J. Počiatek, minister financií SR: (2009-11-04):
Vážená opozícia, v minulosti ste mnohé vaše opatrenia, ktoré negatívne dopadli na občanov, ohlasovali so smutnými očami, s výhovorkou, že to od vás žiada Brusel a že ich musíte vykonať kvôli vonkajšiemu prostrediu. Dnes sa tvárite, že sme izolovaní od európskych a svetových súvislostí. Snažíte sa predať verejnosti lož, že kríza vznikla na Slovensku, že ju spôsobila táto vláda a že vy máte jediný zázračný recept na jej riešenie. To, samozrejme, nie je pravda. Prežívame pravdepodobne najväčšiu nevojnovú fiškálnu katastrofu v dejinách, ale nie v našej krajine, ale globálne na celom svete. Preto opäť pripomínam už zrejmé, kríza nevznikla na Slovensku, slovenské domácnosti a podniky neboli priveľmi zadlžené, slovenské banky nehazardovali s exotickými finančnými aktívami a produktmi a ich regulácia bola dostatočne obozretná a na Slovensku nebola ani výrazná realitná bublina, kríza prišla zvonku, jednoducho dopyt po našich produktoch v zahraničí klesol. Všetkých, vás aj nás, prekvapila veľká citlivosť slovenskej ekonomiky na podobné šoky. Bohužiaľ, štruktúru a otvorenosť našej ekonomiky sme zdedili po bývalých vládach. Uvedomujem si vážnosť situácie, v ktorej sa Slovensko nachádza. Viem, že hrozivé makroekonomické štatistiky nie sú len čísla a grafy, ale že pre mnohých ľudí znamenajú stagnujúce mzdy a hrozbu straty zamestnania. Prioritou našej vlády je boj proti nezamestnanosti. Nechceme strácať čas vyvracaním demagógie opozície. Musím však poukázať na klamlivú prezentáciu týchto štatistík, ktoré opozícia politicky zneužíva na nepravdivé vykreslenie čierneho obrazu Slovenska. Naša krajina nemá najvyšší nárast nezamestnanosti v OECD, rozhodne nie dvakrát taký ako Česká republika, ako tvrdil v médiách jeden z lídrov opozície. Napr. miera nezamestnanosti za posledný rok vzrástla v Španielsku o 7 percentuálnych bodov, v Írsku o viac než 6 %, v Spojených štátoch o 3,5 %. Na Slovensku, to chcem podčiarknuť, to bolo 2,6 %, rovnako ako v Čechách, teda nie dvakrát, ale rovnako. Ešte pozitívnejšie vyznieva Slovensko pri relatívnom náraste nezamestnanosti. Tá u nás narástla o 30 %, v Spojených štátoch narástla o 57 % a narástla v susednom Česku o 58 %, v Španielsku o 59 %, v Írsku dokonca o 93 %, čo je trojnásobok oproti Slovensku. Keď už spomínam Írsko, ktoré nám opozícia často dávala ako vzor a ktoré v tejto štatistike je najsmutnejším rekordérom, rád by som upozornil aj na ďalších rekordérov, ktorí nám tiež boli dávaní za vzor. A to sú pobaltské krajiny. Podľa najnovšej prognózy Európskej komisie vzrastie nezamestnanosť medzi rokmi 2008 a 2009 v Lotyšsku o 125 %, v Estónsku o 147 % a v Litve o neuveriteľných 150 %. Ako som už na tejto pôde povedal, je mi úprimne ľúto každého človeka, ktorý príde o prácu, chceme ale preto urobiť maximum, aby týchto ľudí bolo čo najmenej a prepad ich životnej úrovne bol čo najnižší a najmä aby mali možnosť čo najskôr opäť pracovať. Hoci nasledujúci rok bude ešte veľmi ťažký, návrat lepších časov už nie je v nedohľadne. Mäkké ukazovatele hospodárskeho sentimentu, ktoré naznačujú situáciu ekonomiky na určitý čas dopredu, sa u našich obchodných partnerov v Európe už niekoľko mesiacov zlepšujú. A v poslednej dobe sú pozitívne už aj na Slovensku. Objavujú sa aj prvé pozitívne tvrdé ukazovatele. Predpokladáme, že nezamestnanosť dosiahne vrchol v prvom polroku roku 2010. No a ak sa potvrdia naše očakávania, v prvom štvrťroku 2010 by mala Slovenská republika zaznamenať už medziročný rast. A podľa včerajšej prognózy Európskej komisie by mal byť celoročný rast Slovenskej republiky najvyšší v rámci Európskej únie. Aby bolo oživenie čo najrýchlejšie a cena, ktorú zaplatia občania, čo najnižšia, v roku 2009 sme na základe dohody s našimi partnermi v EÚ využili všetky dostupné nástroje na podporu ekonomiky aj za cenu dočasného nárastu deficitu. Výsledky nášho úsilia, ako aj hodnotenia medzinárodných autorít, ako sú Medzinárodný menový fond, Európska komisia aj Európska centrálna banka, potvrdzujú, že naša doterajšia stratégia bola správna. Odborníci z týchto medzinárodne uznávaných inštitúcií jasne a jednoznačne skonštatovali, že fiškálna reakcia súčasnej vlády na krízu bola adekvátna a plne v súlade s európskym konsenzom. Preto, dámy a páni, prestaňte konečne počúvať len rádio SDKÚ a nalaďte si aj oveľa serióznejšie BBC alebo CNN. (Potlesk.) Tí z vás, ktorí ste v rozprave spochybnili naše odhady hospodárskeho rastu, pozrite si, prosím, včerajšiu prognózu Komisie alebo nedávnu, ešte optimistickejšiu prognózu menového fondu. Pokúšame sa byť v našich odhadoch aj pri súčasnej vysokej miere neistoty, ktorú uznávam, čo najkorektnejší a najrealistickejší, kým opozícia je vo svojej kritike provinčná, zaslepená, podľa mňa hrubo zavádzajúca. Slovenská vláda bude naďalej zodpovedná. Koniec koncov máme už za sebou niekoľko rozpočtov a úspešný vstup do eurozóny. Napriek tomu, že žijeme v čase, keď sa rozpočtový rámec EÚ otriasa v základoch, napriek tomu, že Grécko ohlasuje dvojciferný deficit na rok 2010, napriek tomu, že aj Francúzsko napriek svojim záväzkom a ambícii byť pilierom európskej integrácie odmieta plán výraznejšej konsolidácie v budúcom roku a plánuje verejný deficit na úrovni 8,5 %, my budeme konsolidovať už v budúcom roku, keď mnohé krajiny ešte nechávajú dobiehať stimuly, a to dôraznejšie, než si to vyžadujú naše záväzky. Uvedomujem si, že ako malá krajina sme v zraniteľnejšej pozícii, a preto pristupujeme k hospodáreniu zodpovedne. Dámy a páni, prosím, porovnajme si náš plán konsolidácie v medzinárodnom meradle vychádzajúc zo včerajšej predpovede Európskej komisie, náš deficit 5,5 % v roku 2010 oproti priemerným európskym 6,9 % a eurozónovým 7,5 %, ako aj náš deficit 4,2 % v roku 2011 oproti priemerným európskym 6,5 % a eurozónovým 6,9 %. Sme a budeme zodpovednejší ako naši partneri v Európskej únii a tento náskok bude v čase len narastať. Zodpovednosť nie je len o dodržiavaní pravidiel Európskej únie. Zodpovednosť je najmä o tom, aby sme nadmerne nezadlžovali budúce generácie, aby sme aj v budúcnosti mali dostatok peňazí na kvalitné verejné služby a pomoc občanom. Vysielame jasný signál trhom, že to so zdravými verejnými financiami myslíme úplne vážne. Kríza ukázala, že  finančné trhy veľmi presne rozlišujú medzi krajinami rôznej povesti, aj keď majú dlh denominovaný v jednej mene. My patríme a budeme patriť do skupiny zodpovedných a spoľahlivých krajín, ako ukazujú nielen ratingové hodnotenia Slovenska, ktoré sú najlepšie v histórii Slovenska, ale aj relatívne nízke a klesajúce úrokové sadzby slovenského štátneho dlhu. Upozorňujem ešte, že ratingy nehodnotia minulosť, ale dôveryhodnosť vládnych krokov v budúcnosti. Najlepším hodnotením dôveryhodnosti vládnej politiky v budúcnosti je však aj tak trhový test. A to je to, že nám dôverujú investori, ktorí na rozdiel od prázdnych slov domácich kritikov dávajú do hry svoje vlastné peniaze, často na veľmi dlhé obdobie. Dnes sa už napriek kríze financujeme za podobných podmienok ako niektoré pôvodné oveľa väčšie krajiny eurozóny. Náklady na financovanie nášho dlhu sú najnižšie za viac ako desať rokov. A financujeme sa výhodnejšie než naši susedia. Peniaze ušetrené na dlhovej službe nám umožnia rýchlejšie napredovať k cieľu, mať vyrovnané verejné hospodárenie a nielen to, umožnia nám financovať systémové zmeny v školstve, v zdravotníctve, čo najrýchlejšie dobudovať infraštruktúru, diaľnice, železnice, digitálne siete a prebudovať verejnú správu tak, aby konečne slúžila občanom, nie úradníkom. Nízke úrokové sadzby, ktoré naše konsolidačné úsilie prinesie alebo podporí, znamenajú zároveň aj dostupnejšie bývanie pre mladých, lepšie podmienky financovania pre malé a stredné podniky a dynamickejšiu ekonomiku. V roku 2011 a neskôr nás čakajú ďalšie vážne rozhodnutia. Ušetrené peniaze potrebujeme aj na to, aby sme mohli kompenzovať dôsledky krízy na zraniteľné vrstvy. Slovensku nestačí skresať deficit na úroveň 3 % HDP. Najneskôr v druhej polovici budúceho desaťročia budeme musieť čeliť otázkam dlhodobej udržateľnosti verejných financií. Preto potrebujeme mať čo najskôr vyrovnaný rozpočet. Konsolidovať a správať sa zodpovedne budeme musieť vo vonkajšom prostredí s pomalším rastom, ako sme v minulosti predpokladali. Neznamená to však, že sme na pomalší rast odsúdení. Musíme ďalej skvalitňovať podnikateľské prostredie a pritiahnuť čo najviac ľudí na trh práce vrátane tých, s ktorými niektorí už ako keby ani nerátali. Dlhodobo nezamestnaní, ľudia z odľahlejších regiónov, Rómovia, starší ľudia, zdravotne postihnutí, všetci môžu v prípade rozumnej politiky zvýšiť náš rastový potenciál. Som presvedčený, že najlepší spôsob znižovania deficitu je úspora výdavkov prostredníctvom ich zefektívňovania. V zdravotníctve sme takto od nástupu tejto vlády dokázali znížiť výdavky o 0,5 % HDP, teda približne o 300 mil. eur, napr. znížením cien liekov dodávaných často monopolnými dodávateľmi. Z predkladaného rozpočtu je zrejmé, že v roku 2010 sme skresali vládnu spotrebu o takmer 800 mil. eur. Je to šetrenie, ktoré sa nedotkne občanov. A v takomto šetrení musíme pokračovať. Dlhodobo pracujeme na komplexných reformných projektoch, zlúčení a reorganizácii daňovej a colnej správy, výberu daní a odvodov, informatizácii verejnej správy či zoštíhlení vlády a centralizácii vládnych inštitúcií. A nie sú to len nejaké plány na papieri, ale premyslená sekvencia konkrétnych krokov, čoho dôkazom je aj nedávno týmto parlamentom schválená legislatíva reorganizujúca daňovú správu. Mimochodom, napriek podobným rečiam na to bývalá vláda nikdy nenašla dostatok politickej sily a odvahy. Existujú však hranice šetrenia, za ktorými by už štát nemohol uspokojivo poskytovať svoje služby. Spolu s Írskom máme najnižšie daňové zaťaženie v Európe. V Írsku už do istej miery prebieha revízia modelu, ktorý sa spolieha na nízke dane. My dane zvyšovať nechceme. Efektívnejšou alternatívou prekonania krízy a konsolidovania verejných financií je zefektívňovanie výdavkov. Budeme ale pozorne zvažovať neopodstatnené výnimky v daňovom a odvodovom systéme. A budeme venovať pozornosť daňovým únikom a úspešnosti výberu daní. Pokladáme za neprijateľné, aby bohatí jednotlivci a bohaté firmy unikali daňovým povinnostiam cez diery v systéme a verejné služby boli aj preto často nedofinancované. Aj množstvo vašich príspevkov bolo o tom, že mnohé verejné služby sú nedofinancované. Aj ste predkladali množstvo pozmeňujúcich návrhov, ktorými ste sa snažili niektoré z nich dofinancovať. A tým sa dostávam k samotnej rozprave. A tým aj skončím. Veľmi pozorne som počúval všetky príspevky v rozprave a som prekvapený. Celý čas som totiž čakal, kedy predvediete ten váš zázračný recept na to, ako ešte rýchlejšie znižovať deficit, ako ešte pomalšie zadlžovať krajinu v čase jednej z najväčších kríz v dejinách, ako zastaviť to vami donekonečna skloňované plytvanie. Čakal som, ako odhalíte s veľkou pompou tie kopy miliárd, ktoré len čakajú na to, aby boli vyplytvané touto vládou. A nič, ale absolútne nič, kde je to plytvanie, celý čas ste tu splietali všetko možné a nič konkrétne, nič ste nenašli. Nemáte ani odvahu pomenovať opatrenia, ku ktorým ste sa kedysi hlásili, aby volič vedel, ako by ste reagovali na krízu vy. Jediné, na čo ste sa zmohli, je pár pozmeňujúcich návrhov, z ktorých väčšina len primitívnym spôsobom navyšuje deficit, o ktorom paradoxne tvrdíte, že je vysoký a neúnosne zadlžuje krajinu. (Potlesk.) Takže tu máte úplne jasnú ukážku vašej nekompetentnosti a falošnosti. Keby sa tie pozmeňujúce návrhy, ktoré ste predkladali, prijali tak, ako ste ich predložili, tak by bol deficit na úrovni cez 6 % HDP, zaťažili by ste deficit ešte dodatočnými 430 mil. eur, čo je ekvivalent 13 mld. Sk. Pre mňa je to jasný dôkaz, že neviete tento rozpočet nijako vylepšiť, iba ešte z pohľadu konsolidácie pokaziť a zhoršiť. (Potlesk.) Ešte vám chcem pripomenúť, že drvivá väčšina z vás keď aj nepredložila pozmeňujúci návrh, tak jasne deklarovala, že by bolo potrebné pridať prostriedky nejakej kapitole, a nie nejakej kapitole zásadne ubrať. Škoda, že ste neboli schopní naformulovať to do jasných pozmeňujúcich návrhov, aby to bolo možné vôbec kvantifikovať. Takto to viem len odhadnúť. Čiže myslím si, že vo vašej réžii, tak ako ste viedli diskusiu v rozprave, by tak bol deficit cez 8 %. Dámy a páni, na záver mi dovoľte zopakovať. Celosvetovo prežívame jednu z najväčších hospodárskych katastrof a najväčšiu mierovú fiškálnu katastrofu v modernej histórii. Slovensko si v nej však nevedie najhoršie. A existujú dôvody na to, aby sme mohli byť aj optimistickí do budúcnosti. Rozpočet, ktorý vláda predkladá, je zodpovedný, konsoliduje verejné financie ambicióznejšie, než si to vyžadujú naše medzinárodné záväzky, a rýchlejšie, ako by ste to vedeli vy, a umožňuje napĺňanie vládnych politických priorít v blízkej aj vo vzdialenejšej budúcnosti. Ďakujem, skončil som. (Potlesk.)