M. Drobný, poslanec: (2001-10-19):
Ale čo som chcel ešte hovoriť, že moje vystúpenie sa filozoficky zameralo hlavne na to, aby v rezorte zdravotníctva naozaj nastúpila už konečne celá mašinéria toho, čo má pripravený rezort, mašinéria kontroly kvality. I keď to je mnoho ráz, by som povedal, ťažko povedať vtedy, keď ten systém trpí podvýživou, a napriek tomu aspoň z cvičného hľadiska tie mechanizmy kontroly kvality, ktoré sú pripravené, by mali fungovať, aby ľudia, aby tí, ktorí tým budú poverení, si trénovali systém akreditácie, evaluácií, systém certifikácií, aby sa dostali do cviku. Mnohí tí, ktorí tam robia, si to predstavujú tak, že by mali do toho naskočiť na európskej a svetovej úrovni. Ja im hovorím, páni, to ani takú úroveň nemáte. Ale napriek tomu kvalitu musíte sledovať. Takže zatiaľ začnite na slovenskej úrovni a nacvičte sa a potom, keď dosiahne aj rezort úroveň európsku a svetovú, to budete robiť na svetovej úrovni. Treba sa priblížiť, aproximovať si to a priblížiť sa k tým vyspelým krajinám a nastúpiť naozaj v tejto novele tú filozofiu. Páni, budeme novelizovať za cieľom zvýšiť kvalitu vo všetkých oblastiach poskytovania zdravotnej starostlivosti. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Vyhlasujem všeobecnú rozpravu o tomto bode nášho rokovania za skončenú. Pýtam sa pána predkladateľa, pán minister, chcete reagovať na vystúpenia v rozprave? Áno. Nech sa páči, máte slovo. R. Kováč, minister zdravotníctva SR: Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ďakujem pekne za rozpravu, ktorá bola k uvedenému zákonu, a ďakujem aj za podporu, ktorá vlastne vzišla z úst jednotlivých vystupujúcich a diskutujúcich, či už vo faktickej poznámke, alebo v samostatnom vystúpení. Pripomienky, ktoré tu odzneli, sa naozaj týkajú skôr druhého čítania, presnejšie tej fázy druhého čítania, keď budeme zákon prerokúvať v našom zdravotnom výbore a ja veľmi rád pozývam aj nečlenov nášho výboru, aby sa pri tomto prerokovaní zastavili. Súhlasím s pánom profesorom Švecom, že niektoré terminológie bude treba spresniť a najmä tá postupnosť vedný, študijný odbor, špecializácia, aby v tom bolo absolútne jasno. Konkrétne pripomienky k pitvanosti, pán profesor, bude treba, aby sme pravdepodobne prebrali, pretože je tu veľká možnosť na to, aby lekár, ktorý ošetruje pacienta alebo ktorý robil prehliadku mŕtveho, nariadil pitvu za účelom overenia diagnózy alebo liečebného postupu, to znamená, tá sebakontrola je, alebo kontrola toho zdravotníckeho zariadenia je tu, samozrejme, možná. Ja by som sa na chvíľočku dotkol problému, o ktorom ste hovorili. My naozaj máme v zdravotníctve veľa profesií, v ktorých sa pracuje v zdravotníctve a nie sú tu vymenované v tomto zákone. Ja by som povedal inžinieri chémie, ktorí pracujú v laboratóriách, fyzici, ktorí robia na onkologických oddeleniach v oblasti rádiofyziky, a máme ďalších a ďalších, oni sú zhrnutí skutočne pod pojem vysokoškolské alebo stredoškolské vzdelanie v študijnom odbore zameranom na odborné činnosti súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti. Tá požiadavka, ktorú ste veľmi legitímne položili, si myslím, je skôr požiadavka na to, aby bol takýto študijný odbor zriadený na filozofických fakultách alebo na fakultách, kde sa študujú príbuzné odbory, čo ja viem, psychológia alebo logopédia, aby takýto študijný odbor, ak ho zdravotníctvo potrebuje a zhodneme sa na tej potrebe, bude treba asi definovať, aký je rozsah tej potreby, koľko študentov potrebujeme takto vychovávať a potom naozaj definovať, či to je študijný odbor, alebo či neurobiť iné, či neurobiť povedzme nad logopédiou alebo nad psychológiou nadstavbovú špecializáciu v oblasti afáziológie. Toto treba vyriešiť, myslím si, filozoficky, pretože tá prvá požiadavka sa vzťahuje na ministerstvo školstva, legitímne ju môžeme predložiť my zdravotníci, teda náš rezort, ale tá druhá požiadavka by bola potom cielená priamo do nášho zdravotníckeho systému. Vrátime sa k tejto otázke, je to veľmi odborná otázka a myslím si, že ju vyriešime tak, aby zákon odpovedal aj na tieto požiadavky. Ten zákon, samozrejme, je tak, ako je to tu písané, dopĺňaný vládnymi nariadeniami, o ktorých hovoril aj pán poslanec Finďo. No, máme ich hotové, sú to asi najťažšie vládne nariadenia, opustili sme systém vyhlášky, pretože nám to tak káže legislatíva Európskej únie, takže sme šli cestou vládneho nariadenia. Je to asi jedna z najťažších prác, ktoré sme vôbec na ministerstve urobili a skončili, lebo je to vlastne po 10 rokoch, alebo možno po 20 rokoch inovovaná vyhláška, teda vládne nariadenie, samozrejme, že môže spôsobiť problémy. Sme si vedomí toho, že aj preto sme volili formu vládneho nariadenia, aby sme ho mohli v ďalšom upraviť, uvidíme, čo prinesie do života. Predsa len sa vládne nariadenie upravuje jednoduchšie ako zákon. Takže preto sme ani nevolili cestu zákona. Bolo to kedysi vo vyhláškach ministerstva, prešli sme na tú formu, ktorú upravuje legislatíva, ale toto je vlastne cesta, ktorou by sme sa chceli v budúcnosti aj uberať. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pán minister. Pýtam sa, pán spravodajca, chcete zaujať stanovisko k rozprave? Keďže nie, dámy a páni, prerušujem naše rokovanie o tomto bode programu. Pristúpime teraz k prvému čítaniu o vládnom návrhu zákona o povolaní lekárnika a o Slovenskej lekárnickej komore . Vládny návrh zákona ste dostali ako tlač 1169. Návrh na pridelenie vládneho návrhu zákona na prerokovanie výborom Národnej rady máte v rozhodnutí predsedu Národnej rady Slovenskej republiky č. 1296. Z poverenia vlády Slovenskej republiky návrh zákona uvedie minister zdravotníctva Slovenskej republiky pán Roman Kováč. Prosím pána ministra, aby sa ujal slova. R. Kováč, minister zdravotníctva SR: Vážený pán predsedajúci, vážené dámy a páni, predkladám prvý z troch tzv. profesijných, alebo veľkých profesijných zdravotníckych zákonov, ktoré sa budú týkať lekárnika a lekárnickej komory, povolania lekára a lekárskej komory a – zatiaľ v parlamente nie je, ale vo vláde už je predložený – zákona o ošetrovateľstve a ošetrovateľskej komore. Ministerstvo zdravotníctva predkladá na rokovanie pléna Národnej rady Slovenskej republiky návrh zákona o povolaní lekárnika a Slovenskej lekárnickej komore. Prvou právnou úpravou, ktorá sa zaoberala rozmiestňovaním lekárnikov, bolo vládne nariadenie č. 44/1952 Sb. o lekárnikoch, na základe ktorého bolo možné ich rozmiestňovanie podľa potrieb štátneho národohospodárskeho plánu. Po zmene spoločenského systému po roku 1989 na návrh skupiny poslancov Slovenskej národnej rady bol prijatý zákon č. 13/1992 Zb. o Slovenskej lekárskej komore, Slovenskej komore zubných lekárov a Slovenskej lekárnickej komore. Vývoj ukázal, že postavenie profesie lekárnika vyžaduje samostatnú právnu úpravu osobitným zákonom. Cieľom návrhu zákona o povolaní lekárnika a Slovenskej lekárnickej komore je najmä upraviť právo lekárnika slobodne vykonávať svoje povolanie na princípe odbornej samosprávy prostredníctvom zvolených orgánov v súlade so všeobecne záväznými právnymi predpismi a v súlade so záujmami pacientov a celej spoločnosti. Z tohto dôvodu je novým ťažiskovým prvkom návrhu zákona povinné členstvo lekárnika v Slovenskej lekárnickej komore. V navrhovanom zákone sa ďalej výkon povolania lekárnika viaže nielen na poskytovanie lekárenskej starostlivosti, ale aj na súlad s etickým kódexom lekárnika, ktorý je súčasťou tohto zákona. Jeho porušenie podlieha disciplinárnemu konaniu podľa tohto zákona. Etické princípy správania sa lekárnikov boli dosiaľ upravené len stavovskými predpismi. Farmaceutovi, ktorý zaobchádza s liekmi a so zdravotníckymi pomôckami, vyplýva zo zákona povinnosť sústavne sa vzdelávať a zdokonaľovať vo svojom odbore. Slovenská lekárnická komora sa bude spolupodieľať s odbornými spoločnosťami na sústavnom vzdelávaní lekárnikov, organizovaní procesu vzdelávania, pričom bude vykonávať aj kontrolu plnenia podmienok sústavného vzdelávania. Návrh zákona vymedzuje aj disciplinárne opatrenia v prípade disciplinárneho previnenia a určuje rozsah kompetencií orgánov komory v disciplinárnom konaní. 30. marca v tomto roku bol návrh zákona prerokovaný v Rade sociálnej a hospodárskej dohody Slovenskej republiky. Rada súhlasila s predloženým návrhom zákona s pripomienkami, ktoré sme do zákona zapracovali, a odporučila ho predložiť Legislatívnej rade vlády. V Legislatívnej rade vlády Slovenskej republiky bol návrh prerokovaný 22. mája 2001, teda už po prijatí novely ústavy, a Legislatívna rada vlády Slovenskej republiky okrem iného vzniesla námietku v súvislosti s prechodom kompetencií zo štátneho orgánu na stavovskú organizáciu. Trochu sa dotýkam tejto histórie, pretože vy iste viete, že prvotným záujmom ministerstva bolo preniesť čo najviac kompetencií na stavovskú samosprávu, ale ukázalo sa, že by sme sa dostali do nesúladu s článkom 71 Ústavy Slovenskej republiky. Tento nesúlad bol odstránený a vyriešili sa tým pretrvávajúce spory s dotknutými rezortmi. Nové znenie návrhu zákona bolo opätovne prerokované v Legislatívnej rade vlády Slovenskej republiky dňa 19. júla 2001, ktorá nenamietala povinné členstvo lekárnikov v Slovenskej lekárnickej komore a ktoré sa aj v predloženom návrhu zákona zachováva. Vyjadrila záver a súhlas s predložením návrhu predmetného zákona po zapracovaní pripomienok na rokovanie vlády. Všetky pripomienky uplatnené na rokovaní Legislatívnej rady vlády Slovenskej republiky boli zapracované v návrhu zákona, ktorý bol predložený vláde Slovenskej republiky bez rozporov. Vláda prerokovala uvedený návrh zákona na svojom rokovaní dňa 5. septembra 2001. Všetky pripomienky z uvedeného rokovania boli zapracované v plnom rozsahu v návrhu zákona, ktorý sa predkladá na rokovanie pléna Národnej rady Slovenskej republiky bez rozporov. Tento návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, so zákonmi Slovenskej republiky, medzinárodnými zmluvami a inými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná. Realizácia návrhu zákona o povolaní lekárnika nebude mať vplyv na zamestnanosť a tvorbu pracovných miest, pretože Slovenská lekárnická komora disponuje dostatočným množstvom kvalifikovaných síl na zabezpečenie úloh, ktoré vyplývajú z tohto zákona. Návrh zákona rovnako nemá vplyv na štátny rozpočet. Vážený pán predseda, vážené dámy a páni, som presvedčený, že po prerokovaní návrhu tohto zákona vyslovíte s jeho znením súhlas. Ďakujem vám vopred za vznesené pripomienky a návrhy a ubezpečujem vás, že sa pousilujem alebo budem sa usilovať zapracovať ich do návrhu zákona. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Pán minister, ďakujem vám za uvedenie vládneho návrhu zákona. Teraz dávam slovo spoločnej spravodajkyni, ktorú určil gestorský výbor, pani poslankyni Haluškovej. Pani kolegyňa, máte slovo. J. Halušková, poslankyňa: Ďakujem za slovo. Vážený pán minister, vážený pán podpredseda, vážené panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi, aby som v súlade s § 73 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku Národnej rady vystúpila pri rokovaní Národnej rady Slovenskej republiky v prvom čítaní o vládnom návrhu zákona o povolaní lekárnika a Slovenskej lekárnickej komore (tlač 1169) ako spravodajca určený Výborom Národnej rady Slovenskej republiky pre zdravotníctvo. Ako spravodajkyňa k tomuto prvému čítaniu si osvojujem stanovisko, že predmetný návrh spĺňa z formálnoprávnej stránky všetky náležitosti návrhu zákona uvedené v § 67 a 68 zákona Národnej rady o rokovacom poriadku, ako i náležitosti uvedené v legislatívnych pravid-lách. Predpokladám, že prípadné zmeny a návrhy budú predložené v rozprave v rámci druhého čítania vo výboroch Národnej rady Slovenskej republiky a v rámci druhého a tretieho čítania na schôdzi Národnej rady. S ohľadom na oprávnenia, ktoré pre mňa ako spravodajcu vyplý-vajú z § 73 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku, odporúčam, aby Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla v zmysle § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku na tom, že po rozprave odporučí predložený návrh zákona prerokovať v druhom čítaní. Súčasne odporúčam v zmysle § 74 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky o rokovacom poriadku a v súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady Slovenskej republiky č. 1296 z 18. septembra 2001 prideliť v druhom čítaní na prerokovanie okrem Ústavnoprávneho výboru Národnej rady aj Výboru Národnej rady pre ľudské práva a národnosti a Výboru Národnej rady pre zdravotníctvo. Za gestorský výbor navrhujem v súlade s citovaným návrhom predsedu Národnej rady výbor pre zdravotníctvo, pričom odporúčam, aby výbory, ktorým bol návrh pridelený, ho prerokovali v lehote do 22. novembra a gestorský výbor do 23. novembra. Prosím, pán predsedajúci, aby ste otvorili rozpravu. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pani kolegyňa. Nech sa páči, sadnite si na miesto určené pre spravodajcu. Keďže som nedostal žiadne písomné prihlášky do rozpravy, pýtam sa, kto sa hlási ústnou formou. Pani poslankyňa Aibeková, pán poslanec Mesiarik. Uzatváram možnosť ďalšieho prihlásenia sa do rozpravy. Ako prvá má slovo pani poslankyňa Aibeková. Pani kolegyňa, nech sa páči. M. Aibeková, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené dámy, vážení páni, moje vystúpenie bude veľmi stručné. Je to naozaj zákon, ktorý sa týka špecifickej profesie a rozširuje vlastne súčasný zákon, ktorý má už niekoľko rokov, zákon o Lekárnickej komore a o povolaní lekárnika. Ja som požiadala práve preto zástupcov tohto stavu a tejto komory, aby dali odborné stanoviská, vyjadrenia, takže touto problematikou sa budem na základe tých stanovísk venovať v druhom čítaní. Ale mám iba na vás jednu otázku, pán minister. Tento zákon sa nepripravoval mesiac, ani dva. Skutočne príprava trvala veľa mesiacov, dokonca myslím, že viac ako dva roky. Najskôr tie kompetencie boli pomerne široké, tak ako ste povedali vo svojom úvodnom slove, proti čomu protestovala, a to sme už dostali aj písomné stanoviská, tento rok alebo ešte minulý rok to bolo, neviem presný dátum, od ďalšej organizácie, ktorá tu existuje, a to je Grémium majiteľov lekární. Tým sa zdali tieto kompetencie pre lekárnikov príliš široké. Tie ste zúžili. Dnes však, pokiaľ ja mám informácie na základe stretnutí so zástupcami lekárnickej komory, nie sú s týmto návrhom zákona spokojní, pretože hovoria, že to je vlastne len papier pre papier. Tak sa vás chcem spýtať, pán minister, má zmysel zákon, s ktorým nie sú spokojní a vyjadrujú nespokojnosť práve tí, ktorých by sa to malo najviac týkať? A ste potom schopný a pripravený, pán minister, stiahnuť tento návrh zákona z rokovania? Pretože si myslím, že s takýmto zákonom, ktorý sa nebude týkať celej širokej verejnosti, keď, tak iba okrajovo, s takýmto zákonom by predovšetkým mala vyjadriť, aj keď nie stopercentne, pretože stopercentná spokojnosť tu, samozrejme, neexistuje so žiadnym zákonom, ktorý bol prijatý a je prijímaný v Slovenskej republike. Neexistuje stopercentná spokojnosť, to je naozaj nemožné. Či ste potom schopný takýto návrh zákona stiahnuť, pretože si myslím, že naozaj by mal byť prijatý tak, aby zlepšil prácu, podmienky a činnosť tejto stavovskej organizácie, keďže návrh zákona hovorí, že by všetci mali byť povinne, tak ako im to zákon určuje, členmi tejto stavovskej organizácie. Tak iba toľko. Ja dúfam, že v druhom čítaní si všetky tie problémy, o ktorých hovoria a ktoré boli sčasti už aj publikované, vyriešime. A potom naozaj si myslím, že ak tu bude väčšinová nespokojnosť, že dám v druhom čítaní návrh, aby bol z rokovania stiahnutý. Zatiaľ si myslím, že do druhého čítania nech prejde práve preto, aby sa odborná diskusia odohrávala aj v gestorskom výbore pre zdravotníctvo a aby to neboli len prípadné nejaké odkazy cez médiá. Ďakujem za pozornosť. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem, pani kolegyňa. S faktickou poznámkou chcú vystúpiť dvaja poslanci, uzatváram... (Reakcia z pléna.) Aha, takže beriem to ako faktickú. Takže vystúpia s faktickou poznámkou traja poslanci. Končím možnosť ďalších prihlásení sa s faktickou poznámkou. Ako prvý má slovo pán poslanec Mesiarik. Nech sa páči. M. Mesiarik, poslanec: Ďakujem za slovo, pán podpredseda. Pretože pani poslankyňa vlastne v podstate povedala to, čo som aj ja chcel veľmi krátko, na čo som chcel upozorniť, nemá zmysel, aby som zdržiaval vážené kolegyne a kolegov. Chcem skutočne sa pridať k určitému otázniku a k určitej problematike, pretože skutočne určitá skupina ľudí, ktorých sa to týka v tejto oblasti, sa obáva príliš veľkej právomoci komory. Ja sa napríklad neviem zmieriť s povinnosťou členstva. A okrem toho budeme sa musieť, pán minister, naozaj spoločne zamyslieť nad určitými právomocami, ktoré vytvárajú možnosť totálneho monopolu v tejto oblasti, pretože ak si zoberieme či už § 8, § 14, je možné, že komora jednoducho nepustí k sebe alebo môže kedykoľvek ktoréhokoľvek nepohodlného člena odstaviť cez rôzne zdravotné posudzovania atď. Takže nie som proti tomu, aby sme seriózne posúdili tento zákon, pretože je potrebný, ale skúsme pred druhým čítaním, skôr ako by sme azda zabili ten zákon, alebo neprerokúvali, alebo stiahli, skúsme sa zamyslieť nad tým, aby sme v tejto etape narobili také veľké právomoci komore, čo by sa nám mohlo vypomstiť. Ďakujem pekne. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem. Slovo má pán poslanec Švec. J. Švec, poslanec: Ďakujem pekne, pán predsedajúci. V nadväz-nosti na vystúpenie pani Dr. Aibekovej treba povedať, že sme dnes a aj v minulosti boli svedkami neustáleho konfliktu medzi stanoviskami Grémia majiteľov lekární a Slovenskou lekárnickou komorou v oblasti prevádzkovania lekární. Ja som očakával, že tento zákon prinesie do celého tohto sporu viac svetla, i keď budeme mať na programe rokovania poslanecký návrh pána Dr. Finďa, ktorý sa snaží tento problém riešiť. Nebolo by dobré uvažovať v rámci kompetencií Slovenskej lekárnickej komory popri posudzovaní odbornosti aj o vydávaní licencií na prevádzku lekární lekárnikom? Možnože by to vyriešilo aj problém majetkovoprávny a funkčný. Ak má byť Slovenská lekárnická komora naozaj orgánom, ktorý je prospešný, myslím si, že popri posudzovaní by mala mať aj kompetencie na vydávanie licencií na prevádzku lekární. To by vyriešilo naozaj celý problém. Ďakujem. M. Andel, podpredseda NR SR: Ďakujem aj ja. Slovo má pán poslanec Drobný.