Kollár, Boris, poslanec NR SR (2016-09-21):
Ďakujem pekne. Som v treťom mesiaci tehotenstva a doteraz ma nevyšetril žiadny gynekológ. Neabsolvovala som žiadnu gynekologickú poradňu. Prečo? Pre dlh voči zdravotnej poisťovni. Dozvedela som sa o tom pred mesiacom, keď som bola poslaná z práce na preventívnu prehliadku k firemnej lekárke. Keď sestrička hneď po otvorení karty v systéme zbadala, že mám nárok len na bezodkladné vyšetrenie, ale vyšetrila ma a povedala, že to musí zaplatiť zamestnávateľ. Vraj im to nedovolí a vysvetlila mi, že môžem ísť len na pohotovosť s vážnym prípadom. Tak som teda kontaktovala poisťovňu, kde mi po niekoľkých dňoch odpísali, nech to s nimi už ani neriešim, lebo oni to posunuli na exekúciu. Keď som exekútora kontaktovala, ozval sa po dvoch týždňoch. A keď som si myslela, že tehotenstvo je vážna vec, obrátila som sa na svojho gynekológa. Vyjadril sa, že ma, bohužiaľ, nemôže vyšetriť. Ak by ma aj vyšetril, že dostane pokutu, lebo prijal pacientku s dlhom, že si to musím čím skôr vyplatiť, pretože ak nebudem mať dostatočný počet poradní, tak nedostanem ani materskú, ani rodičovský príspevok. Dozvedela som sa od neho tiež, že žena, ktorá má dlh a už by rodila, tak by ju odrodili, lebo to už je akútne, ale hneď by jej došla faktúra z poisťovne na preplatenie celého pôrodu, čo je pri normálnom pôrode bez komplikácií cca 1 500 eur. Dárius, Šamorín, teraz príde. Toto bola Anna z Topoľčianok, 32-ročná. Teraz Dárius, Šamorín: Nie som schopný pracovať, lebo keď nastúpim do práce a prídu výzvy zamestnávateľovi na zrážky a on vidí tie čísla, tak mi dá radšej výpoveď. Neviem sa nikde zamestnať. Bol som preto nútený odísť za prácou do Nemecka, kde som dostával osem eur na hodinu. Ale aj tam prišli výzvy. Okamžite som dostal výpoveď. Stalo sa mi to už štyrikrát. Argument bol, že už ma nepotrebujú. Keby to bolo len raz, tak to beriem. Ale stále na moje meno prišiel iný zamestnanec a ostal tam. Dlžím približne 12-tisíc eur. Ako to mám zaplatiť? Nikde mi nepožičajú, nikto mi nepomôže, nikde ma nezamestnajú. A ak áno, všetko mi stiahnu. A úroky stále len rastú. Toto je pre mňa naozaj bezvýchodisková situácia. Ivana, 46, Banská Bystrica: Momentálne mám exekúciu voči zdravotnej poisťovni. Každú chvíľu sa k nej pridá asi aj sociálna. Viete prečo? Ako samostatne zárobkovo činná osoba som zarábala okolo 400 až 500 eur mesačne. Lenže platiť odvody vo výške 200 eur mesačne pri takom zárobku, to sa jednoducho nedalo zvládnuť. Ako samoživiteľka s chorým dieťaťom je to priam nemožné. Tak som sa riadne zamestnala a chcela splácať. Dlh mi ale odvtedy narástol na 3 000 eur. No, poviem vám, nestíham platiť. Hneď po prvom odrobenom mesiaci sa to stalo, že mi zdravotná poisťovňa siahla na plat. A opakuje sa to z mesiaca na mesiac. Zarobím síce 580 eur, ale teraz už rok žijem z 320 na mesiac. Všetko mi sťahujú. Splácať ďalšie nemôžem. Tak sa mi to kopí a východisko žiadne. Z tých 320 eur platím účty a lieky chorému synovi v sume 110 eur. Žijeme z toho, čo ostane. Toto skutočne nie je život. Kornélia, 43, Michalovce: Celé to začalo tým, že mi vznikol dlh v poisťovni, lebo som pracovala pre zamestnávateľa, ktorý za mňa neuhrádzal odvody. Aj keď som mala riadnu pracovnú zmluvu, zamestnávateľ za mňa neplatil, o čom som ja nevedela. Namiesto oznamu z poisťovne prišiel rovno exekučný príkaz. Myslíte si, že toto je v poriadku? Toto je výsledok vládnutia garnitúr, politických garnitúr, štandardných politických garnitúr za 27 rokov! Ak by sa títo štandardní politici zaujímali o ľudí, myslíte si, že by som tu mal takýto list popísaný týmito príbehmi? Určite nie. Za jeden deň sme urobili výzvu. Prišlo nám cez tisíc, cez tisíc takýchto prípadov. My tomu hovoríme čertove koleso. Tí ľudia sa z toho nevedia dostať. Čo sme pre nich spravili? Ja vám poviem, čo sme pre nich spravili. Nechali sme to dojsť až sem. Máme milión exekúcií, milión ľudí má exekúciu, tri milióny exekúcií je tunak. Skutočne, tí ľudia si nevedia pomôcť. Keď je v tom jeden milión ľudí, tí majú rodiny, majú deti, manželky. Sa to týka, dvoch miliónov ľudí sa to priamo dotýka. Spravili sme z nich finančných otrokov. A oni sa z toho nevedia vymaniť. Štandardné politické strany už sa postarali snáď o každého, o všetko možné, hlavne o seba. Dokonca už sme dokázali oddlžiť banky, už sme oddlžili dokonca aj oligarchov v prípade Váhostavu. Ja sa pýtam, kedy začneme myslieť na ľudí. Som presvedčený, že je najvyšší čas, aby konečne prišli neštandardní politici, áno, neštandardní politici a neštandardné politické strany, ktoré v prvom rade budú myslieť na ľudí a nie na vlastný prospech. Ďakujem.