Žitňanská, Jana, poslankyňa NR SR (2013-09-13):
Ďakujem pekne. Vážená pani predsedajúca, ctené kolegyne, kolegovia, nebudem sa opakovať z prvého čítania ani z toho, čo sme hovorili na výbore, že naozaj tá prvá časť tejto novely je potrebná a sme pripravení ju podporiť. Problém však zostáva aj naďalej s jedným sporným bodom, a to, že je to problémový bod, nehovoríme my len tu, ale hovoria to aj odborári, hovoria to učitelia, hovorí to Slovenská komora učiteľov. A je to ten bod, ktorý hovorí o tom, že už nebude možné, aby učitelia svoje kompetencie dokázali pred komisiou, aby sa len nechali preskúšať, ale že budú musieť absolvovať školenia. Zároveň je to bod, ktorý do budúcnosti znemožní neverejným inštitúciám poskytovať takéto ďalšie vzdelávanie. V dôvodovej správe sa píše: „Pri tvorbe tohto ustanovenia sa vychádzalo z predpokladu, že kredity takto získa okolo 5 % pedagogických alebo odborných zamestnancov, pričom realita je iná. Na základe podnetov z praxe a vlastnou kontrolou bolo zistené, že veľké percento poskytovateľov realizuje akreditované programy kontinuálneho vzdelávania (mimo vysokých škôl a organizácií ministerstva) ako zdroj finančného obohatenia, často bez fyzicky realizovaného overenia kompetencií pred skúšobnou komisiou, ale len ako výmena finančnej čiastky za vydanie osvedčenia.“ Ja by som sa rada pristavila pri tomto súvetí a možno mala aj niekoľko otázok na pani predkladateľku alebo teda pani predkladateľky. Koľko pedagógov takto získalo kredity? Píše sa tu, „realita je iná“. Aká je tá realita? Koľkí si privyrobili tým, že sa nechali len preskúšať? A koľkí z nich to absolvovali formou, že sa dá o tom povedať, že išlo o kšeft? My, žiaľ, tieto čísla, zdá sa, nepoznáme. Možno ich pozná pani predkladateľka, možno ich pozná ministerstvo, ale my ich nepoznáme. Keď sme žiadali na výbore, aby ministerstvo školstva predložilo analýzu alebo informáciu o tom, ktoré organizácie podvádzali, ktoré takýmto pokútnym spôsobom umožnili, aby učitelia prišli k tomu zvýšeniu platov alebo príplatku za kredity, poslanci SMER-u boli proti. Nepodporili návrh alebo sa zdržali, aby ministerstvo nám dalo analýzu, ktoré organizácie podvádzajú, ktoré sú to tie, kvôli ktorým ideme meniť zákon. V novinách tento týždeň sa objavil článok – v Hospodárskych novinách, ak sa nemýlim – na tému Ako sa kšeftuje s kreditmi. Bol tu spomenutý jeden príklad. Ono určite je ich asi aj viacej, ale koľko ich je? Naozaj je ich tak veľa, že musíme teraz obmedziť možnosť nechať sa preskúšať učiteľom a nútiť ich chodiť na školenia? Ja len zacitujem z toho článku: „Oslovení učitelia nie sú plánovanou zmenou veľmi nadšení. „Každý učiteľ chce zarobiť viac a toto je často jediná možnosť,“ hovorí o preskúšaní priamo na škole Monika Strnková zo Základnej školy v Dolnom Smokovci. Pre menšie školy je podľa nej náročnejšie vyslať učiteľa na školenie a niekoľko týždňov platiť iného učiteľa za jeho zastupovanie. „Mala by ostať širšia ponuka typov a druhov vzdelávania,“ dodáva riaditeľka spišskonovoveskej základnej školy Zlatuša Habasová.“ Čiže samotní učitelia hovoria o tom, že pre nich niekedy naozaj jedinou šancou, ako získať – a teraz neviem, či všetci viete, o čom sa bavíme, my sa bavíme o 60 eurách v priemere. Priemerne 60 eur si môže učiteľ na základe týchto kreditov prilepšiť a my ideme znemožniť, aby mnohí učitelia, ktorí nemajú inak šancu získať kredity, aby si nemohli prilepšiť. V tom článku sa však aj píše niečo v tom zmysle, že vysoké školy a inštitúcie pod ministerstvom školstva aj naďalej budú môcť preskúšavať. Ja sa pýtam, kde je to v zákone, kde je to v tej novele, keďže celý ten paragraf sa vyhadzuje. V koncepcii Milénium, ak si dobre spomínam, je tiež napísané niečo v tom zmysle, že by sa malo podporovať ďalšie vzdelávanie a v rámci neho možnosť overenia si kompetencií. Čiže my jednej skupine, skupine učiteľov ideme zakázať, obmedziť túto možnosť. Iné skupiny ju budú mať? Príde mi to veľmi nefér. Počas diskusie na výbore samotná pani predkladateľka, pani poslankyňa Nachtmannová hovorila o tom, že aj ona ako pedagogička nenúti svojich študentov sedieť na každej jednej prednáške. Pre ňu je dôležité, že obstoja na skúške, že vedia, že majú vedomosti. A ja si myslím, že toto by malo platiť aj pre tých pedagógov, že opäť nebudeme žiadať od nich, aby sedeli, ale aby vedeli. Žiaľ, novela takéto niečo znemožní a budú musieť sedieť. Vychádzajúc z toho odôvodnenia k tomuto bodu, naozaj mi nezostáva nič iné, ako konštatovať, že averzia voči súkromným inštitúciám je silnejšia ako ratio, pretože nikde nie je napísané, že keď budú tieto inštitúcie len verejné, keď len verejné inštitúcie budú ponúkať ďalšie vzdelávanie, že sa zvýši kvalita, že to bude všetko v poriadku. Možno pôjde o úplne zbytočné semináre, školenia, na ktorých znudene učitelia budú sedieť, ale jediný spôsob, ako si prilepšiť, tak si to odsedia. A druhá vec, ktorá ma možno viacej mrzí, keďže tu nie je – ako som spomínala v úvode – vyčíslené, koľko tých učiteľov cez to išlo, koľko bolo tých podvodných, že vlastne de facto my ideme šetriť, alebo vláda Roberta Fica ide šetriť na učiteľoch. Naozaj sme na tom tak zle so štátnym rozpočtom? Naozaj sa nedá niekde inde šetriť ako na učiteľoch? Preto dovoľte, aby som predniesla v mojom mene aj v mene pani poslankyne Horváthovej pozmeňujúci a doplňujúci návrh, ktorý znie: V čl. I návrhu zákona bod 4 znie: „V § 35 ods. 6 znie: „(6) Pedagogický zamestnanec s minimálne tromi rokmi pedagogickej činnosti a odborný zamestnanec s minimálne tromi rokmi odbornej činnosti môže požiadať o overenie profesijných kompetencií získaných výkonom jeho pedagogickej činnosti, výkonom jeho odbornej činnosti alebo sebavzdelávaním. Overenie profesijných kompetencií sa uskutočňuje pred skúšobnou komisiou a spôsobom určeným pre príslušný druh akreditovaného programu kontinuálneho vzdelávania podľa odseku 4 písm. b) až d) s výnimkou funkčného inovačného vzdelávania a funkčného aktualizačného vzdelávania. Overenie profesijných kompetencií sa môže uskutočniť v rôznych programoch kontinuálneho vzdelávania, prípadne u rôznych poskytovateľov, ak sa ponúkané programy líšia obsahom a cieľmi. Úspešné overenie profesijných kompetencií sa považuje za absolvovanie príslušného programu kontinuálneho vzdelávania.“.“ Odôvodnenie: Navrhovaná právna úprava umožní zachovanie možnosti, podľa ktorej môžu pedagogickí a odborní zamestnanci požiadať o overenie profesijných kompetencií získaných výkonom svojej pedagogickej činnosti, odbornej činnosti alebo sebavzdelávaním. Pôvodný návrh, ktorým tento bod, ho upravujú navrhovatelia novely, by došlo k zbytočnému zaťažovaniu učiteľov, pretože budú nútení absolvovať viacdňové vzdelávania, ktoré by mohli absolvovať len preskúšaním, nakoľko problematiku už dávno ovládajú. Učitelia sú dlhodobo vyzývaní, aby sa zapájali do rôznych projektov, napr. do tvorby otázok pre testovania PISA či do projektu digitalizácie vzdelávacieho obsahu. Skúsenosti a zručnosti, ktoré nepochybne získali pri takejto aktivite, by v prípade ponechania tohto ustanovenia mohli pedagógovia preukázať pri preskúšaní a nemuseli by absolvovať v rovnakej veci ďalšie školenia a kurzy. Možnosť overenia profesijných kompetencií prinesie úsporu času aj financií, nakoľko škola nebude musieť na čas, kedy pedagóg absolvuje niekoľkodňové školenie, hľadať zaňho náhradu a pedagógovia (v niektorých prípadoch školy) ušetria na poplatkoch za školenia a kurzy. V dôvodovej správe k tomuto bodu predkladateľky uvádzajú potrebu zrušiť ho aj preto, že citujem: „Na základe podnetov z praxe a vlastnou kontrolou bolo zistené, že veľké percento poskytovateľov realizuje akreditované programy kontinuálneho vzdelávania mimo vysokých škôl a organizácií ministerstva ako zdroj finančného obohatenia, často bez fyzicky realizovaného overenia kompetencií pred skúšobnou komisiou, ale len ako výmena finančnej čiastky za vydanie osvedčenia; na zefektívnenie udeľovania kreditov a z dôvodu zabezpečenia kvality vzdelávania a kontinuity s vykonávaním atestácií v programoch kontinuálneho vzdelávania funkčného, funkčného inovačného, funkčného aktualizačného, špecializačného a inovačného ho budú zabezpečovať len vysoké školy, organizácie zriadené ministerstvom školstva na zabezpečenie kontinuálneho vzdelávania a vzdelávacie organizácie iného ústredného orgánu štátnej správy.“ Koniec citátu. Toto tvrdenie však paušalizuje a vytvára dojem kšeftárov zo všetkých neverejných poskytovateľov, ale aj učiteľov, preto sa s ním nemôžeme stotožniť. Preto navrhujeme ponechať pluralitu poskytovateľov aj mimo verejných inštitúcií či vysokých škôl a zároveň riešiť prípady, kde konkrétne inštitúcie pri ďalšom vzdelávaní porušujú pravidlá, odobratím akreditácie. 2. V čl. I návrhu zákona sa vypúšťajú body 17 až 21. Doterajšie body sa následne prečíslujú. Odôvodnenie: Návrh zákona predpokladá vypustenie ustanovenia § 35 ods. 6 a s tým súvisiacich ďalších ustanovení vymedzených v bodoch 17 až 21 návrhu zákona. Keďže navrhujeme v bode 1 tohto pozmeňujúceho návrhu ponechať dotknuté ustanovenie § 35 ods. 6, je potrebné ponechať v zákone aj s tým súvisiace ustanovenia, a preto je potrebné vypustiť body 17 až 21 návrhu zákona. Je to legislatívno-technická úprava. Ďakujem za pozornosť.