Mihál, Jozef, poslanec NR SR (2014-10-15):
Ďakujem za slovo, pani predsedajúca. Vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, pár slov k tomuto zákonu, k tejto zmene, ktorá sa má urobiť na úradoch práce. Naozaj len pár slov. Necítim sa byť natoľko kompetentný, aby som zasahoval ministrovi do jeho zámerov. Na to má sväté právo ako minister. Samozrejme bude si zodpovedať pred ľuďmi, či to, čo urobil, bolo dobré, bolo na prospech veci alebo nie. Úlohou úradov práce je napríklad to, aby teda ako to bolo povedané, hľadali v prvom rade prácu a nachádzali ju pre tú vysokú armádu, veľkú armádu nezamestnaných a úprimne povedané pochybujem, že sa to takouto kvázi transformáciou nejakým spôsobom zlepší. Tam treba hľadať iné cesty. Napríklad zapojenie alebo vyššie zapojenie súkromných agentúr správne motivovaných ani nie neprimerane, ani nie premršteno, ani nie poddimenzovane. Taký pokus tu vlastne pán minister aj urobil, pokiaľ viem, ale nedotiahlo sa to dokonca. Budem rád, ak sa dozviem v záverečnej reči, že je to inak. No a toto, čo sa tu má vlastne udiať, je napríklad, môže byť, špekulujem, prepáčte, špekulujem, špekulujem tento raz, môže to byť motivované napríklad tým, že bude sa centrálne obstarávať. A centrálne obstarávanie teda nie je obstarávanie všeličoho po jednotlivých regionálnych 40 úradoch, ale centrálne, z jedného centra. Má svoje výhody, aj nevýhody. A tým som povedal všetko. A pokiaľ ide o reformu ESO, tak pán minister si možno takýmto spôsobom robí tak trošku alibi, aby si takto zdôvodnil to, že nebude prepúšťať, redukovať počty zamestnancov na úrade práce. A to by som aj podporil, to by som aj podporil takúto snahu, pretože som to zažil na vlastnej koži. Takisto vláda Ivety Radičovej mala smelé záväzky, ako sa bude šetriť vo verejnej správe, ako sa bude šetriť na výdavkovej strane štátneho rozpočtu a jedným z týchto opatrení bola redukcia personálnych výdavkov, mzdových výdavkov atď. o plus-mínus 10 % naprieč všetkými rezortmi. Niektoré rezorty vo vláde Ivety Radičovej, niektorí ministri si túto domácu úlohu plnili, resp. splnili, niektorí možno nie. Pokiaľ ide o mňa, bol to psychologicky veľmi ťažký moment a rozumiem tomu, že je veľmi ťažké vlastným zamestnancom, tým plus-mínus 10 000 zamestnancom rezortu ministerstva práce prísť a povedať: „ty budeš prepustený, ty budeš mať krátené odmeny, ty budeš mať nižší plat, ty prejdeš na polovičný úväzok“. Je to veľmi ťažké takto prísť a na tých úradoch to ľuďom hovoriť v podstate z očí do očí. A ja som to teda urobil, ja som to teda urobil, čo sa stretlo prirodzene s kritikou tých, ktorých sa to dotklo a urobil som to aj pri vedomí, že ten priestor tam príliš k dispozícii jednoducho nie je. To je objektívny fakt. A preto rozumiem pánovi ministrovi, že ak teda je nejaká úloha v súčasnej vláde znížiť náklady na mzdy a na ďalšie náležitosti zamestnancov v jednotlivých rezortoch, tak on ten priestor jednoducho naozaj nemá. Práve naopak, v súčasnej situácii, ktorá je na Slovensku, aj rozumiem tej snahe o rozširovaní a zvyšovaní počtu zamestnancov, napríklad na tom tzv. prvom kontakte alebo zamestnancov na tzv. SPO – sociálno-právnej ochrane detí a mládeže, kde to je vyslovene poddimenzované. Čiže ten priestor tam z tohto pohľadu nie je. Možno by sa vytvorilo, keby sa dôsledne implementovali informačné systémy. Zavádzala sa informatizácia a to, čo dnes robia ľudia, by robili stroje, počítače, kvalitné informačné systémy, internet a pod. Ale to je len také želanie, realita je jednoducho iná. Čiže ešte raz. Rozumiem tomu, rozumiem tej motivácii a nebudem to ani nejako kritizovať, pretože v tomto tá istá kolegialita tu jednoducho je a bude a možno si teda počkáme na ďalšie návrhy pána ministra, ktoré, ktoré pohnú s tou našou nezamestnanosťou ďalej. Žiaľ, zatiaľ to, čo zažívame dnes, buď nie je dotiahnuté, buď nie je to urobené poriadne, alebo to nie je urobené vôbec. Takže nebudem kritizovať tento návrh, považujem ho za niečo, čo je nevyhnutné urobiť, respektíve v súlade s politikou pána ministra a myslím si, že takto by sme k tomuto mali pristupovať. Ďakujem.