Jakab, Elemér, poslanec NR SR (2014-06-26):
Ďakujem pekne. Vážená pani predsedajúca, vážené panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi, aby som týmto predkladal návrh novely zákona č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny. S mojím kolegom, s pánom poslancom Józsefom Nagyom, odchádzajúcim do Európskeho parlamentu, sme sa rozhodli predložiť tento návrh zákona preto, lebo sa domnievame, že pred rokom prijatý zákon nepriniesol žiaden pokrok v odstraňovaní inváznych rastlín, najmä alergénnej rastliny ambrózie palinolistej, ktorá sa ďalej rozširuje. Nakoľko orgánom, ktorý je oprávnený konať podľa prijatej novelizácie z roku 2013, je orgán ochrany prírody, to znamená, Štátna ochrana prírody alebo ním poverená osoba, zákon v praxi nemá žiaden účinok. Štátna ochrana prírody je totiž finančne a personálne mnohonásobne poddimenzovaná rozpočtová organizácia ministerstva životného prostredia a nemá dostatok personálnych kapacít na kontrolu zamorenia inváznymi rastlinami a neexistuje žiaden predpoklad, že tieto kapacity sa navýšia. Dokonca orgán ochrany prírody nestíha ani jeho základnú funkciu, dohľad nad chránenými územiami. Štátna ochrana prírody takisto nemá dostatok finančných prostriedkov na odstraňovanie inváznych rastlín vlastnými silami alebo cez poverené osoby, ktoré by mohli potom následne vymáhať od vlastníkov pozemkov. Štátna ochrana prírody zápasí o prežitie a zabezpečuje väčšinou len základné funkcie administratívneho charakteru. Tento stav sa v dohľadnej budúcnosti takisto nebude meniť. Naviac, Štátna ochrana prírody je rozpočtová organizácia. Jej jednotlivé regionálne zložky nemajú právnu subjektivitu a finančné prostriedky môžu využívať len na základe vopred schváleného rozpočtu podľa rozhodnutia riaditeľ ŠOP, čo je vzhľadom na požiadavku operatívnosti zásahu pre zastavenie zamorenia nemysliteľné, a zatiaľ nie je predvídateľné, koľko odstraňovaných prác treba ročne vopred naplánovať a v ktorých oblastiach. Preto navrhujeme, aby do monitoringu a odstraňovania inváznych rastlín boli zapojené aj iné orgány ochrany prírody, samosprávy obcí a miest, pre ktoré táto činnosť nevytvorí navyše náklady, a aby obce a mestá dostali právomoc odstrániť invázne druhy rastlín na náklady vlastníka pozemkov. Ako starosta môžem z vlastných osobných skúseností potvrdiť, že obce a mestá majú prirodzený prehľad o situácii v ich katastri. Dostávajú medzi prvými informácie a sťažnosti od občanov, disponujú väčšou finančnou flexibilitou a vedia na princípe subsidiarity lepšie posúdiť spoločenskú závažnosť a potrebu vykonať odstraňovanie inváznych, najmä alergénnych rastlín vo svojom katastri. Takisto obce a mestá majú fungujúce páky a nástroje na prinútenie vlastníkov parciel, ako aj na vymáhanie peňazí na odstraňovanie ako štátny orgán ochrany prírody. Naviac, v pochybnostiach sa vždy môžu obrátiť na regionálne pracoviská Štátnej ochrany prírody o odborný posudok, čo sa týka závažnosti zamorenia. Treba naviac principiálne vyzdvihnúť, že táto zmena je len spresnením zákona, lebo aj obce a mestá sú orgánmi ochrany prírody. Teda v zásade by všetky tieto práva a povinnosti mali aj pre nich platiť. A práve preto považujeme za potrebné zmeniť zákon tak, že táto novelizácia neukladá obciam a mestám novú povinnosť, ale práveže ich existujúcej, ale nejasnej povinnosti zbavuje, pričom ponecháva im právomoc zasiahnuť, ak získajú presvedčenie, že treba neodkladne konať v prospech ochrany prírody a verejného zdravia. Navrhovaná novela má pozitívny vplyv na podnikateľské prostredie, lebo existujúci zákon sa stane vykonateľnejším, keďže plošná ochrana znižuje náklady poľnohospodárom na intenzívnu ochranu na obhospodarovaných pôdach. Všeobecne všetky invazívne rastliny spôsobujú v poľnohospodárstve viacmiliónové škody na úrode a na nákladoch na ich ničenie v obrábanej pôde. Preto plošné zabezpečenie ich likvidácie aj na nevyužívaných plochách bude mať vysoký hospodársky prínos aj pre poľnohospodárstvo a lesníctvo. Na druhej strane povinnosť odstraňovania nežiaducich rastlín nie je novou povinnosťou, lebo sa novelizácia povinností vlastníkov rieši len z pohľadu určenia pevného termínu jedinej inváznej rastliny, a to do 1. júla bežného roka, čo nevytvára naviac náklady žiadnej strane. Vplyv návrhu na rozpočet verejnej správy je vyrovnaný, keďže pokiaľ sa samospráva rozhodne na vlastný účet, ale vždy na náklady vlastníka pozemku invázne rastliny dať odstrániť, tak bude mať nárok na náhradu týchto nákladov od vlastníka, ktorý je možné uplatniť aj formou súdnej exekúcie. Naviac poskytnutá kompetencia vytvára obciam a orgánom ochrany prírody príležitosť čerpať prostriedky rôznych účelových fondov a zo štrukturálnych fondov pre osvetovú činnosť v oblasti prevencie a odstraňovania inváznych druhov rastlín. Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, zákonmi a ostatnými všeobecne záväznými právnymi predpismi, ako aj medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, ako aj s právom Európskej únie. Návrh je v súlade s európskou stratégiou pre invázne nepôvodné druhy, ktorá bola schválená Stálym výborom Bernského dohovoru 5. decembra 2003 v Štrasburgu, a takisto je v súlade s návrhom Národnej stratégie pre invázne nepôvodné druhy, pripraveným Ministerstvom životného prostredia SR. Ako predkladateľ zákona som rád, že návrh dostal podporu v prvom čítaní, a dúfam, že kolegovia rozhodnú poskytnúť túto podporu aj naďalej. Ďakujem za pozornosť.