Dzurinda, Mikuláš, minister zahraničných vecí SR (2011-09-13):
Áno, najmä z úcty k tým, ktorí si pripravili svoje vystúpenia, za ktoré sa chcem ale veľmi pekne poďakovať. Vypočul som si veľmi pozorne všetky štyri a veľmi stručne by som len chcel možno vyjadriť niekoľko myšlienok alebo poznámok k jednotlivým. Pán poslanec Bublavý trafil jednu oblasť, kde aj my si uvedomujeme, že treba pridať, to poviem otvorene, čerpanie eurofondov. Aj keď je to skôr úloha domáca ako v kontexte zahraničnej politiky, aj keď, samozrejme, že so zahraničnou politikou súvisí. Potrebujeme písať dobré projekty, potrebujeme kvalifikované výzvy, potrebujeme pružnú administratívu, tie peniaze musíme vyčerpať. To by bolo veľmi zlé, keby sme ich, samozrejme, nevyčerpali. Ale môžem vás ubezpečiť, pani premiérkou počnúc, že si to všetci veľmi dobre uvedomujeme, dnes práve mám v kalendári, že máme ministerskú radu venovanú jedinej téme, ako pridať tak, aby sme naozaj boli úspešní v tejto oblasti, pretože aj toto je oblasť, o ktorej povedzme hovoril pán poslanec Ondruš, ako pomáhať ľuďom, ako zvyšovať ich sociálny status. Tam, kde už sa zhodneme s pánom poslancom Bublavým menej, je povedzme jeho výrok, že našou pštrosou politikou pomáhame Orbánovi. My sa často stretávame s pánom poslancom na výboroch, on chodí, ja chodím, vidíme to inak. Keď som počúval pána poslanca Osuského, tak nielen preto, že je z nášho politického tábora, ale aj myšlienkovo mi to bolo bližšie. Niekedy treba zaútočiť, niekedy treba vyčkať na šancu, niekedy sa na to treba primerane pozrieť, ale jedna vec je taká, ktorú by som vám chcel, pán poslanec, povedať s istotou: o pštrosom prístupe nemôže byť ani reči. My sa stretávame na všetkých potrebných úrovniach. Obnovil som činnosť všetkých dvanástich zmiešaných slovensko-maďarských komisií. Len ono to chce aj trošku chochmesu, ako sa ľudovo hovorí, a aj trošku vízie, pretože je to sused a potrebujeme jeden druhého. Chceme vedľa seba pokojne žiť. Tu sa uchádzam len veľmi pokojne o istú mieru vášho porozumenia, aj keď, samozrejme, to vaše videnie bude vždy také, ako budete chcieť vy. No, možno ešte jednu vetu k Dunajskej komisii. Som rád, že sledujete tento projekt. Na strane druhej iste porozumiete a možno aj viete, že väčší tlak na Maďarsko, ako sme urobili v tejto súvislosti, čo sa týka Gabčíkovo – Nagymaros, sa urobiť nedá. Bol to medzinárodný súd s výsledkom: Dohodnite sa. Ale práve taký projekt, ako je Dunajská komisia, Dunajská stratégia, ak ho dokážeme schváliť, je skôr vodou, keď už hovoríme o vode, na náš mlyn. Lebo vy ste správne poukázali, že jedna z tých dvoch skupín, kde my sme spolupredsedníckou krajinou, sa zaoberá zvýšením kvality vôd. Ale je tam ďalšia, ktorá hovorí o povýšení splavnosti Dunaja. A to už je voda na náš mlyn. Čiže tento projekt má mnoho veľmi, veľmi zaujímavých tém: školstvo, vzdelávanie, kde so Srbmi tiež spolu predsedáme. Ono to chce, samozrejme, aj istý čas a možno aj obnovenie istého stupňa dôvery tak, aby nikto nemal predsudky pri myšlienke, že by sa raz Nagymaros mohol vybudovať. Toľko k vystúpeniu pána poslanca Bublavého. Chcem sa poďakovať aj predsedovi výboru pánovi Štefancovi nielen za hodnotenie, ale za to, že sa môžeme veľmi intenzívne pravidelne stretávať na pôde výboru pre európske záležitosti, a myslím si, že si všimol, že tam chodím naozaj rád a nemyslím to celkom formálne. Rovnako si veľmi vážim iniciatívu, my neraz máme páky, máme nástroje, len nemáme čas alebo energiu, alebo chuť k týmto nástrojom siahnuť. A tá iniciatíva voči harmonizácii daní a tých 14 bodov, ktoré sa nám podarilo nazbierať, je nesmierne povzbudzujúce, aby sme nezabúdali, že nie vo všetkom musíme sklopiť uši, ale že sú tu oblasti, kde dokážeme naozaj, ako hovoril tuším pán poslanec Osuský, nehrbene, ale veľmi pokojne presadzovať svoje videnie a svoje záujmy. Som rád, že si všimol pán kolega Štefanec, ktorého vystúpenie bolo vlastne doplnením môjho, lebo hovoril o veciach, o ktorých som nehovoril ja, som rád, že si všimol aj agendu rozširovania. Európa je veľmi unavená. Všetci sme unavení. Iste nielen Hispánci, teda nielen frankofonisti, ale aj Hispánci rozumejú pojmu, že „ancienne, fatiguée“, unavená je stará Európa. No len na strane druhej by to nebolo dobré, keby sa to zastavilo, a preto sa tak tešíme vývoju v Chorvátsku alebo výsledkom v Chorvátsku, vývoju v Čiernej Hore, Srbsku. V nedeľu cestujem na dvojdňovú cestu do Bosny a Hercegoviny. Chceme aj tam trošku byť prínosnejší, lebo naši diplomati sa tradične v tej krajine pohybovali veľmi dobre, rozumieme tomuto terénu. A myslím si, že toto bude v našej agende trvalo prítomné, pretože čím bude Európa kompaktnejšia, tým bude stabilnejšia a stabilita je, keď už sme hovorili o vode v Dunajskej komisii, vodou na náš mlyn. Takže veľmi pekne sa chcem aj pánovi predsedovi výboru poďakovať nielen za vystúpenie, ale aj za spoluprácu. Pán poslanec Ondruš veľmi zaujímavo hovoril o sociálnej inklúzii, o sociálnej integrácii. Tu by som chcel len dodať, veľa o tej smernici neviem, sa priznám, ale myslím si, že je to v zásade o tom, čo si môžme dovoliť hneď, čo si možno dovoliť zajtra. Chcel by som povedať ale veľmi jednoznačne, veď prečo sme sa tak do Únie hnali? No aby sa ľudia mali lepšie. O tom niet najmenších pochýb. Otázkou naozaj len je, do akej miery to vnímame, či sa dalo urobiť viac, či sa dalo urobiť menej. Či je to o smerniciach, o predpisoch, alebo to spočíva aj v niečom inom. Pre mňa je veľmi dôležité to, o čom som hovoril vo svojom úvodnom vystúpení, pán poslanec Ondruš, a to je politika kohézie. Keď ste si všimli, to bola prvá priorita, keď som hovoril aj o nadchádzajúcom finančnom rámci 2014 – 2020. No, ale myslím si, že preto to politické spektrum je ľavo-pravé alebo pravo-ľavé, že tie akcenty vidíme niekedy každý trošku inak. No a skončil by som vystúpením pána poslanca Osuského, spravodajcu, netušil som, že pán doktor je taký znalec futbalu a jeho stratégie a taktiky, ja som futbal kedysi vášnivo hrával a myslím, že to prirovnanie bolo naozaj výstižné. Naozaj v zahraničnej politike treba niekedy pritlačiť, niekedy treba rozumne ustúpiť, vyčkať, tá politika by mala byť primeraná, ale to podstatné a kľúčové, myslím, bolo povedané veľmi výstižne. Chcem pána poslanca ubezpečiť, že Bielorusko bude aj naďalej trvalo v centre našej pozornosti. Po tieto dni boli, ale možno ešte aj sú na ozdravnom pobyte niektorí prenasledovaní ľudia z Bieloruska. Stretol som sa s otcom Nasti Palažanko, ty veľmi dobre vieš, že to bola najmladšia väzenkyňa v ostatnom čase režimu Alexandra Lukašenka. Iste vieš aj to, že pripravuje sa samit na najvyššej úrovni Európska únia – Východné partnerstvo 29. až 30. septembra vo Varšave. Pani premiérka Radičová vedie našu delegáciu, veľmi starostlivo sa na tento samit pripravujeme a predovšetkým v tej relácii, ktorej sa aj ty celé roky aktívne venuješ. Chcem sa na záver pánovi poslancovi Osuskému aj veľmi pekne poďakovať, lebo niekedy to, čo sa môže zdať ako zdvorilostná fráza, je pre adresáta aj veľmi silným povzbudením. Takže to vystúpenie bolo pre zahraničnú politiku veľmi silným povzbudením. Ďakujem veľmi pekne.