Baránik, Alojz, poslanec NR SR (2016-09-13):
Ďakujem. Najprv by som si dovolil, i keď sa to možno nemá, ale tak to je, reagovať na to, čo povedal pán predseda v tom zmysle, že Igor Matovič dáva mne pokyny. Mne pokyny nedáva nikto. Manželka sa snaží, ale je to výnimočný prípad. Potom niekedy mi dávajú klienti pokyny, to je ale úplne iný vzťah. Ale tu mne dáva pokyny jedine ak, tak niekto imaginárny, koho považujem za svojho voliča. A tým sa aj dostávame k tomu, o čom je táto schôdza. Tento návrh zákona sa snaží vytvárať zdanie, že všetko je v najlepšom poriadku v tomto štáte a že takto by mal prebiehať aj proces rokovania v tejto snemovni. Tu sa vytvára, tu je snaha vytvoriť zdanie, že my sme taký štát, ktorý nemusí riešiť veci v nejakom nervóznom prostredí v poslaneckej snemovni, ktorý nemusí riešiť to, že máme nefunkčný štát, ktorý nemusí riešiť to, že nefunguje polícia, nefunguje prokuratúra, nefungujú súdy. Z toho vzniká to, čo vám, predkladateľom tohto návrhu zákona, vadí. My reagujeme primerane k tomu, aký je stav štátu, ktorý vy riadite. Pripomínam, že voliči, vy tvrdíte síce, že rozhodli, ale oni nerozhodli o tom, že má pokračovať vláda Roberta Fica. Táto vláda pokračuje len preto, že zradili tí, ktorí sľúbili svojim voličom, že nepôjdu s Robertom Ficom. Tí zradili, a preto je tu tá frustrácia. A keď sa tento problém nevyrieši, tak verte, a to už tu bolo povedané, verte, že tá situácia sa ešte zhorší. Prídu časy, ak budeme takto pokračovať, že sa vám SaS a OĽANO bude zdať, že bola úplne superdemokratická, príma, ideálna, keď budete mať oponenta úplne iného. Ale vám podľa všetkého je to jedno. Vám nezáleží na tom, že čo bude s týmto štátom, vám záleží len na tom, aby ste mohli robiť tie všetky veci, kvôli ktorým sú tu zvady v tomto parlamente, aby ste mohli kryť zlodejov, násilníkov, pedofilov. O to vám ide. Hovoril som o tom, že čo už ste tu ovládli. Parlament je jedna z mála oblastí, ktoré ste ešte úplne neovládli, ale týmto návrhom zákona sa o to veľmi snažíte. Totižto, ovládate políciu, ktorá je v podstate fyzickou ochrankou vášho systému, vášho štátu, ovládate prokuratúru, ktorá je právnou ochrankou vášho štátu. To, čo robí prokuratúra, alebo lepšie povedané, čo nerobí, to je výsmech. Je to organizácia, ktorá chráni tento režim, miesto toho, aby chránila právo. Všetci vieme, ako u nás fungujú súdy. Jednoducho nefungujú. Je to, a tu sa niekto rozčuľuje nad tým, že ako ja označujem sudcov za psychopatov a komunistov, no je to tak. A to, že je veľa dobrých sudcov, to je úplne irelevantné, pretože tí vaši sudcovia, tí sú na tých správnych miestach a v konečnom dôsledku rozhodnú vždy. Samozrejme, ovládate Ústavný súd. Vždycky, keď na to príde, tak pani Macejková a jej skvadra rozhodnú tak, ako vám sa to hodí. A teraz samozrejme prídeme k podstate veci. Ovládate televízie a chceli by ste ich ovládať viac. A o to vám ide. Chcete kontrolovať to, čo sa ľudia dozvedia o tom, ako funguje tento štát. Preto si myslím, že je najzávažnejšie ustanovenie tohto zvrhlého návrhu zákona to, ktoré hovorí o tom, že sa nesmú robiť záznamy a prenosy z fungovania snemovne. Myslím si, že moji predrečníci dosť podcenili toto ustanovenie, keď sa mu relatívne málo venovali. Preto si dovolím relevantné ustanovenie návrhu prečítať. V bode 13 tohto návrhu sa uvádza: V § 32 ods. 3 znie, to je tiež akože formulačne, asi sa to robilo nejako, horúcou ihlou, ako sa hovorí, sa to šilo: (3) „V rokovacej sále je zakázané používanie mobilných telefónov alebo iných technických zariadení umožňujúcich komunikáciu alebo záznam informácií na telefonovanie, vyhotovovanie fotografií, zvukových záznamov, audiovizuálnych záznamov alebo audiovizuálnych prenosov; (a teraz pozor!) to neplatí, ak ide o používanie technických zariadení kancelárie a ak ide o vyhotovovanie fotografií, zvukových záznamov, audiovizuálnych záznamov alebo audiovizuálnych prenosov kanceláriou alebo zástupcami hromadných informačných prostriedkov. Voči osobe, ktorá poruší niektorý z týchto zákazov, predsedajúci postupuje podľa odseku 2.“ A to je to, o čom hovoril kolega Viskupič, o tých pokutách a tak ďalej. A teraz toto ustanovenie má v sebe niekoľko veľmi zaujímavých aspektov. Za prvé. V rozpore s tým, čo by sa mohlo zdať, že je logické, v tejto snemovni existujú ľudia, ktorí majú vyššie práva ako poslanci. To je zverstvo. To znamená, že ten, kto je novinár, tzv. novinár, to znamená, a ešte, k tomu sa ešte vrátim, ten má väčšie práva ako my. Po tom, to znamená, a po tom, že tu neplatí a tak ďalej, ak sa jedná o zástupcov hromadných informačných prostriedkov, to tiež bolo šité horúcou ihlou. Čo to znamená zástupcovia hromadných informačných prostriedkov? To znamená, že keď ja som zástupcom ako právny zástupca tiež, ja už potom budem mať právo vyhotovovať? To samozrejme je, by sa dalo povedať, je technický detail. Ale čo mňa najviac trápi na tomto, je to, že niekto si vymyslí konštrukciu, že za prvé predsedajúci rozhoduje o tom, čo je možné a čo nie je možné zaznamenávať, a potom, že tí, ktorí v zmysle tohto textu sa považujú za zástupcov hromadných informačných prostriedkov, sú nositeľmi takého práva, ktoré my nemáme. A je to tu, v tejto snemovni. To je, to je výsmech. Čo je zaujímavé, ako málo dôvodová správa hovorí o tomto ustanovení. Dôvodová správa hovorí len toto, že sa to jedná, že sa to týka vyhotovovania záznamov alebo prenosov prostriedkami, alebo že sa to týka záznamov a prenosov, ktorých používanie ruší rokovanie. Ako vyhotovovanie záznamov ruší rokovanie? Samozrejme, že neruší. Jednoducho, treba si povedať otvorene, že na zanesenie tohto ustanovenia do tejto novely neexistuje logický dôvod. V princípe je rokovanie všetkých verejných orgánov alebo orgánov štátu verejné. Je v rozpore so zásadou fungovania demokratického štátu, aby toto akýmkoľvek spôsobom, aby verejnosť tohto rokovania bola obmedzovaná. A to, že obmedzovaná týmto ustanovením je, vám vysvetlím na drobnom príklade, ktorého sme boli niektorí z nás alebo viacerí z nás účastníci. Dňa 20. 4. o 12.50 došlo v tejto sále k nasledujúcej udalosti: Ja som mal faktickú poznámku za prítomnosti ministra Kaliňáka, o ktorom som povedal okrem iného aj to, že má svoju vlastnú tajnú políciu a že sa podľa toho chová. Reakciou na to boli približne nasledujúce slová ministra Kaliňáka. Povedal: „A čo ty, mojko, máš sedemnásť rokov?“ Teda ja si myslím, že mne nepadne dobre, že sa musím chváliť mojím vekom, ale každopádne takéto jednanie, si myslím, že si žiaden poslanec nezaslúži. Toto samozrejme je člen vašej vlády. Toto je člen tej garnitúry, ktorú sa snaží tento zákon ochraňovať, pretože, ako sme si povedali, tento zákon je celý o tom, aby sme vytvárali krásny obrázok o tom, ako to v tejto krajine funguje a aby sme čo najviac zatajovali to, ako to tu nefunguje. Aby sme zatajovali to, že sa tu vašimi predstaviteľmi, vašou vládou kradne, že sa tu pácha znásilňovanie maloletých a že toto je niečo, čo vy nielen tolerujete, ale existuje podozrenie, že na tom participujete. (Výkriky z pléna.) Nie, nie, nie, nie, nie. Len kľud, len kľud. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)