Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR (2013-05-17):
Môžem? (Vystupujúca sa obracia na predsedajúceho schôdzi.) Vážený pán predseda, ešte pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi predložiť krátku novelu zákona o kompenzáciách, v skratke povedané, ktorej hlavným cieľom je odstrániť nerovnaké zaobchádzanie, ktoré myslíme, že je zakotvené v doterajšom zákone 447/2008, teda o peňažných príspevkoch na kompenzácie. Išli sme skutočne v minimalistickej forme. V minimalistickej forme preto, lebo boli sme si vedomí, že ak chceme, aby mal návrh úspech, chceli sme to mať odkonzultované naozaj s ministerstvom. Pozmeňovacie návrhy, ktoré prišli v prvom čítaní, alebo medzi prvým, v druhom čítaní vo výboroch, vo výbore nijakým spôsobom neovplyvňujú to, čo sme chceli predkladať, to, čo sme predložili. Upravujú iba ustanovenie, ktoré sa vlastne našej zmeny ani netýka. Takže s tým nemáme tak isto problém. V skratke by som povedala, že v skutočnosti rodič zdravotne ťažko postihnutého dieťaťa musí oveľa častejšie a pravidelnejšie navštevovať zdravotnícke zariadenie, aj špecializované zariadenia práve v rannom veku, kedy je pravdepodobnosť, že systematickou starostlivosťou a terapiou možno dosiahnuť výrazné zlepšenie zdravotného stavu dieťaťa a zníženie zdravotného postihnutia, z čoho následne môžeme v neskoršom veku očakávať určite nižšie náklady na zdravotnú starostlivosť, nižšie náklady na sociálnu starostlivosť, nižšie náklady na sprievod zdravotne postihnutých v neskoršom veku, určite zlepšenie pracovnej schopnosti a v poslednom rade, v neposlednom rade zníženie požiadaviek na sociálne a iné solidárne dávky. Skutočne, keď sme išli prvýkrát na ministerstvo s týmto návrhom, zostali sme dosť odradení, takže postupne, ako sme si možno tú pozíciu trochu lepšie vydobyli, našli sme aj súhlasné stanoviská nielen ministerstva, ale aj všetkých, ja neviem, relevantných zástupcov, myslím ZMOS, Úniu miest, aj SK8, ktorí nám dali nakoniec kladné stanoviská. Na záver by som možno povedala len dôvody, prečo si myslíme, že aj keď má tento zákon nejaký vplyv na štátny rozpočet, prečo je dôležité prijať ho a takto pomôcť aspoň malej skupine. Hlavný dôvod je hlavne to, že počet prípadov, ktorých by sa navrhovaná úprava dotkla, predstavuje len 0,24% zo všetkých prípadov zdravotne postihnutých. Z čoho ani nie vo všetkých prípadoch by sa požiadavka priznania statusu sprievodcu uplatnila a bola priznaná. Dokopy detí do 6 rokov je zdravotne postihnutých asi 5000. Tým, že existuje v zákone výnimka, ktorá vymedzuje možnosť požiadať o sprievodcu pre deti od nula do troch rokov, tak v tejto vekovej hranici sa nachádza zhruba 400 detí. Takže keď sa to rozloží na celé Slovensko, sami uznáte, že nárok na štátny rozpočet je skutočne veľmi nízky. Druhý dôvod. Pri včasnej a systematickej odbornej pomoci a terapii sa dá očakávať zlepšenie zdravotného stavu a zníženie požiadaviek na pomoc a podporu v neskoršom veku zdravotne postihnutých detí. To znamená, že tie možnože aj čiastočne zvýšené náklady v tomto období môžu priniesť úsporu v nasledujúcom staršom období. A nakoniec posunutie vekovej hranice na nula rokov neznamená automatické priznanie odkázanosti na sprievodcu, ale dáva možnosť túto odkázanosť posudzovať a to opäť. To znamená, že z tých 400 detí sa môže stať, že bude posúdených možno 100, možno 20, možnože všetkých 400. Ale zas, nárokovateľnosť nie je týmto zákonom nijako ustanovená. Bude to opäť posudzované pri sociálnom posudzovaní. Takže poprosila by som vás, aby ste túto novelu, krátku novelu zákona prijali, a budem sa tešiť, že prebehne k tomu aj diskusia. Ďakujem pekne.