Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2013-06-27):
Ďakujem za slovo. Po nejakom maratóne, beh k rečiacemu, k rečníckemu pultu a zase od neho preč, som tu zase. Ďakujem. Trošku chcem vysvetliť tuná to, čo tuná taká slovná prestrelka možno vznikla. A v úvode chcem hneď chcem povedať, Dodo, že aj ja, samozrejme, chcem, aby zvony tuná zvonili, aj po celé tie stáročia tuná zvonili tieto zvony. A pekne si to aj povedal. Ale vidíš a to je to, možnože to bude také slovičkárenie. Ale ty si povedal, že kostolný hluk, teda zvonový hluk. Hej? Hluk zvonov. A to je ten zásadný rozdiel. Že my tuná v tej dôvodovej správe spomíname tie kostolné zvony. A je tu napísané, že je to zvuk kostolných zvonov, mohol považovať sa za rušenie kľudu. Avšak táto skutočnosť sa nepotvrdila. Toto je zásadný rozdiel medzi hlukom a medzi zvukom. Zvony ako také, zvonolejári by vám vedeli povedať, že každý zvon nemá len svoje meno, ale každý zvon je v istej tónine naladený. Môže to byť fis, gis, d, c. A dá sa zladiť tie zvony tak, že sa dá vytvoriť aj zvonkohra. Takú máme aj v Košiciach naozaj reálne. A cez tie jednotlivé zvuky, ktoré tuná tieto zvony vydávajú, tak sa dá porozumieť aj skladbe, aj piesni. Zvony ako také, nie náhodou im ľudia dávali aj tie mená. A naozaj nikdy to nebolo tak, že by hučali a robili hluk. Kolegyňa Helenka Mezenská to tuná povedala, že jej by to teda vadilo, že by tie zvony zvonili. A ja si dovolím povedať, že dieťa, uložené, ja neviem, v kočiari a mamička prechádzajúca sa po ulici, tak zvuk zvonov, hlas zvonov toto dieťa nezobudí. Ale pri kosačke, pri cirkulári, pri stavebných strojoch sa strháva toto dieťa. Strháva sa z toho spánku. Tak som otcom ôsmich detí, tak hádam viem, o čom rozprávam. A chodili sme do kostola aj s malými deťmi, presne s takými malými, jak rozprávam, v kočiari a naše deti spokojne spali. Sladko spali. A to, keď je niekto zameraný na to, že mu to spôsobuje nejaký zvuk, tak to už je taká, by som povedal, osobná záležitosť alebo možno nejaká osobná invektíva voči zvonom. Ale to má hlbšiu podstatu. To nemá v tom zvuku. A to nemôžeme nazvať už v žiadnom prípade, že je to hluk. To nie je hluk. Zvony nie sú hlukom. K navrhovanému zákonu chcem len toľko povedať a súvisí to aj s predchádzajúcim návrhom zákona, ktorý tuná sme mali pred chvíľou, o manželstve sme rozprávali a o rodine. Je nedeľa. Sú tu sviatky, či štátne, alebo cirkevné. Rovnako aj nedeľa, ktoré sú vo všeobecnosti sviatkom pokoja a kľudu, a myslím si, že je to jedinečná príležitosť na to, aby rodina sa stretla a stmelila. Toto sú tie príležitosti, kedy sa rodina má stretať. A keď ten sused na tej záhrade bude behať vám s motorovou kosačkou a celý deň alebo aj pol dňa vám tam bude bzučať poza uši, no tak je to príjemné? A zvony, keď by aj zazvonili. Tak na dedinách ešte niekde je zvyk, že zvony zazvonia ráno, naobed, večer. Ale to je vždycky v primeranú hodinu. To nie je tak, lebo že by to nejak tých ľudí rušilo. Možnože ten, ktorý kdesi blízko býva pri tej zvonici a má psychickú nervovú sústavu nejak narušenú, tak môže na to reagovať negatívne. Ale myslím si, že práve zvuk zvonov nie je ten, ktorý by bol negatívny, a zvrhovať to práve, tú diskusiu, len na tie zvony, že toto by tuná táto hrozba bola. Ja si vôbec nemyslím, že toto by tuná nám hrozilo. Ale na druhej strane tie kosačky, ktoré sa tuná rozmohli, pán profesor Huba to tuná aj spomenul, že síce je tam zakrížikované, že dopad na životné prostredie nemá vplyv žiaden, ale potom to verbálne dodal aj ja sa pridávam k tomu, že má pozitívny dopad. Má pozitívny dopad. Tie kosačky, ony idú na benzín, dieselové, neviem o tom, že by boli, možnože nejaké sú, štvorkolesové, možno sú, myslím, že áno, štvorkolesové, ale tie bežné ručné, čo sú, tak sú benzínové. A keď sú tie záhrady, sú blízko, ten intravilán veľakrát je tak natlačený a severovýchod Slovenska je naozaj taký, kde sú tí ľudia stlačení v tých obciach a vedľa seba. Neviem si to predstaviť v takej obci v našej podtatranskej, Lendaku, že by tí susedia po tých záhradách práve v nedeľu kosili. Tam to není ani tak zaužívané, tak myslím si, že títo ľudia ani nemajú problém s touto záležitosťou, ale tak sme sa zmodernizovali, kedysi to bola ručná kosa, ktorá nespôsobovala taký hluk. No keď už celkom si si vyhradil tú nedeľu na to kosenie, ak si myslíš, že tou ručnou kosou, že pokosíš tú záhradu, prosím, tak už keď chceš pracovať v nedeľu, to ti nikto zakazovať nebude, ale nestrpčuj život svojim susedom a svojim tým najbližším, ktorí tam sú. V predchádzajúcej rozprave ja ešte predpoludním keď som to tak spomínal, tak to prirovnám, tú generálnu konzulku, pani profesorku Oľgu, ktorá hovorila a zase to vyzerá tak, ako by sme učili jabloň rodiť. My máme vytvárať tuná podmienky na to a starať sa o tú jabloň tak, aby tá jabloň bola schopná rodiť. Rovnako je to aj s rodinou, rovnako je to aj s manželstvom. Manželia sa delia o svoje – ja so svojimi deťmi – a vytvárajú spoločenstvo lásky a to jest my. To nie je také individuálne a rovnako je to aj tuná, keď mnohí z nás sa správajú práve v nedeľu, kedy, a v tie štátne sviatky alebo cirkevné sviatky, tak práve sme takí, že spôsobujeme a strpčujeme život tým ďalším ľuďom, ale dneska to je ani nie tak, že susedom, ale tie kosačky sa ozývajú naozaj na celú tú dedinu a naozaj myslím si, že nikomu nerobí dobre. Tak ja som len toľko chcel na spresnenie tých zvonov, keď sa táto otázka tuná otvorila. Ja si myslím, že tuná zvony neuviažeme, ani ich neodstavíme, že spôsobujú nejaký hluk, lebo zvony vydávajú zvuk, znova to podčiarkujem. Majú svoj zvuk, majú svoju tóninu, presne sú naladené. Ďakujem za pozornosť.