Duchoň, Daniel, poslanec NR SR (2014-09-24):
Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi, aby som v krátkosti zaujal stanovisko vôbec aj k procesu a vôbec k včerajšiemu výboru, ktorý odsúhlasil uznesenie, tak ako bolo rozdané, ako bolo prednesené aj v mojej úvodnej reči. A vôbec k niektorým otázkam, ktoré tu zazneli z úst kolegov, či už v rámci faktických poznámok alebo aj v rámci vystúpení. Takže po prvé, ešte raz zdôrazňujem, že včerajší výbor sa konal v koordinácii a v súčinnosti s ministerstvom hospodárstva, a takto som aj zodpovedal otázku, na koho podnet bol výbor vôbec zvolaný alebo na koho podnet sa bude diať celá kontrola. Takže v tomto je, myslím si, že úplne jasno a je zrejmé, prečo sa daný výbor konal. Podstatné ale podľa môjho názoru je, že ani tak nie sú otázky, ktoré boli prednesené v rámci doplňujúcich uznesení pánom poslancom Kollárom, respektíve Miklošom, ale naozaj vôbec zásadná otázka znie, v akej úlohe sa ocitol štát po privatizácii Slovenských elektrární a vôbec či celá transakcia bola z pohľadu štátu a teda občanov výhodná pre štát? Pretože podľa môjho názoru sa po privatizácii štát ocitol skôr v úlohe štatistu, ktorý jednoducho môže pozerať na dianie, ktoré sa deje v Slovenských elektrárňach, ale nemá reálny výkon a reálne právomoci zasahovať do týchto viacerých rozhodnutí a viacerých opatrení, ktoré sa v Slovenských elektrárňach diali. Samotná kontrola NKÚ doteraz nebola možná, pretože štát formálne by mal vlastniť 34 %, ale podľa vyjadrení čelných predstaviteľov ministerstva hospodárstva vlastní 33,999. V podstate tam chýba jedna akcia, ktorá, ktorá by, v prípade jej vlastníctva, umožňovala pustiť Najvyšší kontrolný úrad do Slovenských elektrární. To, že sa tá kontrola deje aj teraz, a to je možno aj odpoveď na otázku, ktorú tu položil pán poslanec Mikloško, je, že akcie z Fondu národného majetku prechádzajú pod ministerstvo hospodárstva, toto sa udialo niekedy v auguste tohto roku, a preto teda štát má oprávnenie, aby jednoducho mohol vstúpiť a vykonať kontrolu v Slovenských elektrárňach, ktorá je zameraná – a tu sa dostávam k otázke, ktorú položil pán poslanec Hraško, že čo má byť výsledkom kontroly – kontrola je zameraná na to, či požadované navýšenie finančných prostriedkov na dostavbu 3. a 4. bloku Mochoviec, či je jednoducho opodstatnené. Pokiaľ kontrola zistí, že nie, tak samozrejme sa vláda ako tretinový vlastník bude zaoberať tým, že či jednoducho tieto prostriedky tam majú byť vynaložené, alebo nie. To znamená, je to vyslovene cielená kontrola zameraná na to, či sú, či je opodstatnenosť navýšenia finančných prostriedkov v Eneli na dostavbu, na dostavbu 3. a 4. bloku Mochoviec ako opodstatnená. Samozrejme ďalšie otázky, ktoré by mali byť vôbec zodpovedané a ktoré podľa môjho názoru sú veľmi podstatné, je napríklad, aká bola dividendová politika v prípade, keď sa uzatvárala privatizácia. Ďalšou podstatnou otázkou a podstatnou skutočnosťou je, ako sa zmenila cena za megawatt hodinu po privatizácii a aká bola pred privatizáciou, pretože v roku 2005 bola cena za megawatt hodinu 32 eur a následne po privatizácii bola už 80 eur. To znamená, z môjho pohľadu, z môjho pohľadu sú tu viaceré nezodpovedané otázky a môžeme už dnes konštatovať, že privatizácia Slovenských elektrární tak, ako bola vykonaná, sa javí dnes ako nevýhodná pre štát. A dnes keby, keď Enel prípadne pristúpi k odpredaju svojho podielu, tak je viac ako zrejmé, že cenu, ktorú dostane za odpredaj tohto podielu, bude aj po zohľadnení inflácií ďaleko vyššia ako tá, ktorú utržil štát pri, pri odpredaji toho podielu Enelu, ktorý odpredal. Takže z môjho pohľadu sú toto podstatné otázky a dovolil som si takisto zaujať stanovisko k tomu, ako včera prebiehal výbor. Ďakujem.