D. Lipšic, poslanec: (2008-05-14):
My sme už v minulosti od roku 2005 naprieč politickým spektrom urobili v zákone o rodine nové právne úpravy utajených pôrodov, nové právne úpravy osvojenia, ktoré umožňujú pre ženu v ťažkej sociálnej životnej situácii, aby nebola nútená niesť bremeno výchovy dieťaťa, ale napriek tomu aby si zvolila jeho život. Rozšírili sa možnosti osvojenia. Súhlas rodičov sa nevyžaduje v prípade, ak najmenej dva mesiac po narodení dieťaťa neprejavia oň žiaden záujem. Upustilo sa od zrušiteľného osvojenia. Zaviedlo sa nové konanie osvojiteľnosti.  Ak súd zistí, že dieťa je právne voľné, začne konať aj bez návrhu. Tým sa zrýchlil proces osvojenia. Zároveň sa zaviedli lehoty v Občianskom súdnom poriadku na rozhodnutie o osvojiteľnosti, trojmesačná lehota a potom lehota jedného roka na rozhodnutie o osvojení. Zároveň sme zaviedli utajené pôrody, ktoré umožňujú utajiť osobné údaje matky. A zdravotnícke zariadenie v takomto prípade vedie osobitnú zdravotnú dokumentáciu. Musím povedať, že vďaka poslancom všetkých strán, ktorí tieto návrhy podporili, sa nám podarilo zachrániť desiatky malých ľudských životov. Keď som na prelome minulého roku a tohto roku písal návrh novely interrupčného zákona, dostal som jeden e-mail práve v tom čase od osoby, ktorú nepoznám, ale ktorá mi napísala, že je vďačná za presadenie inštitútu utajeného pôrodu: „Vďaka nemu sme sa stali adoptívnymi rodičmi  v úžasne krátkom čase a ústavná výchova bola relatívne krátka.“ Myslím si, že bez ohľadu na to, či máme postoj k interrupciám konzervatívny alebo liberálny, všetci sme toho názoru, že interrupcie sú zlom. A pokiaľ sa im dá predísť, pokiaľ sa dá ponúknuť žene alternatíva, šanca, mali by sme ju využiť. Tento návrh novely zákona zakotvuje povinnosť lekára informovať kvalifikovaným spôsobom ženu, ktorá žiada v prvom trimestri o umelé ukončenie tehotenstva. Lekár by mal byť povinný ženu informovať o účele, povahe, priebehu a následkoch výkonu, o fyzických a psychických rizikách umelého ukončenia tehotenstva, o aktuálnom vývojom štádiu nenarodeného dieťaťa, ktorého vývoj má byť ukončený, a o jeho oprávnení získať záznam zo sonografického vyšetrenia. To znamená, žena by mala mať právo, ak sa rozhodne, získať záznam zo sonografického vyšetrenia. Ale lekár by mal byť aj povinný informovať ženu o alternatívach k umelému ukončeniu tehotenstva, najmä o možnosti utajeného pôrodu, osvojenia dieťaťa, finančnej, materiálnej alebo psychologickej pomoci v tehotenstve poskytovanej občianskymi združeniami, neziskovými organizáciami, nadáciami, cirkvami a náboženskými spoločnosťami. V tomto je veľmi aktívne Fórum života, ktoré zriadilo penzión pre ženy v ťažkej sociálnej situácii, ktoré následne prejdú utajenými pôrodom a ktorých dieťa je osvojené, ale ktorým pomáhajú posledné mesiace gravidity aj finančne, aj psychologicky, aj materiálne. A sú to veľmi zaujímavé výpovede, keď viaceré ženy povedali, a mňa sa to veľmi dotklo, vo svojich výpovediach, že keby vedeli o týchto možnostiach, ak by pár dní o tom vedeli, o možnosti utajeného pôrodu, o možnosti osvojenia, tak by na interrupciu nešli. A ja si myslím, že naša povinnosť je, aby o tom vedeli. Štát v tom nemusí byť neutrálny a mať názor, či život a pôrod alebo interrupcia a smrť sú rovnocenné. Tento návrh nijako nikoho slobodnú vôľu neohraničuje, ale vyjadruje preferenciu, preferenciu v prospech života. Zároveň návrh zavádza 72-hodinovú lehotu, aby žena mohla urobiť starostlivé uváženie a starostlivé rozhodnutie o tom, či podstúpi zákrok alebo nie po tom, ako sú jej informácie v rozsahu, ktorý som citoval, dané. Zároveň sa ministerstvo zdravotníctva splnomocňuje vydať vyhlášku, ktorá by na internetovej stránke uviedla zoznam inštitúcií poskytujúcich ženám v ťažkej životnej situácii psychologickú, finančnú a materiálnu pomoc v tehotenstve. Dovoľte mi, milé kolegyne, vážení kolegovia ešte predsa len uviesť niekoľko poznámok. Otázka umelého ukončenia gravidity je veľmi emotívna otázka. Je to aj pochopiteľné, pretože ide o otázku života a smrti. Preto to nie indiferentná otázka alebo bezvýznamná otázka. Je to otázka interpretácie hodnoty života, ktorá má zásadný význam pre každého človeka. Ľudský plod je bytosť, ktorá môže stratiť budúci úplný ľudský život, presne taký život, aký žijeme teraz my. Ťažko si môžeme predstaviť, že by strata predmetu takého významu, strata hodnoty, ktorá je pre nás tou najdôležitejšou na svete, nemala mať žiadnu morálnu váhu. Na obetovanie tejto hodnoty chránenej ústavou preto musí existovať dostatočný dôvod. Ľudský plod je živou bytosťou obdarenou ľudskou finalitou. Naša viera v hodnotu každej ľudskej bytosti po narodení nemôže podľa mojej mienky logicky spolu existovať s interrupciou vykonanou bez preukázania vážneho dôvodu a bez toho, aby štát mal ambíciu a povinnosť ponúknuť žene v ťažkej sociálnej situácii pomocnú ruku, ponúknuť jej alternatívu, ktorá znamená život. Právna úprava interrupcií by mala odrážať našu pokoru o záhade vzniku života, náš súcit so ženami, ktoré môžu byť osamotené v ťažkej životnej kríze, ako aj náš inštinktívny nesúhlas s ukončením formy nevinného ľudského života bez ohľadu na to, či ho nazveme plod, embryo, bábätko alebo nenarodené dieťa. Právo, tak ako aj umenie, náboženstvo, literatúra, história je súčasťou každej spoločnosti a prispieva k dnešnému aj budúcemu charakteru spoločnosti. Právo vyjadruje, že určité hodnoty zaujímajú privilegované miesto v spoločnosti. Niekedy aj nie celkom efektívna právna norma môže vytvoriť v spoločnosti inú názorovú klímu. Preto je kompromis v právnej úprave dôležitý. Je dôležité, čo cez právo vkladáme do ľudských myslí a do ľudských sŕdc. Právo, ktoré vyjadruje, že interrupcie sú závažným morálnym problémom, má väčší vplyv na správanie a názory ako právo, ktoré nepriznáva nenarodenému životu žiadnu hodnotu. Vízie, ktoré uplatňujeme v práve, prispievajú k tomu, čím sme ako spoločnosť. Právna úprava, ktorá stavia osobnú slobodu a niekedy len určitý životný štýl nad nevinný život, vypovedá o ľuďoch a spoločnosti, ktorá ju tvorí. V dlhodobom pohľade je to, ako veci nazývame a ako si ich predstavujeme, rozhodujúcim preto, ako vo vzťahu k nim cítime a konáme, a preto, akými ľuďmi sa nakoniec staneme. Život je podľa našej ústavy hodný ochrany už pred narodením. Život je naozaj zázrak, niekedy krásny a niekedy krutý, niekedy šťastný a niekedy bolestný, ale taký je život. A kým je život, je aj nádej. Tento návrh má ambíciu zachrániť niekoľko malých ľudských životov, tým, že neobmedzuje nikoho slobodné rozhodnutie, ale dáva jasnú preferenciu v prospech života. Ponúka pomocnú ruku žene v ťažkej životnej situácii, aby si nemusela zvoliť interrupciu, ale aby si zvolila život. Je to návrh, ktorý je predložený poslancami dvoch strán, jednej koaličnej, jednej opozičnej, pretože nie je to politická otázka. Myslím si, že by malo byť našou spoločnou ambíciou bez ohľadu na politické tričko chrániť ľudský život, pomáhať ženám v ťažkej životnej situácii, a preto vás chcem požiadať, milé kolegyne, vážení kolegovia, o podporu k tomuto návrhu novely zákona. Ďakujem veľmi pekne.