Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-11-26):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, ja som k tomuto zákonu vystupoval nie raz, dokonca v treťom čítaní, lebo som vravel, že tam máte chybu z pohľadu významu. Nepomohlo nič, nepomohlo. Zdá sa, že prezident ešte plní si aspoň v niečom svoje úlohy a robí vám, v tomto prípade vám spravil brzdu, ale znova vyzerá, že nepomôže. Hej, o piatej to znova dáte a budete sa tešiť, jak ste chytrí. Prosím vás, ja som to tu hovoril na tej absurdite, že nemôžte niečo vyhlásiť za zmluvu, pokiaľ je to jednostranný akt. Hej, čiže už keď sa nezhodneme na tomto, tak to nejdem opakovať, skúsim niečo iné. Skúsim argumentačne niečo iné, že či náhodou, lebo však človek musí veriť do poslednej chvíle, hej, že či to náhodou neotrasie s tým vaším vedomím toho, že čo príde od vašich ministrov, je písmo sväté. Som minule pozeral, tu máte ten, omše, tam máte tiež prvé, druhé, tretie čítanie, tak tu vy tiež to máte pomaly za evanjelium, že to prišlo od nich, to je evanjelium, i keď vám najvyšší ústavný činiteľ hovorí, že to je zlé, napriek tomu to dáte. Ja viem, že to znie tak ľúbivo politicky pre vás, teda ako to odargumentujete, že teda aj tým zlým podnikateľom, tým vydriduchom, tým, tým zbohatlíkom a neviem komu všetkým to naložíte a budú musieť kupovať dvakrát do mesiaca topánky, alebo ja neviem proste; viem, že to niekde určite zaznelo, že o čo tu ide v tomto prípade a že jak ste to vy poslanci SMER-u zabezpečili napriek tejto zlej opozícii, ktorá vlastne tomu nerozumie, ale vy tomu rozumiete. Vážení, pravda je niekde inde. Vy tomu nerozumiete. Hodnoty sa nerodia na strome, niektoré jablká, ale to je jedna z mála, ony sa vytvárajú, čiže musíte nájsť niekoho, kto ju vytvorí, tú hodnotu, potom ju môžte zdaniť, hej, a máte z nej nejaký sekundárny benefit. To je také, by som povedal, principiálne nepochopenie tohto celého. V tomto, čo vy tu hovoríte, to znie dobre na prvé počutie, na prvý pohľad, keď už nezaberá to, že som sa vám snažil to vysvetliť nielen ja, ale aj kolegovia, keď už nezaberá to, že tu som si to prečítal, že vám to povedala erúzetka, asociácia, dokonca Klub 500, to sú vaši. Klub 500 sú vaši a napriek tomu, že sú vaši, tam je, myslím, jeden pán, ktorému ani nevadí, že sú dane také, aké sú, lebo však jemu nevadia, však on má daňové prázdniny, tak aj oni dokonca hovoria, že to je protiústavné. Aj vaši už, samozrejme, tejto rétorike, čo tu začne byť moderné, že povedala slovensko-americká komora, že to je zlé, tak to radšej nepoviem, ale už mi to vybehlo z úst, lebo to zas odrazíte ako loptičku, čo, nech sa starajú o seba. No, vážení, čiže sa nazbierala celkom slušná kopa ľudí alebo organizácií, ktoré vám hovoria, že to nie je v poriadku, a to neni nejaký Fero, Jožko z Drietomej; pardon, nechcem sa nikoho dotknúť; vcelku rešpektované ustanovizne, ktoré sú aj vaším tripartitným partnerom, tak aspoň by ste mali nejakú úctu vyjadriť tomu, že sa aspoň niekto, kto tu príde odôvodniť, že teda, že nie, nie, nie, vaše obavy sú zbytočné oproti ústavnosti, je to všetko úplne v poriadku. To bude, jak má byť. Nuž, keď už aj po všetkých týchto relevantných subjektoch, ktoré majú s tým nejaký rozpor, tak skúsim to povedať ináč, že prečo vlastne vy tým ľuďom nepomôžete, lebo vy to budete predávať, v úvodzovkách, že im pomôžete. Vy im nepomôžete! Vy im ublížite, vy im ublížite, lebo keď sa zhodneme na tom, že hodnoty sa vytvárajú, tak poviem to na jednom príklade, čo môže nastať, ono teoreticky to môže nastať, vzhľadom na to, že vieme, kde žijeme, pod akým vedením a koho vedením, tak to nemôžme ani vylúčiť, i keď sa to prieči dobrým mravom. Predstavte si jednu vec, že ja neviem, pani Šedivcová, vy ste odkiaľ? Vy ste tu niekde tak z ťažko skúšaného regiónu, však? Ja neviem, od Revúcej alebo skade, pardon, aby som. Z ťažko skúšaného, a teraz si predstavte, že niekto si vás na 35. poschodí v Chicagu zafokusuje, tú vašu obec, že zrovna tam by prišiel s nejakou gumárenskou výrobou, príklad, aby pomohol tým vašim ľuďom a neviem, čo všetko. Teraz budú analyzovať, že jak teda prísť k vám, hej, do tej vašej obce s tou gumárenskou výrobou a zamestnávať nejakých ľudí. Ale kde, ožijú inde ľudia, keď už v Chicagu zistia, že existuje nejaké Slovensko? Ožijú v Púchove napríklad? A viete, čo sa môže stať? Vieme, kto ovláda gumárenstvo na Slovensku, tak pošle týmto chlapcom do Chicaga, pošle jasný signál: Vážení, do tej malej dedinky, skade je pani Šedivcová, ani nechoďte, lebo my vám tam pošleme takú vyššiu zmluvu kolektívneho stupňa, či jak sa to vlastne volá, tá, to, že to nerozchodíte. Oni si povedia: A to vážne môžu? Áno. Uvedomil si niekto tento jeden rozmer, že vy vlastne staviate ľuďom, ktorí by teoreticky rozmýšľali, že by do nejakého segmentu išli v tejto republike pustiť nejakú korunu; nie vybrať, takých, čo vyberajú, tu máte dosť, tých, čo vás prizerajú, ale že doniesť, rozumiete, že doniesť, že priniesť; hej, nejakých tých pár korún, niečo vytvoriť, to zdaniť, predať. A ľudia robia, že ich plašíte, že im poviete, to už nehovorím o tom, že vôbec, že sa začudujete, že ako je možné, že niekto prenesie na mňa nejaký záväzok, čo ja s tým mám, bez môjho vedomia, ale prenesiete. A druhá vec, ten rozmer tej konkurencie. Myslíte, že gumárenským gigantom v Púchove sa bude páčiť, že do vašej dedinky niekto chce robiť tiež pneumatiky? No nebude. A jak to využije, keby už na ten just cez všetky nevôle chceli ísť ku vám? Tak ako poslednú šancu, ktorú majú, im povedia: Vážení, ale my vám šupneme takú zmluvu vyššieho kolektívneho stupňa, že to nerozchodíte! My síce v Púchove to vydržíme tú chvíľu, ale vy sem ani neprídete, lebo vám to tak naložíme, že sem neprídete. Takže, vážení, neviem, či to stačilo. Povedzte mi; to neni absurdný prípad, no ono je to v podstate absurdný prípad, ale je to reálny prípad. To znamená, to sa môže stať. To neni len gumárenstvo, to je celulóza, ja neviem, Filovi. Myslíte, že sa Filovi bude páčiť, že by niekde, ja neviem, v Hriňovej niekto iný sa mu montoval do remesla, myslíte, že by sa mu to páčilo? Aj odborárov, keď už Fico nepomôže, keď Kaliňák s policajtami nepomôže, keď neviem kto, tak aj odborári im budú dobrí na to, aby neprišla celulózka do Hriňovej, vám garantujem. Čiže čo robíte? Ničíte to, čo vytvorilo aj túto civilizáciu. Viete, že súťaž ľudí, vôľa niečo robiť, ale nechcem ísť od Adama, len to chcem, ja mám niekedy pocit, že vás treba učiť základné parametre, základné. Čo je chuť, vôľa vytvárať, viete, niečo úplne od Adama, úplne, že o čom to je. Vy tomu idete postaviť hradby. Tu my máme raz Fila a hotovo. Aj tí vaši odborári, keď Filo bude vedieť, že ostatných investorov vyštve tak, že bude im hroziť, že on môže na nich rozšíriť jeho kolektívnu zmluvu, ktorú on tú chvíľu vydrží, tak on keď bude vedieť, že keď už iný nepríde, tak čo myslíte, že tým vašim odborárom že urobí? Veď to vychádzajte z tej prirodzenosti, ktorá je podnikateľom pre túto chvíľu vlastná a v zásade asi aj potrebná, ale od toho je tu štát, aby nastavoval iné mechanizmy, ale nie také ako vy. Takéto zurvalé, takéto zurvalé, smiešne, absurdné mechanizmy, kde prehlásite niekoho akt záväzný na niekoho iného. Ja prídem do, Masarovi a ja prehlásim, že Masarovičova pivnica je moja pivnica a že ja tam môžem byť dva dni v týždni. Prečo nie? Nesedí, však? Nie, tuto v zásade nemá, aby sme, pán prezident; mimochodom, vôbec nikto tu s vami nepolemizuje, je tu minimum poslancov, ktorých to zaujíma, že prečo ste to vrátili. Ja to hovorím ľuďom, ktorých vy efektívne klamete, že im pomáhate. Vy im efektívne, efektívne ich klamete, efektívne. Fakt až žasnem, že jak sa vám to darí, tou demagógiou úplne obludnou ich presviedčať, že ako im chcete dobre, ale v konečnom dôsledku robíte niečo úplne zle. To znamená, že do tej vašej dedinky, skade vy ste, a tie deti, ktoré ja oceňujem, že sa staráte, že pomáhate, to všetko je v poriadku. Ale keby náhodou chcel ísť nejaký gumárenský, gumárenská fabrika, tak keď toto bude mať, tak si to sakramentsky rozmyslíme. A Filovi už vôbec nie, lebo však ten má krytie také, že ten ani v Chicagu na 30. poschodí sa neodvážia nad tým rozmýšľať. Takže, vážení občania, prípadne ak by vás to zaujímalo, že sa trápite, že ráno vstanete a nemáte kam ísť do práce, tak nie je to kvôli tomu, že pán Štefanec vystúpil, hej. Je to kvôli tomu, že my túto krajinu kazíme. My ju kazíme, my jej robíme, ja som bol aj teraz v zahraničí a sme sa na tú tému rozprávali, že to vnímanie tejto krajiny, ako čo je. No stávame sa krajinou, ktorá je vnímaná, že potrebuješ tu poznať piatich ľudí a máš všetko. A to je, viete, Turkmenistan, pardon, nechcem sa, ja nechcem žiť v takej krajine, ale my ten imidž už chytáme. My už chytáme to nastavenie, že takto nás tí ľudia posudzujú, že to je zbytočné byť dobrým, a dobrý produkt, dobrú cenu, efektívne, nízke náklady, dobré riadenie, ja neviem, čo všetko, nájsť dieru v trhu. Načo? Načo? Zbytočné. Stačí poznať Fica, pani Mazúrovú ešte, keď úplne náhodou, keby na Oravu ste potrebovali ísť. A to nie je dobré, lebo ja viem, že vám to vyhovuje, že vás to posilňuje, ale to takto v krajine nefunguje, na takomto princípe nemôžu fungovať. Vážení kolegovia, neviem, jak vám ešte ináč povedať. Vám asi už ináč to nepoviem. Poviem to občanom, neverte im ani trošku, neverte im ani nos medzi očami, ak vám hovoria, že vám chcú pomáhať, špeciálne týmto zákonom vám sakramentsky škodia, lebo to je úplne absurdný prípad. Prosím vás, neverte tej demagógii, tomu, že to posilňuje právo, neposilňuje! V konečnom dôsledku to posilňuje tých, ktorí ich držia pri moci a oni si z tejto krajiny, si ju rozparcelovali jak záhradku v konečnom dôsledku a už nepustia nikoho iného, kým to nevydrú, nevydrú všetko, kým nevydrú všetko z tejto krajiny, čo sa ešte dá. Potom zmiznú a my sa tu s tým budeme trápiť. Už nám to začína. Niekto tu zostane a niekto sa s tým bude trápiť. Ja viem, že tí vaši určite nie. Ich to vôbec nezaujíma. Neposilňujte ich aj takouto, takouto naozaj absurditou, absurditou absurdnou, ktorú sem poslal pán Richter – a tým končím –, pán Richter, ktorý si, ja som, ja som, priznám sa, nevedel ani, jak to funguje, že nominovanie štátneho tajomníka na, na základe výberu ministra. Takže, vážení, ak si pán Richter vybral za svojho štátneho tajomníka pána Buriana, tak poviem aj občanom, aby ste vedeli, že koho si váš minister, ktorý tu aj takéto absurdity, ktoré vlastne ničia trh tejto krajiny, vybral za štátneho tajomníka. Človeka, ktorý, jak to ešte tak skrátene povedať. My budeme mať možnosť sa o tom rozprávať, lebo predkladám jednu novelu definovania do Občianskeho zákonníka, že čo je úžera, konečne. Lebo všade to je, by ste neverili, vo svete to je, čo je úžera. Ak som, a to, to ešte poviem, vážení, ten bod je posledný a som zvedavý; ak budete hlasovať, že chcete predčasne skončiť schôdzu, že chcete ísť na Vianoce hltať kapustnicu. Ja viem, že kapre, ale povedzte potom tým ľuďom, povedzte aj tým ľuďom, že nechcete rozprávať o zákone o úžere, že nechcete definovať to, čo už inde dávno definované je a kde nebolo, v Čechách, tak minulý rok definovali. To sa na to sakramentsky teším, jak vás budú omínať zadky, prepytujem za výraz, tesne pred, okolo dvadsiateho a budete sa ponáhľať domov, ako to tu zavriete a poviete, čo tam Hlina s jeho úžerou, nech sa páči. Nech sa páči, zdôvodnite si. Vážení, úžera, exekúcie, tragédie, problémy s tým spojené, všetci vieme, aké je, predstaviteľov tohto systému, ktorý tu vlastne ničí, rozožiera ako rakovina túto krajinu... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)