Kuffa, Štefan, poslanec NR SR (2013-11-28):
Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán minister, vážený pán predkladateľ, dovoľte mi niekoľko slov povedať k predkladanému zákonu o ochrane prírody a krajiny. Doposiaľ z opozičných radov zazneli tu iné názory naň, ako ja ho teraz tu odprezentujem, ale v úvode dovoľte mi, aby som povedal, aby zle som nebol chápaný, mám pozitívny vzťah ku prírode, k živočíchom, k rastlinám a, samozrejme, aj ku stromom, avšak chcem podčiarknuť a podotknúť, aby bolo naozaj také primerané a také racionálne toto, ten náš pohľad na našu krajinu. Ja som už aj vystúpil v prvom čítaní a o návrhu zákona, ktorý pán minister predkladá tu, ja si nemyslím, že je zlý, len mám tu takisto pozmeňujúci návrh, ktorý si dovolím, pán minister, predložiť. Dotýka sa intravilánov miest a obcí, kde si dovolím povedať, že veľakrát aj mnohí občania majú problém s výrubom stromov. A dovolím si povedať, že napríklad nemajú ani také právne vedomie, že by vedeli, že súvislý krovinatý porast by mohol spôsobiť problém, keby ho zlikvidovali zo svojej záhrady. Stačí, že sused má túto vedomosť. A veľakrát aj tie susedské vzťahy sú zlomyseľné a zlomyseľne oznámi sused suseda a on veľakrát pozerá na toho druhého a jednoducho sú s tým problémy. Ja napríklad chcem podporiť tento návrh zákona, pán minister, aj cez to všetko, ak nedáte aj voľnú ruku na to hlasovanie, na ten pozmeňujúci návrh, lebo myslím si, že návrh zákona, ktorý je teraz tu v rokovaní a v rokovacej sále, myslím si, je lepší, ako je ten predchádzajúci. Ja som to už hovoril, žijem v podstate v oblasti a krajine takej, kde v podstate poľnohospodárska pôda a rovnako aj lúky a pasienky sú problémom. Dnes keby ste išli na tú poľnohospodársku pôdu, lúky a pasienky, je to húština. Sú tam veľakrát aj invazívne rastliny. Kde je to zachovanie toho nášho prirodzeného reliéfu? Ja zas na druhej strane chápem aj to. Aby tie stromy sme hlava-nehlava vyrubovali, určite to nie som za to. Sám každoročne, ja som to už spomínal, vysadím cca 70 až 100 stromov. Nezvyknem sadiť stromy okrasné, lebo väčšinou je to na záhradách, ale ovocných stromoch v posledných rokoch naozaj toľko som vysadil. Ja tak možno keby som tak si dovolil porovnať strom, ktorý je okrasný a možno dekoratívny, a strom, ktorý je úžitkový, ovocný strom, čo sa týka životného prostredia, možno aj produkciu toho kyslíka, ja tam nevidím žiadne rozdiely. A vtáctvo dokáže rovnako zahniezdiť aj v korunách ovocných stromov, takisto ako aj možno v iných korunách stromov, ktoré sú ozdobné. Ja napríklad si myslím, že v našej krajine, dovolím si ešte takto tu možno na niektoré tie polemiky, ktoré tu odzneli, reagovať, tak 43 % územia Slovenskej republiky máme chránených. Ja si myslím, že je to naozaj dostatočné. Kolegovia niektorí to nestihli vo faktickej povedať, tak ja si to dovolím tak dopovedať. Ak tu porovnáme Spojené štáty severoamerické a našu krajinu, tak u nás je to paradoxne 37-násobne viac, ako je to inde. Rovnako je taký polemizovaný nie zákon, ale tá NATURA 2000. Ja som sám bol na stretnutí vlastníkov, ktorým jednoducho bolo oznámené, že na ich pozemkoch alebo tam, kde sú ako vlastníci, a to je extravilán, bolo vyhlásené chránené vtáčie územie. Ja na jednej strane snažím sa pochopiť teda aj to ministerstvo. Ak sa Slovenská republika zaviazala k tomu, že 25,5 % územia našej krajiny bude chráneným vtáčím územím, tak myslím si, že pre túto našu krajinu je to veľmi veľa. Ak pritom porovnáme nás a Veľkú Britániu, ktorá má, myslím, 6,5 %, a my máme 25,5 % chráneného vtáčieho územia, tak to je markantný rozdiel. Navyše Anglicko alebo Veľká Británia je ostrovným štátom. Teda keď táto krajina si len vyhlási za tieto chránené vtáčie územia len pobrežia, myslím si, že veľmi ľahko sa vtesnajú do tých percent, ku ktorým sa zaviazali. Ja si dovolím tak odprezentovať trošku iný názor. Myslím si, že pre našu krajinu je to veľmi veľa. A som mal možnosť rozprávať sa aj s odborníkmi o tejto problematike. Tak hovorili, že to nie je nejaké také súvislé, ale cez tú našu krajinu je to nejaké také rozbité. Samozrejme, tí vlastníci, ktorí tam sú, bránia sa tomu, odmietajú túto skutočnosť. U nás to bolo tak, že to bolo v podstate vojenské pásmo, kde vlastne vojaci cvičili. A títo vlastníci bojovali o vrátenie týchto pozemkov. Ešte nemajú vysporiadané stále tieto veci a už majú vyhlásené tam chránené vtáčie územie. Ak Slovenská republika sa zaviazala k takémuto záväzku, ja nám nič proti tomu, že by sme teda naplnili teda tie kvóty, ak ten záväzok sme teda prebrali. Nuž ale ja si myslím, že tie vlastnícke práva by mali byť rešpektované a mali by byť nad všetkým. A jednoducho vyhlasovať takéto územia, áno, môže to byť, ale na štátnych pozemkoch a lesoch, myslím si, že štát má tieto pozemky aj lesy, aby tie vyhlásenia boli tam. Veľakrát samotným užívateľom a vlastníkom spôsobuje to veľmi veľa problémov, nehovoriac už o tej kompenzácii, ktorá by týmto ľuďom za to patrila. Okrajovo sa len dotknem tu spomínaných Tatier. Žijem v tej podtatranskej oblasti. Neviem, tie informácie som ja mal v tom čase, to drevo kalamitné, ktoré sa ťažilo, tak vôbec neskončilo ani v našej krajine. Tak na okraj si dovolím podotknúť, smrek, ktorý je vysadený v Tatrách, je nepôvodnou drevinou, lebo pôvodnou drevinou tam boli jedle a buky a smreky, v podstate táto výsadba sa zrealizovala ešte za účelom takým, že toto drevo bude aj úžitkové a na stavebné účely využívané. Ak dovolíte, ja by som prečítal doplňujúci a pozmeňujúci návrh, ktorým chcem v podstate umožniť to, aby vlastníci pozemkov, ktorí majú záhradu, majú dvor, a týka sa to intravilánov, nemuseli žiadať povolenie na výrub takýchto stromov. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Štefana Kuffu k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony (tlač 726). Vládny návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony, sa mení a dopĺňa takto: V čl. I bode 59 v § 47 ods. 4 písmeno b) znie: „b) v rámci zastavaného územia obce na súkromných pozemkoch a v rámci zastavaného územia obce mimo súkromných pozemkov na stromy s obvodom kmeňa do 40 cm, meraným vo výške 1,30 metra nad zemou, a súvislé krovinaté porasty s výmerou do 10 metrov štvorcových". Odôvodnenie. Hlavným účelom predloženého pozmeňujúceho návrhu je rušiť podmienku súhlasu orgánu ochrany prírody na výrub dreviny v rámci zastavaného územia obce na súkromných pozemkoch, t. j. na pozemkoch, ktoré sú vo výlučnom vlastníctve súkromnej osoby. Naďalej sa však zachováva povinnosť obsahovo zhodná s vládnym návrhom zákona žiadať o súhlas na výrub stromu s obvodom kmeňa nad 40 centimetrov, meraným vo výške 1,30 metra nad zemou, a súvislých krovinatých porastov s výmerou nad 10 metrov štvorcových, pokiaľ sa nachádzajú v rámci zastavaného územia obce mimo súkromného pozemku (napríklad obecný pozemok alebo verejné priestranstvo). Táto výnimka z povolenia na výrub sa nebude vzťahovať ani na chránené stromy v zastavaných územiach, ktoré sú definované v § 49 zákona č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny v znení neskorších predpisov a ktoré sú kultúrne, vedecky, ekologicky, kajinotvorne alebo esteticky mimoriadne významné, alebo ich skupiny vrátane stromoradí a ktoré boli obvodným úradom v sídle kraja za tieto chránené stromy vyhlásené vyhláškou, čiže aj v týchto prípadoch bude potrebný súhlas orgánu ochrany prírody. Zároveň sa táto výnimka z povolenia nebude týkať v zmysle § 47 ods. 5 ani prípadov, keď drevina rastie na území s druhým alebo tretím stupňom ochrany, na cintorínoch alebo ako súčasť verejnej zelene, takže naďalej nebude možný výrub verejnej zelene bez súhlasu orgánu ochrany prírody. Ochranu prírody a krajiny možno považovať za veľmi dôležitú súčasť ochrany životného prostredia, no nesmie sa pritom zabúdať aj na ochranu vlastníckeho práva a s tým spojené právo užívať toto vlastníctvo spôsobom, ktoré si zvolí daný majiteľ. V praxi sa však vyskytujú rôzne prípady, že úradníci nechcú povoliť osobám odstránenie starého stromu, ktorý škodí viacerým susedom, a na mieste, kde by bolo možné nasadiť niekoľko nových menších stromčekov. Po prijatí tohto návrhu nemožno očakávať masívny výrub stromov v súkromných záhradách, keďže každý vlastník sa snaží mať svoje okolie čo najkrajšie, len sa predíde zbytočnej byrokracii, ktorá v značnej miere obmedzuje ľudí vo voľnom nakladaní so svojím majetkom. Toľko predkladaný návrh. Chcem toľko dodať tu k tejto skutočnosti. Možno ono paradoxne sa to tak zdá, hej, alebo mohli by sme si myslieť, že ľudia sa budú správať nezodpovedne. Nie je tomu tak. Ľudia, ktorí majú taký ten kontakt alebo skúsenosť s tou byrokraciou, ktorá naozaj skrze legislatívu tu je, tak jednoducho dávajú si pozor taký, že nevysádzajú ďalšie stromy. Respektíve tie stromy, keď sú menšie, tak jednoducho ich vytínajú a vyrúbavajú. Myslím si, že aj v minulosti dochádzalo práve aj k takým záležitostiam, keď ten strom naozaj spôsoboval problémy, či už zasahoval možno aj nejako aj tak k susedom. Aj to lístie, ihličie a tak ďalej poškodzuje strechy, veľakrát poškodzuje budovy, základy budov alebo plotov. Môže, samozrejme, takýto strom veľakrát, ak je prestárly, ohrozovať aj na živote a zdraví. Tuto ale ráta tento návrh zákona, že vtedy je možné vyrúbať taký ten strom, ale jednoducho chcem povedať toľko tým, aby vlastník, ktorý vlastní pozemok, záhradu, vlastní ten dom, naozaj mohol slobodne rozhodnúť o tom, či ten strom na tej jeho záhrade rásť bude alebo nebude. Ďakujem, toľko k zákonu. Ďakujem za pozornosť.