Sulík, Richard, predseda NR SR (2010-12-08):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Rád by som vystúpil preto, aby som tlmočil postoj SaS, aj teda preto, že koalícia je rôznorodá a myslím si, že aj naši, najmä naši partneri by mali vedieť, ako sa na túto problematiku dívame. Zákon podporíme a spravíme to preto, lebo je takáto dohoda v koalícii a spravíme to aj preto, lebo tento zákon napráva zlý stav. Ten stav, ktorý bol zrealizovaný niekedy povedzme pred rokom, hovorí v podstate o tom, že odvod je, neviem, neviem presne, asi 24 %. Keď ale niekto má vyšší základ, tak už je to len 22, potom 20 a klesá to až na nejaké, nejakých možnože 16 % a toto je vec, ktorá je v príkrom rozpore s daňovou spravodlivosťou. Predstavme si rovnú 19 % daň z príjmov, takže by sme povedali dobre, ten kto má zisk do sto mil. eur, ten bude platiť 19 %, kto má viac, tak bude platiť už len 15, a kto má nad miliardu, bude platiť 12. No nebolo by to jednoducho spravodlivé. Tie distorzie, ktoré takéto pravidlo vnáša do systému, jednoducho sú príliš zlé. Daňová spravodlivosť všeobecne je hodnota, ktorá v našej spoločnosti ešte stále nie je dostatočne, nemá dostatočnú prioritu a som veľmi rád, že práve táto vláda robí kroky, rozumné kroky, ktoré daňovú spravodlivosť zvyšujú, a preto tento zákon podporíme. Rád by som ale povedal pár slov k tomu megakasínu, a to nasledovne. Po prvé bránime podnikaniu. Niekto chce prevádzkovať pekáreň, niekto iný chce prevádzkovať kasíno a my tomu druhému povieme nie, nám sa nepáči. Ten kto chce prevádzkovať obchod s alkoholom, a to máme na alkohol päťtisíc mŕtvych ročne, tomu nepovieme nič, ten kto chce prevádzkovať kasíno, tak za to, že sú za tým tie osudy jednotlivých obetí veľmi nepekné, ale jednoducho štát nesmie do tohto, do takejto miery zasahovať a diktovať ľuďom, že no tak toto už pre teba nie je dobré, to ti nedovolíme. Lebo jednu vec tým robíme a síce utlmujeme, udupávame zodpovednosť každého jednotlivca, jednoducho sloboda niečo stojí a naša spoločnosť si musí na to zvyknúť, musí si na to zvyknúť, že keď niekedy sa niekto upije k smrti, a to evidentne tolerujeme, tak jednoducho niekto aj prehrá celý svoj majetok. A ešte raz, tie osudy sú veľakrát nešťastné, ale aby sme všetkým zakázali, padlo tu číslo od pani kolegyne Žitňanskej, že dvadsať percent, dobre spomínam dvadsať percent hráčov, že sa stálo závislými. No dobre, tak stále osemdesiat percent hráčov vie hrať zodpovedne. A tým ideme teraz zakazovať. No ale keby to bolo to zakazovanie, ale my sa nebavíme o to, že poďme zakázať úplne hracie automaty na Slovensku. My ideme len povedať, nesmie byť konkrétne tento jeden. V desiatkach malých herniach, ktoré sú fakticky nekontrolovateľné, tak tam to dovolíme. Tam je to v poriadku, tam zatvárame oči, tvárime sa, že to neexistuje, lebo je to niekde pozašívané po nejakých úzkych uličkách a pivniciach, a tam nám to nevadí, lebo nie je to tak na očiach. Ale keď sa postaví jedna veľká herňa, tak, ktorá by bola oveľa lepšie pod kontrolou, a preto aj súhlasím s mojím predrečníkom, pánom poslancom Ďurkovským. Áno, kontrolujme, riadne ich kontrolujme, zaveďme aj napr. pravidlá, ktoré sú v Baden-Badene, ja takisto by som súhlasil s pravidlom, a dokonca, a teda aj sa uplatňuje, keď niekto je príliš opitý, už nedostane ďalší alkohol. V poriadku. Keď niekto prehrá za deň nejakú určitú čiastku, tak nedovoľme mu ďalej hrať. Tak dobre. Nebránim sa tomu. Ale len tak to zakázať, preto lebo, no lebo vlastne čo? Ten argument, no že v okolí sedemdesiat kilometrov, v okolí takéhoto kasína alebo dvadsať kilometrov v okolí kasína stúpne kriminalita, alebo stúpne prostitúcia. No áno, ale potom niekde inde klesne. A preto radšej to majme na jednom mieste koncentrované, ako keď tie dámy majú byť rozlezené po celom meste, to je, akože len teda ďalší, ďalší argument. Ale všeobecne my zatvárame oči, my sa tvárime, že my jednoducho zakážeme. My zakážeme hazardné hry a je po probléme. Tak výborne, no tak Amerika v 30. rokoch minulého storočia zakázala alkohol, ale nebolo po probléme, akurát sme, akurát sme, teda nie my, ale našťastie my, ale oni teda pomohli výraznému vzrastu mafií a viacero dnes veľkých a ctených rodín vyrástlo na tom, že pašovali alkohol. No tak toto evidentne nevedie, jednoducho ľudia nebudú nikdy takí, ako si my predstavujeme. Ľudia budú mať svoje neduhy a musíme s nimi žiť a ja osobne by som takisto ľutoval, keby som nemohol ísť nikdy viac do kasína. Ja tam tiež idem niekedy a idem tam pre radosť. Teraz už síce v poslednom čase nie, lebo nechcem o sebe čítať v Novom čase, ale tu pán poslanec Galbavý si pamätá, že máme za sebou nejakú návštevu ešte z minulého volebného obdobia, samozrejme. (Smiech v sále. Potlesk.) Hrali sme veľmi zodpovedne, prehrali sme všetko, čo sme si zaumienili prehrať a potom sme odišli. (Smiech.) Ten argument s tými, ten argument s tou práčkou špinavých peňazí, ten takisto neobstojí, ten neobstojí ani len trochu, lebo tých špinavých peňazí sa, samozrejme, dnes perie oveľa viac v tých maličkých. My vieme jeden veľký subjekt skrátka ďaleko lepšie kontrolovať. Samozrejme, keď existujú argumenty ako napr. infraštruktúrne problémy, ako ste vraveli, pani poslankyňa Žitňanská, to je niečo iné, to skrátka musíme posúdiť, ale berme to tak, je tam nejaký objekt, kde bude prúdiť toľko ľudí dnu a toľko von a toľko zamestnancov a bavme sa o tom, že či tá infraštruktúra je na to vhodná alebo nie, alebo či to z tohto pohľadu obmedzíme, dovolíme, zakážeme. Ale povedať, no je tam kasíno, a preto to zakážeme, je to zatváranie očí pred problémom. Aj by som povedal ešte pár slov k dovážaniu turistov. No, pán Ďurkovský, keď prídu turisti z Číny, plné lietadlo, a ostanú tam zavretí v tom kasíne tri dni a zahrajú si a potom znovu odídu a nepozrú si mesto... Prečo by sme s tým mali mať problém? Veď či prídu do Las Vegas, alebo sem, nech si kľudne prídu, pokiaľ nepáchajú nejaké veľké zlo. Tam budú teda určite viac pod kontrolou a možnože nejakí z nich si mesto pozrú. Podobný problém ako je gamblerstvo, ako je alkohol, ako sú cigarety, je aj marihuana. Opäť raz zatvárame oči a tvárime sa, že stačí to len zakázať a všetko je vybavené, ale nakoniec veľa štúdie vraví, že aj kriminalita by možnože klesla, aj ceny by klesli a riešenie nie je to zakazovať. Riešenie je svoje deti tak vychovávať, aby boli zodpovedné k svojmu vlastnému životu, ale my, keď všetko zakážeme z pozície štátu... (Potlesk.) Ďakujem, ďakujem mojim kolegom. My keď všetko zakážeme z pozície štátu, tak sme zobrali v podstate motiváciu rodičom, lebo veď, no, veď nech si robia, čo chcú, veď štát sa o nás všetkých postará. Ale to nie je dobré. Jednoducho na to sú tu rodičia, aby deťom povedali, čo je dobré a čo je zlé a nie štát. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)