B. Bugár, podpredseda NR SR: (2004-10-27):
M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážený pán minister, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, celkom úvodom mi dovoľte predložiť jeden pozmeňujúci návrh k tlači 796, k vládnemu návrhu zákona o spoločnosti pre diaľnice a cesty pre motorové vozidlá, teda zákon, ktorým sa dopĺňa aj zákon o pozemných komunikáciách v neskorších predpisoch. Čl. 2 zákona č. 135/1961 Zb. o pozemných komunikáciách v znení zákona č. 72/1969 Zb. č. 139/1982 Zb. a č. 27/1984 Zb. Národnej rady Slovenskej republiky č. 160/1996 Z. z. a zákona č. 58/1997 Z. z., zákona č. 195/1998 Z. z. a č. 343/1999 Z. z., 388/2000 Z. z., č. 416/2001 Z. z. a zákona č. 439/2001 Z. z. a zákona č. 524/2003 Z. z. a konečne zákona č. 534/2003 Z. z. sa dopĺňa takto: § 6 ods. 5, sa dopĺňa nové písm. o), ktoré znie: „Poľnohospodársky traktor, jednonápravový kultivačný traktor a jeho príves, samohybný poľnohospodársky stroj“. Vážené dámy a vážení páni, v § 6 príslušného zákona je v bode 5 vymedzené, kedy sa úhrada neplatí pri motorových vozidlách za používanie pozemných komunikácií. Týmto mojím pozmeňujúcim návrhom ten § 6 ods. 5 rozširujem o poľnohospodársky traktor, jednonápravový kultivačný traktor a jeho príves a samohybný poľnohospodársky stroj. Vo väzbe na to by som chcel ešte zdôrazniť, že pán minister si určite bude pamätať isté nedorozumenia v súvislosti s letnými poľnohospodárskymi prácami, nakoniec treba aj ministerstvu dopravy, pôšt a telekomunikácii poďakovať, že sa ten problém vyriešil. Myslím si však, že je omnoho čistejšie, pokiaľ by bola dobrá vôľa zo strany predkladateľa, aby sme explicitne túto možnú úľavu alebo teda vymedzenie, kedy sa úhrada pri motorových vozidlách neplatí, aby sme explicitne do zákona uviedli. Takže, dámy a páni, toľko môj pozmeňujúci návrh. A dovoľte mi povedať niekoľko slov k samotnému vládnemu návrhu zákona ako takému. Sám pán minister v prekladacej správe hovoril, že v roku 2001 sa definitívne ukončila analýza v súvislosti s možnosťami financovania diaľničnej siete a ciest prvej triedy na Slovensku. V tom kontexte mi dovoľte skonštatovať, že dnes sa píše október 2004, takže ten čas, na základe ktorého prebiehal audit majetku, na základe ktorého bolo prijatých niekoľko uznesení vlády v súvislosti, až vo väzbe na to posledné uznesenie vlády, keď vláda zaviazala ministra takýto zákon spracovať, podľa môjho názoru ubehlo zbytočne veľa času a ten systém financovania, budúceho financovania výstavby diaľnic nám mohol byť jasnejší. Viacerí moji predrečníci, nakoniec pán Jasovský aj pán poslanec Mikolaj sa vyjadrili, že je to istá možnosť budúceho financovania výstavby diaľnic, istá možnosť aj prostredníctvom vstupu zahraničného investora alebo zahraničných investorov. Dámy a páni, napriek tomu mňa tam teda vyrušuje istá koncepčná nezrovnalosť a možno istým spôsobom aj pochybenie a tom tu sa zatiaľ zásadnejším spôsobom nediskutovalo. Diaľničná spoločnosť, ktorá vznikne, bude mať stopercentnú účasť štátu. Táto diaľničná spoločnosť je zriadená osobitným zákonom a je to teda akciová spoločnosť, ale súčasne sa v tom zákone hovorí, že zriaďuje sa stopercentná akciová spoločnosť štátu, ale v budúcnosti vláda bude rozhodovať, aký podiel štátu v tejto spoločnosti zostane. Je možné, samozrejme, v zákone takúto kompetenciu vláde vymedziť, ale je teda potom otázka, že či ten spôsob financovania, ktorý bol v predchádzajúcom období prostredníctvom Štátneho fondu cestného rozvoja, nespĺňal všetky tie atribúty, ktoré má ambíciu tento zákon. Samozrejme, že bol tam problém možnosti zainteresovania privátnych spoločností. V samotnej prílohe zákona predpokladám, vážené pani poslankyne a vážení páni poslanci, ste si všimli aj návrh rozpočtu Diaľničnej spoločnosti na rok 2005. Treba jednoznačne skonštatovať, že tento zákon, ktorý v súčasnom období prerokúvame, nie je v harmónii s návrhom štátneho rozpočtu na rok 2005, nakoniec aj v samotnom komentári k návrhu zákona o štátnom rozpočte sa to hovorí. Uvažuje sa tam síce, že rozhodujúca časť prostriedkov už bude príjmom tejto akciovej spoločnosti, ale to samotné znenie návrhu zákona o štátnom rozpočte, ktoré ja mám k dispozícii, skôr teda alokuje tie peniaze ako príjem štátneho rozpočtu a nie ako príjem Diaľničnej spoločnosti, ale pokiaľ hovorím o návrhu rozpočtu Diaľničnej spoločnosti na rok 2005 a prípadne aj na rok 2009, tak ako keby sme si nechceli všimnúť, že v tých ďalších rokoch rozhodujúca časť príjmu je tvorená z výnosov za nálepky, prípadne za mýto, len teda pre vašu informáciu, ak celkový príjem za nálepky a za mýto v roku 2005 má byť 1 miliarda 430 miliónov Sk, tak v roku 2009 už to má byť 3 miliardy 20 miliónov Sk a akosi nechceme, alebo zatiaľ pri tejto diskusii obchádzame, že niekto to musí zaplatiť a ten niekto to je užívateľ. Ak si zoberieme komplexne celý ten ekonomický vývoj a rast mnohých ďalších nákladov aj vo väzbe na predpokladaný vývoj rastu, napríklad cien, svetových cien ropy a tak ďalej, tak v konečnom dôsledku sa nám môže stať, že ten príjem v žiadnom prípade nebude naplnený, a celkom by som povedal taký absurdný výhľad by bol, že tie diaľnice budú prázdne. Ak si uvedomíme dnes, koľko stojí bežného vlastníka motorového vozidla len to, aby mal v poriadku všetky dokumenty, a ešte nespravil ani jeden kilometer, pán minister, vy veľmi dobre viete, koľko poistiek bolo dočasne odhlásených, takže ja by som naozaj chcel upozorniť na tento vážny problém a ešte raz opakujem, ak v roku 2005 - 1,4 miliardy, tak v roku 2009 už 3 miliardy 20 miliónov Sk. A dovoľte mi ešte istým spôsobom aj zapolemizovať o tom, že áno, privátna akciová spoločnosť zriadená podľa osobitného zákona, privátni budúci investori na výstavbu diaľnic, ak už teda sa odvíjam od tej sumy v roku 2009 - 3 miliardy Sk, tak sa obávam, že keď významnejším spôsobom do toho vstúpi privátny sektor a bude mať jednu jedinú ambíciu, jednu jedinú ambíciu, návratnosť finančných prostriedkov, tak tie objemy môžu byť ešte vyššie. A v čom ja vidím úskalie tohto zákona, napriek tomu, že zrejme asi nebude iná možnosť ako v tomto pokračovať, hlavnou ambíciou tohto zákona je všetky povinnosti zvaliť na niekoho iného, to znamená na Diaľničnú spoločnosť a peniaze vytiahnuť od niekoho iného ako zo štátneho rozpočtu, prípadne uvažuje sa tam aj s pomerne vysokou sumou z európskych fondov. A, dámy a páni, vôbec nie je pravdou to, že pokiaľ štát nevstúpi štátnymi zárukami, čo je tiež ambíciou tohto zákona, aby to tak nebolo, že tá výstavba môže plynulo postupovať ďalej. Štát sa jednoducho podľa môjho názoru nemôže zbaviť tejto povinnosti a musí si aj v oblasti infraštruktúry zadefinovať priority. A ak vylúčime z toho štát prostredníctvom štátnych záruk, tak opäť veľké finančné bremeno prenášame na občanov, lebo jednoznačne musíme skonštatovať, tam kde je štátna záruka, tie úverové zdroje sú absolútne optimálne z hľadiska ich nákladov. Ja vám to môžem prezentovať aj na historicky prvej emisii štátnych dlhopisov emitovaných v zahraničnej mene a pri tejto príležitosti by som to naozaj chcel zdôrazniť, lebo ak sa tu už spomínalo to, že diaľnice nemožno alebo diaľnice by sa nemali stavať, lebo sa na nich zabíjajú ľudia, tak často sa prezentovalo, aké mimoriadne drahé finančné zdroje išli do výstavby diaľnic a že to významným spôsobom zvyšovalo náklady na jeden kilometer výstavby diaľnic. A už úplne absurdné bolo, že sa hovorilo o úrokových sadzbách od 27 do 30 %. Veľmi často takéto úrokové miery vo svojich vystúpeniach z hľadiska našej kritiky, že sa nestavajú diaľnice, používal aj premiér. Nastal však potom už istý zlom a takéto demagogické údaje už nepoužíval. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, už spomínaná emisia štátnych dlhopisov emitovaných v zahraničnej mene, podotýkam, že to bola prvá emisia takéhoto charakteru, bola táto emisia realizovaná vo volebnom roku, keď sú investori vždy opatrnejší, tak cena týchto prostriedkov nepresiahla 7 % v roku 1998. Dokonca japonský jen, bola to emisia, ktorú robila Nomura, robili ju Kommerz Bank a Chase Manhattan Bank, bola zložená z troch zahraničných mien, z nemeckých mariek, tie boli úrokovo najdrahšie, z amerického dolára, ten bol prijateľnejší a pokiaľ si dobre pamätám, tak japonský jen sa pohyboval niekde od 3 - 4 % úrokovej sadzby. Prečo to, vážené dámy a páni, pri tejto príležitosti hovorím? Hovorím to jednoducho preto, že ešte raz chcem zdôrazniť tú skutočnosť, ak nebude mať štát ambíciu do toho vstúpiť i prostredníctvom štátnych záruk, tak tie finančné prostriedky aj privátnych investorov budú mať zakalkulované jednoznačne aj podnikateľské riziko. A o to sa celá výstavba diaľnic predraží. Pokiaľ tam štátna záruka bude, tak to finančné riziko, samozrejme, zakalkulované v tých nákladoch na výstavbu diaľnic v žiadnom prípade nemusí byť, pretože štátna garancia je garanciou najvyššieho rangu, čo sa týka zahraničných investičných spoločností. Pokiaľ teda diskutujeme o rozpočte, ja už som sa niekoľkokrát vyjadril, to je rozpočet diaľničnej spoločnosti na rok 2005, celkové príjmy a výdavky sú v objeme 19 miliárd Sk. Pozitívne na tom rozpočte je to, že suma prevyšujúca 18 miliárd Sk je priamo viazaná na výstavbu nových diaľničných úsekov. Pardon, 18 miliárd, presne povedané 18 miliárd 139 miliónov Sk. Je to, by som povedal, správna ambícia, súčasne však, dámy a páni, treba skonštatovať, že je to medziročný nárast 82 alebo 83 %. To znamená, že v tých predchádzajúcich rokoch v tej diaľničnej sieti sme len rozprávali, že staviame, ale sme nestavali. Z toho pohľadu si myslím, že opäť je našou povinnosťou a súčasne aj korektnou kritikou, alebo ja to považujem za korektnú kritiku, že to, čo sa spravilo v súvislosti s významným obmedzením výstavby diaľnic po roku 1998, bola strategická národohospodárska chyba. Nakoniec isté analýzy, možno, pán minister, ich máte k dispozícii, možno nie, isté analýzy aj jasne vedeli kvantifikovať, koľko Slovenská republika, okrem toho, samozrejme, že sa nepostavili skoro žiadne diaľnice, o koľko Slovenská republika prišla na nepriamych daniach, ktoré súviseli bezprostredne s výstavbou diaľnic. Dámy a páni, chcel by som a, samozrejme, aj vážený pán minister, aj vás by som chcel poprosiť, aby ste akceptovali tento môj pozmeňujúci návrh, ak sa snemovňa rozhodne a tento vládny návrh zákona bude schválený, tak si myslím, že by sme mali ešte hľadať riešenia, ako tento dnes predložený vládny návrh zákona z hľadiska jeho aplikácie v súvislosti s výstavbou diaľnic by sme mohli zdokonaliť a ešte raz, prosím vás pekne, by som chcel upozorniť, nehľadajme absolútne riešenie, ktoré by zbavovalo štát povinnosti zúčastňovať sa na tomto procese. Ak aj v budúcom období budú tam aj alokované rozpočtové zdroje, tak v každom prípade by sme mali naďalej hľadať spôsob, akým by štát garantoval aj prípadné budúce úverové zdroje. Ak to tak spravíme, tak dosiahneme stav, že budeme absolútne minimalizovať náklady na výstavbu diaľnic. A, vážený pán minister, v súvislosti s tým veľkým objemom, ktorý sa má v roku 2005 prestavať. Možno ešte jedna poznámka. V roku 1998, a nakoniec aj v roku 1997, sa nekonečne dlho viedla polemika, či sme schopní tie diaľnice stavať za primerané finančné prostriedky, alebo nie sme schopní. Ak si zoberieme ten trend vývoja výstavby diaľničnej siete v rokoch - a určite to vie potvrdiť aj bývalý pán minister Jasovský, aj pán poslanec Mikolaj ako generálny riaditeľ Slovenskej správy ciest -, tak napriek tomu, že ceny stavebných materiálov a aj niektorých zariadení medziročne išli hore, tak celkové náklady na jeden kilometer výstavby diaľnic sa nám darilo postupne znižovať. A darilo sa nám ho znižovať predovšetkým preto, že tie dodávateľské firmy sa na tie „zazmluvnené“ dodávky postupne technologicky pripravovali a boli schopní podávať vyššiu produktivitu práce a lepšie výkony. To, čo ste v roku 1999 spravili, tak to významným spôsobom ovplyvnilo podnikateľské prostredie v tejto oblasti. Ak budeme postupovať v budúcom období tak, že v jednom roku vyčlením 2 miliardy na výstavbu diaľnic a v ďalšom roku 18 miliárd, to je jedno, či už preto, že si to dáte ako rozpočtovú prioritu, alebo preto, že to zahraničný investor do Žiliny potrebuje, tak robíte v tejto oblasti neprimeraný chaos s vážnymi ekonomickými dopadmi. A to je škoda. Tá výstavba diaľnic musí mať svoj štandardný objem a keď sa v týchto objemoch s malými medziročnými výkyvmi budeme pohybovať, tak dosiahneme, aby tie náklady na jeden kilometer výstavby diaľnic na Slovensku sa významným spôsobom optimalizovali. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci a aj vážený pán minister, dúfam, že ten môj pozmeňujúci návrh, že sa k nemu vyjadríte pozitívne a rovnako teda očakávam aj od vás, panie poslankyne, páni poslanci, pozitívne hlasovanie a všetkých spoločne by som chcel vyzvať, aby sme aj v budúcom roku tejto oblasti venovali veľmi veľkú pozornosť, predovšetkým s jedným jediným cieľom - postaviť čo najviac diaľnic na Slovensku a postaviť ich v čo najprijateľnejších cenách. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.)