I. Andruskó, poslanec: (2009-04-15):
Pedagogická obec očakáva podobný zákon už dlhší čas, veď učitelia už rôznymi spôsobmi, napríklad prostredníctvom svojich odborových organizácií niekoľkokrát vyjadrili záujem o korektné a vyhovujúce riešenie svojho spoločenského postavenia. Práve z uvedeného dôvodu veľká väčšina nich a priebeh tejto parlamentnej rozpravy sleduje s veľkým záujmom. Nakoľko ja osobne pracujem v pedagogickom kolektíve a z bezprostrednej blízkosti môžem sledovať život a každodenné pracovné problémy učiteľov, dúfam, že mi uveríte, že neočakávajú len jednostranné kroky, napríklad lepšie platy, ale sú v záujme toho ochotní  položiť viac na náš imaginárny spoločenský stôl. Ešte raz zdôrazňujem, som presvedčený, že ak nové zákonné normy napomôžu zlepšenie spoločenského postavenia učiteľského povolania, od väčšiny pedagógov môžeme v dobrom zmysle slova očakávať aj ďalšiu pridanú hodnotu vo svojej práci. A to nie je preto, lebo by sa doteraz nesnažili dostatočne, ale hlavne z toho dôvodu, lebo v oblasti vzdelávania doteraz nemali efektívne a viditeľné výsledky svojho snaženia sa. Práve tento zákon bude mať za následok korektne definované podmienky pre učiteľov. Moje každodenné skúsenosti s vedením pedagogického kolektívu ma však upozorňujú na niektoré skryté problémy, ktoré po schválení zákona môžu mať aj záporný dopad na celkovú situáciu na školách. Nový systém síce vyrieši otázku zlepšenia finančnej situácie učiteľov, no na druhej strane však pre niektorých riaditeľov škôl a školských zariadení bude znamenať ťažko riešiteľný problém, nakoľko v záujme zlepšenia vlastnej situácie na rôzne formy kontinuálneho vzdelávania sa bude hlásiť relatívne veľký počet učiteľov, môže sa stať, že v niektorých vyučovacích dňoch bude na školách nedostatočný počet učiteľov. Ak však riaditeľ v záujme zabezpečenia plynulého chodu školy začne po istom čase selektovať, koho pustí a koho nepustí na školenia, skôr-neskôr to bude mať za následok aj osobné konflikty na školách. Systém by naplnil svoje poslanie len vtedy, ak by podujatia v rámci kontinuálneho vzdelávania boli organizované výlučne mimo vyučovacieho času, čo je, samozrejme, nereálne. Preto osobne považujem za nevyhnutné paralelne so schválením zákona a jeho uvedením do praxe aspoň na úrovni nižších právnych noriem ošetriť aj túto otázku a predísť situáciám, ktoré by rozdeľovali doteraz kompaktné pedagogické kolektívy. Ak však selekciu ponecháme na riaditeľov škôl, bude to viesť k umelým a zbytočným problémom a k zhoršeniu medziľudských vzťahov. Zdravý rozum káže, aby sme ešte teraz pred nástupom skutočných problémov hovorili aj o tejto otázke, riešenie ktorej je v plnej kompetencii zákonodarných a riadiacich štruktúr Slovenskej republiky. Bez toho sa totiž môže stať, že jeden veľmi potrebný zákon bude mať aj opačný efekt, aký jeho tvorcovia a pedagogická obec neočakávajú. Návrh sa nezaoberá dostatočným spôsobom ani s prípadom učiteľov, ktorí svoje kvality už niekoľko rokov dokazujú permanentnými vynikajúcimi výsledkami napríklad na predmetových olympiádach. Prečo takýto pedagóg nemôže svojimi výsledkami získať taký počet bodov – kreditov, ktorý by bol adekvátny jeho práci, respektíve sa vyrovná počtu bodov kreditov získaných rôznymi školeniami za školský rok. Ako napríklad v niektorom školskom roku až dvaja žiaci učiteľa reprezentujú Slovenskú republiku na medzinárodnej predmetovej olympiáde, prečo táto skutočnosť nestačí za plnohodnotnú náhradnú všetkých možných bodov získaných za školský rok na rôznych školeniach. Ako to predtým povedal pán kolega Szigeti, v dnešnej dobe, v dobe finančnej a hospodárskej krízy návrh zákona neobsahuje žiadne garancie ani na krytie finančných nákladov súvisiacich so zvýšením kvalifikácie pedagogických zamestnancov. Neobsahuje mienku o valorizácii platov ani o finančnom krytí bodov, kreditov získaných v procese kontinuálneho vzdelávania učiteľov. Zo znenia návrhu zákona nevyplýva jednoznačne ani použitie kreditných bodov získaných v procese kontinuálneho vzdelávania. Ak totiž pedagóg za istý počet rokov pozbiera potrebný počet bodov –  kreditov, nie je jednoznačné, že všetky jeho body zostanú platné za sedem rokov, alebo v každom roku stratí zo svojich bodov tie, ktoré boli získané pred ôsmimi rokmi. Ak totiž napríklad pre ôsmimi rokmi získal na školeniach nadpriemerný počet bodov – kreditov, pri takomto štýle získaním ročného priemerného počtu bodov nemá možnosť znovu dobehnúť potrebný počet bodov na postup do ďalšej kategórie. Práve preto prosím vážených prítomných, aby sa snažili premyslieť tento problém a pred schválením zákona dosiahnuť, aby existovali zákonné záruky zdravého a efektívneho fungovania systému kontinuálneho vzdelávania. V opačnom prípade totiž budeme svedkami aj takých prípadov, keď sa systém zmení na bezočivú súťaž učiteľov pri zabezpečovaní svojej účasti na podujatiach kontinuálneho vzdelávania. Ďakujem vám za pozornosť.