L. Žitňanská, poslankyňa: (2009-09-11):
Niečo som spomínala už včera, ale začnem opakovane najnovšími správami, ktoré boli zverejnené tento týždeň, a síce zo správy o globálnej konkurencieschopnosti v rokoch 2009 a 2010, ktoré pripravilo Svetové ekonomické fórum. Začnem tým, pretože si myslím, že naša pozícia v porovnaní s ostatnými krajinami sa zhoršuje. Jedným z dôvodov, prečo sa naša pozícia v porovnaní s ostatnými krajinami zhoršuje, je aj neefektívne vynakladanie štátnych peňazí, verejných zdrojov, a to aj cez verejné obstarávanie. Slovenská republika sa v hodnotení konkurencieschopnosti umiestnila na 40. mieste v rebríčku 133 krajín, klesla o jedno miesto, Česká republika si medziročne polepšila o 2 priečky a umiestnila sa na 31. mieste, Poľsko si zlepšilo pozíciu o 7 miest a v rebríčku sa dostalo pred Slovensko na 46. priečku, Maďarsko sa v rebríčku taktiež posunulo nahor z minuloročného 62. miesta na súčasné 58. miesto, to znamená, všetky naše susedné krajiny, ktoré sú členskými štátmi EÚ, si polepšili, my sme klesli o 1 miesto. Jedno miesto možno nie je taký dramatický prepad, ale v súvislosti s bodom, ktorý prerokovávame, opakovane si dovolím prečítať, že za najväčšiu konkurenčnú nevýhodu Slovenska Svetové ekonomické fórum identifikuje vysokú mieru klientelizmu na Slovensku, v hodnotení v kategórii klientelizmus sme na 127. priečke zo 133 krajín. To je hrozné. Mňa takýto údaj desí. A zároveň ma desí, že nevzbudzuje žiadnu pozornosť ani na úrovni vlády, ani v tomto parlamente 127. miesto v hodnotení klientelizmu. To je naozaj podľa mňa veľmi zlý údaj. Medzi ďalšími najvýraznejšími konkurenčnými nevýhodami Slovenska sa nachádza nízka vymožiteľnosť práva, dlhodobý problém, ktorý počas týchto troch rokov sa výrazne zhoršil. Medzi ďalšie konkurenčné nevýhody patrí mimoriadne nízka dôvera verejnosti vo finančnú bezúhonnosť politikov. Uvedomujeme si, o čom to svedčí? Medzi ďalšie najvýraznejšie konkurenčné nevýhody Slovenska patrí nízka efektívnosť verejných výdavkov a netransparentnosť pri verejnom obstarávaní. A to je téma, ktorá je predmetom môjho návrhu zákona o verejnom obstarávaní, ktorý predkladáme. Ide o návrhy, ktoré SDKÚ – Demokratická strana predkladá počas tohto volebného obdobia už tretíkrát, a ide o návrhy, ktoré môžu zásadným spôsobom prispieť k tomu, aby verejné obstarávanie na Slovensku bolo transparentnejšie, to znamená zlepšiť situáciu v tej oblasti, ktorá je v rebríčku 133 krajín považovaná za jednu z našich najväčších konkurenčných nevýhod. Je to netransparentné verejné obstarávanie. Naše návrhy sú štyri. Sú to štyri jednoduché návrhy, ktoré ale preukázateľne, pretože nie sú to návrhy vymyslené, ale sú to návrhy, ktoré vychádzajú z praxe, zo zahraničia, používajú sa a majú svoje výsledky, môžu pomôcť šetriť verejné prostriedky a môžu znížiť mieru klientelizmu pri verejnom obstarávaní. Ide o štyri návrhy a uchádzam sa o ich podporu. Prvý návrh spočíva v tom, aby nebolo možné vylúčiť z centra uchádzača, ktorý ponúkol najnižšiu cenu, len preto, že ponúkol najnižšiu cenu. Hazardujeme s peniazmi štátu, keď pripúšťame, aby podľa práva Slovenskej republiky bolo možné z verejného obstarávania, z tendra vylúčiť niekoho len preto, že ponúkol najnižšiu cenu. Mýtny tender je dôkazom toho, že argument, pokiaľ vyberieme najnižšiu cenu, bude sa cena šplhať neskôr cez dodatky, nie je pravdivý, pretože dodatky a zvyšovanie ceny cez dodatky sa používa v praxi bez ohľadu na to, či ste vybrali najdrahšiu ponuku alebo najlacnejšiu ponuku. Pri mýtnom tendri sme vybrali najdrahšiu ponuku, Slovenská republika prišla o 6 mld. Sk. Napriek tomu už sú pripravené dodatky. Pokiaľ viem, jeden už bol dokonca podpísaný. Opakovane navrhujeme, aby vláda stanovila limity cien a nákup tovarov. Robí sa to v zahraničí, že existujú katalógy, za čo môže vláda, štátne orgány, verejná správa nakupovať jednotlivé druhy tovarov. Je to štandardný nástroj, aby sa nekupovali predražené autá, aby sa nenakupovali drahé kancelárske nábytky a bežný tovar, ktorý na zabezpečenie bežnej prevádzky ministerstvá a verejná správa potrebuje. Opakovane chceme zaviazať vládu, aby všade tam, kde je to možné a účelné, využívala elektronické aukcie na nákup tovaru a služieb. Je stále viac miest a obcí, ktoré tento systém zavádzajú. Náklady na jeho zavedenie sú v porovnaní s efektmi, ktoré prináša, naozaj zanedbateľné. A pokiaľ môžu aj veľké, aj malé mestá elektronicky, prostredníctvom elektronickej aukcie obstarávať a pokiaľ vykazujú všetci, ktorí tento systém používajú, preukázateľné úspory, pripomeniem Šaľu, ktorá bola jednou z prvých, kde tento systém zaviedli, pripomínam Novú Dubnicu, kde mi minulý týždeň primátor potvrdil, že jeho priemerná úspora je 30 %, tak si myslím, že štát by mal a je dokonca povinný tieto systémy využívať. Štvrtý bod. Navrhujeme precizovať definíciu časovej tiesne, pretože inštitút časovej tiesne sa v praxi využíva a zneužíva. A upozornila aj Slovenská obchodná a priemyselná komora práve na problémy s používaním a zneužívaním inštitútu časovej tiesne, preto navrhujeme, aby za mimoriadnu udalosť sa nepovažovali okolnosti, ktoré nemajú objektívnu povahu, najmä časová tieseň vzniknutá rozhodnutím orgánu verejnej správy, ktoré nezohľadňuje lehoty stanovené týmto zákonom, časová tieseň vzniknutá nečinnosťou verejného obstarávateľa, nesprávnym úradným postupom verejného obstarávateľa alebo časová tieseň vzniknutá tým, že bolo verejné obstarávanie zrušené pre porušenie zákona. Vážené dámy, vážení páni, tento návrh je v pléne Národnej rady po tretíkrát. Uchádzam sa o podporu týchto návrhov. Pokiaľ tento návrh zákona nenájde podporu, ja, samozrejme, tieto návrhy predložím ako pozmeňujúce návrhy k vládnemu návrhu novely zákona o verejnom obstarávaní. Ďakujem pekne.