P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-04-04):
Pán predkladajúci, pán predseda, nech sa páči, môžete reagovať na vystúpenia a otázky pánov poslancov, ktoré odzneli v rámci rozpravy k týmto dvom bodom programu. Pán predseda, máte slovo. M. Kugla, predseda Rady Fondu detí a mládeže: Ďakujem pekne. Dovolím si stručne odpovedať na vznesené názory a otázky. Chronologicky, k vystúpeniu pani poslankyne Muškovej. Tá výročná správa sa týka roku 2000. To znamená, nemohla postihovať napr. rok 2001, čo som zachytil ako prvé. Po druhé. Tvrdenia o tom, že majetok predtým bol spravovaný dobre, že bola vytvorená báza na obnovu majetku, to nie je pravda. Do dnešných dní sa boríme vlastne s mnohými objektmi, ktoré sú v katastrofálnom technickom stave práve preto, že bývalí nájomcovia, samozrejme, nie všetci, ale väčšina, aj keď to mali prenajaté na neuveriteľne dlhé obdobie za neuveriteľne nízke ceny, sa nestarali o majetok. Ďalšia vec, prevod majetku. Bolo tu už spomenuté, že v nadácii je systém vzájomných bŕzd a protiváh, ktoré majú jednoducho blokovať prípadné zlé nakladanie s tým majetkom, pretože keď sme robili analýzu vo fonde, tak sme vyhodnotili, že v podstate fond neplnil svoj účel práve preto, lebo tí, pre ktorých bol určený, deti a mládež, nemali možnosť vplývať na využívanie tohto majetku. Preto bol aj v nadácii vytvorený systém, že jediný štátom rešpektovaný zástupca študentov, orgán akademickej samosprávy, Študentská rada vysokých škôl – ťažko asi spochybníme ich legitimitu – má tretinu zástupcov, druhú tretinu postov v Správnej rade má jediný štátom rešpektovaný zástupca mládeže, Rada mládeže Slovenska – Rada mládeže Slovenska dlhodobo pôsobí na mládežníckej scéne, zastupuje mládež v zahraničí voči štátnym orgánom a tak ďalej –, tretím zástupcom je ministerstvo školstva. Ministerstvo školstva má oproti dvom ďalším partnerom zvýhodnené právo veta na rozpočet, čo ostatní nemajú. Všetci majú právo veta na odpredaj majetku toho, čo sa týka nadácie. Čo sa týka istých podozrení, ktoré tu spomenula pani Tóthová, ja si veľmi dobre uvedomujem, že premlčacia doba na majetkové trestné činy je 10 rokov. Fond a takisto nadácia podľa mojich vedomostí pristupuje k odpredaju majetku podľa jedného jediného princípu, ktorým je – vyššia berie. Sú transparentné výberové konania, otvárajú sa obálky za prítomnosti notára a vyššia ponuka berie objekt. To je proste zásada a tá je dodržovaná aj ďalej. Posledná vec, Najvyšší kontrolný úrad. To sú vážne veci, ktoré tu odzneli. Mám ale pocit, lebo neviem presne reagovať na všetky veci, ktoré odzneli, Najvyšší kontrolný úrad je u nás, ak to môžem tak povedať, ako na klavíri, takže máme rozsiahlu komunikáciu v podstate od nášho nástupu s Najvyšším kontrolným úradom a väčšinu z tých vecí, ktoré ste spomenuli – je naozaj pravda, že tam boli formálne nedostatky –, odstraňujeme. Predvčerom mi bol doručený ďalší list šéfa kontrolnej skupiny a momentálne vypracúvame naň odpoveď. Tieto všetky doklady, samozrejme, môžeme aj s odpoveďami predložiť výboru, ak bude záujem, príp. môžeme urobiť aj nejaké stretnutie na pôde výboru s manažmentom fondu a, povedzme, šéfom kontrolnej skupiny. Posledná vec, ktorá odznela, keď si dobre pamätám, bola otázka pani Tóthovej, čo sme urobili s rozhodnutím, ako sme reagovali na rozhodnutie Ústavného súdu. Oznámili sme nájomcom, že rozhodnutie Ústavného súdu sa netýka právnych účinkov, ktoré teda nastali po prijatej novele. Pani docentka Tóthová vie asi, že rozhodnutia Ústavného súdu nie sú retroaktívne. To znamená, že ak Ústavný súd rozhodne, tak po vyjdení nálezu v Zbierke, pokiaľ ja viem, prestávajú platiť právne účinky. Právne účinky, ktoré nastali pred vyjdením nálezu Ústavného súdu v Zbierke, ostávajú nedotknuté. Túto otázku som práve zhodou okolností pred vystúpením konzultoval s pánom Kresákom, ktorý mi to potvrdil. Ďakujem pekne, ak som na niečo zabudol, ospravedlňte ma.