T. Lebocký, poslanec: (2009-02-04):
V podmienkach Slovenskej republiky sme boli svedkami postupu, keď možno aj v dôsledku platných ustanovení tzv. kompetenčného zákona, teda zákona č. 575/2001 Z. z. v platnom znení prebehla transpozícia práva Európskej únie do národnej legislatívy niektorých príbuzných rezortov pomerne diskontinuálne. Legislatívny proces tvorby zákona č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a zákona č. 326/2005 Z. z. o lesoch vrátane niektorých súvisiacich predpisov, ale najmä dlhodobá absencia transformácie zákona o poľovníctve, tieto skutočnosti rozhodne nie je a nebolo možné najmä z aspektu ich medzirezortnej koordinácie považovať za pozitívny jav. Proces tvorby nového zákona o poľovníctve a turbulencie, ktoré ho najmä v uplynulom volebnom období sprevádzali, vytvorili dojem, že odklady novelizácie legislatívneho rámca poľovníctva boli skôr cieľom ako prostriedkom na racionálne riešenie problémov aplikačnej praxe legislatívy tohto odvetvia v meniacich sa spoločenských podmienkach. Čím dlhšiu dobu sa zákon riešil a nedoriešil, tým viac verzií sa medzi zainteresovanými objavovalo. Najznámejšie boli dve, tzv. ministerská, pochádzajúca z dielne sekcie lesníckej Ministerstva pôdohospodárstva Slovenskej republiky, a tzv. zväzová, z dielne Slovenského poľovníckeho zväzu. Samotný tento fakt nebol šťastným východiskom. Zbytočne navodil atmosféru akejsi konfrontácie, spôsobil úbytok konštruktívnej komunikácie a, čo bolo najhoršie, spôsobil zbytočnú stratu času. Kým sa riešili, a pritom nevyriešili komunikačné problémy, štátna správa lesného hospodárstva a poľovníctva sa na všetkých úrovniach trápila s narastajúcim počtom napadnutých rozhodnutí, súdnych pojednávaní a predbežných opatrení. Po nástupe novej vlády bol zákon o poľovníctve v Pláne legislatívnych úloh vlády na rok 2007, teda na predminulý rok pôvodne zaradený na december 2007. Je potrebné objektívne priznať, že vzhľadom na stav, ktorý v názorových rozdieloch medzi Ministerstvom pôdohospodárstva Slovenskej republiky a najväčšou poľovníckou organizáciou, Slovenským poľovníckym zväzom, panoval do októbra 2007, teda ten október 2007 spomínam preto, že vtedy bol IX. snem Slovenského poľovníckeho zväzu, sa dva mesiace do konca roka ukázali ako príliš krátka doba na serióznu konsolidáciu názorov a zodpovednú prípravu novej právnej normy. Za najproblematickejšie sa považovali ustanovenia o tom, kto si môže prenajať a kto môže obhospodarovať poľovné revíry. Rôzne názory boli na proces uznávania hraníc poľovných revírov v súvislosti s podmienkou súvislostí poľovných pozemkov, diskutovalo sa o nájomnom a náhradách za užívanie poľovných revírov na základe dohody o prednostných právach doterajších bezúhonných užívateľov poľovných revírov, o rozsahu prenosu kompetencií štátnej správy na jednotnú poľovnícku organizáciu, o samotnej definícii a charakteristike jednotnej poľovníckej organizácie. Výsledkom množstva odborných diskusií je návrh zákona, ktorý vytvára podmienky pre všetkých poľovníkov vrátane poľovníkov z povolania prostredníctvom modernej poľovníckej samosprávy komorového typu zúčastňovať sa na zveľaďovaní slovenského poľovníctva v súlade s jasne definovanými záujmami štátu a na princípe presadzovania priorít zainteresovanej väčšiny. Podľa aktualizovaného Plánu legislatívnych úloh vlády na rok 2008 mal byť návrh zákona o poľovníctve predložený na rokovanie vlády v júli 2008. Istý časový posun, teda hovoríme o časovom posune z decembra 2007 až do septembra 2008, ba až do novembra, nie je možné považovať z objektívnych dôvodov za významný. A všeobecná podpora názoru navrhovateľa, teda Ministerstva pôdohospodárstva Slovenskej republiky, najmä v čase ministrovania pani ministerky Kramplovej tu prítomnej, aby sa poskytol dostatočný časový priestor pre verejné pripomienkové konanie, sa ukázala ako odôvodnená a správna. Skúsenosti z nedávnej minulosti potvrdzujú, že interaktívne pôsobenie niektorých ustanovení tohto zákona na slovenské spoločenské a politické prostredie je významné a nebolo by správne ohroziť prijatie tak dlho očakávanej právnej normy pre formálnu chybu alebo zbytočne neriešený rozpor. Medzirezortné pripomienkové konanie zákona o poľovníctve prebehlo netradične v dvoch etapách. Prvá sa ukončila 30. apríla 2008. Následne prebehlo predbežné vyhodnotenie 295 pripomienok, z toho 60 zásadných, čo vzhľadom na počet pripomienok k predchádzajúcemu zneniu zákona o poľovníctve pripomienkovanému v predchádzajúcom volebnom období predstavuje výrazný pokles. V druhej etape s termínom ukončenia do 19. júna 2008 boli k pripomienkovanému zákonu pripojené aj návrhy vyhlášok, resp. vykonávacia vyhláška, ktorá obsahuje ustanovenia o veľkoplošnom poľovníckom hospodárení, o projektoch zverníc a bažantníc a o výhľadovom plánovaní, o chovateľských prehliadkach. Po konečnom vyhodnotení pripomienkového a rozporového konania navrhovateľ informoval v súlade s legislatívnymi pravidlami tvorby zákonov o akceptovaných návrhoch na zmeny a doplnky predložených pripomienkujúcimi subjektmi. Musím konštatovať, že z aspektu oprávnených záujmov Slovenského poľovníckeho zväzu nie všetky sú v súlade s riešením, ktoré navrhoval zväz. Po posúdení v Legislatívnej rade vlády a vo vláde bol zákon zaradený na rokovanie dnešnej, 32. schôdze Národnej rady Slovenskej republiky. Gestorským výborom pre tento zákon bude určený Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre pôdohospodárstvo, životné prostredie a ochranu prírody. Verím, že odborná úroveň a pragmatický prístup väčšiny členov gestorského výboru môže byť dostatočnou zárukou na konečnú úpravu paragrafového znenia prostredníctvom prípadných pozmeňujúcich návrhov tak, aby bol garantovaný účel zákona v súlade so záujmami rozhodujúcich záujmových skupín. Na základe uvedených faktov a skutočností si dovoľujem, milé kolegyne a kolegovia, vás požiadať o podporu posunutia tohto zákona o poľovníctve do druhého čítania. Ďakujem za pozornosť.