P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-03-21):
P. Kačic, poslanec: Vážený pán predsedajúci, pani ministerka, páni ministri, dámy poslankyne, páni poslanci. Neočakával som, že pôjdem teraz ja, lebo som si myslel, že po vyzvaní pána ministra dopravy Macejka pánom poslancom Kalmanom, ten príde a vyvráti, ale pravdepodobne, zajtra je pracovný deň, tak pán minister asi zváži a urobí to, čo mu odporučil asi pán poslanec Kalman. Na priame vyzvanie je to tak. Dámy a páni, súčasná vládna koalícia pod vedením Mikuláša Dzurindu mala plné ústa reforiem verejného a spoločenského života Slovenskej republiky zvlášť v období pred voľbami 1998 a ešte aj tesne po voľbách. Reforma už mala byť zrealizovaná v školstve, v zdravotníctve, v dôchodkovom systéme a tak ďalej, žiaľ, skutočnosť je iná. Nič dodnes nie je uskutočnené a silácke slová malého muža, ktorý vidí svetlo na konci tunela, za ktorým sa oplatí ísť, majú nulovú hodnotu. Určitý pokus o reformu v období už takmer konca vládneho obdobia nastal v oblasti verejnej správy. Výsledkom práce tejto vlády je absolútne zbabraná transformácia verejnej správy. Tá nie je funkčná. Chýbajú viaceré zákony, pričom jej správa je drahšia ako predtým, počet štátnych úradníkov a verejných zamestnancov je vyšší a, samozrejme, za viac peňazí má občan, daňový poplatník menej služieb. Kultúra, školstvo, zdravotníctvo, korupcia, klientelizmus, nízka vymožiteľnosť práva, politické zneužívanie práva. Čo sa dá ešte viac dodať. Táto vláda nie je proreformná, ale privatizačná. Lož môže trvať štyri roky, ale nie večne. Vláda a vládna koalícia pôsobia proti občianskemu charakteru štátu, ak spochybňujú demokratické voľby a demokratické slobodné zmýšľanie a konanie občanov Slovenskej republiky vo voľbách i po voľbách v roku 2002. Ak vláda nevie plniť úlohy pri ochrane občianskych práv a slobôd, načo a pre koho je potom takáto vláda. Vývoj kriminality v Slovenskej republike sleduje takmer celá verejnosť. Pomaly už desať rokov hovoríme o potrebe zásadnej zmeny nášho trestného práva. Proces rekodifikácie, najmä Trestného zákona a Trestného poriadku, sľubovala Dzurindova vláda, čas však plynie a žiadne konkrétne výsledky nevidieť. Niekedy sme hovorili o legislatívnych dierach, ktoré znemožňovali účinne postihovať najmä nové, pred revolúciou nepoznané formy trestnej činnosti. Dnes už musíme hovoriť o legislatívnom smetisku, najmä páni poslanci vládnej koalície v úsilí o svoju medializáciu sa radi pedháňajú v predkladaní rôznych nesystémových, kontraproduktívnych a zmätkových návrhov na novelizáciu tej či onej normy. Tak sa stav našej legislatívy posúva na prah právneho štátu. Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky, teda jeho politické vedenie v legislatívnom procese úplne vyprázdnilo pole iným rezortom a nie je schopné koncepčne, strategicky riešiť otázky vnútornej bezpečnosti Slovenskej republiky vo výhľade plnenia podmienok, ktoré na nás kladie vstup do Európskej únie. Fakt, že nič neurobilo, kritizovala aj správa z druhej hodnotiacej misie komisárov krajín Európskej únie. Ministerstvo vnútra opäť prejavilo snahu centralizovať boj s organizovaným zločinom, pritom však neurobilo jediný krok, ako zosúladiť kritérium centralizácie boja so zločinom, s prebiehajúcou reformou verejnej správy. V prípade reformy Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky totálne zlyhalo a má leví podiel na nízkej účasti, respektíve neúčasti občanov na voľbách do regionálnych parlamentov. Niektorí predsedovia veľkých územných celkov deklarovali zvýšený záujem o bezpečnosť občanov a udržanie verejného poriadku v obciach a mestách, no prijatá legislatíva reformy verejnej správy však tieto aspekty, predovšetkým vinou Ministerstva vnútra Slovenskej republiky, úplne obchádza. Ako chcú predstavitelia veľkých územných celkov naplniť takéto ciele, keď sa k tomu neutvorili žiadne podmienky. Aké má samosprávny región v tejto oblasti právomoci a zodpovednosť? Žiadne. V tejto oblasti chýbajú zásadné systémové riešenia. Základný problém je v tom, že sa nepodarilo oddeliť závažnú trestnú činnosť od tej ostatnej. Tým sa u nás každý trestný čin rieši v celej štruktúre orgánov činných v trestnom konaní úplne rovnako, či ide o vykradnutú pivnicu, verbálny útok na verejného činiteľa alebo viacnásobnú vraždu. Namiesto toho spôsobí rezort vnútra ešte väčší chaos začlenením vyšetrovateľov pod kriminálnu políciu. Také niečo je neprípustné, pretože celkom obchádza kardinálnu požiadavku ochrany práv občana v úlohe poškodeného svedka, či dokonca obvineného alebo obžalovaného. Úrady vyšetrovania musia mať v zákone také postavenie, aké majú súdy a prokuratúry, to znamená aj rozpočtovo úplne nezávislé od ministerstva vnútra, nie naopak. To však nie je otázka prostej organizačnej zmeny, ale vláda musí utvoriť také podmienky, aby sa v radoch vyšetrovateľov koncentrovali iba právne maximálne zdatní policajti s potrebnou špecializáciou, napríklad pre ekonomickú kriminalitu. Dnes ste to dopracovali tak, že právnické vzdelanie má iba 16 % vyšetrovateľov a 12 % má policajné vzdelanie. Minister vnútra Slovenskej republiky Ivan Šimko vyjadril nespokojnosť s postupom polície v prípade nebankových subjektov. Podľa neho sa mohli v minulosti urobiť kroky smerujúce k obmedzeniu ich činnosti. Prečo polícia nekonala. Ak vyjadrí nespokojnosť s postupom polície občan, je to pochopiteľné, pretože nie vždy je možné verejnosť priamo informovať. Ak vyjadrí nespokojnosť minister, je to smutné, pretože on činnosť polície riadi a kontroluje. Jeho tvrdenie, že polícia v tejto súvislosti vyšetruje, či finančne a policajné orgány v procese preverovania činnosti nebankových subjektov nezanedbali svoje povinnosti, len potvrdzuje, že v celom Policajnom zbore je chaos. Prečo sa dostatočne nevyhodnocovali operatívne poznatky o porušovaní zákona. Aké závery vyvodí inšpekcia ministra vnútra voči tým vedúcim pracovníkom, ktorí mali poznatky rozpracovať a následne konať. Ak minister vnútra povie, že polícii nemalo uniknúť, že nebankové subjekty vykonávajú činnosť, na ktorú nemajú licenciu, prečo to uniklo jemu samému. Bývalá ministerka financií vlani podala tri trestné oznámenia. Čo robilo ministerstvo vnútra, čo Policajný zbor, čo robila vláda Slovenskej republiky. Museli byť ticho, pretože peniaze tiekli do televíznej spoločnosti TA3? Na druhej strane pán minister Šimko tvrdí, že polícia nemohla zasiahnuť proti nebankovým subjektom tak ako v Českej republike, lebo u nás sú iné zákony. Napokon pod tlakom politikov i samotných občanov zasiahla a je zaujímavé, že v rámci zákonov, ktoré tu platia už dlhší čas. Čo očakával od polície, to asi nikto nevie. Čo očakávame my, to vieme. Ľudí, ktorí majú organizačné a riadiace schopnosti a predstavu, čo má takýto zložitý rezort, ako je Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky, robiť. Zadržanie dvoch ľudí situáciu nerieši. Štát vedel, že to nie je všetko v poriadku. Názory, že predstavitelia vládnej moci nezasiahli zámerne, aby vina na prípadný krach spoločnosti nepadla na nich, sa len potvrdzujú. Jednu skupinu ľudí ste postavili proti druhej, a preto dúfam, že si to na jeseň tohto roku dostatočne uvedomia. Za bezprecedentné možno pokladať i množiace sa prípady dopravy nehôd so smrteľnými následkami zavinené príslušníkmi polície pod vplyvom alkoholu. Vo vyspelých demokratických krajinách by v takejto situácii minister vnútra bezpochyby podal demisiu. Ani prijaté opatrenia, ktoré majú zamedziť pitiu alkoholu v polícii, nezastavili sériu havárií opitých policajtov. Len minulý týždeň sa stali dve. Najnovšie minister vnútra Ivan Šimko oznámil, že polícia bude zverejňovať mená opitých policajtov, ktorí spôsobia dopravnú nehodu. Pranierovanie vinníkov, buďte si istí, účinné nebudú. Pokiaľ sa nebude vyžadovať vyššia zodpovednosť za toho, koho som navrhol alebo ustanovil na funkciu, ale budú braní na zodpovednosť iba tí, ktorí v pracovnej dobe alebo mimo nej si dovolil piť alebo sadať za volant, tak sa veľa nedosiahne. Posledným vrcholom udalostí na Ministerstve vnútra Slovenskej republiky v týchto dňoch je vymenovanie nového šéfa finančnej polície Júliusa Molnára, ktorý bol obvinený zo zneužitia právomoci verejného činiteľa a ktorý bol trestne stíhaný. Tento človek 23. 4. 1999 ako riaditeľ Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Nových Zámkoch podľa svedkov zjavne pod vplyvom alkoholu vykonal policajnú akciu, ktorú následne riešila inšpekcia ministra vnútra a jeho postup označila za nezákonný a poslala na Krajský úrad vyšetrovania v Nitre realizačný návrh na začatie trestného stíhania. Minister Ivan Šimko o tomto incidente nového riaditeľa finančnej polície nevedel. To je ten chaos v polícii. A pri mene Július Molnár, som rád, že je tu pán minister Šimko, poprosím pána poslanca Weissa, budete najmenej ešte raz prekvapený, pán minister, ak tento človek neprejde komisiou Národno-bezpečnostného úradu. Myslím si, že viete, o čom asi hovorím. Albert Einstein povedal, že bez náhod a záhad by bol život bezvýznamný ako sfúknutá svieca. Určite netušil, koľko tých záhad bude u nás na Slovensku. Teraz v sobotu po 22.00 hodine na Ulici 29. augusta v Bratislave došlo opäť k dopravnej nehode Volkswagenu Passat, ktorý riaditeľ policajt Peter Finka, so Škodou Felícia, v ktorej sedel vojak základnej služby slobodník Daniel Šavel, toho času zaradený v klube Ministerstva obrany Slovenskej republiky. Zranenie vojaka Šavela sú narazenie sleziny, narazenie dolných končatín a dvanásť stehov na hlave. Aby náhodou nemaródoval, tak je od pondelka na dovolenke. Ošetrený bol v nemocnici v Ružinove. Policajt Peter Finka, dnes je už vraj bývalý policajt, takto je riešený pre istotu, a okamžite bolo na ministerstve vnútra, Ministerstve obrany Slovenskej republiky aj v Nemocnici Ružinov vyhlásene informačné embargo. Tak teda páni ministri Šimko a Stank, ako je to v našej spoločnosti. Ďakujem pekne. (Potlesk.)