Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2013-04-16):
Vážená (rečník si odkašľal), pardon, vážená pani predsedajúca, vážení kolegovia, skúsim aj ja, ja som, oceňujem, že má to svoju romantiku takto neskôr. Ja som doletel dneska z ďalekého sveta, už by som mal podľa toho časového posunu spať, ale nedalo mi, aby som sa k tejto zaujímavej téme predsa len nejako nevyjadril. Skôr ako teda poviem, aj som čakal, že bude neskôr tá schôdza, aj v zásade je, čo je tiež relatívne takým zaujímavým signálom. Koniec koncov ja by som to potom, keby nebola, by ma to zmiatlo v tej mojej analýze, čo si robím. SMER ju pustil, lebo však je to naozaj politicky vážna téma, a on vlastne zajtra bude komunikovať tak, že nič nepovedali. Hej? Čiže mlátili sme prázdnu slamu celý deň, ja iba pol, ale všetci ostatní celý deň a nič nepovedali, čo sme nevedeli, alebo čo sme nepočuli. A medzitým premiér Fico podpísal niekde v Poprade už nejakú zmluvu. Čiže aj výsledok bude taký, že teda kým opozícia mláti prázdnu slamu, tak premiér pracuje a podpisuje a proste všetko funguje a my tu míňame za štátne elektriku. Čiže toto je nejaký taký scenár a nuž pokúsim sa, však veľakrát som skúšal a skúsim aj teraz, že predsa len na konci poviem môjho nie dlhého vystúpenia aj prípadne moje nejaké návrhy, čo si myslím, že sú dôležité. Ale pre to, aby som ich povedal, ja považujem za dôležité si definovať, a naozaj je potrebné si definovať, aby sme sa možno na niečom zhodli, že, že aká je vlastne úloha či parlamentu, alebo vlády. Lebo niekedy mám pocit, že si to mýlime s nejakou pracovnou agentúrou alebo s nejakým, takým nejakým pracovným portálom Profesie alebo neviem čo, hej, že tu by som bol nerád. Myslím si, že úlohou či parlamentu, či vlády je vytvárať prostredie. Naozaj by niekto nemal podpisovať pracovné zmluvy, ja neviem, na kováča niekde alebo niečo také. Čiže to by som bol rád, keby sme si v tomto spravili jasno, a potom bude mať aj zmysel to, čo poviem na konci, aby sme si teda prípadne nepreceňovali moje schopnosti, lebo aj mne chodí veľa mailov, že sa mám venovať zamestnanosti. Nuž ja sa venujem, ale naozaj nemôžem teda podpisovať nejaké zmluvy za štát alebo niečo také, i keď chodia ľudia po svete a podpisujú zmluvy za mňa a ja som nikoho nedelegoval. To poviem tiež, hej. Čiže to sú tiež také veci, v ktorých je potrebné si spraviť jasno. My sme, keď sa zhodneme na tom, že vytvárame podmienky, tak máme ich vytvárať, samozrejme, to tu už ixkrát zaznelo a ešte možno zaznie, kým tu ja budem, že aké sú dobré podmienky. Nuž my, nám, keď hovoríme, že ich vytvárame, nikto neverí a už vôbec nám nikto neverí, že tu také sú, hej. Čiže my sme dopadli zle a my pracujeme systémom, že sa ponúkame, ponúkame, a ma napadajú aj také expresívnejšie výrazy ako kto alebo ako čo. Pán Kaliňák v relácii Na telo hovoril, že teda ako premiér cestuje po svete a podpisuje zmluvy kdekade. Nuž dovoľte, aby som sa pri tom pristavil a hlavne ten mýtus trošku by som chcel nabúrať toho spásonosného – záchrany Košíc napríklad, hej, že o čo išlo v Košiciach. Vážení, v Košiciach, v zásade je to na dlhšie, ale dva momenty vypichnem, v Košiciach sa podarilo „zvýšiť“ bilančnú hodnotu pri možnom predaji o, o, môžme počítať prípadne spolu, ak sa zaviazal, poviem, že ak, či mohol, alebo nie, ale zaviazal sa proste v memorande náš premiér, že 15 rokov dostane doplatok 15 mil., to je 220 mil. eur, proste dostane plnenie U. S. Steel. V prípade, tam sa, samozrejme, treba rátať, že nejakú budú, majú investíciu, to sa im odráta, čiže takto to poviem jednoduchšie, aby som to neprekomplikoval. U. S. Steel sa zaviazal, že dostane, keby na budúci rok odišiel, zaplatí pokutu, ktorá tam bola niekde uvedená na nejakých možno 35-40 mil. eur. Stále je viac ako 120, alebo podľa toho, aká bude ich výška, tej investície, 100 alebo 150 mil. eur zostane v tom zhodnotení, ktoré dostali. To znamená, podarilo sa „zvýšiť“ bilančnú hodnotu pri nejakom ďalšom jednaní s U. S. Steel o 120 mil. eur približne. A teraz – koho peňazí? Aj z mojich. Aj, pani Hufková, aj z vašich, i keď si to, možno vám to nikto nepovedal, ja vám to poviem. (Ruch v sále.) Je to naozaj tak, hej, že proste ten účet za elektriku, ktorý dostanete, keď tak, ale to je hrubý, hrubý výpočet, cirka, keď je milión odberných miest, tak niekde na úrovni možno 15 eur, čiže aj vy dáte za to, čo váš premiér podpísal. Takže takto to nejakým spôsobom funguje, ale ja verím, teda ja som neni z toho rangu, ktorý vidí za všetkým nejaké teórie, že tí Američania len využili a ja sa nikdy nebudem hnevať na, na výkonné zložky manažmentov, ktoré plnia vôľu akcionárov, kde vôľa akcionárov je maximalizovať zisk. To by som ja ako z prostredia, v ktorom som dlho pôsobil, zle ľuďom zas nemal, pokiaľ teda sa držia nejakých etických štandardov, hej. Čiže toto u nich treba rešpektovať, lebo si to takto nejakým spôsobom vybavili. Avšak my už začíname robiť, ja to poviem tak, z U. S. Steel Stalingrad pomaly, viete, že za každú cenu, že my sa budeme báť položiť politicky, hej, U. S. Steel, že nakoniec sa my zaviažeme, ja neviem, aby sme nedopadli tak, že sa zaviažeme nejakým, či už U. S. Steel, alebo nejakej inej firme, že budeme od nich, každý občan republiky niečo od nich kúpi, poslanci trikrát, opoziční dvakrát. Viete, že to je presne to, že keď neponúkate to, čo máte ponúkať, tak musíte prísť s absurditami a tam niekde my presne sme. Takže pokiaľ premiér chodí podpisovať tento typ zmluvy, a takýchto zmlúv by som podpísal na kýble do týždňa. Viete, že to sú také, ale by som povedal, že ľahké zmluvy, kde keď chodíte toto, toto núkať, hej. Tam nepotrebujete mať nejaké vyjednávacie možnosti, hej, čiže sa to ľahko takéto zmluvy podpisujú. Ja len k tomu poviem, tam je taký pokorujúci fakt a v určitých prostrediach nemysliteľné, premiér krajiny podpisuje zmluvu s viceprezidentom súkromnej firmy. Ja neviem, či si to niekto všimol, ja som v prostredí, v ktorom si to ľudia sakramentsky všímajú, a to je nemysliteľné, hej, aby premiér nejakej krajiny podpísal, už môže hocičo rozprávať, čo to je, a to je vážny dokument, memorandum, s viceprezidentom. To je mimoriadne pokorujúce a môžme hovoriť, prečo to vzniklo, ako to vzniklo, každopádne je to mimoriadne pokorujúci signál. A už teraz sa len krátko zastavím pri tom, čo som mal na srdci a mám stále na srdci. Ja som nikoho, na nikoho som nepreviedol moju právomoc, ktorú mi dali ľudia, ktorí ma sem zvolili, to znamená prijímať zákony. Neviem, či niektorí z vás, prípadne sa prihláste, hej, ale pán premiér v tom memorande podpísal, že do, najneskôr do 1. 1. 2014 bude prijatý zákon, novela zákona o obnoviteľných zdrojoch energie, a pod tým je napísané paragrafové znenie. Vážení, však to je precedens nad precedens! Proste podpísať takéto memorandum s textom paragrafového znenia ako záväzok, to je nemysliteľné! Načo sme tu? Načo míňame tu elektriku? Úplne zbytočne. To nemá význam tu vystúpiť s pozmeňovacím. Už je jasné, aké bude paragrafové znenie toho zákona, ktorý my tu máme prijať. To podpísal váš premiér. Vy ste ho splnomocnili? Ja neviem, kto ho splnomocnil. Splnomocnil ho niekto? To je precedens. To je precedens, tak ako bola precedensom mníchovská zrada. To je presne to isté. Že išiel premiér niekde bez poverenia vlády, ešte ani nemal výstup, tam sa zozbierali nejakí traja, štyria a podpísali memorandum, kde povedali, že aký zákon bude prijatý. Ale zákony prijíma, pokiaľ ja viem, ja som to si čítal, ešte som si to pre istotu skontroloval, Národná rada. A ja som fakt nikomu nepovedal, že to môže za mňa podpísať. Čestné slovo! Keď bude nejaký súd o vlastizrade, ja tam pôjdem svedčiť. Určite. Na nikoho som nepreniesol, a dokonca si myslím, že to neni ani možné. Nie je možné preniesť právomoc Národnej rady na niekoho. Nie je! Premiér mohol podpísať v memorande, že vyvinie úsilie na to, aby došlo prijatie takéhoto zákona. To, že podpísal, čo podpísal, je precedens, obrovský precedens, ale to si to tu nikto neuvedomuje. Všetkých vás to nechalo hladných. 1. apríla som napísal, 1. apríla, podotýkam, že keď už takto sa chodí podpisovať kade-tade, tak ja pôjdem do Severnej Kórey tiež niečo podpísať za premiéra. Čo ja viem čo? Však si môžu rozumieť, nie? Všetko funguje... (Smiech v sále.) Strednú triedu ničia, resp. nemajú, chudobných oblbujú, bohatých, u nich sa volá dynastia Kim Ir-sen, u nás sa volajú oligarchovia, tam ešte jediné, čo tak opozičných poslancov nebijú, no však prečo by si nemohli nejaké memorandum, by som tam išiel, nie?, podpísať za nich. A zverejnil som to 1. apríla, ale možno to urobím, ja neviem, keď takto ďalej pôjdeme. Uvedomuje si niekto parameter toho, o čom rozprávame? Neuvedomuje. Skúste nad tým porozmýšľať. Ale je to, vychádzame z tej témy, o ktorej hovoríme, to znamená, že ako sme dopadli, že sa ponúkame. Takto lacno sa ponúkame. Potom s nami ľudia tak cvičia, ako cvičia. To, že Filovi podpíšete, či pánovi Filovi podpíšete jednu, daňové prázdniny, potom on hovorí na nejakom hospodárskom klube, že nie je problém vysoké dane. No však jasné, že pre neho nie je problém, keď má daňové prázdniny. (Povedané so smiechom a zasmiatie sa v sále.) Viete ako? Toto je krásne, hej? A to je presne to, že, že vy vlastne poviete, že vy zvýšite dane, potom si vyberiete tých, ktorí ich nebudú platiť, a ostatných zlikvidujete. No tak úplne, úplne fantastické! Hej, že... Skúsim sa vrátiť teda k tomu, ako som sa rozbehol, že... (Smiech v sále a potlesk.) To chcem povedať, že, ešte krátku poznámku si neodpustím, tu som si teraz, že som si to tam poznačil, že neviem, ktorý ste videl niekde nejaký pekný film, že peniaze tých druhých, Denny de Vito tam hrá. A to je naozaj také krásne, že proste aj premiér chodí ponúkať peniaze tých druhých. Hej? Premiér už neponúka, on peniaze, proste my sme už dospeli do štádia, kde my už ponúkame peniaze tých druhých. To znamená, že my už ponúkame záväzky, že sa zaviažeme, že občania tejto krajiny budú za niečo platiť viac. Ja si myslím, že to je úplne krásny parameter, hej, že proste kam sa je možné až s politikou dostať. Hej? Že niekto má pocit, že to môže. Čiže nečudujme sa, že ktovie akých zmlúv sa ešte kde dožijeme, lebo toto je presne to. Premiér v memorande podpísal, že od každej domácnosti, od každého, kto platí za elektriku, vytiahne viac. Nie že štát dá alebo štát vyberie viac na daniach, alebo nejaký iný parameter, ale inú nejakú úpravu. Nie! Od ľudí vyberie viac. Čiže peniaze tých druhých. Úplne krásny prípad. Ale spoločnosť úplne chladná, nikto nič. Ale my sme krásna krajina, my sme naozaj úchvatná krajina. Niekedy až žasnem, hej. Úplne tu nikto ani brvou nemrkne a nechcem povedať aj na pravú stranu, že proste je dosť taký chlad v tejto, že to sú precedensy, obrovské precedensy aj do budúcna, hej, s narábaním moci a pocitom moci a že čo si kto môže dovoliť, a nič sa nedeje, lebo však môže si to dovoliť, lebo sa nič nedeje. To je presne to. A ja som si tu, nechcem nejak bolestínsky nariekať, to bolo presne to, čo, s čím kalkuloval aj minister vnútra, že čakal, že či bude niečo, alebo nebude niečo... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)