Matovič, Igor, poslanec NR SR (2015-02-12):
Vážená pani predsedajúca, milé dámy a milí páni, keď si prečítame programové vyhlásenie vlády Roberta Fica alebo teda vládnej strany SMER, nájdeme tam v jednej stati, že vláda sa zaväzuje, že naštartuje, že dostavia nemocnicu v komplexe Rázsoch. Dnes už nikto nehovorí o programovom vyhlásení vlády. V podstate asi zrejme je to iba zdrap papiera. Už sa nehovorí o Rázsochách, už hovorí o Patrónke alebo teda bývalej alebo súčasnej ešte Vojenskej nemocnici v areáli Patrónky. A pre mňa je to minimálne teda taká záhada na úvod, ako veľmi rýchlo sme opustili Rázsochy, našli sme si iný priestor. Ale keď sa pozrieme na to, akým spôsobom vláda dospela k tomu, že nebude stavať na Rázsochách, ale bude stavať v tom dnešnom vysnívanom priestore súčasnej Vojenskej nemocnice nemocnicu, tak je zaujímavé, že vlastne v tej štúdii, ktorá porovnávala tieto dva varianty, tak v prípade nemocnice v tom priestore Vojenskej nemocnice na Patrónke počítala s tzv. benchmarkom OECD, kde vyhodnotili, že teda, áno, výstavba tej nemocnice vyjde približne na 250 mil. eur, ale pri Rázsochách, systémom naozaj mi to pripadalo skorej taký cucprst, povedali, že tam to bude stáť 550 mil., lebo použili inú metódu. Čiže v podstate pri výstavbe toho istého na dvoch rozličných miestach použijeme jedenkrát jednu metódu, tam nám to vyjde na 250 mil., druhýkrát druhú metódu, tam nám to vyjde na 550 mil., hoci staviame to isté, tak, samozrejme, výhodnejšie je to, čo sme si zaumienili zrejme dopredu, nadstavili sme si číselká tak, aby nám vyšlo to, čo vlastne chceme mať, a už sme nie na Rázsochách, už sme na Patrónke. Štúdia, o ktorej teda dnes, hlavne teda predo mnou Daniel Lipšic, myslím, veľmi fundovanie hovoril, tak zase vychádza z analýzy, a na nej je v podstate kľúčovo postavená, ktorá pochádza z roku 2002 a ktorú v podstate robila, dobre, možno fundovaná, ale stále súkromná firma. A paradoxom, tak ako Daniel Lipšic hovoril, je, že neberie do úvahy štúdiu, ktorá bola omnoho čerstvejšia, a nie teda z roku 2002, ale z roku 2011, ktorú robila Európska komisia a ktorá hovorí o veľkom riziku, ak sa transformuje v podstate štátna nejaká nemocnica takýmto spôsobom na súkromnú nemocnicu, a práve spochybňuje niečo, čo ste si vy na začiatku zaumienili. A ja si osobne myslím, že práve preto a určite tí, ktorí vám štúdiu, ktorých ste si objednali v tých akože súťažiach, vypracovali, tak veľmi dobre vedeli, že z roku 2011 existuje štúdia, ktorú kolega Lipšic spomínal, ale vedeli, že ak by ju použili, tak by im nevyšlo zadanie, ktoré ste im zrejme naplánovali, tak použili niečo, čo bolo o deväť rokov staršie. A to už, samozrejme, bolo ústretovejšie. A už na základe toho, áno, mohli povedať, že keď rovnakú budovu bude stavať štát a bude ju stavať súkromník, tak súkromník ju postaví o 40 % lacnejšie. Dovoľte mi povedať, je to absolútna hlúposť. Keď v súčasnej situácii na stavebnom trhu, keď veľké stavebné firmy sa doslova bijú o zákazky a o desatinky percent sa naťahujú a veľakrát idú do zákazky, že na konci nezarobia v podstate skoro nič, a idú do nej iba preto, aby zamestnali tie stovky ľudí, ktorých majú na krku a ktorých zamestnávajú, a možno stále veria, že však keď nejako prežijeme tento rok, možno na budúci rok už bude lepšie a potom zarobíme, tak nechá sa na vášho poradcu, ktorému zaplatíte dokopy 3 mil. eur, aby zobral si do ruky štúdiu a používal štúdiu, ktorá hovorí, že súkromník to postaví o 40 % lacnejšie. Tak ja by som ruky odťal takému poradcovi, a nie zaplatil 3 mil. eur. Čiže bolo toto spomenuté dnes viackrát. Ja to iba zopakujem, nie tak, že stokrát opakovaná lož sa stáva pravdou, ale tak, že stokrát musíme hovoriť pravdu, aby sa to dopočuli ľudia, aby dokázali pochopiť, že tá lož, ktorú sa im snažíte natlačiť cez médiá a možno cez svoju demagógiu, že súkromník zrazu v tejto chvíli bude stavať budovu, nie niečo, nejakú technológiu, nejakú prevádzku a podobne, ale budovu o 40 % lacnejšie, je jedna obrovská lož. Čiže preto tu to opakujem ja, budú to, dúfam, opakovať aj ostatní, ktorí tu vystúpia ešte dnes, prípadne zajtra. Naozaj mi to pripadá, aj keď som si prechádzal tých 400 strán štúdie, ale priznávam, nečítal som ju úplne dopodrobna, ale zaujímali ma tam hlavne čísla, že je to spleť desiatok, stoviek čísel rozličných parametrov, ktoré do štúdie teda váš slávny poradca dal, ale všetko robené iba za tým účelom, aby na konci vyšlo z osudia presne to správne číslo, ktoré ste na začiatku zadali. „Áno, takto keď mi to urobíš, potom môžeš robiť štúdiu a budeš mať svoje 3 mil. eur.“ Nehnevajte sa, presne takto mi to pripadá. A dám si rečnícku otázku alebo nieže rečnícku otázku, skorej otázku na Roberta Fica alebo otázku aj zároveň pre ľudí na Slovensku, ako je možné, že akceptujeme a v podstate vôbec sa tu bavíme o nejakej štúdii, o výstavbe alebo privatizácii de facto zdravotníctva za 6,3 mld. eur, čo je 6 300 mil. eur, ak celú organizáciu okolo tej štúdie a vlastne celý tento humbug okolo novej univerzitnej nemocnice má na starosti ministerstvo, ktoré spáchalo kauzu cétečka, áno, kauzu za 1 mil. eur. Čiže tam sme videli, že to ministerstvo nie je schopné zabezpečiť efektívnu súťaž pri jednom 1 mil. eur. Ako my vlastne môžeme dôverovať tomu istému ministerstvu, lebo de facto sú tam tí istí ľudia, tí kľúčoví zodpovední, že urobí serióznu súťaž, efektívnu a pre štát výhodnú súťaž pri 6 300-krát vyššej sume, ako to bolo v prípade cétečka v Piešťanoch. Čiže, áno, toto je zároveň aj výzva pre Roberta Fica, aby sa zamyslel nad tým, keď raz niekto nebol schopný zvládnuť súťaž za milión, ako je možné, že dôveruje ľuďom, ktorí robia a majú urobiť štátnu zákazku, veľmi citlivú v sektore zdravotníctva, za 6 300 mil. čiže 6 300-násobok sumy, než o akú išlo pri kauze cétečka v Piešťanoch. Zamyslím sa ešte na chvíľku nad tým, že osobne si myslím, že omnoho výhodnejší areál alebo omnoho lepší areál z každého uhla pohľadu by bol areál komplexu Rázsoch ako areál, ktorý ste vybrali, lebo podľa expertov viacerých, ktorých sme oslovili v tejto veci, 9-hektárový areál, ktorý sa tam nachádza, je obkolesený z jednej strany diaľnicou, z druhej strany frekventovanou železnicou. Je to veľmi nešťastné umiestnenie nemocnice, lebo z jednej aj z druhej strany v podstate je vystavený hluku. Zároveň tie budovy budú výškové, takže ich neochránite nejakými zvukovými bariérami, lebo na tom relatívne malom priestore nemôžete ísť do nízkopodlažnej zástavby, ak tam chcete vpratať všetko, čo tam vpratať chcete. Čiže pacienti v týchto nemocniciach, aj teda tí, ktorí budú hospitalizovaní, budú v podstate vystavení tomu, že budú musieť mať buď okná zatvorené, alebo otvorené, s hlukom buď z diaľnice, alebo zo železnice. Druhý moment, ktorý je veľmi dôležitý, je toto nie je iba mestská nemocnica, nemocnica pre mesto Bratislava. A ak by to aj tak bolo, tak tiež si myslím, že je veľmi nešťastne umiestnená, v podstate excentricky mimo územia, kde býva najväčšie množstvo ľudí. Tým pádom logicky keďže nemocnicu potrebujeme vtedy, keď je problém a keď sa tam potrebujú dostať čo najskôr možno veľakrát záchranky, tak bude nemocnica ďaleko a v podstate čas, za ktorý do nemocnice prídu pacienti, či už teda akútne ohrození alebo tí, ktorí tam pôjdu na vyšetrenia, tak títo budú musieť stráviť výrazne viacej času na komplikovanejšie sa dopravenie, ako je to dopravenie do súčasných troch nemocníc, ktoré chcete zrušiť. Ale teda ten druhý moment je ten, že my ako Slovenská republika nejdeme stavať nemocnicu len pre Bratislavu. A vieme, ako aj dnes to funguje na Kramároch. Ja mám osobne veľmi živú skúsenosť z marca tohto roku, keď liečili v Trnave našu dcéru ako štvorročné dieťa štyri dni, mala nejakú koliku, nejaký problém s obličkami. Nakoniec mala akútne prasknutý slepák. Na poslednú chvíľu sme ju viezli na Kramáre. A tam ju operovali. Ak ju budú musieť viezť, dobre, v tomto prípade z Kramárov na Patrónku, nebude to taký veľký rozdiel, ale viem, že v takýchto situáciách, keď urgentne tí pacienti musia byť premiestnení do Bratislavy, tak je omnoho lepšia takáto, by som povedal, aj spádová nemocnica umiestnená na kraji Bratislavy, ale nie smerom na Záhorie, kde je relatívne málo ľudí, ale smerom z druhej strany, čiže možno práve tam, kde je areál ako IKEA, letisko, a týmto smerom mala byť takáto nemocnica, ktorá má obsluhovať v podstate, povedzme, celé západné pomaly Slovensko alebo teda do ktorej chceme doviezť čo najskôr pacientov akútnych, a nechceme ísť okolo celej Bratislavy, prekľučkovávať sa dupľom v nejakých zápchach a podobne. Ten rozdiel, ak by ste umiestnili takúto dôležitú kľúčovú nemocnicu na kraji Bratislavy, teda, hovorím v areáli niekde letiska a v mieste, kde ju umiestniť chcete, je v rannej špičke niekedy trištrvrte hodiny, áno, možno s majákom to môže byť dvadsať minút, ale týchto dvadsať minút môže byť naozaj život ohrozujúcich, a preto si myslím, že umiestnenie tej nemocnice, ktoré ste zvolili, je veľmi, veľmi nešťastné. Každopádne je veľmi zvláštne, keď Robert Fico, ktorý má plné ústa silného štátu, plné ústa toho, ako nedovolí, aby ktokoľvek zarábal a ryžoval a mal nejaký zisk z verejného zdravotníctva, ktorý sa rozhorčene rozčuľuje pred kamerami, ak teda náhodou niekde niekto by nejaký zisk zo zdravotníctva mal, ktorý zakazuje zisk zdravotným poisťovniam, za ktorý, samozrejme, potom desiatky miliónov eur doplácame na škodách za jeho chybné rozhodnutia, alebo ješitné, alebo neviem, ako to mám nazvať, alebo v podstate marketingové, lebo, áno, takýmto spôsobom on veľmi jednoducho si urobí marketing a my všetci za to budeme znášať dôsledky, lebo sa budeme skladať na jeho marketing, o ktorých rozhodnú arbitrážne súdy, každopádne je veľmi zaujímavé, že zrazu ten istý Robert Fico, ktorý podnikateľa v zdravotníctve pomaly považuje za štátneho nepriateľa, zrazu je veľmi ústretový a dovolí svojim vlastným ľuďom, aby napísali štúdiu tak, aby sa dosiahol cieľ, a to privatizácia zdravotníctva, kľúčovej časti zdravotníctva, vo výške 6,3 mld. eur. Možno sa vám nepáči slovíčko privatizácia. A videl som argument, ktorý ste teda poslali do podateľne Národnej rady, kde hovoríte, že v žiadnom prípade nejde o privatizáciu nemocnice, lebo naďalej tá nemocnica zostáva v rukách štátu, ale ak vy na tridsať rokov garantujeme súkromníkovi 15,6 % ročný zisk a tridsaťročný v podstate biznis v hodnote 6,3 mld. eur, tak je úplne nepodstatné, či nejaká budova v hodnote podľa toho, čo ste teda poslali (nejakých 125 mil. v stavebných nákladoch), v rukách štátu bude alebo nebude, lebo hodnota budovy 125-miliónová, teda budovy, ktorú štát v podstate môže vlastniť naplno a bude využívať za 30 rokov alebo 31 rokov, je pri dnešnej cene peňazí, alebo teda keď si to prepočítame na dnešnú hodnotu, veľmi, veľmi malá, zanedbateľná v porovnaní s 6,3 mld. eur, teda 6 300 mil.) eur, ktoré súkromníkovi takýmto spôsobom odovzdávate do rúk. Garantovať zisk súkromníkovi zároveň mi pripadá doslova zvrátené. Čiže je zvrátené sprivatizovať zdravotníctvo a ešte súkromníkovi potom garantovať z pozície štátu a na úkor všetkých vlastne občanov na Slovensku, že, áno, ročne zarobí na zdravotnej starostlivosti zisk 15,6 %. A to je z akého dôvodu? Keď raz to má súkromník si postaviť, nech znáša následky, nech znáša riziká, nech sa rozhodne slobodne, či do toho ide alebo nejde, a čo nás už je potom, či on zarobí 1, 2, 3 % alebo či bude v strate? Prečo by sme mali garantovať 15,6 % ročný zisk. Nič iné mi z toho nevychádza, len to, že sa iba hráte na nejakú sociálnu demokraciu a na ľudí, ktorí majú nejaké sociálne cítenie, a používate iba takú predvolebnú rétoriku, slová o silnom štáte a o zákaze zisku v zdravotníctve alebo z verejných zdravotníckych prostriedkov. Vaše kroky alebo skutky sú presným opakom vašich slov, lebo skutky sú aj také, že dnes idete spáchať privatizáciu slovenského zdravotníctva v rozsahu 6,3 mld. eur. Aby sme si vedeli predstaviť tú sumu, o akej sa bavíme, tak je to viac ako 4-násobok sumy, ktorú zaplatia všetci zamestnanci a všetci živnostníci na Slovensku cez svoju daň z príjmu za jeden rok, čiže 4-násobok ročnej dane zo zisku 2,2 mil. zamestnancov a ďalších tuším 400-tisíc živnostníkov. Čiže 2,6 mil. ľudí tak platí svoju daň z príjmu celý rok. A takéto roky keď si zoberieme štyri, tak toľkoto vy teraz idete dať v kšefte, dohodiť zrejme cez metódu súťažného dialógu, pričom na konci vypadne z osudia ten, na ktorého ste našili podmienky, idete dohodiť tomu, ktorého ste si zrejme dopredu už vybrali. Pripadá mi to veľmi nespravodlivé a budem robiť všetko pre to, aby vaši voliči pochopili, že ste len farizeji, ktorí sa hrajú na to, ako veľmi vám ide o to, aby ste ich chránili, ako veľmi vám ide o to, aby ste zakázali zisk v zdravotníctve, a chcem urobiť a urobím všetko pre to, aby som vašim voličom vysvetlil, že všetky vaše skutky sú také, aby ste dosiahli presne pravý opak, aby ste nabili vrecká svojich priateľov, sponzorov, kamarátov a známych, ktorým ste sa rozhodli takýmto spôsobom sprivatizovať v podstate tri kľúčové bratislavské nemocnice.