Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2012-09-27):
Vážený pán predseda, vážená Národná rada, ja som v zahraničnom výbore nebol za túto rezolúciu, čiže cítim povinnosť niečo k tomu povedať. Aj keď iste mojej kariére to neprispeje. Dvakrát som tu urgentne prosil, žiadal o rezolúciu k Tymošenkovej, dvakrát sa mi to nepodarilo, teraz ako prví, rýchlo tu a teraz robíme rezolúciu k voľbám, ktoré ešte celkom nevychladli. Ja mám veľmi blízky vzťah k Bielorusku, napríklad na olympijských hrách boli výborní a chodia aj na mnohé iné medzinárodné súťaže. Je to v minulosti ťažko skúšaná krajina, samozrejme, nemám rád Lukašenka, aj preto, že tam je už príliš dlho, aj preto, že je vo všetkom najlepší, aj hokejista je najlepší, videl som film, ako hral hokej, no, moc nevie hrať, ale určite hrá lepšie, ako naši politici hokej. Ja som sa rozprával s viacerými ľuďmi, ktorí tam dlho žili. Napríklad s nunciom vatikánskym, ktorý tam bol tri roky. S veľvyslancom Skripkom v Ríme som bol dobrý kamarát, mnohé diskusie sme absolvovali a včera som čítal, iste viacerí z vás, dúfam, vyhlásenie exveľvyslanca Karasa Českej republiky, ktorý bol v Bielorusku dlho, hovorí, že je tam poriadok, že je tam disciplína, že kriminalita, korupcia temer neexistujú, že väzni majú veľmi tvrdé podmienky, ale môžu si mnohí z nich ísť zarobiť von a nedostať iba vodu a chlieb, a že kritizovať možno aj Lukašenka, ale nie urážať, prečítajte si to, je to veľmi zaujímavé čítanie. Môžem vám to prípadne aj dodať. Sedemdesiatpercentná účasť vo voľbách je vysoká, bodaj by sme ju my mali. Opozícia žiadala to bojkotovať, žiadala, aby ľudia išli na huby, ale asi nerástli, lebo nešli. Opozícia je roztrieštená a takto roztrieštená nemá šancu sa presadiť. Keď sa nezjednotí, tak nemá šancu. Je pravda, že strany sa veľmi ťažko, alebo temer nedajú zaregistrovať k voľbám, sú na to všelijaké prekážky, ale keby boli jednotní, by sa dalo omnoho viac v tomto smere urobiť. Bielorusko sú susedia Ruska, aj ekonomicky sú v mnohom závislí od nich, a teda keď EÚ neberie Bielorusko, tak, samozrejme, iné im neostáva. V Bielorusku nie je tvrdý kapitalistický systém – trhni čo môžeš, trhová ekonomika. Neprivatizovali do zahraničia svoje kľúčové firmy a nemajú veľké zadlženie. Dlhodobo odmietali pôžičky Medzinárodného menového fondu, neviem, ako je to teraz, myslím, že už nejakú prijali. Zaujímavé, že mnohé zahraničné firmy, aj naše, sa tlačia do Bieloruska, a tvrdia, že preto, lebo tam faktúry platia a sľuby plnia. Vyše 60 percent exportu z Bieloruska ide do Európskej únie. Je to údaj niekoľkoročný, ale môže byť aj dnes pravdivý, neviem presne. Na sanáciu dôsledkov Černobyľu dávali ročne asi 30 percent štátneho rozpočtu. Tiež je to údaj spred piatich rokov, ale iste tie dopady sú tam stále. Systém volieb v Bielorusku je väčšinový, to možno ani nevieme, je tam 110 obvodov, z ktorých vyjde 110 kandidátov, v jedno-, alebo dvojkolových voľbách. Každý kandidát musí dostať 50 percent plus jeden hlas. V minulých voľbách bolo 103 bezpartajných, iste to boli väčšinou prívrženci Lukašenka, jeden agrárnik a šiesti komunisti. Záverom k vyhláseniu. V bode a) navrhujem vypustiť „neboli slobodné a spravodlivé“. Zanechať tam iba „nespĺňali medzinárodné demokratické štandardy“. Časť b) sa mi tiež nepáči, ale nebudem navrhovať nič, ale myslím si, že politika Európskej únie k Bielorusku tiež nie je dobrá. To, že odmietajú dať víza zvoleným reprezentantom Bieloruska, sa mi zdá nesprávne, a keď vedenie Bieloruska chcelo ísť na olympijské hry do Londýna, a nedali im víza, sa mi to zdalo škandálom. V Londýne sedelo veľa zástupcov nedemokratických krajín aj diktátorov, a tí Európskej únii nevadili. Prepáčte za tieto slová, ale hovoria z môjho svedomia a z presvedčenia. A iste uznesenie prejde, aj keď navrhujem vypustiť tie štyri slová v tom bode a). Ďakujem.