Dubačová, Viera, poslankyňa NR SR (2018-05-25):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, návrh zakázať umiestňovanie pamätníkov, pomníkov, pamätných tabúľ oslavujúcich komunistický, fašistický či nacistický režim a zakázať pomenovanie ulíc a verejných priestranstiev po predstaviteľoch týchto zločineckých režimov je návrhom, ktorý má prispieť s vyrovnaním sa s našou minulosťou. Má prispieť k tomu, aby sme večne, aby sme sa večne nezbavovali zodpovednosti, aby sme večne neprehliadali neprehliadnuteľné, aby sme nespochybňovali nespochybniteľné, aby sme nezabúdali a aby sme urobili aspoň symbolickú bodku za minulosťou, ktorou už nemôžeme takýmto spôsobom práve prenášaním týchto symbolov ďalej trápiť naše deti a budúce generácie. Tento návrh sa v istých kruhoch stretol aj s diskusiou, obrátilo sa na mňa zopár starších ľudí, čítajúcich konšpiračné médiá a rozličné facebookové stránky šíriace nepravdivé informácie, neoverené správy. Obrátili sa na mňa, prečo sa chceme hrať na cenzorov a či nám to stojí za to, premenovávanie ulíc. Nič také však v tomto našom zákone nie je. O ničom takom sa nehovorí. Čo bolo, bolo, áno, malo to svoje príčiny, ale dnes sme ďalej. Dnes vieme, aké zločiny napáchal režim fašistov, nacistov, komunistov, dnes to už nemôžeme prehliadať a popierať. Nemôžeme sa prizerať na to, ako predstaviteľom týchto zločineckých režimov stavajú pamätníky. A nech je to už z iniciatívy kohokoľvek. Kým budeme stavať pamätníky a pomníky ľuďom, ktorí boli súčasťou diktatúry, kde sa potierali ľudské práva, slobody, stále nás to bude ťahať do minulosti a nikdy sa nepohneme, neodrazíme ďalej. Je to dôležité pre Slovensko. Dôležité preto, aby sa Slovensko nielen fyzicky, ale aj mentálne oslobodilo od týchto režimov. Musíme sa vysporiadať aj so symbolmi, pretože symboly nás nepustia. Aj kvôli nim stále cítime, že, ako sa hovorí, stále sú tu staré štruktúry práve kvôli tomu večnému spochybňovaniu zla. Musíme sa s tým vysporiadať, aby sme sa mohli pohnúť ďalej. Aj takéto vysporiadanie sa s našou minulosťou, jasné pomenovanie zla, ktoré nemá byť oslavované, môže byť naším prispením, naším príspevkom pre slušné a lepšie Slovensko. Neprenášajme toto bremeno v podobe všetkých tých symbolov na ďalšie generácie, neživme ďalej v spoločnosti nehodnú úctu k minulosti, ktorú ani zďaleka nemožno oslavovať a ktorá zabrzdila vývoj v našej krajine na dlhé desaťročia. Preto to nevyriešené jarmo minulosti, ktoré stále posúvame ďalej, valíme si ho pred sebou, aby sme, bez toho, aby sme si jasne ako štát, ako republika povedali, čo bolo skutočné zlo v našej minulosti, vytvárame z neho akési perpetuum mobile. A to sa dotýka stále ďalších a ďalších generácií. Toto plénum sa už s odborníkmi neraz zhodlo na tom, ako sa postaviť voči našej minulosti. Dnes je obhajovanie komunistického, fašistického či nacistického režimu a ideológie postihnuteľné aj prostriedkami trestného práva. Platný zákon o nemorálnosti a protiprávnosti komunistického systému označuje správne komunistický režim za odsúdeniahodný. Lenže symboly pretrvali. Napriek tomu dodnes vidíme inštalovanie rôznych pamätníkov, pamätných tabúľ, venované predstaviteľom komunistického režimu či dokonca predstaviteľom fašistického režimu z obdobia vojnového Slovenského štátu. Štát aj pri spomínanej legislatíve voči tomu zakročiť nemôže napriek tomu, že takéto pamätníky sú akoby priamou oslavou týchto režimov. Takže na záver ešte raz jasne a pre všetkých. Symboly nepustia, Slovensko sa musí posunúť ďalej. Preto navrhujeme zákon stanoviť zákaz akejkoľvek novej inštalácie takýchto pamätníkov, pomníkov, pamätných tabúľ a tiež určovať názvy obcí, verejných priestranstiev po predstaviteľoch totalitných režimov. Náš návrh nevyžaduje, aby sa premenovali existujúce názvy ulíc. Ako som už povedala, čo bolo, bolo a malo to svoje príčiny. Je to naša minulosť. Dnes sme ďalej. Dnes už máme všetky informácie pre to, aby sme vedeli rozlíšiť, čo a kto v našej minulosti môže byť právom oslavovaný a kto a čo má, naopak, byť len výstrahou z učebníc. Ďakujem.