Lubyová, Martina, ministerka školstva, vedy, výskumu a športu SR (2018-06-14):
... že máme nález a teda správu, správu Európskeho dvora audítorov, a to konkrétne v tom Briefing Paperi z mája 2018, kde sa naozaj konštatuje, že Slovensko ako posledná členská krajina Európskej únie má ešte túto reguláciu, tak to svedčí o tom, že sme asi nemoderní a teda aj do vysokej miery nemáme kvalitné procesy. Neviem, či ste si všimli, bol tu vysoký predstaviteľ Európskej komisie pred dvomi dňami Marc Lemaître, ktorý doniesol nové pravidlá čerpania eurofondov v rámci nového programovacieho obdobia a hovoril o tom, s čím zápasí Európska únia a všetky členské štáty vrátane Slovenska pri čerpaní eurofondov v tomto programovom období. Problém je ten, že všetky krajiny vrátane Slovenska zápasia s vysokou mierou byrokratizácie a s vysokou administratívnou záťažou, a preto hlavné heslo toho budúceho programového obdobia, je, prosím pekne, niečo ako „more funds and less words“, to znamená, viac fondov alebo viacej prostriedkov a menej slov. A doslova to znamená, že sa majú zásadne zjednodušiť všetky regulácie. Dokonca je tam explicitne vyjadrený záväzok všetky regulácie znížiť slovne na polovicu. To znamená, a nejde len o Slovensko, ide naozaj o celkový trend v celej Európskej únii. Prejavom toho je nielen toto zjednodušovanie procedúr, kde už teda Slovensko, už aj v rámci tohto rámcového programu ako jediné zaostáva, čiže jediné je ešte tou nemodernou krajinou, ktoré neurobilo toto, toto spriechodnenie procedúr. Ale je tam napríklad aj ďalšia vec a to je, tie simply flat rate compensation, to znamená, to zjednodušené vykazovanie akoby paušálnych, paušálnych nákladov, ktoré naozaj potom nepodlieha patričným audítorským procesom, ako keď to nemáte v tomto zjednodušenom režime. Je tam celý rad ďalších mechanizmov, ktoré naozaj výrazne, výrazne stransparentňujú a zjednodušujú čerpanie eurofondov. Čiže nie je to naozaj nič, čo by nešlo s duchom doby a čo by sa Slovensko teda vymykalo, vymykalo Európskej únii. Naopak, sme v tom ešte opäť mierne, mierne za tými štandardami. A teraz aby sme toto celé narušili a znegovali na základe nejakej premisy, že Slovensko si to nemôže dovoliť ako jediná z členských krajín EÚ, pretože je to nejaký akoby en bloc zlodejský štát. Ja sa naozaj dovolím ohradiť voči tomuto. Nevytvárajme tu takýto dojem. Pokiaľ dochádza niekde k nejakému narušovaniu, nejakému porušovaniu, ja budem posledná, ktorá to bude kryť alebo ktorá to bude podporovať. Ale aby sme handicapovali naozaj aj vysoké školy, aj tie subjekty, aj tých partnerov?! Viete, že oni častokrát aj v rámci projektných osí 3, 4, čerpajú spoločne so subjektami zo súkromnej sféry, aby sme ich handicapovali voči 27 krajinám Európskej únie len preto, že tu niekto tvrdí, že je to en bloc zlodejský štát, to naozaj si myslím, že si nezaslúžia ani tie školy, ani tí vedci. Takže, takže naozaj si nemyslím. A okrem toho samozrejme nejde všetko len v režime verejného obstarávania. Existuje celý rad ďalších procedúr. My tu nijako nenavrhujeme, ani nikto, aby sa znížilo zverejňovanie informácií. Všetky zmluvy, ktoré sa budú uzatvárať, musia byť zverejňované v Centrálnom registri zmlúv. A centrálny koordinačný orgán podobne ako v iných krajinách vypracuje systém monitorovania oprávnenosti výdavkov. Všetky tieto procesy budú naďalej auditované, kontrolované tak ako všetky ostatné procesy, vrátane audítorov Európskej komisie. Čiže naozaj tu nikto nenabáda na to, aby sa nejakým spôsobom podstatne znižovala transparentnosť alebo hospodárnosť využívania fondov. Čiže toľko, toľko k týmto. No a ešte teda by som povedala, že dávať opäť toto, toto do súvisu s rezortom školstva je trochu miešanie jabĺčok s hruškami. Ja už som to hovorila na našom výbore, pretože to, čo sme riešili v rezorte školstva pri nahodení projektov, boli hodnotiace a výberové kritériá a nie kritériá alebo teda procesy verejného obstarávania. Naozaj v rezorte školstva sme sa zamerali na kontrolu hodnotiacich a výberových kritérií. Podstatne sme ich zlepšili, skomplexnili. My teraz máme dokonca v rezorte školstva najkomplexnejší systém hodnotiacich a výberových kritérií nielen v rámci všetkých operačných programov, ale možno aj v rámci celej Európskej únie, čo konštatovala aj, aj Európska komisia. A tieto hodnotiace kritériá boli monitorovacím výborom, ktorý sme mali v marci tohto roku, jednomyseľne schválené, čo je naozaj ako neštandardná a jedinečná vec, že všetci radovo 70 členovia monitorovacieho výboru zdvihli ruky za tieto nové hodnotiace kritériá. Naozaj, že už komplexnejšie nemôžu, nemôžu byť. Takže, takže ja by som naozaj nestotožňovala procesy verejného obstarávania s tým, čo sme teraz, tieto reformy hodnotiacich výberových kritérií, to sú naozaj dva úplne odlišné, úplne odlišné procesy. Ešte by som sa teraz teda vrátila k niektorým vystúpeniam, k tým pozmeňovacím návrhom. Pán poslanec Beblavý, ktorý teda tu hovoril o tom, že v rámci nejakého dvojhodinového stretnutia za zavretými dverami sa všetko zmenilo, nie je tu síce, aby si teda vypočul nejaké reakcie, ale chcem povedať, ja som toto celé už vysvetlila a naozaj detailne popísala v prvom čítaní k tomuto zákonu, kde som vysvetlila, že pokiaľ sa očakávajú nejaké zmeny medzi prvým a druhým čítaním, že je to v dôsledku toho, že jedna z tých troch zákonných vysokoškolských reprezentácií nám nestihla dodať svoje konsolidované stanovisko pred tým, ako sme už teda museli prejednať na vláde návrh zákona. Ináč by tá agentúra vôbec ani tento rok nevznikla, čiže prepadli by prostriedky a nedosiahli by sme naozaj nejaký kvalitatívny posun a progres. Čiže to, že sa tam dostali nejaké zmeny, je výlučne ako naozaj prelom už teda demokracie, participatívnosti a prerokovania alebo dania možnosti tej reprezentácii, ktorá to nestihla, aby aj ich, aj ich pripomienky boli zohľadnené. Takisto treba ako uviesť na pravú mieru, že niečo bolo urobené tajne. Viete veľmi dobre, že Slovenská rektorská konferencia, ktorá nás už po prerokovaní zákona vo vláde pozvala na svoje zasadnutie, sformulovala potom už teda skonsolidované stanovisko, kde bolo desať bodov. Tieto body boli široko zverejnené, oni sami ich aj medializovali, čiže nejde o nič tajné. Je to týchto desať bodov, s ktorými sa mala možnosť oboznámiť celá široká verejnosť. A teda my sme už len rokovali s nimi, ale aj s ostatnými dvomi vysokoškolskými reprezentáciami o tom, do akej miery sa tieto ich body dajú zakomponovať. Tie zmeny sa zdajú pomerne obsiahle preto, lebo je to nový zákon a sedem z tých desiatich bodov boli naozaj len zmeny, ktoré viac-menej vysvetľovali technikality, upresňovali terminológiu. Čiže ono to vyzerá, že to je objemovo, že to je objemovo väčšie, ale, lebo sú to nové pojmy, je to úplne nový zákon a úplne nová agentúra v právnom poriadku nášho štátu, ale naozaj to nie sú obsahovo významné zmeny. Čo sa týka toho skrátenia toho obdobia pre docentov a profesorov zo šiestich rokov na tri, opäť to nie je niečo, čo by takým zlým spôsobom, ako hovoril pán poslanec, ublížilo tomu zákonu. Použil taký expresívnejší výraz, ale nechcem ho tu opakovať. Opäť, boli to samotní rektori, ktorí požadovali, aby sa toto stalo, čiže je to opäť na naozaj podnet z akademickej obce. Argumentovali tým, že habilitačné konanie, inauguračné konanie zo zákona nemôže trvať viac ako dvanásť mesiacov, a preto sa im tá šesťročná doba zdala neprimerane dlhá. To znamená, že naozaj skrátením zo šiestich na tri roky nedôjde ani kvalitatívne k zmene toho systému, ani nevyraďujeme žiadnu možnosť otvorenosti toho systému v tom zmysle, ako bola navrhovaná. Ide naozaj len už o odstránenie možno takého príliš dlhého prechodného obdobia. Čiže naopak, tie pozmeňovacie návrhy, ktoré podal pán poslanec Beblavý touto cestou, teda dozvedeli sme sa o nich tuto pár minút pred, pred rokovaním, naozaj, snáď si niekto nemyslí, že takýmto spôsobom sa to dá urobiť. Bolo by to obchádzanie tej zákonnej povinnosti prerokovávať zásadné zmeny, aj dôležité zmeny a dokonca v istom, v istom zmysle aj schvaľovať ich s tromi vysokoškolskými reprezentáciami, ktoré sú stanovené v zákone o vysokých školách. Pokiaľ by sme z večera do rána takéto obrovské zmeny vykonali, tak by sme jednoducho obišli celý tento participatívny proces. Čiže bolo by to naozaj nedemokratické takéto zmeny zaviesť poza chrbát troch základných vysokoškolských reprezentácií, ktoré zo zákona majú právo prerokovávať a dokonca v istom rozsahu schvaľovať zmeny tohoto zákona. Čiže je to naozaj, by to bolo priam protizákonné takýmto spôsobom to sem zaviesť. Pokiaľ ide teda o zmeny, ktoré navrhovali, navrhovali, pán poslanec Štarchoň, za teda hnutie, pardon, stranu SME RODINA. Tá dĺžka externého štúdia. Podľa nášho názoru, my sme teda tiež, včera sme sa dozvedeli o tomto zámere, škoda, že sme nemohli o tom nejak technicky rokovať skôr, podľa nášho názoru taká prvá reakcia je, že v zásade v súčasnosti nie je, nie je znemožnené tým externým študentom ukončiť to štúdium skôr. Pretože je tam naozaj, je to na radení predmetov, radení kreditov jednak zo strany študenta a jednak je možnosť, aby, aby škola vo svojom študijnom poriadku upravila, že tí študenti môžu skôr skončiť. To znamená, nie je povinnosť študovať štyri roky, v tom externom štúdiu tí študenti môžu skončiť skôr, čiže zákon to vyslovene nevylučuje. Pokiaľ by sa to teda malo nejakým spôsobom ďalej regulovať, bolo by to potrebné opäť diskutovať s reprezentáciami a nebránime sa tejto diskusii do budúcna. Pokiaľ ide o to odstránenie limitu na školné, tento krok má výrazný politický rozmer. Mohlo by sa stať, že by si tie školy to školné zvyšovali. Nevieme momentálne oceniť ten dopad a najmä politický a sociálny rozmer tejto veci. Čiže opäť takto z večera do rána je to niečo, čo by sme teda boli (zaznievanie gongu), boli trochu opatrní, opatrní podporiť. Chcelo by to naozaj konzultácie s reprezentáciami, aby sa posúdilo, aký to bude mať dopad na konkurencieschopnosť škôl, na tie, na tie všetky výberové procesy. A pokiaľ ide o tú, ten zákon o kvalite, o tú, o tú, uznávanie alebo teda zohľadňovanie výročných správ. Tak sme analyzovali ten zákon a zatiaľ sa nám zdá, že podklady na posúdenie vnútorného systému sa rozširujú o verejne dostupné dokumenty a údajov o vysokej škole. Pokiaľ vieme, tak v súčasnosti výročné správy vysokých škôl sú povinné obsahovať informácie o zmenách v týchto, v týchto vnútorných aktoch riadeniach a vnútorných systémoch, čiže v zásade je to tam uvedené. Druhá vec je, že zatiaľ je to teda na základe metodiky, ktorú pre tie výročné správy predpisuje ministerstvo školstva. Nie je to dané priamo do zákona. Čiže v zásade v budúcnosti by to mohlo byť dané priamo do zákona, ale opäť treba to posúdiť. Viete prečo? Pretože ENQA a tie ESG kritériá sú veľmi citlivé na akékoľvek upomenutie ministerstva a ústredných orgánov štátnej správy práve z toho titulu nezávislosti. Čiže takáto vec by si vyžadovala opatrnú analýzu, ako som už naznačila aj včera, a teda sme ochotní a otvorení ďalšiemu rokovaniu o nejakých ďalších technických riešeniach. A okrem tohto zákona je nový a veľa podzákonných predpisov bude vznikať až na základe tohto zákona. A takéto veci môžu nájsť svoje miesto aj v tých podzákonných predpisoch. Takže ďakujem za tieto pozmeňovacie návrhy. A ďakujem vám všetkým za pozornosť. Dúfam, že teda podporíte tento zákon, ktorý, ktorý zásadným spôsobom mení akreditovanie vysokoškolského štúdia v našej republike. Privádza Slovensko do, naozaj do európskeho ringu tým, že, že premietame plne do svojho systému európske kritériá kvality. A dúfame, že teda začína novú éru vo zvyšovaní kvality hodnotenia a činnosti vysokých škôl. Ďakujem pekne za pozornosť. Pán predsedajúci, skončila som.