Jasaň, Viliam, poslanec NR SR (2011-07-11):
Ďakujem pekne. Podľa pána Brocku by táto novinka znížila zamestnávateľom mzdové náklady, s čím vlastne súhlasím, veď o to vlastne ide, a najmä v chudobnejších regiónoch by ich podnietila vytvárať ďalšie pracovné miesta. No ak tento návrh bude schválený, tak mi potom pán kolega určite rád odpoviete, kde koľko vďaka tomuto návrhu bolo vytvorených nových pracovných miest. Budem netrpezlivo čakať na odpoveď. Kolega Brocka si tiež údajne myslí, že predovšetkým zamestnanec sa musí rozhodnúť, či vezme prácu za daných podmienok alebo si povie, že sa „nenechá vydierať“. Pán kolega, zodpovední ľudia nemajú na výber, ak sú v regiónoch, kde niet práce a chcú uživiť svoju rodinu. Buď prijmú akúkoľvek prácu za akúkoľvek mzdu, alebo rozšíria rady nezamestnaných a pomaly budú strácať sociálne postavenie, ale aj pracovné návyky, zvlášť ak sa ich vek pohybuje okolo päťdesiatky. Ale lepšie na tom nie sú ani mladší a ani tí, ktorí ešte len hľadajú svoju prvú prácu. Ale veľmi rád sa s vami vyberiem do týchto regiónov za týmito ľuďmi. My s Braňom Ondrušom sme veľmi často medzi týmito ľuďmi a naozaj poznáme ich názory. Ministerstvo práce síce tvrdí, že ide „o výsledok konštruktívneho rokovania s rezortom financií“, a, chvalabohu, to oceňujem, že pripúšťa, že definitívne rozhodnutie padne počas diskusie so sociálnymi partnermi alebo počas schvaľovania návrhu v Národnej rade. Preto verím, že tento návrh schválený nebude a že zostane tak, ako je to v spoločnej správe. Moja posledná poznámka sa týka tzv. flexikonta. Tento inštitút bol zavedený za ministrovania pani Tomanovej ako prechodné opatrenie v čase hospodárskej krízy s účinnosťou od 1. 3. 2009 do 31. 12. 2012. Podľa súčasného návrhu sa ale flexikonto stáva trvalým nástrojom flexibility pracovného času v prípadoch, keď zamestnanci nemôžu z vážnych prevádzkových dôvodov vykonávať prácu. Ja chápem význam tohto inštitútu v čase hospodárskej krízy, ale dať to ako trvale platné sa mi zdá nenáležité a tiež jeho zavedenie vytvára možnosť jeho zneužívania. To by ma zaujímalo, kto a za akých podmienok určí, čo sú vážne prevádzkové dôvody. Pravdepodobne to bude len zamestnávateľ sám. Bude určite zaujímavé, ako sa tento inštitút bude využívať a hlavne aké dôvody budú uvádzané pri jeho využívaní. Rád sa pôjdem pozrieť tam, kde ho využijú. A hlavne ma budú zaujímať dôvody, prečo to chcú využívať. Vážené dámy a páni, moje vystúpenie nemalo vôbec za cieľ proti niekomu útočiť, poprípade dávať zamestnávateľov do jedného, a to do toho zlého koša, naopak, vážim si každého zamestnávateľa, ktorý vytvára pracovné príležitosti a dokáže nielen využiť pracovnú silu, ale dokáže ju aj primerane ohodnotiť a ak navyše vytvára dobré pracovné podmienky, pri ktorých aj zamestnanec dokáže pracovať naplno a nemusí sa strachovať o svoje miesto, ale naopak, vidí aj svoju vlastnú perspektívu ďalšieho pracovného rastu. Chcel som poukázať na možnosti zneužitia, ktoré predkladaná novela vytvára niektorými návrhmi. Netvrdím, že všetky predkladané návrhy sú také, ktoré vytvárajú možnosť zneužitia, ale, žiaľ, takéto pretrvávajú. Tiež netvrdím, že všetci zamestnávatelia to budú využívať v neprospech zamestnancov, ale, žiaľ, možnosti tu sú. A navyše výrazným oklieštením právomocí odborov sa zamestnanca už pomaly nebude mať pomaly kto zastať. Preto zvážte svoje postoje tak, aby po zmene Zákonníka práce ľudia nezarábali menej ako dnes, aby Zákonník práce nevytváral možnosti pre zamestnávateľov, aby šetrili na zamestnancoch, aby zamestnávatelia nemohli ľahšie prepúšťať, ľahšie narábať s ľuďmi a dokonca ich ovládať. Proti tomu bolo moje vystúpenie a proti tomu protestujem, aby človek v pracovnom pomere nebol len prostriedkom na vytváranie zisku akýmkoľvek spôsobom a v pracovnoprávnom procese bol tým výrazne slabším. Ďakujem za vašu pozornosť. (Potlesk.)