Radičová, Iveta, predsedníčka vlády SR (2010-10-14):
Ďakujem veľmi pekne, vážený pán poslanec. Po novembri ´89 prešiel bytový podnik reorganizáciou a v roku 1993 bol prijatý Zákon č. 182/1993 Z. z. o vlastníctve bytov a nebytových priestorov. Prijala to vtedajšia Mečiarova vláda. Tento zákon upravuje okrem iného spôsob a podmienky nadobudnutia vlastníctva bytov a nebytových priestorov v obytnom dome. Bol prijatý preto, aby si občania mohli v pridelených bytoch, nájomných bytoch, si ich odkúpiť do osobného vlastníctva. Okrem toho sa byty prideľovali tomu, kto bol ochotný ich zrekonštruovať, prípadne poskytnúť byt v inej časti mesta. Do tohto obdobia existovali len byty nájomné, družstevné a veľmi malá časť bytov v tzv. osobnom vlastníctve. Súčasný podpredseda vlády a minister financií pán Mikloš vymenil svoj trojizbový družstevný byt, za ktorý riadne zaplatil, podotýkam nový byt, za trojizbový nájomný byt, ktorý potom na základe zákona odkúpil. Štát tým neprišiel o žiaden byt, lebo išlo o výmenu, naopak, za starý byt získal úplne nový byt. Teda sa ani nikto v poradovníku neposunul. Pán Mikloš požiadal o túto výmenu panelákového nového bytu za tehlový z vážnych rodinných dôvodov, z dôvodu choroby svojho syna. Toto je jeden príbeh. Ten druhý príbeh, na ktorý sa pýtate, na pani ministerku Žitňanskú, považujem priam za absurdné. Možno sú takí ľudia, ktorí, keď sa narodia, povedia – aha, a budem politik – a od prvého krôčiku sa chystajú na politickú dráhu. Pani Žitňanská v roku 1992 ako odborná asistentka, ktorá bývala v 7-člennej domácnosti, bola na zozname v poradovníku, vtedy jedinej možnosti ako získať byt, poradovník na nájomné byty, netušiac, že niekedy vôbec bude v politike, a vy veľmi dobre viete, že do politiky vstúpila až o desať rokov neskôr. To je druhý príbeh. Pán poslanec, po prijatí uvedeného zákona v roku 1993 si 335-tisíc ľudí odkúpilo byty za sumu, ktorá z dnešného pohľadu sa možno javí ako symbolická. Dnes majú tieto byty mnohonásobne vyššiu cenu. Ak chcete byť taký dôsledný, prosím, tak povedzte aj to, že v roku 1993 dostal pridelený byt v Bratislave v Starom Meste aj pán Prokeš za SNS, v roku 1993 pani Katarína Tóthová z HZDS. A možno chcete aj o nich povedať, že to boli politické nominácie? Ak chcete byť rovnako dôsledný, stačí, keď sa spýtate na celý príbeh svojho kolegu. Veď pán poslanec Ondruš, Braňo Ondruš, dostal takto pridelený nájomný štvorizbový byt v roku 1997, pretože podľa zákona ho nemal právo odkúpiť. Nemal ho právo odkúpiť. Ak chcete byť taký dôsledný, pán poslanec, prosím, ale to by ste museli menovite prejsť zoznam všetkých občanov na celom Slovensku, ktorým bol v tom období, o ktorom hovoríme, štandardne pridelený byt, resp. ktorí si ho podľa zákona, ktorý bol prijatý, odkúpili a zisťovať kto, komu, kedy pridelil byt a kto ho potom následne a za aké financie odpredal. Ja patrím k tým, ktorí o takýto byt v centre mesta prišli. Pretože som zažila peklo nasadeného bieleho koňa, ktorý odstavoval elektrinu, odstavoval vodu, aby mohol dom použiť na iné účely a vypudil ma zo Starého Mesta. Sú rôzne príbehy, pán poslanec. A nepodozrievajte ľudí, ktorí nič v tom čase nemali s politikou z toho, že zneužívali nejakým spôsobom systém. Znovu opakujem. Pani ministerka Žitňanská vstúpila do politiky o desať rokov neskôr. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk).