbrojených síl. U takého zamestnanca je garancia dobrého zdravotného stavu a trestnej bezúhonnosti. Zároveň zamestnávateľ má človeka, ktorý vie prijímať a vydávať pokyny a ktorý je orientovaný na plnenie úloh aj v ťažších a nečakaných situáciách. Príslušnosť k ozbrojeným silám zároveň by garantovala aj určitú morálnu úroveň u zamestnanca. Mať v kolektíve zamestnancov, príslušníka ozbrojených síl je niečo, čím sa môže zamestnávateľ pochváliť a čo môže prispieť k jeho dobrému menu. Chcem povedať, že v demokratických štátoch to nie je nič nové a má to svoju tradíciu. Veď napríklad vo Francúzsku majú od roku 1999 dva druhy záloh – operačné a občianske zálohy. Tieto zálohy sú vytvárané z občanov, ktorí poskytujú svoju spoločenskú pozíciu v prospech vytvárania a udržiavania vzťahu medzi armádou a národom. Sú to hlavne novinári, riaditelia podnikov, profesori, ale aj poslanci. Títo sa dobrovoľne podriaďujú vojenskej autorite. A netreba chodiť učiť sa ani tak ďaleko. V Českej republike tento systém bol už skôr pripravený a uvedený do života. Preto si myslím a považujem problematiku budovania záloh za jednu z úloh, ktorá by mala byť zachytená pre toto volebné obdobie aj v programovom vyhlásení vlády. Ďakujem.