V. Palko, poslanec: (2002-08-20):
Toto bol aj dôvod, prečo pán prezident, alebo jeden z hlavných dôvodov, prečo pán prezident tento zákon vrátil, pričom, priznám sa, argumentácia, ktorú používa v dôvodovej správe, mi nie je jasná, resp. chýba mi tam nejaká logika. Pán prezident píše, citujem: „Ďalšie predpoklady na vymenovanie za sudcu podľa čl. 145 ods. 2 ústavy stanoví zákon.“ Áno, je to tak. Ďalej píše pán prezident, že žiaden zákon však neustanovuje ako ďalší predpoklad na vymenovanie sudcu predpoklady na vznik oprávnenia na oboznamovanie sa s utajovanými skutočnosťami. No a veď práve novela, ktorú predkladáme a ktorá tu už bola schválená, tá to robí, jednoducho tak ako zákon o sudcoch, tak aj táto naša novela hovorí o istých podmienkach, ktoré by mal sudca spĺňať. Preto si myslím, že tento protiargument pána prezidenta jednoducho nie je správny. Nie je to argument, fakticky. Rád by som skonštatoval teraz v období, keď posledné dni celá slovenská verejnosť pomaly nehovorila o ničom inom ako o istom škandalóznom rozhodnutí senátu Najvyššieho súdu, že tento zákon súvisí práve s týmto. Ak by naša novela bola už v platnosti a až by minulosť, kontakty v minulosti so Štátnou bezpečnosťou za komunistického režimu alebo skutočnosť, že sudca v minulosti súdil nevinných ľudí, ktorí nesúhlasili s komunistickým režimom, jeho ideológiou, keby tieto skutočnosti boli rizikom pre danie alebo pre získanie možnosti oboznamovať sa s utajovanými skutočnosťami, tak v takom prípade ten senát Najvyššieho súdu, ktorý minulý týždeň prijal to škandalózne rozhodnutie, by sa touto kauzou vôbec nemohol zaoberať. Títo sudcovia alebo tento senát by nemohol dôjsť k tomu škandalóznemu rozhodnutiu, pretože členovia tohto senátu by nemali pravdepodobne právo oboznamovať sa s utajovanými skutočnosťami, ktoré tiež v týchto kauzách vystupovali, a o tento škandál by bolo Slovensko chudobnejšie, čo by asi nikomu nebolo ľúto. Občas sa to tak stáva, že v diskusii o tom, či nejaký zákon má platiť alebo nemá platiť, tak nečakane vyvstane istá udalosť, ktorá jasne povie, kde je tá pravda a čo sa teda má stať. Panie poslankyne, páni poslanci, toto je dôvodom, možno popri ďalších dôvodoch, aby ste opätovne podporili novelu zákona o ochrane utajovaných skutočností a aby ste teda odmietli argumenty pána prezidenta republiky. Ďakujem za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pánovi poslancovi Palkovi. Faktické poznámky na jeho vystúpenie sú dve. Končím možnosť prihlásiť sa ďalej s faktickými poznámkami. Ako prvý pán poslanec Peter Brňák. P. Brňák, poslanec: Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Myslím si, že vo väzbe na tento návrh zákona sa dnes dosť nešťastným spôsobom hovorí o možnej protiústavnosti najmä vo väzbe na sudcov a podobne. Hovorí sa o tom, že vlastne navrhovaná úprava stanovuje akýsi ďalší predpoklad na výkon funkcie sudcu. To nie je pravda. Jednoducho sudca aj v prípade, ak by neprešiel týmito previerkami, bude naďalej sudcom, bude naďalej súdiť a vlastne bude iba vyňatý z istého okruhu prerokovaných vecí, čo sa riadnym spôsobom dá stanoviť už rok dopredu v známom rozvrhu práce, čiže bude to iba niečo podobné, ako keď je sudca zaujatý a v dôsledku zaujatosti nemôže konať o niektorých veciach alebo v niektorých kauzách, takže v tomto smere si myslím, že argumentácia tých, ktorí hovoria o zjavnej protiústavnosti alebo o zakladaní nejakých ďalších predpokladov na výkon funkcie sudcu, teda že niekto by nemohol byť sudcom v dôsledku tohto zákonného predpokladu, ako sa navrhuje, že to je trochu scestné a že v skutočnosti vlastne ide iba o istý typ konaní a celá procedúra rozhodovania a konania o týchto veciach bude dopredu známa a bude určený riadnym spôsobom zákonný sudca a vlastne bez tých sudcov, ktorí by nevyhovovali týmto previerkam a v daných typoch konania, takže ja si myslím, že nič nebráni tomu, aby takáto podmienka bola rozšírená aj pre okruh týchto ústavných činiteľov, možno mala ísť aj troška ďalej a nevytvárať nejakú selekciu, že niekto áno, niekto nie, ale myslím si, že nebráni tomu z hľadiska ústavy nič. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán poslanec Prokeš. J. Prokeš, poslanec: Ďakujem. Pán kolega Palko, ja som bol vždy presvedčený, že dobrý sudca znamená objektívny sudca a objektívny sudca znamená, že posudzuje vinu či nevinu v zmysle v danej chvíli platného zákona, ale neposudzuje, či je dobrý alebo zlý zákon. Ďakujem. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pán poslanec Palko, nechce sa vyjadriť k faktickým poznámkam? Nie. Vyhlasujem rozpravu za skončenú. Prerušujem rokovanie o tomto bode programu. Pokračujeme druhým a tretím čítaním o zákone z 10. júla 2002 o podmienke spoľahlivosti pre prácu v tajných službách a o doplnení niektorých zákonov, vrátenom prezidentom Slovenskej republiky na opätovné prerokovanie Národnou radou Slovenskej republiky. Materiál ste dostali ako tlač 1658, jeho súčasťou je rozhodnutie prezidenta Slovenskej republiky z 29. júla 2002 o vrátení zákona ako aj schválený zákon z 10. júla 2002. Zákon bol rozhodnutím z 31. júla 2002 č. 1853 pridelený na prerokovanie príslušným výborom Národnej rady Slovenskej republiky. Dávam slovo predsedovi výboru pre obranu a bezpečnosť poslancovi Vladimírovi Palkovi a prosím ho, aby informoval Národnú radu o výsledkoch vráteného zákona vo výboroch.