J. Baška, poslanec: (2003-07-01):
Dovoľte mi môj príspevok začať citáciou z listu od Erika van der Lindena, veľvyslanca Európskej únie na Slovensku, ktorý poslal predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky pánovi Hrušovskému. Som presvedčený, že väčšina z vás ho pozná, keďže nás chváli za dobrú prácu pri plnení acquis. Citujem. „Vážený pán predseda, píšem Vám ohľadom implementácie acquis v Európskej únii v oblasti telekomunikácií. Sledujúc záväzok zo samitu v Kodani o zabezpečení rozšírenia Európskej únie, medzi iným aj bez prekážok v telekomunikačnom sektore, vítame tieto dôležité rozhodnutia, ktoré nedávno prijala Národná rada Slovenskej republiky.“ A ďalej pokračuje: „Vzhľadom na to, že termín otvorenia telekomunikačného trhu 1. januára 2003 je už minulosťou, potreba dodatkov je dnes naliehavejšia ako predtým a je potešujúce vidieť, že Národná rada si uvedomila túto skutočnosť prijatím v zásade tých istých zmien ako predtým. Prosím, prijmite naše srdečné blahoželanie.“ Toľko z citátu. Vážené dámy, vážení páni, nebudem zbytočne opakovať celú genézu vzniku tohto zákona, hovoril som o nej už minule, všetci ju dobre poznáte. Po neschválení vráteného zákona z dielne ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií sa aj viacerí z poslancov, ktorí nehlasovali za návrh, vyjadrili, že jeho neschválenie je chybou. Za všetkých spomeniem len terajšieho ministra dopravy, pôšt a telekomunikácií pána Prokopoviča. Po nástupe novej vlády Slovenskej republiky sa napriek počiatočným deklaráciám zo strany MDPT nedostala predmetná novela do legislatívneho plánu vlády. Museli ju znova po 6 mesiacoch predložiť sami poslanci ako poslanecký návrh. Európska únia sa snažila komunikovať so Slovenskom problematiku telekomunikácií a tohto dodatku v minulosti radom listov adresovaných tak ministrovi Prokopovičovi ako aj štátnemu tajomníkovi Opaternému, predsedovi hospodárskeho výboru pánovi Rusnákovi a ďalším s cieľom dosiahnuť, aby Slovensko plnilo podmienky vstupu do EÚ aj v tejto oblasti. Žiaľ, všetci menovaní sa nevyjadrovali dosť presvedčivo o potrebe takejto novely. Čo sa týka pripomienok prezidenta, prvé dve pripomienky sú legislatívnotechnického charakteru. Prvá hovorí o nevydaní, verzus nezverejnení všeobecných podmienok na poskytovanie univerzálnej služby. Čiže dominantný operátor vydáva a Telekomunikačný úrad Slovenskej republiky zverejňuje všeobecné podmienky na poskytovanie univerzálnej služby. Druhá hovorí o technických podmienkach prenositeľnosti čísla v referenčnej ponuke, ktoré majú platiť až od 1. januára 2005. Podmienky prenositeľnosti čísla by mohla ponuka obsahovať, ale samotná prenositeľnosť čísla by sa uplatňovala až od 1. januára 2005. Tretia pripomienka, týkajúca sa nákladov na zakúpenie odpočúvacích zariadení, nebola vôbec v nami predloženej predmetnej novele. Dostala sa tam až v legislatívnom procese ako doplňujúci návrh jedného z koaličných poslancov a prešla hlasovaním v parlamente, pretože sa hlasovalo o všetkých pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhoch en block . Pokuty neboli zo strany prezidenta žiadnym spôsobom namietané v tomto prípade. Súhlasím so všetkými pripomienkami prezidenta, tieto pripomienky vôbec neovplyvnia zmeny telekomunikačného zákona, ktoré sa sledujú navrhnutou novelou, to je známy inštitút uvoľneného prístupu k miestnemu vedeniu a posilnenie právomocí Telekomunikačného úradu. Pýtam sa, načo nám je taká telekomunikačná autorita na Slovensku, ktorá nemá dostatočné kompetencie na vykonávanie úloh, na ktoré bola ustanovená aj rozpočtovaná zo štátneho rozpočtu Slovenskej republiky. Od 1. januára 2003 mala byť úplná liberalizácia telekomunikačného prostredia, čiže už 6 mesiacov. Chceme, aby bol Telekomunikačný úrad nečinný ďalšieho pol roka, ďalších 6 mesiacov? Akú odpoveď si vymyslíme a dáme daňovým poplatníkom v tomto prípade? Ten, kto nehlasuje za túto novelu, je proti liberalizácii telekomunikačného prostredia na Slovensku a proti verejnému záujmu a záväzkom slovenského štátu voči Európskej únii, je za predĺženie monopolu súčasného dominantného operátora. Čo sa týka krátkosti platnosti novely telekomunikačného zákona, len na 6 mesiacov, pán Likanen, komisár pre hospodárstvo a informačnú spoločnosť povedal, že v živote človeka je to krátka doba, ale v sektore telekomunikácií a informačných technológií, kde sa všetko dynamicky mení, je to veľmi dlhá doba. Ako príklad uvádzam, že v Českej republike bola prednedávnom predložená novela telekomunikačného zákona týkajúca sa len uvoľneného prístupu k miestnemu vedeniu schválená a prijatá ešte na kratšiu dobu. Prečo na Slovensku takýto záujem nie je? Dovoľte mi tiež v krátkosti reagovať na článok týkajúci sa budúcnosti telekomunikácií na Slovensku, ktorý vyšiel v niektorých slovenských printových médiách v pondelok 30. júna, kde sú niektoré zavádzajúce informácie. Komu na Slovensku záleží na tom, aby aj naďalej pretrvával súčasný stav a súčasné platné znenie telekomunikačného zákona? Už samotná skutočnosť, že článok sa objavil v denníkoch ako platená inzercia, hovorí o tom, že tento záujem tu je. Inak sa nedá ani vysvetliť takáto masívna mediálna kampaň voči tejto novele, ktorá obsiahnutými zmenami podporuje konkurencieschopnosť a prínos zahraničných investícií, takých potrebných pre tento štát, a ktorá napĺňa požiadavky na kandidátske krajiny EÚ, ku ktorým sa Slovensko zaviazalo. Prečo si občania už od 1. januára 2003 nemôžu vybrať iného, lacnejšieho, možno aj kvalitnejšieho operátora. Je to problém deravej legislatívy v znení súčasne platného zákona o telekomunikáciách, ktorý odstraňuje práve diskutovaná novela. Nie je pravdou, že táto novela je narýchlo pripravená, nesystémová, čiastková, bez vyjadrení a stanoviska odborníkov. Táto novela okrem doplnenej časti týkajúcej sa upresnenia prevoľby a voľby operátora a jej zosúladení s legislatívou EÚ sa pripravovala od začiatku minulého roka za účasti a pod gesciou ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií, kde sa podarilo dosiahnuť široký prienik všetkých zúčastnených subjektov na telekomunikačnom trhu, a to tak MDPT, Telekomunikačného úradu Slovenskej republiky ako aj telekomunikačných operátorov. Podkladom pre tento návrh novely zákona o telekomunikáciách boli stanoviská, pripomienky a konzultácie s nasledovnými organizáciami: Telekomunikačný úrad Slovenskej republiky, Slovenské telekomunikácie, Eurotel, Orange, Asociácia telekomunikačných operátorov združujúca prevažnú väčšina alternatívnych operátorov telekomunikačných sietí v SR. Podkladom boli aj závery riešenia výskumného projektu vo Výskumnom ústave spojov Banská Bystrica v roku 2001 s názvom Podpora štátnej telekomunikačnej politiky pri prechode do liberalizovaného prostredia s výhľadom do roku 2005. Špecialisti Výskumného ústavu spojov Banská Bystrica sa na spracovaní návrhu novely podieľali aj v roku 2002 v rámci pokračovania spomenutého výskumného projektu. Čo sa týka prezidentových pripomienok, minulý rok sa týkali pokút dominantnému operátorovi, ktoré sa zdali byť prezidentovi vysoké. Autor článku má mylné informácie, keď hovorí, že pokuta v novele je podstatne menšia ako v novom, pripravovanom zákone o elektronických komunikáciách. Pri pripomienkovaní nového zákona o elektronických komunikáciách sa navrhla cena 20 miliónov Sk. Či v zákone bude pokuta taká alebo onaká, po vstupe do EÚ to môže byť pokuta za zneužívanie postavenia dominantného operátora automaticky až do výšky 10 % z obratu za minulé účtovné obdobie, čo by v prípade súčasného dominantného operátora znamenalo asi 1,8 miliardy korún. Vyplýva to z nariadenia Európskej únie, ktoré má prednosť pred zákonom tej-ktorej krajiny. Z tohto pohľadu diskusia o tom či pokuta bude 20 alebo 50 mil. Sk, je nezmyselná. Čo sa týka cien. Ten, kto do toho vidí, lepšie zistí, že cena za prenajatú poslednú míľu nemôže byť vyššia ako cena za súčasne poskytovanú službu ADSL, kde pri takejto cene sa dajú na obyčajnom dvojdrôte poskytovať aj iné služby s pridanou hodnotou alebo ich kombinácie. Ceny musia ísť zákonite dole. Je pravda, že inštitút uvoľneného prístupu k miestnemu vedeniu je len jedným zo spôsobov ako znížiť ceny pre koncových užívateľov, ale ak tento inštitút nebude obsiahnutý v zákone, ťažko si viem predstaviť ponuku iných, cenovo dostupnejších služieb od dominantného operátora. Neviem, ktoré časti sú podľa autora článku časovo kritické, ale ak myslel ponuku, referenčnú ponuku na uvoľnenie miestnych vedení, tak monopolný operátor mal predsa dostatok času na to, aby takúto ponuku začal pripravovať. Jednak vedel, že to vláda prisľúbila do konca roka 2002 a jednak bol na to upozornený Protimonopolným úradom Slovenskej republiky už v auguste v roku 2002, čo je takmer jeden rok. Dokonca v novele bol schválený jeden pozmeňujúci návrh, ktorý posúva termín na vypracovanie takejto ponuky o ďalší mesiac. Dokedy ešte chceme čakať? Neviem, ktoré časti novely telekomunikačného zákona myslel autor, že sa budú meniť so schválením nového zákona o elektronických komunikáciách, keď novela je plne v súlade so starým aj s novým regulačným rámcom legislatívy Európskej únie. Tieto časti sa môžu len dopĺňať o konvergenciu sektorov telekomunikácií, médií a informačných technológií. Tiež neviem, čím je novela telekomunikačného zákona nevyvážená. Príspevok som začal listom a listom aj skončím, respektíve telegramom v reči otvorenej, ktorý bol poslaný 23. júna 2003 z misie Slovenskej republiky pri Európskych spoločenstvách v Bruseli na ministerstvo zahraničných vecí, na ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií a štyrom výborom  Národnej rady Slovenskej republiky, v ktorom sa okrem iného píše, citujem: „Komisár je znepokojený skutočnosťou, že v Slovenskej republike znovu neprešla novela  telekomunikačného zákona, v ktorom malo byť transponované telekomunikačné acquis prijaté v Európskej únii v roku 1998 a nariadenie o prístupe k miestnemu vedeniu. Paul Verhoef  uviedol, že komisár rozumie, že zákon nebol schválený kvôli finančným následkom voči štátnemu rozpočtu v otázke odpočúvania, ale keďže táto problematika nie je riešená v acquis, pre komisiu nie je podstatná. Podstatné sú otázky kompetencie regulátora a liberalizácie miestnych vedení. Paul Verhoef uviedol, že komisia má skúsenosti z iných krajín, kde hlavný akcionár Deutsche Telekom v Slovenských telekomunikáciách vyvíja politický tlak na odďaľovanie prijímania zákonov, ktoré obmedzujú ich postavenie na trhu. Paul Verhoef zdôrazňuje, že po vstupe do EÚ bude komisia nekompromisná a v prípade nesplnenia negociačných záväzkov začne právne konanie za nedodržanie legislatívy EÚ, takzvané „Infranchment procedures.“ Paul Verhoef  ďalej uviedol, že je v záujme Slovenska, aby prijalo danú legislatívu, v opačnom prípade neprídu na Slovensku do sektora telekomunikácií potrebné investície. Paul Verhoef zdôraznil, že v súčasnosti, keď krajiny súťažia o získanie zahraničných investícií, ak investor má pocit, že jeho investície nebudú dostatočne chránené, jednoducho do danej krajiny nepríde a v tomto ohľade nie je pozícia Slovenska priaznivá. V ďalšom Richard Harris poukázal na typický príklad zaostávania Slovenskej republiky s odvolávaním sa na najnovšiu štúdiu spracovanú komisiou, kde v grafe o cenách ukončovaných hovorov v pevnej sieti je v prípade Slovenskej republiky prázdna kolónka. Teda v praxi neexistuje. V prípade cien ukončovaných hovorov medzi pevnou linkou a mobilnou je uvedené: Dôverné. Richard Harris zdôraznil, že týmto sa Slovenská republika zaraďuje na úroveň krajín ako napríklad Turecko. Hoci je teoreticky začatá liberalizácia Slovenskej republiky od 1. januára 2003, uvedené príklady ukazujú, že samotná implementácia podstatne mešká. Oba príklady podľa Richarda Harrisa dokazujú, že Slovenská republika nemá implementovanú dostatočnú legislatívu EÚ platnú od roku 1998, čoho dôsledkom je, že regulačný úrad nemá dostatočné právomoci. Richard Harris zdôraznil, že implementácia novej legislatívy z roku 2002 môže byť úspešná iba vtedy, ak je predtým náležite uvedená do praxe legislatíva z roku 1998. Podľa Richarda Harrisa sa nemožno spoliehať, že Slovenská republika transponuje aj implementuje súčasnú legislatívu, ktorá v Európskej únii bola prijímaná v dvoch fázach. Záver z tohto telegramu: Z iniciatívy komisára Erki Likannena sa uskutočnilo stretnutie zástupcov komisie a misie. Komisár Likannen prostredníctvom vyslaných zástupcov vyjadril znepokojenie, že Slovenská republika stále neimplementovala legislatívu, ku ktorej sa zaviazala počas negociácií, ktoré boli predbežne ukončené v máji 2001. Komisia je toho názoru, že prijatie novely telekomunikačného zákona aj pol roka pred prijatím nového zákona má veľký význam z hľadiska uvedenia do praxe legislatívy z roku 1998, keďže podľa jeho názoru nemožno implementovať novú legislatívu, pokiaľ pôvodná nie je úplne zavedená v praxi. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, žiadam vás v mene Slovenska, a nie v mene majoritného vlastníka dominantného operátora Deutsche Telekom, aby ste podporili tento dôležitý krok smerom k naplneniu acquis. Dnes nejde o pripomienky pána prezidenta, ktoré navrhujem akceptovať v plnom rozsahu, ide o to, či chceme plniť acquis Európskej únie alebo acquis Deutsche Telekomu. Ak túto novelu neschválime, potom bude všetkým jasné, že tento parlament nezastupuje záujmy Slovenska, ani nepodporuje vstup do únie so všetkými dôsledkami, ale je len servilným prisluhovačom jedného monopolu. Vážení kolegovia, svojím hlasovaním sa jasne vyjadríte k tejto otázke. Som presvedčený, že vaša osobná integrita, zodpovednosť voči voličovi ako aj plnenie požiadaviek Európskej únie rozhodnú jednoznačne v prospech prijatia tejto novely prvýkrát predloženej vládou Mikuláša Dzurindu. Ďakujem vám všetkým za pozornosť a dúfam, že som presvedčil aspoň 76 poslancov potrebných na schválenie tejto novely. (Potlesk.)