Heger, Eduard, poslanec NR SR (2017-12-13):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Kolegyne, kolegovia, ja by som tak kratšie iba chcel rozprávať, hoci som zapísaný za klub, ale pozerám takú zvláštnu časomieru tam mám. Ale ja by som, pán minister, využil tú príležitosť, že vás tu máme, je to naozaj, bavíme sa o číslach, ktoré teda už sú uzavreté, takže možno ich len tak nejako zhodnotiť. A možno by som sa vás opýtal pár takých otázok, ak teda zvážite vystúpiť, tak by ma zaujímal váš názor, že chcel by som, aby to bol viacej taký diskusný príspevok ako možno nejaký politický a hodnotiaci. Začal by som práve tým deficitom, pretože pamätám si, keď sme sa bavili vlastne, myslím, že to bolo v máji tohto roku, o tom, ako vyšla vlastne prvá aktualizácia tohto deficitu za minulý rok a to číslo vyzeralo teda podstatne lepšie a už tam boli riziká, pretože, ako vy ste povedali, dobre, jedno bolo ten nižší výber daní. A ja do tohto nechcem nejako rýpať, lebo naozaj to je, prognózovať dane je niečo, čo je náročné a to si myslím, že neni vaša úplne parketa v tom, že vy to neviete ovplyvniť. Ako tá prognóza nejakým spôsobom sa tvorí, ale koľko sa vyberie, nie je vo vašich rukách. To už, koľko sa minie, myslím si, že už vo vašich rukách je, takže tam sa môžme viacej baviť o tých výdavkoch. Ale teda tento argument, že bol nižší výber, myslím si, že je veľmi legitímny a neni treba viacej sa o tom nejako možno rozprávať. Ale čo je jedna z vecí, boli práve, ako ktorý ste aj vy spomenuli ako argument, prečo ten schodok bol vyšší, a to sú vlastne tie dividendy. A tu by som sa chcel na chvíľočku zastaviť, pretože jednak to je riziko, ktoré uvádza dlhodobo aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť a svojím spôsobom sa naplnilo, a o to viac, že, a vy podľa mňa ste si boli toho vedomý, že to navýšenie tých dividend bolo práve z dôvodu precenenia majetku. A precenenie majetku a z toho teda vyšší príjem nie je príjem, ktorý sa považuje za príjem rozpočtu. A tu by ma teda zaujímal váš názor, že ako sa vy na to pozeráte, na toto preceňovanie, či to považujete za nejaký legitímny nástroj, lebo osobne si myslím, že toto neni úplne, keď tak poviem, kóšer, alebo že používať toto číslo ako číslo, ktoré zvyšuje príjmy. Čiže tuto by ma zaujímal váš názor, že či teda považujete precenenie ako za legitímny nástroj zvyšovania príjmov, lebo ja osobne si myslím, že teda by to nemalo tak byť. Ďalej, vy ste spomenuli, že máme piaty najnižší dlh, myslím, že na tlačovej besede, myslím, že tu ste to nepovedali. Ale zase na druhej strane ako ja chápem, že, a v tomto myslím si, že už sme sa párkrát bavili a pozeráme sa na to asi trošku ináč, ale tu je to riziko, ak by sme sa chceli spoliehať na to, že z toho dlhu vyrastieme v štýle, že rast hrubého domáceho produktu nám bude generovať vlastne alebo bude rásť a tým pádom nám bude znižovať ten dlh, tak si myslím, že tuto je práve to riziko. Neviem, či Gréci sa na to nespoliehali náhodou, ale tak akože nechcem ich dávať úplne do priameho súvisu s nami, lebo predsa ten náš dlh je ešte v nižších číslach, ale stále sme na hranici toho našeho pomysleného, teda tých našich rizikových pásiem, ktoré sme si dali, ktoré ste zadefinovali v rámci zákonu o dlhovej brzde. A myslím si, že to bolo legitímne, že jednak to bol aj súhlas celej tejto sály, že malo to teda podporu ústavnej väčšiny. Čiže nejakým spôsobom ako keby bola taká tá zhoda, že toto je taký únosný dlh, a z hľadiska aj toho, že sme naozaj malá ekonomika, tak si myslím, že nemá význam ísť do nejakých väčších dlhov. A tuto opäť, toto je ten spor, ktorý vy teda hovoríte, že áno, opozícia ide stále dokolečka ako obohratá platňa, ale svojím spôsobom sú teraz rozpočtovo dobré časy, ako hovorí kolega Jurzyca, že toto je naozaj čas, kedy by sa dalo konsolidovať, kedy by sa dalo ísť do toho vyrovnaného a prebytkového rozpočtu, a potom môžme radšej hospodáriť s tým prebytkom, lebo myslím si, že aj tak, keď už sa prehupneme a dostaneme sa do toho prebytku, tak výhoda toho prebytku je, že môžme s ním disponovať a nemusíme si nejakým spôsobom hľadať tie peniaze, požičiavať. Takže tie, myslím si, že tie prebytkové, keby som povedal, sú ešte lacnejšie z tohto pohľadu. Ale čo ma zaujalo, že ste povedali teda, že sedem krajín má vyšší schodok. No to sa mi tak páčilo, tá rétorika, to znamená, že zvyšných dvadsaťjedna, teda dvadsať ich má nižší. Ale akože to len som si tak poznačil, že zaujímavo podané dáta. Ale opäť teda vidíme, a tu by som chcel spomenúť práve ten posun toho vami stanoveného cieľa deficitu a vidíme, že naozaj ten pravidelne nedodržiavate. A teraz mňa by zaujímalo, že aké budú, poviem to, výhovorky a, tak tvrdšie, výhovorky toho, že keď sa tie rozpočty nebudú aj v tých najbližších rokoch, lebo áno, vy ste to odôvodnili, nižší výber, tie superdividendy, to si myslím, že teda to je naozaj prešľap, že tam ja osobne si myslím, že to neni dobrý argument alebo legitímny. A dobre, potom vaše opatrenia, výdavky, okej, rozumiem tomu, ale neni to, zase mi tam chýba nejaká tá koncepcia toho, že kam sa má táto krajina uberať, pretože keď sa pozrieme práve na čisté bohatstvo, tak vidíme, že práve tie implicitné záväzky sú veľmi dôležité, lebo majú dopad na verejné financie. A práve tuto by sme mali byť, myslím si, že opatrní a keď tak poviem, ja by som bol veľmi rád, keby v zásahu do rozpočtu a práve do týchto implicitných záväzkov bola širšia ako len koaličná zhoda, pretože to sú naozaj veci, ktoré zasahujú aj do ďalších volebných období. A myslím si, že by bolo dobré nastoliť nejakú takú politickú kultúru z hľadiska spravovania financií, že veci, ktoré presahujú ten rámec toho volebného obdobia by mali mať nejaký širší konsenzus, lebo si to podávajú tie vlády medzi sebou navzájom a nikto teda nevie, ako dopadnú ďalšie voľby, a nikto nevie, kto bude tá ďalšia. Čiže ja si myslím, že takéto gesto keby sa nastolilo, tak je to zodpovedné aj voči občanom, pretože je to gesto o tom, že chceme s tými financiami hospodáriť v prospech aj tých budúcich generácií, o ktorých my možno hovoríme častejšie. Na druhej strane zase, keď tak môžem zhodnotiť aj konštruktívne, že vidieť, že robíte pokroky. Ja osobne si myslím, že vy na tom rezorte robíte mnohé dobré veci a že aj to, že smerujete k tomu cieľu, je síce, my hovoríme, že podstatne pomalšie, ako by ste mohli, že naozaj nevyužívate ten potenciál, ale zase na druhej strane to, že k nemu smerujete, je lepšie, ako keby ste vôbec k nemu nesmerovali. Takže za toto vás určite akože rád pochválim, keď tak môžem povedať, alebo teda za toto vám patrí tá pochvala, že k tomu smerujete. Ale hovorím, že nevyužívate ten potenciál a tu my sme teda silno kritickí, však ako to často počúvate a nám to teda patrične vraciate späť. Jednu vec ešte, čo ma zaujalo, keď som vás počul rozprávať, ale nie tu, ale neviem presne, kde to bolo, tak myslím si, že vy aj ako podpredseda vlády, ako podpredseda SMER-u nevyužívate úplne ten potenciál tejto funkcie, či už vedome, alebo nevedome, neviem, to by ma tiež možno zaujímalo, ale asi to nie je úplne teraz dôležité. Lebo vlastne vy máte páky na to, ako tie peniaze pôjdu, a vy môžte, myslím si, že práve aj z týchto dvoch pozícií tlačiť viacej na to, aby sa napríklad aj tá hodnota za peniaze uplatňovala v jednotlivých rezortoch, pretože vidíme, že to naozaj prináša efektivitu do financií. Lebo keď si zoberieme, tak naozaj sú mnohé veci, ktoré v tom rozpočte sú, s ktorými, ak nechcete robiť nejaké silné politické rozhodnutia, tak sa viac-menej hýbať nedá. Ale potom je tu práve tá parketa toho hospodárenia, nakladania tej efektivity a myslím si, že tam sú práve tie skryté rezervy toho rozpočtu, lebo sa nejde úplne tak do detailov. A to je niečo, čo hovoril aj kolega Krajniak, na to poukazoval, že môžme naozaj hľadať tie rezervy v tom, že budeme efektívnejšie spravovať financie, ktoré v rozpočte sú, a myslím si, že naozaj sa to dá. Samotná taká oblasť je už len personálny audit, o ktorom ste, myslím, že hovorili ešte začiatkom volebného obdobia a to si myslím, že tam naozaj sa dá čo hľadať, pretože keď naozaj desať rokov sa neudial žiadny takýto audit, tak za desať rokov sa veľa vecí zmenilo, veľa procesov a v bežnej firme by toto už dávno bolo niekoľkokrát realizované na to, aby tá efektivita sa dosahovala. Chápem, že tu sa bavíme o omnoho väčších počtoch ľudí, ale myslím si, že to neni realizovateľné. Rozumiem, že to môže byť politicky citlivá oblasť, ale zase z hľadiska tej zodpovednosti k verejným financiám je to, myslím si, že dôležitý krok nejakým spôsobom sa k tomu odhodlať a opäť si myslím, že dá sa to vysvetliť aj naprieč celým spektrom, lebo to je v záujme všetkých, lebo to môže priniesť naozaj tú efektivitu a tie úspory. Takže už len, aby som sa vrátil teda k tomu hospodáreniu, takže tu sú podľa mňa tie skryté rezervy v tom hospodárení a myslím si, že aj v tých verejných obstarávaniach, na ktoré sa dá tlačiť asi práve tou len výkonnou zložkou a možno politicky každý zo svojej pozície, ale ja osobne tam vidím mnohé rezervy, že keď sa aj bavíme o tom, že kde vziať. A to je tá argumentácia, že na jednej strane hovoríme, že navýšte výdavky, alebo máte veľa príjmov, ale teraz naozaj keby som chcel tak úplne vecne, tak si myslím, že práve tam sú tie rezervy toho. Ono sa to ťažko vysvetľuje, lebo ako to verejnosti úplne vysvetlíte, ale každý dobrý ekonóm, každý dobrý hospodár, každý nejaký skúsenejší manažér vie, že proste vie vyžmýkať z tej firmy práve na takýchto položkách celkom zaujímavú sumu, keď sa to napočíta. A keď sa naozaj začne pozerať, že dobre, kto ako. A tým, že tá verejná správa je naozaj veľká, tak tam by sa podľa mňa dalo dohľadať veľmi zaujímavé sumy v tom, ako kto hospodári. A teraz môžme už potom hovoriť, že dobre, niekto to robí vyslovene, by som povedal, vedome a schválne a že to môže byť korupčné chovanie a niekto to robí len preto, že je neschopný. To už sú na debatu. Ale v skutočnosti si myslím, že je férové priznať, že naozaj tie rezervy v tom rozpočte sú, že to neni o tom, že by teraz sa naozaj niekde nedalo ušetriť. Tak to som len takto, hovorím, trošku na záver tejto schôdze nepoliticky, skôr tak vecne sa pobaviť. Čiže zaujímal by ma váš názor, ak to uznáte za vhodné. Ďakujem.