Jahnátek, Ľubomír, poslanec NR SR (2010-11-03):
Preto my sme si už začiatkom, koncom roku 2009 vlastne len po polročnom pôsobení nového zákona uvedomili, že sme asi parametre nie dobre nastavili. Vedeli sme si predstaviť optimálnejšie parametre pre elektronizačnú sústavu, bohužiaľ, ale vlak bol rozbehnutý, vlak išiel a tých investorov, ktorí okamžite spoznali slovenské podmienky, bol taký masívny prílev investorov, že sme chytili hrôzu a medzitým už sa začali prejavovať aj problémy Nemecka, hlavne Českej republiky, kde Česi to prestrelili úplne naplno. Preto sme, na dvakrát sa nám podarilo konečne presadiť novelu platnú od 1. 5., lebo my sme ju mali ešte v závere roku 2009, len, bohužiaľ, vtedy nám – už ani neviem z akých dôvodov – neprešla, ale podarilo sa nám docieliť jedno, že sme vlastne nastavili ten režim tak, že od 100 kW bude dávať oprávnenie, alebo teda súhlas na výstavbu nového zdroja ministerstvo ako ústredný, centrálny orgán, ktorý je zodpovedný v rámci Slovenska za energetickú politiku a aj za naplnenie cieľov v rámci Európskej únie. A my sme takisto mali snahu, ako vy máte teraz vo vašej novele, siahnuť aj retroaktívne do niečoho, len, bohužiaľ, sme si urobili právnu analýzu k tomu a s hrôzou sme zistili, že niektoré projekty nám jednoducho ujdú, s ktorými nedokážeme nič robiť. A dokonca bol pokus v máji-júni 2010 zo strany ÚRSO, kedy ÚRSO urobilo návrh nového výnosu na podporu, na výkupné ceny obnoviteľných zdrojov so zameraním práve na fotovoltaiku, ktoré asi o 30 % znižovali tieto výkupné ceny. Ale takisto po právnej analýze sa zistilo, že táto retroaktivita je nepriechodná a nie je možné takýmto postupom ísť. Tak sme povedali, že je dôležité, že už máme v rukách aspoň 100 kW, to už je dostatočný nástroj na to, aby sme si to vedeli z hľadiska centra, z hľadiska ministerstva hospodárstva usporiadať, a ukáže trh, čo bude ďalej. Preto tie návrhy, ktoré máte definované v bodoch vášho pozmeňováku 6, 7 a 8, vás v dobrom upozorňujem, že sú retroaktívne. Neprejdete s nimi, možno máte iné analýzy, ale určite tieto body skončia na Ústavnom súde a stratíme jednoducho čas. Nám ide o čo? Nám ide o to, aby sme čo najrýchlejšie doplnili ďalšie modifikujúce podmienky, aby sme skutočne zamedzili výraznému nárastu cien pre koncového spotrebiteľa. Nie je žiadnym tajomstvom, že 100 MW inštalovanej fotovoltaiky znamená 1,5-percentný nárast ceny pre koncového spotrebiteľa. Keď si zoberiete, že len v malom medzi 100 kW a 1 MW je už dnes asi 560 kapacita, ktorá už je po stavebnom konaní, čiže to v konečnom dôsledku môže znamenať až 8-percentný nárast, 8-9-percentný nárast pre koncovú cenu energie. Ale aj keď toto riziko hrozí, nemôžeme ísť retroaktívne na existujúce investičné projekty. Ten investičný projekt totiž bol schválený za nejakých podmienok a jednoducho tam hrozia žaloby, ktoré hrozili aj pri tom Holienčikovom návrhu z toho mája-júna, ktorý som tu spomínal, kde okamžite boli podávané žaloby o zmarenie investície zo strany štátu. Čiže štát tam bude musieť uhrádzať obrovské náklady, lebo inštalácia elektrárne s kapacitou 1 MW fotovoltaiky je na úrovni asi 1 mld. korún. To si treba uvedomiť. A tento investor si bude žiadať tieto prostriedky naspäť. A to je 1 MW, keď máme 560 MW, tak si vieme veľmi ľahko prerátať, koľko by to mohlo, v prípade, že by bol takýto súdny spor úspešný, koľko by to mohlo v skutočnosti znamenať. Čiže, pán kolega, skutočne doporučujem vám, aby ste prehodnotili § 6, 7 a 8, lebo podľa môjho názoru a podľa tých skúseností, ktoré som mal na ministerstve hospodárstva, lebo aj my sme koketovali s takýmito myšlienkami, ktoré ste vy sem dali, ale museli sme od nich odskočiť, lebo tú retroaktivitu sme si nechceli zobrať na krk. Iný problém je v bodoch 1, 2, 4 a 5 predloženého návrhu, kde, odpustite mi za výraz, ale zaváňa mi to silným lobizmom. Lobizmom zo strany obchodníkov s energiou a zo strany troch distribučných sietí. Čo sa udeje, pokiaľ by prešiel váš návrh? To znamená, od 100 kW musí si zabezpečiť odchýlky. No, kameň úrazu je v odchýlkach. To je celý problém, ale to je vôbec, odchýlky je problém ako taký obnoviteľných zdrojov energie. Preto sú štáty, ktoré majú silný hydropotenciál, ktoré si môžu dovoliť riešiť aj odchýlky cez obnoviteľné zdroje, ale to Slovensko nemá. Slovensko má celý potenciál vo vodných elektrárňach na úrovni asi 28 PJ, pritom vo fitomase má 148 PJ. Čiže je to úplne iná dimenzia, je to úplne o niečom inom. Čiže keď mám niekde regulovať, tak idem tam, kde mám obrovský potenciál, a to je biomasa, ale nemôžem ísť do chudobnej vodnej energie, ktorej mám 28 PJ. Čiže toto mi nejde. Fotovoltaika má len 18 PJ. Pre zaujímavosť vietor má 5 PJ na Slovensku, čiže to sú nezaujímavé zdroje, preto ani nebola nejaká snaha podporovať veterné elektrárne. Ale keď si má niekto s investíciou nad 100 kW zabezpečiť podporky, jednoducho ten biznis je preňho nezaujímavý. Dneska, alebo pôvodná myšlienka, prečo boli nastavené výkupné ceny pre obnoviteľné zdroje energie, bola taká, aby sa do 13 rokov vrátila investícia a ďalšie dva až tri roky, lebo do 15 rokov je garancia... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)