Kozelová, Monika, poslankyňa NR SR (2021-06-17):
Vážené dámy, vážení páni, pôvodne som nemala ani nejak v úmysle prihlásiť sa do rozpravy, ale keďže tu načal pán predseda Národnej rady, tak mi nedá nespomenúť tú najväčšiu kauzu, ktorá tadeto prebehla, a bolo by dobré, keby sme si ju pripomenuli. Hovorím teraz o kauze Berniniho busty. Kauza Berniniho busta, spojenia a prepojenia alebo všetko so všetkým a každým a každý s každým súvisí v tejto kauze. Keď po smrti Ernesta Zmetáka rozhodli dediči o odpredaji niekoľkých diel z pozostalosti, nik netušil, čo to vyvolá. Keď sa prevalila kauza okolo busty pápeža, nik netušil, aké spojenia a prepojenia sú za ich predajom. Začiatok celého spletenca začína už pri samotnom výskume. Ten dostala na starosť, nebudem hovoriť plné mená, Zuzana L., pracovníčka Slovenskej národnej galérie. Magistra v tom čase študujúca druhú vysokú školu, Vysokú školu výtvarných umení, Katedra reštaurovania, a jediná študentka, ktorá sa na školu dostala bez talentových skúšok. Po dlhom a podrobnom výskume sa ukázalo, že autorom busty pápeža je Bernini, a týmto smerom sa podľa informácií uberala aj jej správa. Možno už tu si niekto uvedomil, ako sa na tejto správe dá úžasne zarobiť a aj vďaka nekvalifikácii dedičov Ernesta Zmetáka, a rozohralo sa divadlo vo veľkom štýle. Zuzana L. totiž podľa informácií býva v jednom vchode s Mgr. Janou B., v tom čase pracovníčkou sekcie kultúrneho dedičstva Ministerstva kultúry Slovenskej republiky, ktorá okrem iného podpisovala vývoz pamiatok do zahraničia. Možno to je náhoda, ale vyzerá to tak, že keď sa chce, všetko sa dá pospájať. Na to, aby sa rozohrala hra, však bolo treba trochu viac prepojení a kde ich hľadať, ak nie u kamarátok. Tou najlepšou na prepojenie sa určite javila docentka Danica S., vedúca ateliéru reštaurovania maľby na Vysokej škole výtvarných umení. Vráťme sa ale teda k buste. Podľa bežných praktík pri vývoze do zahraničia zasadá komisia na Ministerstve kultúry Slovenskej republiky menovaná ministrom. Ale asi vás neprekvapím, keď poviem, že nezasadala. Tentokrát výnimočne zasadala len na štátnom pamiatkovom úrade. Pochybné? Tak to určite. Presne tak pochybné ako fakt, že sa Berniniho socha v materiáli komisie odrazu prekvalifikovala na dielo podľa Berniniho. Je nad slnko jasnejšie, že o tejto pochybnej komisii a pochybných záveroch musela vedieť aj šéfka pamiatkového úradu Katarína K., spojená je s pochybným zakrývaním škandalózneho súhlasu stavby garáži na severnej terase Bratislavského hradu. Myslím si, že ďalší vývoj už poznáte z médií, tak ja len v skratke ešte, dielo podľa Berniniho sa za zanedbateľnú, veľmi zanedbateľnú čiastku, musím povedať, vydražilo v aukčnej sieni SOGA. Bustu kúpil Clément Guenebeaud, cudzinec žijúci, aká to náhoda, na Slovensku. A kúpil ju za sumu 24-tisíc eur. Podľa dostupných informácií nejde, vôbec nejde o špecialistu na umelecké diela, proste úplne bežný Francúz žijúci na Slovensku. Ten ju vzápätí vydražil cez aukčnú sieň Sotheby´s za 30 miliónov. Hej? Z 24-tisíc na 30 miliónov. Označenie „podľa Berniniho“ znamenalo teda pre rodinu a pre Slovensko rozdiel 29 mil. 960-tisíc eur. Čiže naozaj zanedbateľná čiastka. Ale pre koho ako. Sochu Sotheby´s vydražil Goetheho inštitút. Tam socha teda nakoniec aj skončila, doteraz tam je. Aké prekvapenie, že s Goetheho inštitútom spolupracuje, abrakadabra, pani Danica S., vedúca ateliéru reštaurovania maľby na Vysokej škole výtvarných umení. Prepojenia sedia dokonale. A nakoniec, trošku to skrátim, Zmeták vedel, od koho tú sochu získal, lenže on si to vzal do hrobu. Odborné kruhy upozorňujú na to, že socha bola viac ako pravdepodobne získaná arizáciou židovského majetku počas vojny. Ja pevne verím, že už nič také ako to, že sme prišli o Berniniho sochu, že už nič také nebude. Ďakujem.