P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-07-06):
V. Tkáč, poslanec: Ospravedlňujem sa, pán premiér, prepáčte, vyslovujem potešenie, že bude počúvať pán predseda vlády, pretože potom nebude mať právo povedať, že opozícia nemá alternatívu. Chcem dnes hovoriť aj o tejto alternatíve a chcem hovoriť o tom, akým spôsobom sa devastuje od roku 1998 sociálna sféra. Treba predovšetkým v úvode uviesť, že základnou charakteristikou súčasného sociálneho stavu Slovenskej republiky je sociálna kríza. Zásadným spôsobom sa porušuje čl. 55 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky o hospodárstve Slovenskej republiky založenom na princípoch sociálne a ekologicky orientovanej trhovej ekonomiky. Porušuje sa nielen toto právo, ale porušujú sa aj ďalšie ústavné, sociálne, hospodárske a kultúrne práva občanov garantované aj medzinárodnými dokumentmi, ktorými je naša republika viazaná. Súčasná sociálna politika, a to nielen od roku 2002, ale už od roku 1998, je nehumánna, je neodborná, nekompetentná, je zároveň tiež protieurópska. Sociálna legislatíva je v rozpore s medzinárodným právom, s politickými i právnymi dokumentmi Organizácie Spojených národov, Medzinárodnej organizácie práce, s právom Európskej únie i Rady Európy. Porušujú sa princípy práva na prácu. Štát v primeranom rozsahu hmotne dostatočne nezabezpečuje občanov, ktorí nie z vlastnej viny môžu či nemôžu toto právo vykonávať. Odmeny za vykonanú prácu sú nedostatočné na to, aby zamestnancom umožnili dôstojnú životnú úroveň. Porušujú sa aj ďalšie ústavné princípy sociálnych a ekonomických práv, a to ochrany proti svojvoľnému prepúšťaniu zo zamestnania a diskriminácii v zamestnaní, o vymedzení podmienok pracovného času i práva na kolektívne vyjednávanie. Hrubým spôsobom sa porušujú princípy slobody združovania, pôsobenia odborových organizácií a zástupcov zamestnancov. Na Slovensku sa právo na štrajk nezaručuje. Za porušenie ústavných práv na štrajk súdnou mocou neboli vládnou mocou vyvodené žiadne závery. V tejto súvislosti mi dovoľte pripomenúť, že pred niekoľkými dňami k tomu istému bodu vystúpil podpredseda vlády a minister spravodlivosti pán Lipšic a ten hovoril o tom, že čl. 55 o hospodárstve Slovenskej republiky založenom na princípoch sociálne a ekologicky orientovanej trhovej ekonomiky treba vidieť v nejakej jednote tej ústavy. Tak ja sa pýtam aj pána podpredsedu vlády, za ktorého zodpovedá pán predseda vlády Dzurinda: Aké závery vyvodil z toho stavu, keď sa likvidoval štrajk železničiarov na slovenských železniciach, keď hrubým spôsobom a absolútne nekompetentne senát či sudkyňa Mestského súdu v Bratislave vydala predbežné opatrenie s hrubými gramatickými i vecnými chybami, s antedatovaním o rok dozadu za niekoľko hodín a za opakované podania prostredníctvom výpočtovej techniky, prostredníctvom ktorých sa zneužíval náhodilý výber sudcu? A akým spôsobom toto právo chce garantovať vláda Slovenskej republiky, keďže to je rovnaké ústavné právo ako právo na slobodu prejavu, o ktorom nám pán minister a podpredseda vlády veľmi často hovorí, právo na ďalšie hodnoty, ako je právo na podnikanie a podobne? Chcel by som tiež zvýrazniť, že sa právo na primerané hmotné zabezpečenie v starobe a pri nespôsobilosti na prácu, ako aj pri strate živiteľa, že tieto ústavné princípy a sociálno-ekonomické práva sa hrubým spôsobom porušujú, prinesiem o chvíľu dôkazy. Podľa Ústavy Slovenskej republiky každý, kto je v hmotnej núdzi a má právo na takú pomoc, sa dočká nesmiernych reštrikcií v oblasti sociálnej pomoci. Pán premiér, ste pri vláde od roku 1998. Zákon o sociálnej pomoci, ktorý som osobne predkladal v tejto snemovni v lete 1998, ste novelizovali, tuším, 17-krát a skoro zakaždým ste zdevastovali zdravotne postihnutých občanov, ťažko zdravotne postihnutých občanov. Vaša správa o sociálnej situácii obyvateľstva za rok 2004 dokumentuje, ako klesá počet poberateľov dávok v jednotlivých druhoch kompenzácií a v ďalších oblastiach. A vaši „výtečníci“ „ušetrili“ 6,5 mld. Sk, ktoré prešli a stratili sa do neznáma, na odkázaných, na ťažko zdravotne postihnutých občanoch. Nie na tých, ktorí môžu pracovať a nechcú. V tejto súvislosti treba ďalej uviesť, že zdravie a jeho ochrana sú predmetom privatizácie, kupčenia trhu a vydierania najchudobnejších. Jedna tretina detí podľa správy pre Radu Európy na Slovensku žije v chudobe. Právo na vzdelanie sa stáva predmetom kupčenia. Základnými fenoménmi a výsledkom vývoja i vývinu v slovenskej spoločnosti po roku 1989 sú chudoba a nezamestnanosť. Po roku 1998 sa parametre nezamestnanosti dostali nad úroveň nezamestnanosti v čase svetovej hospodárskej krízy v 30. rokoch minulého storočia. Donesiem o chvíľu dôkaz. Rozhodujúce sociálne udalosti – staroba, poškodenie zdravia, výchova a výživa detí a mladých ľudí, zabezpečenie rodiny, primerané hmotné zabezpečenie v starobe, pri nespôsobilosti na prácu, ako aj pri strate živiteľa, zabezpečenie práce a zamestnania – sú mimo záujmovej sféry vládnej moci. Súčasná politika v sociálnej oblasti je devastačná, vulgárne pravicová a likvidačná. V inštitucionálnej, finančnej, organizačnej a legislatívnej oblasti došlo za sedem rokov vášho vládnutia k znárodneniu a poštátneniu verejnoprávnych inštitúcií v sociálnom poistení: v oblasti politiky zamestnanosti, trhu práce i v sprostredkovateľskej sfére zamestnanosti. Zdevastovali sa základné piliere sociálnej sféry a sociálnej architektúry, sociálneho poistenia a zabezpečenia, dôchodkového zabezpečenia a nivelizácie a zmrazenia nemocenského poistenia. Zlikvidovalo sa doplnkové dôchodkové pripoistenie, likviduje sa sociálna pomoc. Reštrikcie v invalidnom poistení vyradili tisíce invalidov z minimálneho slušného a dôstojného štandardu. Zdravotne postihnutí občania a občania s ťažkým zdravotným postihnutím sú obeťami devastácie sociálnej pomoci. Neexistuje komplexný a koncepčný systém štátnej sociálnej podpory. Dávky sociálnej pomoci sa realizujú za asistencie polície. Vláda má podiel na sociálnej kriminalite potlačenej kukláčmi, vrtuľníkmi, políciou a armádou. V mene pochybných a nekompetentných reforiem sa obviňuje ľavicové spektrum nevzdelancami, pochybnými odborníkmi a experimentátormi bez odborného vzdelania a skúseností, pričom títo istí obviňujú ľavicu z nedostatku alternatív vládnutia, z populizmu a zo snahy rozdávať, tvrdia, že ľavica chce maximálne posilnenie štátu. Nevedecké a nekompetentné úvahy o znižovaní odvodov nemajú ekonomické a finančné základy, opak je pravdou. Za vašej vlády aj počas týchto hodín sa odvody zvyšujú. Skorumpovaný mediálny priestor, nekriticky za miliardy korún, vytiahnutých zo súčasných i budúcich poistencov, vykresľuje falošné predstavy a ilúzie. Kapitalizačný pilier má všetky znaky štátnej pyramídovej hry s osudmi ľudí, s ich budúcnosťou. Pán premiér, dovoľte jednu osobnú sentenciu. Pred desiatimi rokmi v tejto sále sme pripravovali návrh ústavného zákona o konflikte záujmov. Prišli ste v čase diskusie o tomto ústavnom zákone na tejto strane po mojej terajšej pravej ruke a vstúpili ste do pripomienkového konania s tým, že ste žiadali, aby sa príslušné ústavné funkcie viazali cez konflikt záujmov aj na tichých spoločníkov. Podľa Obchodného zákonníka. Vtedy som moderoval tento zákon spolu s bývalým podpredsedom vašej vlády pánom Fogašom a kývli sme, že prijímame vašu pripomienku o tichých spoločníkoch. Vy ste vtedy úplne rozjarene vstali, pamätám si to ako dnes, a vyhlásili ste: „Predstavte si, on mi to zobral.“ Áno, ja som vám zobral tú formuláciu tichého spoločníka. Kde ste sa dostali dnes pri vašom vládnutí? Akých máte dnes tichých spoločníkov, tiež sediacich dnes po mojej pravej ruke, tzv. nezávislých poslancov a ich časť? Nie ste vy dnes v tichom spoločenstve s týmito ľuďmi? Veď pri vašej kváziobhajobe predseda parlamentu pán Hrušovský pred niekoľkými hodinami vyhlásil, že mu prekáža, aj Kresťanskodemokratickému hnutiu prekáža to, že nie sú vyjasnené vaše zmluvné vzťahy s tzv. nezávislými poslancami. Vaša vláda aj v minulom funkčnom období v rokoch 1998 až 2002 v istom vašom výroku spočívala na sile vášho žalúdku. Povedali ste, že keby ste nemali taký pevný žalúdok, tak táto koalícia už dávno skončí. Po tieto dni, po desiatich rokoch od prípravy ústavného zákona o konflikte záujmov ste sa stali tichým spoločníkom časti poslancov, ktorí držia túto vládu. Programové vyhlásenie vlády Slovenskej republiky má v sociálnej oblasti štyri strany, píšete v ňom o mnohých veciach, ale na štyroch stranách v sociálnej oblasti pod bodom 3 píšete v piatich prípadoch o podvodníkoch v sociálnej sfére, o tom, ako budete bojovať proti zneužívaniu dávok. Budem to citovať. Prvá myšlienka: „Cieľom reforiem v sociálnom systéme je zníženie jeho zneužívania, odstraňovanie byrokracie a potláčanie korupcie.“ To je na strane 20. Na strane 21 píšete, že „v oblasti nemocenského poistenia prijme vláda opatrenia zamedzujúce zneužívaniu systému“. Na tej istej strane píšete, že „vláda bude presadzovať zásadné zvýšenie kontroly a postihov pri neoprávnenom poberaní sociálnych dávok“. Na strane 23 len dva razy píšete v oblasti sociálnych služieb: „Osobitná pozornosť bude venovaná boju proti podvodom a korupcii vo všetkých oblastiach sociálnej politiky, najmä v prípadoch nelegálnej práce, registrovaní nezamestnaných, pri zneužívaní invalidných dôchodkov a pomoci postihnutým, ako aj v oblasti zneužívania dávok sociálnej pomoci.“ Na tej istej strane píšete: „Vláda posilní úlohu vyšších územnosprávnych celkov a obcí pri poskytovaní sociálnych služieb a významnejšie ich zapojí do boja proti zneužívaniu sociálneho systému.“ Píšete tiež, že „vo verejnom sektore sa majú minimalizovať osobné privilégiá či výhody jednotlivých skupín zamestnancov“. Na štyroch stranách päťkrát strašíte a zanášate ducha toho, že sa sociálna sféra zneužíva. Ak by ste zobrali stenografický záznam vášho ministra, tak môžem povedať, že zhruba v 75 až 85 % úvodné slová znamenajú pri každej novele, a budem o tých novelách o chvíľu hovoriť aj z kvantitatívneho hľadiska, že sa sociálny systém zneužíva. Tá paranoja, ktorou riadite sociálnu sféru, dnes postihuje tých, ktorí celý život boli invalidi, tých, ktorí skutočne nemôžu pracovať nie preto, že nechcú, ale ich zdravotný stav a osud bol k nim krutý, majú svoj kríž. V tejto súvislosti od roku 1998 došlo k zásadným zásahom do sociálnej sféry. V správe o sociálnej situácii obyvateľstva Slovenskej republiky v roku 2004 sa uvádza – a budem citovať skutočne prvú a poslednú vetu z tejto správy, ak dovolíte, tá je typická a charakteristická, to sú vaše dva mantinely. Úvod sa začína, že „v priebehu roku 2004 sa začal uplatňovať v praxi nový systém sociálnej politiky a politiky trhu práce“. Tak sa vás pýtam, že kde ste boli od roku 1998? Ak až v roku 2004 sa začal uplatňovať v praxi nový systém sociálnej politiky. Za čo sa bral plat v tomto čase? A posledná veta tejto správy je skutočne pozoruhodná, budem ju znovu čítať. Predložil tento materiál pán Kaník do výboru pre sociálne veci a bývanie. Posledná veta: „Zamestnanosť sa vyvíja slabšie, ako sa predpokladalo, najmä v dôsledku zefektívnenia v zdravotníctve a školstve. V ďalších rokoch sa očakáva rast na úrovni 0,6 až 0,9 %. Pokles miery nezamestnanosti bude v ďalších rokoch len pozvoľný, ovplyvnený predĺžením veku odchodu do dôchodku.“ Konfederácia odborových zväzov prijala pravdu o „ekonomickom zázraku“ na Slovensku, kde hovorí o problematikách týkajúcich sa priemernej mzdy, ich vplyvu na životnú úroveň. Hovoria o tom aj prepočty o situácii v postkomunistických štátoch, členov V 4 aj členov Európskej únie. Minimálna mzda je kategória, v ktorej sa jasne prezentovala vierolomnosť vašej vlády. Spomeňte si, ako ste nám odmietli ako opozícii v roku 1998, 1999, keď sme navrhovali zvýšenie minimálnej mzdy, že vy to chcete riešiť komplexne. Čo sa stalo? Prijali ste potom zákon, podľa ktorého ministerstvo práce určí určitý koeficient a do istého času tripartita, sociálni partneri prerokujú tento koeficient a určia výšku minimálnej mzdy. Čo sa stalo vlani? Pán podpredseda vlády a minister hospodárstva a šéf tripartity, zdevastovanej tripartity, zvolal posledný deň zákonnej lehoty rokovanie tripartitného orgánu, ktorý bol nefunkčný a nemohol rokovať, pretože páni ministri boli v tom čase na dovolenke. Nám ste to zabránili, vy ste prijali zákon, ktorý sa stal pre vás absolútnou fraškou. V oblasti dôchodkov, pán premiér, počúval som vás pred niekoľkými možno hodinami či dňami, kde ste niekoľkokrát aj s rozčúlením zopakovali, aké je postavenie Slovenskej republiky v rámci OECD v oblasti daňového zaťaženia. Že vraj sme tretí najlepší. Máme najnižšie daňové zaťaženie. Je to prejav brožúrkových kapitalistov súčasnej pravice, ktorí sa predbiehajú a špekulujú cez svoje bružúrkové vedomosti o tom, čo všetko znamená znižovanie daní, znižovanie odvodov. Podľa zdrojov Svetovej banky, vážení, okrem Malty a Cypru zo všetkých prístupových krajín máme napríklad najvyššie odvodové zaťaženie vo výške 49 %, a to zamestnanci a firmy. Pričom Česká republika, Estónsko, Maďarsko, Litva, Lotyšsko, Poľsko i Slovinsko majú nižšie odvodové zaťaženie, než máme my. Čo ste dosiahli v dôchodkovej sfére? Znížili ste a zobrali ste invalidné dôchodky. V oblasti dôchodkového zabezpečenia ste ušetrili zníženie výdavkov fondu invalidného poistenia o 847 mil. korún v porovnaní s rokom 2004. V tejto súvislosti ste zobrali dôchodky tým, ktorí desiatky rokov boli invalidní, a zrazu prišla táto vláda a povedala, že títo ľudia invalidní nie sú. Vytvorili ste systém v dôchodkovom zabezpečení, ktorý preferuje ľudí, ktorí majú vyššie dôchodky, než mali čistý príjem. Pán premiér, dajte si to vypočítať a musím povedať, že vyššie dôchodky a príjem než čistý príjem v čase odchodu do dôchodku má len Kuvajt a my. Kuvajt má ropu a my máme našu vládu. V tejto súvislosti je systém dôchodkového poistenia tak zdevastovaný, že potrebuje zásadné odborné reformy. To, že sa dostali po 1. 1. 2004 do systému ľudia s vysokými dôchodkami v porovnaní s tými, ktorí ich prijali pred 1. 1. 2004, je pravda. Ale čo sa nevie, je napríklad fakt, že ten systém je taký zmätočný, že medzi touto skupinou ľudí, ktorí odišli do dôchodku po 1. 1. 2004, je veľká skupina dôchodcov, ktorí majú nižšie dôchodky než tí, ktorí odišli pred 1. januárom 2004. Tento systém je skutočne šokujúco zdevastovaný. V tejto súvislosti dovoľte uviesť, pán premiér, a možno o tom neviete, dajte si urobiť štatistiku a výbor pre sociálne veci a bývanie vám to verifikuje. Po schválení návrhu sociálneho zákona vo vláde, akéhokoľvek, či z oblasti pracovného práva, alebo sociálneho zabezpečenia, príde váš pán minister do výboru alebo hoci aj tu do pléna a prinesie desiatky, ba až stovky pozmeňujúcich návrhov. On úplne ignoruje rozhodnutie vlády. Tie veci, ktoré potom koaliční poslanci so škrípajúcimi zubmi presadzujú, podstatne menia podstatu tohto zákona a pán minister Kaník vás vôbec nepotrebuje. Ten zákon, ktorý odíde z parlamentu na podpis pánovi prezidentovi, je úplne iný, než ktorý pán Kaník predkladá do vlády. Pán premiér, urobili ste jeden šokujúci veľkolepý ťah. Po nástupe do vlády v roku 2002 ste prijali 22 zákonov bez tripartity, ktoré rušili všetky a vo väčšine sociálnych opatrení, ktoré ste prijali pred voľbami v roku 2002. Toto považujeme za najväčší sociálny a volebný podvod, ktorý sa stal v sociálnej sfére za posledné roky, pretože bez súhlasu tripartity ste obrali ľudí o to, čo ste im prijali v zákonoch ešte v bývalej koalícii pred voľbami 2002. A ja sa vás teraz spýtam: Ako vám majú ľudia veriť, keď začnete teraz vraj korigovať reformy, keď začnete prijímať sociálne opatrenia, lebo už štát je v poriadku a už vám to prináša osoh, ako vám majú veriť, že im to nezoberiete, keď náhodou by ste sa dostali do vlády aj po roku 2006? Aká je to sociálna morálka v súvislosti s tým, že niečo dáte, vyhráte voľby, pretože viete zostaviť vládu, a vrhnete sa na tieto pozmeňujúce záležitosti a sociálne dávky niekoľko týždňov po voľbách. Obídete tripartitu a jednoducho to zrušíte. Ušetrené peniaze, pán premiér, sú skutočne veľkolepé. Znárodnením Národného úradu práce ste získali 12 mld. korún. Ja sa chcem spýtať: Kde tie peniaze išli? Za minulý rok v oblasti sociálnej pomoci, ktorá má postihnúť len tých, čo môžu pracovať a nechcú, ste ušetrili 6,5 mld. korún. V roku 1999, magická dvanástka sa opakuje, ste prevzali Sociálnu poisťovňu s prebytkom 12 mld. korún. V roku 2005 pán podpredseda vlády a minister financií oznámi, že sa očakáva deficit v Sociálnej poisťovni. V rokoch 1998, aby som zostal pri magickej dvanástke, až 2002 ste z nemocenského poistenia preliali do dôchodkového fondu, do dôchodkového poistenia tiež 12 mld. korún. To sú makrosociálne údaje, ktoré sú nespochybniteľné, sú v záznamoch a Národná rada už o nich diskutovala pri ročných uzávierkach. Pán premiér, urobili ste jednu vec, ktorá vojde do histórie sociálnej sféry. S bývalou vládou ste prijali zákon č. 413 o sociálnom poistení. Je to jasný zákon kódexového typu. Tento zákon ste potom raz novelizovali, v čase ešte pred účinnosťou, aby ste ho potom v zákone č. 461 zrušili. Tento zákon č. 461 rušil iný kódexový zákon, ktorý ste prijali za bývalej vlády. To nemá skutočne obdobu, aby sa takýto zásadný kódexový zákon takýmto spôsobom riešil. Pán premiér, zákon č. 461, ktorý dnes platí v oblasti sociálneho poistenia, je zákon, ktorý od roku 2003, tuším, od 23. septembra, bol ku dnešnému dňu novelizovaný 211-krát. Spolu v roku 2003 ste novelizovali tento zákon 2-krát, aj keď bol prijatý v septembri, ešte pred účinnosťou, v roku 2004 ste ho novelizovali 8-krát, v roku 2005 2-krát a už je na internete aj v pripomienkovom konaní novela tohto zákona, ktorá obsahuje 112 návrhov. Za tri roky, necelé tri roky, vlastne za dva roky, pretože 23. september 2005 ešte len nastane, pripravujete 123 zásahov do zákonov o sociálnom poistení. Mám tu zoznam právnych predpisov používaných pri výkone dôchodkového poistenia. Platí 78 právnych predpisov v tomto režime dôchodkového poistenia a v tomto systéme sa pripravuje ďalších 112 nových noviel. Pripravuje sa alebo je tu správa o systémovom riešení negatívnych dôsledkov prechodu na nový dôchodkový systém. Budem citovať len jednu vetu, akým spôsobom chcete nivelizovať to, že tie dôchodky vám ušli. Na strane 12 tohto materiálu sa píše, že „predpokladá sa, že pre časť“, počúvajte dobre, „pracujúcich poberateľov starobného dôchodku, ktorým bol dôchodok priznaný do 31. 12. 2003, bude nový spôsob zhodnocovania výkonu zárobkovej činnosti výhodnejší, pre niektorých nevýhodnejší, takže dopad zmeny bude finančne neutrálny“. To je práca vášho ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Pán predseda, pýtam sa vás, akým spôsobom viete vysvetliť likvidáciu Koordinačného výboru pre zdravotne postihnutých občanov, Koordinačného výboru pre ženy, zánik časopisu Sociálna politika, zánik, v podstate likvidáciu Výskumného ústavu práce, sociálnych vecí a rodiny, snahu o likvidáciu Medzinárodného centra pre štúdium rodiny, snahu o likvidáciu Centra pre medzinárodnoprávnu ochranu detí a mládeže? Ako chcete zvýrazniť a vyjasniť likvidáciu tripartizmu? Pán Kaník pri rokovaní svojej strany sa vychvaľoval, akým spôsobom prebehla reforma pracovného práva. Nuž, mám tu, pán premiér, Le Figaro (Economy) zo 17. júna 2005, kde sa píše, že „Bratislava platí nezamestnaných, aby odišli“. V časopise Justičná revue č. 4 pred niekoľkými dňami vyšiel článok Reforma pracovného práva na pokračovanie. Dovoľte len niekoľko slov v tejto súvislosti, že novelizácia či vlastne kodifikácia Zákonníka práce štátnej služby a verejnej služby bola prijatá v troch zákonoch s tým, že právnu účinnosť mali nadobudnúť tieto zákony 1. apríla 2002. Kódex, teda Zákonník práce bol do dnešného dňa novelizovaný 8-krát, zákon o štátnej službe 15-krát a tretí kľúčový reformný zákon o verejnej službe bol novelizovaný 8-krát, a už je zrušený. Pán predseda Úradu pre štátnu službu dnes zápasí o to, že sa má zrušiť Úrad pre štátnu službu a má sa prejsť na Zákonník práce. Nuž a kto si uvedomil, že ak sa prejde v zdravotníctve na obchodné akciové spoločnosti, že páni doktori aj zdravotnícki pracovníci si môžu posledné výplatné pásky skutočne zarámovať, pretože také vysoké platy už tak skoro mať nebudú, pretože prechádzajú na Zákonník práce a okrem hrozby prepustenia budú musieť začať kolektívne vyjednávať? Pán predseda vlády, zákon o odmeňovaní niektorých prác, o výkone prác pri verejnom záujme chcete rušiť. Okrem školákov, lebo zrejme je tam politický tlak v školstve, chcete z tabuľkových garancií vyhodiť v podstate všetkých zamestnancov. Je to v pripomienkovom konaní. Zatiaľ sa to zmrazilo a zmrzlo na úrovni vlády. Zákonník práce, pán predseda vlády, je v rozpore s Medzinárodnou organizáciou práce, súčasný Zákonník práce je v rozpore s európskym právom. Budem citovať z článku Reforma pracovného práva z Justičnej revue č. 4: „Ustanovenia majú gramatické, sémantické, obsahové chyby. Ustanovenia sú zbytočne redundantné, formulované nepresne. Sú viac ako nedôsledné, nemajú vôbec zmysel, význam a účel.“ Otázka pracovného času, ktorú naše médiá tak rady rozoberajú, je v rozpore so smernicami Európskej únie, je v rozpore s Dohovorom Medzinárodnej organizácie práce č. 1, je v rozpore s pracovným právom Európskej únie a je rozporný so Sociálnou chartou Rady Európy. V rámci aj noviel sa vyskytujú určité nedokonalosti a nedôslednosti, Zákonník práce potrebuje skutočne zásadnú rekodifikáciu, úpravu a zosúladenie s európskym pracovným právom. Ani v rámci aproximácie nemožno znižovať úroveň ochrany zamestnancov tak, ako to predviedol rezort v príprave Zákonníka práce a jeho noviel. Je v rozpore s právnou úpravou pracovného pomeru na čas určitý, je v rozpore s príslušnou smernicou Európskej únie o ochrane mladých ľudí pri práci a je v rozpore aj s niektorými ďalšími dokumentmi. Vážený pán premiér, chcel by som sa zásadne spýtať: Akým spôsobom chápete sociálne partnerstvo? Akým spôsobom chápete sociálnu pomoc? Zákon o sociálnej pomoci ste od nástupu v roku 1998 novelizovali 17-krát. V drvivej väčšine týchto prípadov išlo o reštrikcie, ktoré nepostihli tých, ktorí môžu pracovať a nechcú, ale tých, ktorí sú zdravotne postihnutí a ťažko zdravotne postihnutí. Pán premiér, vy a vaše médiá ste mali plné ústa „dosť bolo štátu“. Medzi prvé kroky, ktoré ste zaradili v sociálnej oblasti, boli tie, že ste znárodnili, zoštátnili verejnoprávne inštitúcie, ktoré boli brzdou aj politickej moci a vytvorili podmienky aj na personálne obsadzovanie vašimi vernými. Zoštátnená Sociálna poisťovňa i zoštátnené úrady práce dnes sú nefunkčné, neexistuje oponentúra voči rozhodovaniu a ani jeden spôsob zvyšovania dôchodkov od roku 2002 ste neurobili v súlade so zákonom. Jedno zvyšovanie dôchodkov ste spojili so základným kódexovým zákonom o druhom kapitalizačnom pilieri, bol to jasný pokus o vydieranie a v súčasnosti posledné, ostatné zvýšenie dôchodkov ste realizovali vo vzťahu k rodičovským dávkam. Dovoľte veľmi stručne na záver povedať, aká je alternatíva. Kritici ľavice a pravica ako subjekt zakrytý reformným kabátom tvrdí, že len ona má svoje alternatívy, ľavica vraj nie je reformná, ľavica vraj nerozdáva, netvorí, vraj nie je nikto alternatívou voči súčasnej vláde. Vládne populizmus, znižovanie zaťaženia bude ohrozené a máte v rukách médiá. Dovoľte, aby som vám uviedol, že od roku 1990 bol pripravený na federálnej úrovni Scenár sociálnej reformy. V rokoch 1995 – 1998 sa realizovala Koncepcia transformácie sociálnej sféry. Po roku 1998 ste aj vy schvaľovali Koncepciu sociálneho poistenia, ktorú ste vierolomne zničili tým, že ste kódexový zákon nechali zmraziť a prijali ste zle nastavený systém sociálneho zabezpečenia v prvom pilieri. Chcem v tejto súvislosti uviesť, že princípy na prípravu programov na rekonštrukciu toho, čo sa zničilo v sociálnej sfére za ostatné roky, sú viazané na koncepčnosti a komplexnosti. Budeme zvýrazňovať také hodnoty, ktoré boli ponížené a zdevastované za vašej vlády, ako je ľudská dôstojnosť, sociálna kohézia, sociálna inklúzia, odstraňovanie chudoby, nezamestnanosti, posilnenie rodiny, regiónov a budeme brať do úvahy aj otázky migrácie. Po vašej vláde bude treba poľudštiť sociálnu sféru. Opraviť, reparovať sociálnu architektúru, sú zdevastované sociálne inštitúcie. Pán premiér, budeme presadzovať odštátnenie Sociálnej poisťovne a Národného úradu práce či Úradov práce, sociálnych vecí a rodiny na rozdiel od vášho zoštátnenia v čase, keď ste svoju ideológiu stavali na hesle „dosť bolo štátu“. V tejto súvislosti musí stratiť monopol nekompetentný minister práce, sociálnych vecí a rodiny, musia nastúpiť tí, ktorým patria prirodzené práva prostriedkov, ktoré vkladajú do týchto systémov, a to sú poistenci. Je to otázka aj sociálneho partnerstva na širšej úrovni. Chceme zriadiť sociálny parlament z ťažko zdravotne postihnutých a zdravotne postihnutých občanov, ktorí si najviac odskákali to, že ste pri vláde už koľko rokov. Chceme vytvoriť inštitúcie, ktoré sú neobvyklé. Starobný dôchodok nie je dnes jediná možná šanca, aby sa zabezpečil dôstojný život starších ľudí. Budeme presadzovať, pán premiér, doprivatizáciu majetku tak, aby sa tieto zdroje dostali dôchodcom, ktorí si najviac odskákali politické, sociálne a ekonomické zmeny po roku 1998. Bude treba urobiť jasnú a vedeckú analýzu a optimalizáciu daňového, poistného, odvodového a príspevkového zaťaženia občanov, štátu, zamestnancov, zamestnávateľov a podnikateľskej sféry. Prestanú preteky znižovania odvodov, ale musí nastať reálne znižovanie odvodov s jasným efektom. V súčasnosti zvyšujete vymeriavacie základy, pán premiér. Občania platia viac, samostatne zárobkovo činné osoby platia viac a ja v rádiu počujem od vás, ako sa im to znižuje. Veď to je obyčajná lož. V tejto súvislosti treba urobiť zásadné zásahy do dôchodkovej reformy, nastaviť prvý pilier, ktorý je zdevastovaný. Desiatky, stovky právnych predpisov a stovky zmien nešokujú len softvér Sociálnej poisťovne, nedevastujú ľudský potenciál Sociálnej poisťovne, ale dopadajú aj absolútne negatívne na sociálnu sféru a dôchodcov. Bude treba zabezpečiť vklad do európskej dimenzie sociálnej sféry zo Slovenska a to je otázka presunu európskeho sociálneho modelu na slovenské podmienky cez otvorenú metódu koordinácie, úpravy pracovného času a dosahov európskej ústavy na sociálnu sféru. Budeme presadzovať a presadíme revíziu vašej legislatívy v sociálnej oblasti. V medzinárodných dokumentoch treba presadiť, aby sa ratifikovala revidovaná Európska sociálna charta a Európsky zákonník sociálneho zabezpečenia. Presadíme tiež prijatie ďalších dohovorov Medzinárodnej organizácie práce. Bude treba jasne pretvoriť reformu sociálnych inštitúcii, ktoré sú zdevastované, sú zanesené nekompetentnosťou, subjektívnym a mocenským zásahom súčasnej vládnej moci. Chceme založiť netradičné formy pripoistenia prostredníctvom zamestnaneckých foriem poistenia v oblasti dlhodobej starostlivosti o starších občanov. Bude treba postaviť nanovo systém sociálnej pomoci zdravotne postihnutých občanov. Presadíme prijatie zákona o odstraňovaní architektonických bariér pre ťažko zdravotne postihnutých občanov a zabezpečíme vytvorenie nového systému štátnej sociálnej podpory. Budú prijaté osobitné programy tak, aby sociálna sféra nebola závislá od ministerstva financií, aby bola samonosná, nebola reziduálna a aby podporila všetky európske hodnoty sociálnej sféry. Pán predseda vlády, o mnohých veciach možno ani neviete, pretože skutočne zákony, ktoré sa schvaľujú v sociálnej oblasti, majú devastačný charakter veľmi často aj po rokovaní vlády. V tejto súvislosti by bolo dobré, keby ste použili sociálne partnerstvo ako prirodzenú brzdu moci, ako inštitút, ktorý vám presne povie, či sa klame, alebo neklame v oblasti nezamestnanosti. Pán premiér, od roku 1998, keď ste nastúpili, ste dosiahli rekordné číslo vyše 500-tisíc nezamestnaných na Slovensku. Podľa údajov – a mám ich tu pri sebe – v čase prvej Česko-slovenskej republiky v čase svetovej hospodárskej krízy, keď v celom Česko-Slovensku vrátane Podkarpatskej Rusi vyskočilo číslo 300-tisíc nezamestnaných, tak buržoázna tlač písala o katastrofe. Vy ste dosiahli po roku 1998 nezamestnanosť nad 500-tisíc ľudí. Či sú, alebo nie sú dnes v štatistike, oni tú prácu nemajú. Vaša správa o sociálnej situácii dokumentuje, že za minulý rok ste vytvorili 5 800 pracovných miest. Pán premiér, aká je to radosť? Aké sú to úspechy? Ako je to dobre nastavená ekonomika, ktorá prináša sociálny osoh? Pán premiér, sú merateľné investície, ktoré dávate do automobilového priemyslu aj z hľadiska prepočtu investícií, ktoré idú zo štátu na počet novovytvorených pracovných miest, že vám to už spočíta každý stredoškolák. Chcel by som vás v tejto súvislosti skutočne vyzvať, ak už budete mať šancu spolu s niektorými závislými poslancami do roku 2006, aby ste redukcie, ktoré ste robili, robili tak, aby ste ich po voľbách ľuďom opäť nezobrali. Sociálna sféra je v kríze a na tom nezmení nič, ani postoj spriaznenej mediálnej sféry. Pán premiér, myslím si, že argumenty, ktoré som použil, sú dostupné, sú reálne, ľudia o nich vedia. Aj preto budem hlasovať za vyslovenie nedôvery pre vás. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)