T. Lebocký, poslanec: (2006-10-24):
Na septembrovej schôdzi parlamentu, keď sme hodnotili stav odstraňovania následkov živelnej pohromy z 19. novembra 2004, v dojemnej zhode sme konštatovali, že vzhľadom na pokročilý stav spracovania kalamity, ako aj zatiaľ na minimálne sekundárne škody a aktívny prístup k realizácii biologického Projektu obnovy vo Vysokých Tatrách je potrebné lesníkov za preukázanú profesionalitu pochváliť, a tým aspoň morálne oceniť. Ocenil som vtedy vystúpenie exministra, v súčasnosti poslanca Národnej rady Slovenskej republiky pána Zsolta Simona v rozprave predovšetkým preto, lebo mnohí lesníci, ktorí boli práve počas jeho funkčného obdobia obeťami jeho averzie k lesníckemu stavu prejavujúcej sa premyslenou, často účelovo medializovanou kampaňou v domnelých a vykonštruovaných kauzách, ktoré, mimochodom, dodnes nie sú spoločensky vyhodnotené a uzavreté, mohli toto vystúpenie považovať aspoň za čiastočnú satisfakciu. Informácia o stave spracovania následkov živelnej pohromy však nemala charakter technicko-ekonomickej analýzy. Čiže jej cieľom nebolo hodnotiť ukazovatele ekonomickej efektívnosti, a teda vyhodnotiť aj podiel vrcholového manažmentu na dosiahnutých výsledkoch. Tak potom ako to vlastne je s tým hodnotením výsledkov lesníkov na rôznych stupňoch riadenia v štátnom i neštátnom sektore? Aký je potom vlastne stav v odvetví, ktorého tradície siahajú na Slovensku do dôb Jozefa Dekreta-Matejovie, ba dokonca do dôb dávnejších? Pre posúdenie podielu bývalých top manažérov rezortu na súčasnom stave lesného hospodárstva na Slovensku je zelená správa 2006, ktorá hodnotí rok 2005, určite relevantným podkladom. Bezpochyby je aj dostatočným dôkazom, že nedôvera k domácej personálnej databáze špecialistov, absolventov lesníckeho školstva na všetkých úrovniach a stupňoch, dokonca aj k medzinárodne uznávaným osobnostiam a inštitúciám pri súčasnom svojvoľnom experimentovaní s nasadením vedúcich pracovníkov z iných rezortov a sektorov bola veľmi drahým, nekoncepčným a pre les, jeho vlastníkov a obhospodarovateľov najškodlivejším riešením. Uvedené tvrdenie je možné demonštrovať nielen na schopnosti plniť a splniť programové vyhlásenie vlády, ale predovšetkým na stave a vývoji manažmentu, legislatívy a prevádzkovej ekonomiky. Z predloženej správy vyplýva, že ani jedna z dvoch prezentovaných priorít vládneho programu minulej vlády nebola splnená a čiastočné pozitíva boli dosiahnuté len ako synergický efekt uplatňovania reštrikcie v úsporách na pracovníkoch a na výkonoch v pestovaní a ochrane lesa, ktorých uplatnenie sa ako dôsledok ignorantstva špecifík lesníckej výroby prejaví v budúcnosti určite na produkčnej stabilite lesných porastov. Podľa ultrapravicového krídla jednej strany bývalej koalície, zrejme z nevedomosti alebo z absencie poznania objektívnych zákonitostí a zásad riadenia lesného hospodárstva, možno však len s cieľom legitímne siahnuť na zásoby drevnej suroviny bez akýchkoľvek pravidiel zachovania trvalosti produkcie, bol práve podporný rámec lesného hospodárstva tým, čoho likvidácia mala preukázať bravúrnu schopnosť riadenia odvetvia v trhových podmienkach. Výsledok môžeme posúdiť na príklade údajov uvedených v predloženej správe na rok 2005. Správa obsahuje totiž, mierne povedané, nepresné formulácie aj v oblasti podpory lesného hospodárstva z verejných zdrojov, teda v oblasti, kde sa mali jednoznačne prezentovať pozitíva masívnej reorganizácie a reštrukturalizácie lesníckej výroby a lesníckych činností. Už v 1. kapitole sa zdôrazňuje, že sa dosiahol kladný hospodársky výsledok v celkovej výške 455 mil. Sk pri takmer absentujúcej podpore z verejných zdrojov. V kapitole 9 sa v rozpore s týmto tvrdením udáva, že podpora z verejných zdrojov do lesného hospodárstva bola realizovaná vo výške 197,5 mil. Sk a do lesníctva celkom 520,8 mil. Sk. Ďalej, v rámci týchto nedostatočne komentovaných údajov by sa dosiahla určite vyššia korektnosť a transparentnosť správy, keby obsahovala odpočet a konkretizáciu použitia verejných zdrojov v celkovom objeme 128 mil. Sk v štátnom sektore lesného hospodárstva na tzv., ako je v správe uvedené, inú činnosť. Za ďalšiu hlavnú úlohu si bývalí vedúci predstavitelia rezortu a v rámci neho predstavitelia najväčšieho štátneho obhospodarovateľa lesov štátneho podniku Lesy Slovenskej republiky vytýčili transformáciu štátneho podniku na štátnu akciovú spoločnosť. Do transformačného projektu investoval štátny podnik niekoľko desiatok miliónov korún, ktoré vyplatil predovšetkým zahraničným firmám. Spustil sa schvaľovací a legislatívny proces. Vo februári sme sa však zrazu dozvedeli, že ministerstvo pôdohospodárstva požiadalo vládu, aby sa transformačný proces zastavil, že údajne zmenou legislatívy z predchádzajúceho roka 2005 sú princípy kontroly a riadenia v štátnom podniku podobné ako pri akciovej spoločnosti, a preto nie je potrebné v transformácii pokračovať, zaujímavý záver, najmä ak tento kontrolný mechanizmus nepostrehol tak závažné negatívne trendy ako napr. trend poklesu priemerného speňaženia odbytového surového dreva ako hlavného tržbotvorného ukazovateľa a činiteľa. Ako príklad poslúžia údaje zelených správ za posledné tri roky s najvýraznejšie negatívnym dopadom v aktuálne hodnotenom roku 2005. Do roku 2002 priemerné speňaženie ihličnatého surového dreva rástlo. No po nástupe moderných metód riadenia krízového manažmentu sa zaznamenal medziročný pokles 138 korún na kubík v roku 2003, ďalších 87 korún na kubík v roku 2004 a v roku 2005 ďalších 183 korún na meter kubický. Čo to ale znamená. Rozmeňme si tie čísla na drobné. Ak hodnotíme objemovo najviac kalamitou postihnuté ihličnaté surové drevo, z aspektu prepadu priemerného speňaženia, vidíme, že priemerná cena sortimentov poklesla v porovnaní s rokom 2004 o 13,3 %, teda o uvedených 183 korún na meter kubický, čo predstavuje pri celkových dodávkach ihličnatého surového dreva 6,225 mil. kubíkov výpadok potenciálnych tržieb v celkovej hodnote 1,139 mld. korún. Ak by sa len úroveň priemerného speňaženia z roku 2002, ako som spomenul, do roku 2002 stále stúpala, bola bývala zachovala, v roku 2005 by boli tržby vyššie o 2,54 mld. Sk. Nikomu zo zainteresovaných zrejme nie je potrebné zdôrazňovať, že táto čiastka by s dostatočnou rezervou kryla záväzok štátu na ročnú úhradu ujmy na vlastníckych právach z dôvodu obmedzení vyplývajúcich z uplatňovania zákona o lesoch, zákona o ochrane prírody a krajiny, stavebného zákona, zákona o poľovníctve a zákona o energetike. Tvrdenie o príčine zníženého priemerného speňaženia surového dreva až o 7 % v dôsledku horšej kvality kalamitného dreva je vzhľadom na tempo spracovania, stále pretrvávajúci dopyt po ihličnatej surovine a reálne aktuálne ceny prinajmenej teda diskutabilné. Základným legislatívnym rámcom pre odvetvie lesného hospodárstva, ktorý mal vyriešiť aj „dokonalú“ kontrolu nad hospodárením štátneho podniku, je zákon č. 326/2005 Z. z. o lesoch, ktorého príprava niesla všetky znaky rôznych tendenčných zásahov a usmernení do nekonečne dlhotrvajúcej práce rôznych skupín expertov a ktorý bol vďaka usmernenej politickej vôli nakoniec predsa len schválený, aj napriek niekoľkým stovkám pripomienok predstaviteľov zo štátneho a neštátneho sektora, napriek takmer 20 zásadným pripomienkam expertov, protiústavnosť tohto zákona pritom nevylučujúc, a napriek vráteniu zákona prezidentom na jeho opätovné prerokovanie. Dnes je tento zákon už aj samotným predkladateľom považovaný za jednu z najproblematickejších právnych noriem, ktorého základný problém spočíva v absencii systémového riešenia ústavných práv vlastníkov vo vzťahu k udržaniu a rozvoju verejných funkcií a verejného využívania lesov. A, samozrejme, sú tu ďalšie problémy z neho vyplývajúce. Napriek tomu, že predložená správa je pomerne podrobná, má 98 strán textu a príloh, uvedené príklady interpretujú, že v niektorých rozhodujúcich oblastiach nevychádza z objektívnych východísk, vyhýba sa hlbšej analýze a rozborom podrobené čiastkové problémy vyhodnocuje samostatne so snahou prednostne prezentovať pozitívne trendy. Ich súhrnné, interaktívne pôsobenie na dosiahnutie cieľa moderného, trvalo udržateľného, ekonomicky efektívne fungujúceho systému plnenia produkčných a mimoprodukčných funkcií pri rešpektovaní všetkých druhov vlastníctva a oprávnených požiadaviek z nich vyplývajúcich táto správa jednoznačne nepreukazuje. Príkladom pre oprávnenosť uvedeného tvrdenia je aj jednostranná prezentácia kladných hospodárskych výsledkov za rok 2005. Tento kladný hospodársky výsledok nie je dosiahnutý len racionalizačnými opatreniami. Je dôsledkom úspor dosiahnutých znížením počtu zamestnancov v lesnom hospodárstve o približne 2 000 osôb, priebežným znižovaním nákladov na ochranu lesných kultúr a ochranu lesa, znižovaním rozsahu výchovy porastov, obmedzením údržby lesnej cestnej siete a tak ďalej a tak ďalej. V uvedenom kontexte je zrejmé, že kladný hospodársky výsledok bol dosiahnutý na úkor produkčnej stability, teda na úkor princípov trvalo udržateľného obhospodarovania lesov. V správe sa tiež  uvádza, že významným zdrojom finančných prostriedkov do lesného hospodárstva sú verejné zdroje zo štrukturálnych fondov Európskej únie a Záručnej sekcie. Pritom ročná alokovaná podpora dosahuje výšku cirka 140 mil. Sk verejných zdrojov, 420 mil. na roky 2004 až 2006, čo pri hodnote konečnej produkcie podnikov lesného hospodárstva v objeme 13,754 mld. Sk predstavuje len 1 % konečnej produkcie podnikov lesného hospodárstva, a teda nemôže to byť považované za významný zdroj financovania lesného hospodárstva. Zo schválenej čiastky 420 mil. Sk, celkom bolo schválených 132 projektov, bolo konečným prijímateľom pomoci v roku 2005 vyplatených len 25,5 mil. Sk, čo predstavuje 6 % zo schválených finančných prostriedkov. Z uvedeného je tiež zrejmé, že spolufinancovanie lesného hospodárstva z verejných zdrojov je všeobecne akceptovateľné, je potrebné a žiaduce. Ale pri jeho nízkom plnení alebo, ak chcete, pri jeho nízkom čerpaní je hodnotenie účinnosti všetkých vložených verejných zdrojov do lesného hospodárstva nedostatočne signifikantné. Záverom je možné konštatovať, že aktuálny stav v lesnom hospodárstve Slovenskej republiky je zrelý na osobitný audit s cieľom stanovenia východísk a cieľov pragmatickej revitalizácie odvetvia prostredníctvom Slovenskej lesníckej doktríny. Vypracovanie a schválenie strategického dokumentu vo forme Národného lesníckeho programu pre zásadnú korekciu súčasného legislatívneho, hospodárskeho, celospoločenského, ale aj personálneho rámca lesného hospodárstva Slovenskej republiky považujem za urgentnú prioritu pre dosiahnutie cieľa aproximácie slovenských lesníckych tradícií v stredoeurópskom priestore. Ďakujem za pozornosť.