Karahuta, Jaroslav, poslanec NR SR (2022-10-21):
Ďakujem veľmi pekne za slovo, pán predseda. Ja by som v krátkosti chcel reagovať na to, čo bolo povedané. Keď sme sa na výbore rozprávali o tom, o tomto zákone, ešte nebol na svete, bola len myšlienka, ja som na výbore povedal ako predseda výboru, že tento návrh podporím. A podporím ho, pretože my ho potrebujeme. Treba si uvedomiť jednu vec, kolegovia. Urobiť pozemkové úpravy cestou komasácií – robíme pre developerov. Robiť pozemkové úpravy s komplexnými úpravami a spoločnými zariadeniami – robíme to pre spoločnosť. Tak si musíme teraz dať na misku váh, ideme robiť pre developerov, alebo ideme robiť pre spoločnosť? Ak chceme mať Slovensko s tou krajinotvornou štruktúrou, ktorú chceme mať, ktorú sme si vysnívali alebo snívame o nej, a súčasne chceme, aby Slovensko bolo aj potravinovo sebestačný štát, tak si musíme uvedomiť jednu skutočnosť, pravdivosť, o ktorú sa budem škriepiť a biť, že vidiecka krajina stojí ako stolička na štyroch nohách. Akonáhle jednu nohu zo stoličky odrežete, zo stoličky spadnete. Musíme mať stratégiu. Veď nejaké stratégie boli. Musíme mať peniaze. Sú peniaze? Nie sú peniaze? Musíme mať právnu istotu ľudí, ktorí pôsobia, pracujú a slúžia všetkým nám pri výrobe potravín. Na Slovensku tú ľudia, bohužiaľ, až takú nemajú. A musíme mať vzdelaných ľudí a schopných ľudí, ktorí by nám vedeli tú krajinu spravovať a vedeli by pre nás vytvoriť dostatok poľnohospodárskych a potravinárskych produktov. A jedna z dôležitých vecí je práve, sú tie pozemkové úpravy. Ja som celý život strávil v zahraničí. Ja som nikdy viac ako pár týždňov alebo pár mesiacov nebol doma za posledných možno 20 rokov a videl som, videl som dediny, obce v Českej republike, kde takéto komplexné pozemkové úpravy boli robené, chalani, dievčatá, dámy, páni, nádhera! To je, skutočne je to nádhera. A to, že tam sú cesty, pán poslanec Fecko, tie cesty tam musia byť, to nieže my ich chceme, ony tam musia byť. A viete, ako robili cesty, kde som bol pozrieť v Českej republike? Zobrali si sto-dvesto rokov staré mapy, našli si tie pôvodné cesty a prišli na to, že cesta má svoju pamäť. Tá historická cesta, ktorá tam bola stovky, možno tisíce rokov, má svoju pamäť. A takisto boli snahy aj v Českej republike, pošleme tam veľké firmy s veľkými strojmi, zarobíme peniaze. Ale rozumný starosta obce povedal, že nie, my máme kameňolom, máme traktory, máme vlečky, buldozéry, nakladače, urobili si to sami jednoduchým systémom od veľkého kameňa až po malý. Dnes je tá krajina nádherná, po tých cestách chodia kočíky, matky s kočíkmi, s deťmi, chodia tam cyklisti. Okolo týchto ciest urobili, urobili pekné aleje stromov, kde ľudia radi si odtrhnú to ovocie, chodia na prechádzky. Ale viete, čo je dôležité? Ten kopec, ktorý ešte pred tým, než tie pozemkové úpravy boli urobené, mal každoročný problém, že zmylo všetko tú ornicu dole až na spodok kopca, dnes ten kopec nevie, čo to je poškodenie krajiny vodnými zrážkami. Jednoduchá, jednoduchá cesta. Takže tie cesty tam musia byť, pán poslanec Fecko. To bez toho to nejde. Ale nie betónové, nie asfaltové, žiadne obrubníky, ale normálne prírodné cesty, tak ako má byť. Ak si toto neuvedomujeme, že to potrebujeme, tak sa potom nečudujme, že mladí ľudia nemajú záujem o rozvoj vidieka, že mladí ľudia nám odchádzajú, pretože nemajú byť na čo pyšní, nemá sa čím pochváliť, či už doma, alebo v zahraničí, ako to Slovensko je nádherné. Z druhej strany, to potravinárstvo a poľnohospodárstvo aj vďaka tým, že nemáme tu právnu istotu pre nástupníkov, lebo nie sú pozemkové úpravy, vyzerá asi takto. Poviem vám posledné čísla, čo sa týka bravčového mäsa, tradičnej slovenskej potraviny. Kvalifikovaný odhad, myslím, že veľmi zodpovedne urobený. Podiel bravčového mäsa na slovenskom trhu – 10 % slovenského bravčového mäsa, realita dnešných dní. Podiel mäsových výrobkov vyrobených zo slovenského mäsa, vyrobených, slovenských výrobkov vyrobených z mäsa bez ohľadu na pôvod je 70 %. A viete, koľko mäsových výrobkov je zo slovenského mäsa? 5 %. Päť percent. My to ženieme tú krajinu úplne do šialenstva. Čiže postavme na nohy, tú stoličku na tie štyri nohy, dajme tomu stratégiu, dajme peniaze, dajme tú právnu istotu cez tie pozemkové úpravy. Prijmime kľudne zákon, že na jednotkách až päťkách sa nebudú robiť žiadne výstavby, kľudne, my sme to mali v programe a my to radi podporíme, necháme to na tie horšie kvality pôd, a postavme krajinu tak, aby bola nielen pekná, ale bola produkčná, užitočná, ale hlavne aby nám naše deti z krajiny neodchádzali, aby chceli ostať doma bývať. A čo sa týka na záver k tej ekológii, ekologickej a environmentálnej a klimatickej stabilite. Najlepším opatrením pre ekologickú a environmentálnu a klimatickú a sociálnu stabilitu vidieka je lokálna produkcia, a to sú rodinné podniky, to je to, čo sme včera schvaľovali v prvom čítaní. Toto je základ budúcnosti slovenského vidieka. Pokiaľ to zhodíme zo stola, neočakávajme to, že naše deti tu ostanú. Ony sa nechcú hanbiť, ony radšej pôjdu do Londýna, kde je síce zlé počasie, ale zarobia si aspoň veľa peňazí. Vytvorme podmienky na to, aby tie deti, aby tie naše deti ostali tu a aby boli hrdí na to, že čo sme pre nich urobili. Ďakujem pekne.