Z. Kramplová, poslankyňa: (2007-10-25):
Po schválení danej novely som dostala odpoveď, že aj tak sa to do zákona dostane. Na moje veľké prekvapenie toto ustanovenie, teda § 33a banského zákona sa dostal veľmi rýchlo, veľmi presne a, povedala by som, veľmi kulantne. Rovnaký paragraf som teraz našla práve pri novele zákona č. 51 a súčasne opätovnej novele banského zákona. Legislatívci ministerstva hospodárstva zdôvodňujú tento návrh záujmom štátu ťažiť nerastné bohatstvo a teda aj potrebu vstupovať na pozemky vlastníkov, strpieť umiestňovanie zariadení na nehnuteľnostiach v dobývacom priestore a poskytnúť nehnuteľnosť na dobývanie výhradného ložiska. Dovolím si pripomenúť, že súčasná právna úprava však zabezpečuje štátu možnosť ťažiť pri dodržaní presne stanoveného postupu a to, ťažba musí byť vo verejnom záujme, teda skutočne v záujme štátu, a nie v záujme ťažiarenských súkromných spoločností. Musia byť súčasne posúdené vplyvy na životné prostredie, čo je rovnako v záujme štátu a ak dá banský úrad súhlas na ťažbu, môže byť použitý aj inštitút vyvlastnenia. Schválením uvedeného paragrafu o vecnom bremene, teda toho zloženého paragrafu 33a, by všetky tieto zákonné kroky, ktoré máme v našich právnych úpravách, bolo možné obísť v priebehu 60 dní. Takto formulované znenie § 33a by postihlo tisícky obyčajných občanov, ktorí žijú v oblastiach, kde bol alebo bude určený dobývací priestor. Súčasne by sa týmto paragrafom otvorili dvere súkromným ťažiarenským spoločnostiam a, dovolím si dodať, za smiešne poplatky, ktoré máme stanovené našimi právnymi normami. Len jednu informáciu. V súčasnosti je u nás 403 dobývacích priestorov určených banskými úradmi a možno sa vám to bude zdať málo, je to len 2% územia Slovenskej republiky a ja si dovolím tvrdiť, že aj tie 2% sú vlastníctvom občanov, ktorí majú právo na toto územie. Uznávam, že Slovenská republika je pre zahraničné ťažobné spoločnosti atraktívnejšia ako Afrika alebo iné rozvojové štáty. V súčasnosti vznik vecných bremien zo zákona je viazaný na prevádzkovanie zariadení, vykonávanie činností alebo naplnenie posilnenia vo verejnom záujme a je upravený viacerými zákonmi. Vo všetkých prípadoch boli zákonodarcom rešpektované ústavné princípy ochrany vlastníckych práv zakotvené v čl. 20 ústavy ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky. Vznik vecného bremena zo zákona pri splnení zákonnej lehoty 60 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia o určení dobývacieho priestoru považujem za poškodenie vlastníkov pozemkov bez akejkoľvek možnosti na bránenie ich práv. Vykonávanie banskej činnosti fyzickými osobami, prípadne súkromnými právnickými osobami v rámci podnikateľskej činnosti nemožno v žiadnom prípade považovať za činnosť vo verejnom záujme, ktorá by mala byť dôvodom na uplatnenie inštitútu vyvlastnenia za uvedeným účelom. Ak dovolíte, pozrieme sa len veľmi krátko na tento paragraf, ktorý je vložený do danej novely z právneho hľadiska. Navrhovaný § 33 zákona 44/98, ktorým sa vznik vecného bremena ustanovuje, predstavuje nútené obmedzenie zákonom. Nútené obmedzenie zákonom vlastníckeho práva ústava neumožňuje. Prečo v navrhovanej novele chýba v tomto prípade definícia verejného záujmu? Pre mňa je neprijateľné, že navrhovaná právna úprava, podobne ako to bolo na jar pri novele banského zákona, nedefinuje legitímny cieľ ako dôvod obmedzenia zmluvnej slobody vlastníkov dotknutých nehnuteľností. Zákon 44/88 v znení neskorších predpisov už v platnom znení obsahuje spôsob riešenia konfliktu záujmov. Navrhovaná právna úprava však zasahuje do zmluvnej slobody vlastníka nehnuteľnosti v čase po určení dobývacieho priestoru, v čase, keď spoločnosť, v prospech ktorej sa zmluvná sloboda obmedzí, ešte nežiada povolenie na otvárku, prípravu a dobývanie a ani sa vôbec nesnažila riešiť konflikt záujmov dohodou, ktorá sa uplatňuje v našom právnom systéme. Musím na tomto mieste v mene poslaneckého klubu Ľudovej strany – HZDS rázne povedať nie tomu § 33a. Vlastníctvo ako-také je absolútne právo voči všetkým. Je princípom demokracie a jeho ochrana musí byť nadradená nad akýmikoľvek záujmami iných osôb, či už fyzických alebo právnických. Ak tu niekto argumentuje verejným záujmom, tak odmietam skutočnosti, aby bol tento národ donekonečna zavádzaný informáciou, že pomaly každá podnikateľská aktivita, každý podnikateľský zámer je verejným záujmom, ktorý však prináša zisk konkrétnej fyzickej alebo právnickej osobe. Takýmto smerom by sa nemala uberať Slovenská republika. Nemali by sme obmedzovať vlastnícke právo nielen v rozpore s ústavou, ale aj na úkor vlastných občanov. Preto navrhujem celé ustanovenie o vecnom bremene z novely banského zákona vypustiť. Zároveň by som rada ešte v závere pripomenula, že Slovensko je parlamentnou demokraciou. Preto by som bola rada, keby v budúcnosti aj úradníci našich ministerstiev nevsúvali do pripravovaných noviel ustanovenia, ktoré sú vedome v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky. Zodpovednosť za prijaté zákony nesieme my, poslanci tejto snemovne a nie úradníci ministerstiev. Milé kolegyne a kolegovia, predkladám pozmeňujúci návrh, ktorý máte v laviciach, s tým, aby v novele banského zákona bol v článku 2 vypustený bod 8 a 9, teda ide o doplnenie § 33a a zároveň v článku 1 bod 15, ktorý úzko súvisí s týmto návrhom. Súčasne vás prosím, aby na samostatné hlasovanie boli vyňaté body 28 – 32 a súčasne aj body 19 – 21. Verím, že takto formulovaný pozmeňujúci návrh nájde podporu v tejto snemovni z pohľadu ochrany vlastníckych práv občanov Slovenskej republiky. Ďakujem za pozornosť.