Bastrnák, Tibor, poslanec NR SR (2011-05-24):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážený pán podpredseda vlády, milé kolegyne, vážení kolegovia, dnes prerokúvame návrh zákona, ktorého cieľom medzi inými je aj skutočnosť, aby Slovenská republika zákonom potvrdila svoj záväzok vo veci akceptovania základných dokumentov a princípov Európskej únie v súvislosti s národnostnými menšinami na svojom území. Podľa ústavy a európskych dokumentov používanie jazyka národnostných menšín treba chrániť, zveľaďovať a rozvíjať. Obsah tohto návrhu vyplýva z mnohých dokumentov schválených a akceptovaných Slovenskou republikou. No diania počas prechádzajúceho volebného obdobia dokázali, že Európska únia nebola dostatočne pripravená na rôzne špecifické prvky u nás. Všetky súvisiace nadnárodné dokumenty a odporúčania Únie totiž predpokladajú dobromyseľnosť vládnych strán pri zabezpečovaní základných práv národnostných menšín. Otázka požívania menšinových jazykov je vo väčšine štátov Únie riešená na spokojnosť príslušníkov národnostných menšín, čo vyjadruje nielen úroveň vyspelosti tej-ktorej krajiny, ale aj úctu príslušníkov väčšinového národa smerom k občanom, ktorí sa hlásia k menšinám. Oproti tvrdeniu niektorých hysterických hlasov, ktoré počuť na pôde tejto Národnej rady používanie iného ako štátneho jazyka nikde v rámci Únie neviedlo k spochybneniu štátnosti alebo ohrozovania hraníc. Som presvedčený, že takéto politické metódy nemajú miesto v takej vyspelej spoločnosti, ktorá sa hlási k európskym hodnotám, k demokracii, k pluralite a k tolerancii. Musím využiť túto príležitosť aj na to, aby som upozorňoval na farizejstvo odporcov tohto zákona, ktorí vyhlasujú, že na jazykovo zmiešaných územiach môže dôjsť k diskriminácii občanov, ktorí neovládajú jazyk národnostnej menšiny. V skutočnosti zákon neukladá povinnosť zamestnancom v štátnej alebo verejnej službe ovládať jazyk menšiny. Táto požiadavka ani nemôže byť nevyhnutným predpokladom na prijatie do týchto služieb. Príslušné orgány by však mali zamestnávať aj také osoby, ktoré tieto jazyky ovládajú. Aj súčasne platný zákon ustanovuje povinnosť orgánov verejnej správy obcí vytvárať podmienky na používanie jazyka menšiny. Preto v porovnaní so súčasným stavom ani tento nový zákon neznamená žiadnu neprimeranú záťaž pre verejnú správu. To platí aj pre oblasť finančného zabezpečenia príp. dvojjazyčnej agendy, kde je pre obce ponechaná možnosť vlastného rozhodnutia. Tým pádom každá obec môže zvážiť zavedenie dvojjazyčnej úradnej agendy v závislosti od svojej finančnej situácie. Nebudú ich zaťažovať ani náklady zaobstarávania dopravných značiek s označením obce, tie totiž hradí štát. Podobný efekt platí aj v podnikateľskej oblasti, kde novela neprináša žiadne nové povinnosti, zakotvuje len niektoré možnosti pre občanov patriacich k národnostným menšinám. Je to napr. možnosť uvádzania geografických označení v odborných publikáciách v jazyku národnostnej menšiny. Pripomínam, že prípadmi dvojjazyčného označenia bez základnej povinnosti sa bežne môžeme stretávať v rôznych oblastiach života, pričom každý občan žijúci na národnostne zmiešanom území ich považuje za normálne. Je to vlastne prelom humanity a priateľstva v každodennom živote na týchto územiach. Zavádzajúce sú aj fámy o jazykových getách, ktoré vehementne hlásajú najväčší nepriatelia národnostných menšín. Ani tento zákon totiž neupúšťa od používania štátneho jazyka v úradnom styku, povinnosť ovládania štátneho jazyka vyplýva zo zákona o štátnej službe. Tento návrh zákona len odstráni niektoré obmedzenia pri používaní jazyka národnostných menšín. To rozhodne nie je ekvivalentné upúšťaniu od používania štátneho jazyka. Môže to ľahko pochopiť každý triezvy a dobromyseľný občan. Milé kolegyne, vážení kolegovia dúfam, že moje slová si nevykladáte tak, že bránim tomu, aby sa príslušníci národnostných menšín na Slovensku naučili štátny jazyk. Ja som zástancom názoru, že ovládanie štátneho jazyka je v záujme každého občana. Som za to, aby aj oni sa naučili spisovnú slovenčinu a v prípade potreby ju aj používali. To sa však dá dosiahnuť aj takým spôsobom, aby zároveň boli garantované ich ústavné práva a v prípade možnosti a potreby mohli používať aj svoj jazyk. Príprava vhodných podmienok je teraz v našich rukách. Je našou úlohou, aby vďaka múdrej a premyslenej príprave podmienok v budúcnosti žiadny člen väčšinového národa na svojej koži nepociťoval žiadny záporný efekt vyplývajúci z existencie tohto zákona. Tento zákon musí zostať v rovine poskytnutia práv menšinám, ale rozhodne nemôže pôsobiť proti oprávneným záujmom väčšinového národa. Tieto dve veci však môžu spolu existovať. A okrem prikázania a riadenia zákonmi navzájom sledujeme a uctievame aj hodnoty našich partnerov s iným materinským jazykom. Veď na to máme dosť dobrých príkladov v Európe, napr. v Južnom Tirolsku alebo vo Fínsku. Tie nám dokazujú, že prvoradým cieľom spoločnosti má byť vytvorenie prosperujúceho občianskeho prostredia, v ktorom vedľa seba pokojne žijú príslušníci rôznych národov. Milé poslankyne, vážení poslanci, každý z vás vie, či chce skutočne zlepšiť podmienky pre príslušníkov národnostných menšín alebo mu ide o niečo iné. Česť a vďaka úprimným, ktorí aj verejne hovoria to, čo si myslia, a nevymýšľajú falošné prepojenia. Na záver mi dovoľte opakovať myšlienku, ktorá na pôde Národnej rady už raz rezonovala. Pri hlasovaní o tomto návrhu nebudeme hlasovať len o odborných záležitostiach, budeme hlasovať aj o kvalite a úprimnosti našich ľudských charakterov. Ďakujem pekne. (Potlesk.)