J. Blanár, poslanec: (2004-01-23):
Vážené poslankyne, vážení poslanci, v predkladanom poslaneckom návrhu v § 28 sa dopĺňa nový odsek 8, ktorý zavádza na roky 2005 až 2006 reguláciu stanovenia výšky poistného za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla. Navrhujeme stanoviť výšku minimálneho poistného z predchádzajúceho roka zvýšenú o priemernú mieru inflácie meranú indexom spotrebiteľských cien, čiže o mieru inflácie. V prípade, ak však v predchádzajúcom kalendárnom roku v určitej skupine motorových vozidiel nárast percenta škodovosti prevýši mieru inflácie, v nasledujúcom roku sa minimálne poistné tejto skupiny vozidiel zvyšuje o nárast percenta škodovosti schválený príslušným úradom, čiže Úradom pre finančný trh na návrh Slovenskej kancelárie poisťovateľov, čo je v zmysle zákona. Pritom maximálne poistné nesmie byť však vyššie ako minimálne poistné navýšené o 10 percent. Neopodstatnené liberalizovanie stanovenia výšky poistného viedlo k neúnosnému zvýšeniu cien poistného pre rok 2004. Uvediem príklad. Motorové vozidlo s objemom do 1 300 cm3  bolo spoplatnené poistným za rok 2002 vo výške 2 296 Sk. V najväčšej poisťovni Allianz,  Slovenská poisťovňa to bolo za rok 2003 už 3 456 Sk, čo je o 50,5 percenta nárast. Viac za rok 2004 už zaplatili 4 668 Sk, čo je v porovnaní s rokom 2002 nárast už o 103 percent. Dobre počujete 103 percent, ak zoberieme do úvahy infláciu, tak neviem, aká inflácia  mohla byť, aby zapríčinila takýto vysoký nárast poistného. Tento neúmerný nárast výšky poistného absolútne neberie do úvahy rast reálnych príjmov obyvateľov v Slovenskej republike. Dôsledkom je hromadné odhlasovanie motorových vozidiel z cestnej premávky podľa zákona č. 99/2003 Z. z., ktorý som predkladal do tejto snemovne  pred rokom v tomto čase. Svedčia o tom oficiálne štatistické údaje Prezídia Policajného zboru o dočasné odhlásenie vozidiel. Uvediem zopár údajov, aby ste videli, čo sa v skutočnosti deje ako odozva, reakcia na zvyšovanie poistného. V roku 2002 bolo celkovo v Slovenskej republike odhlásených z cestnej premávky, a to bolo využívané len preto, aby vozidlá nemuseli platiť cestnú daň, lebo to nebolo použiteľné nato, aby nemuseli platiť poistné počas odhlásenia, dočasného odhlásenia vozidiel z cestnej premávky, bolo odhlásených na celom Slovensku 354 osobných vozidiel. Už do polroka roku 2003 zákon, o ktorom som hovoril, č. 99, začal platiť 21. marca, bol nárast na 14 591 vozidiel. K 31. 12. sa číslo  zastavilo na hodnote 36 758 vozidiel. Z 354, prosím pekne, za rok na 36 758 vozidiel, čo je 104-násobok nárastu. A môžem pokračovať ďalej. Motocykle 168-násobný nárast - z 9 na 1 512. Nákladné vozidlá, o špeciálnych vozidlách, o ktorých som hovoril, ale mohol by som ďalej hovoriť o týchto údajoch. Predovšetkým som sa chcel zamerať na tie osobné vozidlá, ktoré sa týkajú predovšetkým fyzických osôb, mladých rodín, dôchodcov, lebo prevažne títo odhlasovali vozidlá z cestnej premávky, aby nemuseli platiť vysoké poistné, pretože jednoducho to už ani nemôžu utiahnuť. Celkovo porovnám ešte posledné dve čísla, v roku 2002 bolo odhlásených 798 vozidiel, v roku 2003 to už bolo 46 766 vozidiel. Keď zoberieme do úvahy, že som počítal pri zákone, ktorý som predkladal, že od 1. 7. zákonom č. 441/2001 Z. z. prejde evidencia vozidiel z dopravných inšpektorátov na okresné úrady, kde by celý ten proces bol jednoduchší, tak toto číslo ma šokovalo, pretože som predpokladal, že to bude iba možno polovička  20 000 vozidiel. Napriek tomu, že ľudia museli chodiť ešte na dopravný inšpektorát odovzdávať evidenčné čísla, využili to a odhlásili svoje vozidlá. Tu sme im to určite neuľahčili, pretože zákon, ktorý mal prejsť, evidencia vozidiel z dopravných inšpektorátov na okresné úrady, jednoducho bol odsunutý na tento rok, neviem z akých dôvodov, mohlo sa to pokojne urobiť a uľahčiť tak občanom vybavovanie tejto agendy. Čiže znova sa vrátim k tomu - neúmerný nárast poistného predovšetkým zasiahol sociálne slabšie skupiny obyvateľov, aby nemuseli platiť vysoké poistné za obdobie odhlásenia. Toto však nie je systémové riešenie pre tých, ktorí vlastnia motorové vozidlo a neumožní im to počas obdobia využívať svoje vozidlo v prípade choroby i v iných núdzových životných situáciách. Ak zoberieme do úvahy, že situácia v zdravotníctve nevytvára uspokojivý servis dopravných služieb, za ktoré, mimochodom, musia tak či tak pacienti platiť, znova to dopadá na tie najslabšie skupiny, ktoré sú odkázané na platenie služieb. A nehovoriac o tom, že nárast cien v doprave, zníženie frekvencií spojov takisto neprispieva týmto ľuďom, ktorí by aj mohli využívať svoje motorové vozidlo, ale nemôžu, lebo na to nemajú. Neúmerný nárast poistného je spôsobený i neriešením dlhu Slovenskej poisťovne, vtedajšieho štátneho podniku, z obdobia pred 1. januárom 2002 za bolestné a sťažené spoločenské uplatnenie, ktorý z pôvodných asi 2 miliárd sa dnes odhaduje asi na 10 miliárd Sk. Desať miliárd Sk, ktoré si nárokujú tí, ktorí boli účastníci dopravnej nehody  pred 1. 1. 2002 a dodnes sa tento dlh, samozrejme, premieta do výšky stanoveného poistného. Marža, samozrejme, plus splácanie tohto dlhu, ktorý nekontrolovateľne narastá, a ja sa pýtam, čo sa urobilo proti tomuto nárastu? Vláda absolútne nezasiahla, nehovoriac o tom, že samotný zákon č. 381/2001 Z. z. neriešil tento problém od začiatku. A mohol to riešiť, pretože mnohí odborníci na to poukazovali, napríklad tak ako v Maďarsku, kde celkový dlh na seba prevzal štát. A určite, keby štát prebral tieto 2 miliardy na seba, by viacej dbal nato, aby zabránil nekontrolovateľnému nárastu vyplácaného bolestného a sťažených spoločenských uplatnení, ktoré, bohužiaľ, je u nás bezbrehé. Len na ilustráciu uvediem, že posledný prípad, ktorý sa stal v Košiciach, viedol k tomu, že 30 miliónov bolo vyplatených manželke, ktorá žalovala svojho manžela za sťažené spoločenské uplatnenie po dopravnej nehode. 30 miliónov Sk! Ak zoberieme do úvahy, že najväčší poisťovací trh, to je Nemecko v Európe, zatiaľ zaznamenal prípad s najvyšším vyplateným bolestným v prepočte na Sk  15 miliónov Sk, to neznesie žiaden iný komentár. Potom si kladiem otázku, o akej liberalizácii sa v takýchto podmienkach dá hovoriť? To, čo v súčasnosti platí, to, čo bolo schválené v poslednom zákone č. 430 o povinnom zmluvnom poistení, o žiadnej. Pokiaľ nebude riešený dlh, pokiaľ nebudú riešené ďalšie sprievodné negatívne javy, tak nemôžeme hovoriť o žiadnej liberalizácii v tejto oblasti, a preto sme sa rozhodli pozastaviť to na dva roky, aby mala vláda čas riešiť tento problém. V druhom bode navrhujeme zvýšiť o 8  percent z vybraného poistného za predchádzajúci rok na 20 percent na účely nákupu novej techniky pre hasičský a záchranný zbor a rýchlu zdravotnú pomoc. Je potrebné, aby väčší podiel zo zisku z povinného poistenia ako doteraz bol využitý na dofinancovanie zložiek, ktoré zachraňujú životy poistencov na cestách. Sú nedostatočne vybavené výkonnou a vhodnou záchranárskou technikou. Vláda dodnes nenašla reálny spôsob financovania morálne a technicky zastaranej techniky záchranných zložiek, o čom svedčí i schválený štátny rozpočet pre rok 2004. Navyše, pozrime sa bližšie na tieto čísla za rok 2002. Výber  poistného zodpovednosti bol v celkovom objeme 5,7 miliardy Sk. Z toho 8  percent predstavovalo 456 miliónov pre hasičský a záchranný zbor a rýchlu zdravotnú pomoc. Mimochodom, tieto financie neboli odvodené na osobitný účet Ministerstva vnútra Slovenskej republiky v zákonnom termíne do konca februára 2003, ako mali, ale až v auguste. A zato, že Úrad pre finančný trh nekonal včas v záujme štátu, tak ako mu to ukladá zákon, neboli vyvodené žiadne personálne konzekvencie zo strany vlády voči úradu. Kladiem si otázku prečo? Ďalšia otázka v súvislosti s neúmerným nárastom povinného zmluvného poistenia. Na Slovensku je, bohužiaľ, situácia takáto, musím konštatovať, tak ako to svojho času konštatoval jeden z našich kolegov. Úsudok si musíte urobiť sami. Budem pokračovať ešte v uvádzaní čísiel. Výber poistného zodpovednosti za škody za rok 2003 sa odhaduje niečo nad 9 miliárd Sk. Ak zoberieme do úvahy, že poisťovne udelili pre takmer 90 percent majiteľom vozidiel bonus napriek zvýšeniu ceny poistenia, potom je tam dostatočný priestor na to, aby vyššia suma z tohto poistného smerovala tam, kde ju vodiči najviac potrebujú, teda na záchranu na cestách, a to potiaľ, pokým vláda nenájde iný spôsob, ako riešiť alarmujúcu situáciu v hasičskom záchrannom zbore a rýchlej zdravotnej pomoci. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, uviedol som niekoľko a myslím si, že závažných dôvodov, prečo predkladáme tento zákon, novelu tohto zákona. Zvážte, prosím vás, popritom, ako dnes dopadajú reformné opatrenia na občanov v každej oblasti, veľmi silno, či ešte budeme ľudí zaťažovať týmto spôsobom, keď hovoríme o mobilite pracovnej sily, keď hovoríme o mnohých veciach, ako znižovať nezamestnanosť, či skutočne nezastaviť ešte reguláciou ceny, nevysporiadať sa s mnohými sprievodnými negatívnymi javmi a potom môžeme skutočne prejsť na liberalizáciu. Prosím vás, zoberte tieto argumenty do úvahy a premýšľajte o tom, keď budete stláčať tlačidlo pri hlasovaní. Vážené dámy a páni, ešte chcem na záver povedať obligatórne, že predkladaný návrh zákona si nevyžiada zvýšené nároky na štátny rozpočet ani na rozpočty vyšších územných celkov či miest a obcí. Na záver by som vás, milé poslankyne, vážení poslanci, chcel požiadať o podporu predloženej novely zákona, aby ste zvážili všetky uvedené argumenty a hlasovaním ju posunuli do druhého čítania. Ďakujem za pozornosť.