Madej, Róbert, poslanec NR SR (2015-06-25):
Ďakujem veľmi pekne. Chcem ubezpečiť kolegov, že budem len veľmi krátko sa snažiť reagovať na rozpravu, ktorá bola, ktorá uplynula k tomuto návrhu zákona. V prvom rade, kolegyne, kolegovia, si dovolím povedať, že trošku sme, mám pocit, že v závere rozpravy, unikli z problematiky rodinného práva, niekam inam, ktorá je tiež naozaj veľmi dôležitá, ale prejednávame zákon, novelu zákona o rodine. K tomu treba povedať, že oceňujem rozpravu, oceňujem odbornú diskusiu a možno aj naznačím, že pokiaľ ide napríklad o témy, ako je premiestnenie dieťaťa a novelizačný bod č. 7, tiež si dovolím vysloviť presvedčenie a myšlienku, že by bolo dobré to z novely vypustiť a počkať ešte na pokračovanie odborných diskusií v tejto veci. Pokiaľ ide o ďalšie, ďalšie návrhy, ktoré vyplynuli z rozpravy, tak si dovolím, vážený pán predseda Národnej rady, konštatovať a s ľútosťou, že pozmeňovací návrh pani poslankyne Mezenskej nespĺňa náležitosti podľa zákona o rokovacom poriadku. Je tomu tak preto, pretože nielen nie je podpísaný zákonným počtom poslancov, pätnástich poslancov Národnej rady. Síce pod bodom 15 je uvedený poslanec, ale pod bodom 2 a 5 podpisov je podpísaný jeden a ten istý pán poslanec Fecko, z čoho teda asi vyplýva, že pozmeňovací návrh podpísalo 14 poslancov, a preto nespĺňa podmienky podľa zákona o rokovacom poriadku a nemôžeme o ňom hlasovať. Napriek tomu, bolo tu mnoho povedané v rozprave a pani poslankyňa Mezenská sa natrápila a zaslúži si, aby sme na ňu reagovali. Dovolím si len krátko. Bolo by vhodné, aby sme tak závažné veci, ako je, exekúcie, ako sú vymáhania pohľadávok, riešili v štandardnom legislatívnom procese. Priznám sa, hoď kameňom, kto si bez viny, niektoré opatrenia sa prijímajú aj spôsobom, aký navrhla pani poslankyňa, ale skôr by som oceňoval pri tak rozsiahlom pozmeňovacom návrhu štandardný legislatívny proces a návrh zákona. Po druhé, by som chcel uviesť na tie argumenty, ktoré uviedla pani poslankyňa Mezenská, že sme sa zaoberali tým podnetom z podnetu pána poslanca Hlinu a dovolím si uviesť nasledovné: áno, istina tam bola tisíc eur, vzniklo obrovské úžernícke príslušenstvo, úrok z omeškania zmluvný 0,25 % denne, ktorý priznal súd, nie exekútor, priznal súd, čo v konečnej výške pri tej výške pohľadávky je viac ako 5-tisíc eur plus. Vznikli tam ďalšie náklady v tomto jednom konkrétnom príklade. Podľa dnešných a aj predchádzajúcich právnych predpisov súd by v prípade aktívnej účasti toho účastníka konania nemal v žiadnom prípade takto pohľadávku priznať. Súhlasím s vami, pani poslankyňa, ale dovolím si tvrdiť a vysloviť presvedčenie, že už dneska je na to legislatíva urobená dobre. Podľa zverejnených rozhodnutí, ktoré sme si vytiahli zo zverejnených rozhodnutí rozsudkov ministerstva spravodlivosti, sme sa dozvedeli, že účastník konania bol v tom základnom vykonávacom konaní, bol nečinný. Vôbec nepovedal, že ide o spotrebiteľský dlh s tým, že je jedna taká latinská, latinské pravidlo: bdelým patrí právo. To znamená, ten človek sa musí brániť aj v tom súdnom konaní, nie vtedy na tom konci, keď už je neskoro a príde exekútor. Ale stále si myslím, že ten človek je hodný ochrany aj zo strany súdu na to, aby sa súd pozeral, či nejde o príslušenstvo, príslušenstvo vo výške úžerníckej, pretože ja som osobne presvedčený, že áno. Ten rozsudok možno konfrontovať s rôznymi polemikami, ale treba povedať jedno: bola veľmi nevýhodne dojednaná zmluva. Sťažovateľka podpísala zmenku, súd sa na základe toho, že nebola činná v konaní, nepozeral na to, či vôbec ide o spotrebiteľský spor. Keby vôbec len napísala, že to je zo zmluvy o pôžičke, tak okamžite by mal súd povinnosť prihliadať na to sám, ex officio a nepriznať ju a posudzovať tie úroky. Ten účastník konania bol nečinný a následne, následne súd rozhodol, tak ako rozhodol. Nemyslím si, že rozhodol úplne správne, ale treba ešte aj tento jeden prípad ďalej analyzovať, pretože ho máme len veľmi krátko. Čo je však ešte horšie, prišiel rozsudok, povinný alebo odporca nepodal odvolanie, predpokladám, a stal sa právoplatný. Prišlo, chcem poukázať na to, že ľudia, ktorí sú v materiálnej núdzi, sa môžu obrátiť na centrum právnej pomoci, bezplatne, veľmi lacno, len sa treba naozaj aktívne o to starať. A vedia pomôcť pracovníci centra právnej pomoci. A ja len chcem vysloviť tú ľútosť, že jediný jednoduchý právny úkon v tom spore stačilo, keby spotrebiteľ urobil. Súd by bol povinný, vtedy by bol povinný sa na to pozerať inak. Súd mal za to, že išlo o pohľadávku zo zmenky. No, môžem si ja myslieť o tom svoje, že nepozeral na kauzu, dôvod vzniku tej pohľadávky. Môžem si myslieť o tom svoje, že priznal takú obrovskú, také obrovské príslušenstvo, čo je nevídané, 0,25 % denne, čo je 91-percentný úrok per annum. To je strašne veľa, to priznáme navzájom, a ten rozsudok z tohto dôvodu asi nie je dobrý. Ale odporca sa nebránil, stal sa právoplatným, prišiel exekútorovi. Exekútor urobil len svoju robotu s tým, že odmena exekútora vo vzťahu k tej dlžnej sume, ktorá nevyplýva, vyplýva z rozsudku, je 10 %, cca náklady exekúcie oproti už vymáhanej sume. To znamená, ja sa vrátim k jednému: nie proces, nie proces, nie exekúcie sú problém, napríklad na tom konkrétnom príklade, problém je hmotné právo. Ako je možné, že súd priznal takúto pohľadávku pri istine tisíc euro, ktorá sa navýšila o zmluvný úrok z omeškania plus 5-tisíc euro? To je pre mňa veľká otázka, nad ktorou treba pracovať. Problém je aj v nečinnosti účastníkov konania. A my musíme ľudí vzdelávať, vychovávať, zvyšovať ich právne vedomie, aby, keď im príde niečo zo súdu, reagovali, aby sa vtedy prišli sťažovať, vtedy pýtať, vtedy odpovedať súdu. Lebo oni to naozaj v niektorých prípadoch, bohužiaľ, hodia do koša. Druhýkrát príde zo súdu, znovu sa stane to isté. Tretíkrát, dokonca, keď príde od exekútora výzva, neurobia nič, až potom zistia, keď sú im blokované účty a dôchodky, čo býva často neskoro. Toto je presne zanedbaný prípad aj zo strany účastníka konania, pri ktorom možno povedať, že keby bol aktívnejší, mohlo by to rozhodnutie súdu byť iné. Veľmi rád s vami, pokiaľ budete taká láskavá, budem spolupracovať na tom, či aj pri tých, veľkom, malom množstve možností právnych prostriedkov, procesných, nápravy, či by sme spolu nevymysleli nejaké riešenie, ako tomuto človeku pomôcť. Pretože pri tých všetkých veciach, ktoré som povedal, si v konečnom dôsledku ten človek zaslúži pri spotrebiteľských veciach, aby zo strany veriteľov nebolo úžernícky obchádzané právo. A musíme sa pozrieť aj na to, a to chcem poprosiť pána ministra, aby v tých prípadoch, keď je zjavné, že hoci je tam použitá zmenka veriteľom a je postúpená tá zmenka do Českej republiky a využíva sa na vymáhanie pohľadávky, európske právo, pozor, pretože to išlo podľa nariadenia o vymáhaní drobných pohľadávok, aby sa v takýchto prípadoch, čo urobiť, aby sa to nemohlo obchádzať cez Českú republiku a naspäť na Slovensko. Aby sa takýmto spôsobom nemohli vymáhať úžernícke príslušenstvá a súčasne aby ten súd na to mohol alebo musel prihliadať, keď bude meritórne o tej veci rozhodovať. Ja chcem len... (Prerušenie vystúpenia predsedom.)