Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR (2014-06-05):
Ďakujem pekne za slovo, pani predsedajúca. Vážený pán minister, vážení páni, pani kolegyne, páni kolegovia, tak dovoľte aj mne vyjadriť svoje postoje k tomuto zákonu. A v prvom rade musím povedať, že ma veľmi prekvapuje, ale tentokrát v dobrom, koľko snahy vynaložilo ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny na to, aby došlo k zhode čo najširšieho okruhu ľudí v parlamente, a keď nie už možno celkom k zhode, aspoň k tomu, že sme sa cítili v mnohom vypočutí. Tiež musím podotknúť, že nebudem pri hlasovaní za túto novelu pociťovať to, čo som pociťovala pri hlasovaní o ústave, aj keď, samozrejme, i tejto novele je čo vytýkať. Nie je to možno super bomba dohoda, ale určite vysvetlím dôvody, pre ktoré som sa, a teraz budem hovoriť skôr za seba, rozhodla podporiť, aj keď predsa len nie úplne v nadšení, tieto dohodnuté zmeny. Novela je jednoznačne kompromisom medzi tým, čo malo byť a tým, čo sme chceli v pohľade na sporiteľov, ktorí od januára budú mať vyplácané dôchodky. Teda na to, čo jednoznačne zavážilo, bola skutočnosť, že sa naozaj hľadal kompromis, ktorý bude prijateľný pre väčšiu časť pléna ako len poslanecký klub SMER-u. Faktom je, že od januára sa budú vyplácať dôchodky z II. piliera a či s nami, či bez nás by prijali spôsob výplaty, tak som rada, že ministerstvo vypočulo výčitky z rozpravy a venovalo sa hľadaniu vylepšení celkom intenzívne. Na druhej strane mi trochu vadí, že hranice, po ktoré nakoniec zišli, sú možno na môj vkus stále vyššie, ako som očakávala. Jedna vec ma však pobavila. A to vyjadrenie pána štátneho tajomníka, s ktorým si myslím, že veľmi korektné všetky jednania, prebiehali korektne, a to vyjadrenie, že ide o historický kompromis medzi SMER-om a opozíciou. Znie to super, ale prosím vás, nepreháňajme, že určite nie je historický kompromis a určite by sa dalo v jednaniach ešte pokračovať. Je to skôr historický začiatok skutočného a reálneho vyplácania dôchodkov a je veľmi dôležité nájsť ten minimálny spoločný menovateľ, s ktorým sa to začne. A v tomto pohľade práve vyjadrujem spokojnosť, pretože sa v určitej, aj keď v stále malej miere rozšíril okruh ľudí, ktorí si budú môcť časť svojich prostriedkov programovo vybrať. Tak ako som to popisovala v prvom svojom vyjadrení k anuitnej novele, budú si môcť splniť aj svoje dôchodcovské potreby a tie sú skutočne u mnohých rozdielne. Medzi prvým a druhým čítaním som spolu s kolegami či sama absolvovala niekoľko stretnutí na ministerstve, mimo ministerstva na tému anuít a musím povedať, že aj keď sa na tému pozerám dnes z úplne iného uhla pohľadu a mnoho svojich pohľadov som korigovala, vnímam ešte stále širokú možnosť, kde by sa ústupky mohli robiť. Na seminári, ktorý organizovala jedna mimovládka, bol odprezentovaný prieskum vykonaný Slovenskou akadémiou vied. Z neho vyplynulo, že sporitelia nemajú dostatočnú vedomosť o možnostiach, nemajú vedomosť, niekedy ani záujem o informácie z II. piliera, niektorí dokonca ani netušia, v akej DSS-ke sporia. Toto však nesvedčí o tom, že ľudia sú nezodpovední, a preto je nutné dať im iba povinnosť anuity, že im máme nalinkovať, čo majú s peniazmi robiť, ale skôr, že ich treba vzdelávať. Ale podotýkam, že vzdelávať práve vtedy, aby to v nich zostalo, práve vtedy, keď prichádzame k času, v ktorom sa majú rozhodovať. Alebo aj v tom čase, kedy sa majú rozhodovať, vtedy ich tieto informácie aj zaujímajú a aj sú pre nich potrebné. To je taký veľmi dôležitý poznatok. Snahou vlády bolo vykonávanie zákona čo najtransparentnejšie a s čo najväčším komfortom. Túto úlohu ministerstvo splnilo podľa mňa úplne výborne. Systém CEPS, ktorému možno bude treba vychytať muchy, je postavený veľmi proklientsky a je to jedna z oblastí, ktorej je máločo vyčítať. Ak novelu rozdelím na dve časti, tak musím prehlásiť, že s prvou veľmi precízne pripravenou, ktorá vytvára pre sporiteľov veľmi dobrý komfort, nemám problém. CEPS je skutočne sofistikovane prepracovaný a ponúka sporiteľovi výhody získania všetkých ponúk naraz domov. Všetko pod gesciou Sociálnej poisťovne a všetko je to pod dohľadom Národnej banky Slovenska. Teda systém regulácie, beriem, že je nastavený správne. A teraz hovorme o výške dôchodku zo sporenia. Rovnako rozumiem zámeru ministerstva práce dať si ako prioritu zámer, aby naši dôchodcovia nepadali do hmotnej núdze. A je samozrejmé, že po desiatich rokoch sporenia si ľudia nestihli nasporiť vysoké sumy. Preto by som ani neprijala riešenie, ktoré bezbreho umožní vyplatenie úspor. Ale možnosť, kde by sa spojila možnosť odkúpenia celoživotného dôchodku a možnosť odkúpenia zostatkovej sumy pri presne stanovených podmienkach sa nakoniec objavila a vylepšila. Podmienka po prijatí pozmeňováku, keď si sporiteľ môže zobrať časť peňazí, je dnes nastavená určite rozumnejšie ako v pôvodnom návrhu a najmä zasahuje väčšie množstvo ľudí, ako to bolo v pôvodnej verzii novely. A teda aj suma, pri ktorej sa človek dostane k programovému výberu, je nižšia, vychádza to na približne 550 euro. Ďalší problém, ktorý sa v pléne zrejme ľuďom z ministerstva zle počúval, a preto naňho reagovali, bola možnosť dedenia. Vidím, že na ministerstve veľmi rozmýšľali o slovách, ktoré boli vypovedané v rozprave pri prvom čítaní, pretože sa ministerstvo rozhodlo pripraviť pozmeňovák, v ktorom utvárajú priestor na sedemročné dedenie i pri vyplácaní anuít. To skutočne znamená, že pripomienky boli viac ako opodstatnené a že by bolo viac ako nefér, ak by ste túto požiadavku opozície odignorovali. Tu sa pristavím aspoň pri tom, že som sa stretla aj s takým názorom, že povinnosť dedenia pre každého nie je dobrá, pretože napríklad ženy sa jednoznačne dožívajú vyššieho veku, prípadne niektoré povolania. A vlastne to, že majú možnosť, teda povinnosť dedenia, sa im dôchodok zníži. Tu si treba zasa uvedomiť, a beriem tento argument ministerstva ako opodstatnený, že v inom prípade, ak by teda bola možnosť zapojiť sa do dedenia, by sa zrejme zapojilo menej sporiteľov a znamenalo by to oveľa väčšie náklady pre poistiteľov, čo by rovnako znamenalo oveľa väčšie zníženie anuít. Preto som ochotná podporiť aj povinnosť pre každého mať anuitu poistenú, to znamená dediteľnosť anuity. Potiaľto som ochotná obhajovať túto novelu. Teraz musím však povedať aj o probléme. Uvedomujem si, že ten čas na riešenie toho, čo teraz poviem, nie je dostatočný a je to asi príliš obsiahla téma, ale opäť ju vypoviem. Ja som ho už sčasti naznačila aj v prvom čítaní, aj pri stretnutiach, ktoré som absolvovala, a dokonca som vytušila, že táto téma nie je možno celkom vhodná na otváranie, pretože na jednej strane súčasný stav ukracuje sporiteľov a to práve vyšším krátením I. piliera, no na druhej strane všetci vnímajú aj riziko zvyšovania sekery Sociálnej poisťovne. Ale toto by skutočne kvôli spravodlivosti asi sporiteľov nemalo trápiť. Jednoducho, ak chceme nastaviť systém spravodlivo, je potrebné sa aj týmto v blízkej budúcnosti zaoberať. Chápem však teda, že ide o otázku, ktorú nie je možné vyriešiť medzi prvým a druhým čítaním, a vyžaduje si to možno väčšiu prípravu,  komplet prepočty, analýzy. Takže mám pocit, že pri všetkej starostlivosti o sporiteľa, ktorú nám ministerstvo ukazuje, sa zabudlo na nespravodlivé krátenie dôchodku z prvého piliera. Všetci poistenci platia do prvého piliera 25 % svojich odvodov, nie 18. A keby sa takýmto spôsobom krátili dôchodky z prvého piliera sporiteľom, tak to v zásade znamená, že pre sporiteľa by sa mohol zvýšiť dôchodok z prvého piliera približne o 10 percent. Ak si spomenieme, tak sa nám znížili odvody do druhého piliera o viac ako polovicu. A toto je teda tá nespravodlivosť, že neupravilo sa zníženie v prvom pilieri, pritom to je kľúčové pre všetkých tých sporiteľov, ktorí pôjdu 1. 1. 2015 do dôchodku. Všetci vieme, že je to nespravodlivo nastavené, neadekvátne a vlastne oni budú do konca života odsúdení na nižší dôchodok. Pripomína mi to čas, keď boli takto ukrátení naši starodôchodcovia. Som si istá, že tento návrh prejde širšou podporou, a som si istá, že môže byť skutočne dobrým štartom pre začiatok anuitného trhu, ktorý bude na začiatku veľmi nízky, zhruba okolo 3 000 sporiteľov. Iné to bude však o pár rokov, kde sa počet sporiteľov dotiahne k stovkám tisíc. Dovtedy som si istá, že bude dosť príležitostí a priestoru, aby sa opäť otvorila otázka väčšieho dosahu sporiteľov k vlastným úsporám, najmä cez programový výber. Toto je jedna vec, ktorú stále postrádam. Ak sa novele veľmi podrobne venujeme, máme rozpracované anuity, chýba mi tu podrobné rozpracovanie práve programového výberu, ktorú by som veľmi rada videla ako alternatívu k anuitnému riešeniu. Preto verím, že toto môže podnietiť rovnako aj konkurenciu na trhu. Beriem to ako jednu veľkú perspektívnu oblasť, ktorá však ešte len čaká na svoju príležitosť. Ešte raz zopakujem, že túto novelu s tými všetkými úpravami, ktoré sa tu prečítali a prečítajú, beriem ako dobrý štart a bude to aj myslím že naozaj veľmi dobré gesto, ak budeme vidieť, že aj tí, ktorí celých 10 rokov proti druhému pilieru bojovali, tak to budeme brať ako potvrdenie toho, že druhý pilier má opodstatnenie. Verím, že trh s anuitami sa rozbehne a že, ako som povedala, nájdu sa dostatočné dôvody na to, aby sa pozrelo možnože lepšie aj na programový výber, pretože tam si myslím, že sú ešte stále veľké medzery. Ďakujem pekne.