Osuský, Peter, poslanec NR SR (2013-02-08):
Vážená pani predsedajúca, vážená snemovňa, dovolím si predložiť zákon, ktorý pani predsedajúca uviedla a ktorý sa týka komunálnych volieb, ktoré predstavujú výnimku z daného pravidla, o ktorom budem hovoriť v porovnaní s ostatnými voľbami v Slovenskej republike. Jedná sa v zásade a potom aj ďalej predovšetkým o rovnaký prístup k volebnému moratóriu, čo je jeden bod toho návrhu, a tiež o otázku hrany ústavnosti, na ktorú narážajú niektoré prvky tohto volebného zákona. Ústava Slovenskej republiky v článku 26 zaručuje slobodu prejavu a práva na informácie ako prvé z politických práv. A presne právo na informácie a sloboda prejavu je témou tohto návrhu. Podľa čl. 26 ods. 4 sa hovorí, že slobodu prejavu a právo vyhľadávať a šíriť informácie možno obmedziť zákonom, ak ide o opatrenia v demokratickej spoločnosti nevyhnutné na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosť štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia a mravnosti. Zákon Slovenskej národnej rady č. 346/1990 Zb. o voľbách do orgánov samosprávy obcí v znení neskorších predpisov v § 30 vymedzuje vedenie predvolebnej kampane spôsobom, ktorý obmedzuje slobodu prejavu a slobodu šírenia informácií podľa môjho názoru nad rámec dôvodov uvedených v ústave. Zákon o voľbách v § 30 ods. 1 vymedzuje volebnú kampaň ako činnosť politickej strany, nezávislého kandidáta, prípadne ďalších subjektov zameranú na podporu alebo slúžiacu na prospech kandidujúcej politickej strany alebo nezávislého kandidáta vrátane inzercie alebo reklamy prostredníctvom rozhlasového a televízneho vysielania podľa odseku 4, hromadných informačných prostriedkov, plagátov alebo nosičov informácií. Podľa § 30 ods. 2 kampaň sa začína 17 dní a končí sa 48 hodín pred začiatkom volieb, vedenie kampane mimo určeného času je zakázané. Drobná reminiscencia. Pri ostatných komunálnych voľbách z vyše 260 podaní na Ústavný súd bolo viac než 240 zameraných na porušenie volebného moratória. Pokiaľ ide o tento citovaný paragraf, je na pováženie, a informácia o kandidátoch je len informácia, či právo na informáciu o nejakom jave, napríklad o preferenciách jednotlivých kandidátov alebo politických strán, ktoré je právom na informáciu, môže byť obmedzené. A či, v danom prípade, teda ak napríklad strana alebo kandidát v komunálnych voľbách šíri informácie o svojej osobe, sa tým dopúšťa niečoho, čo by ohrozovalo práva a slobody iných, bezpečnosť štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia alebo mravnosti. Podľa mňa, nie, tým sa ničoho takého nedopúšťa. Ak ma pamäť neklame, pred rokmi som videl v televízii záber z krajiny, o demokratickosti ktorej nemôžeme pochybovať. V tom zábere sa objavil vtedajší švédsky premiér Carl Bildt, ktorý na pozadí budovy, v ktorej bol zrejme volebný okrsok a do ktorej smerovali voliči, rozdával týmto voličom pred tou budovou svoje volebné materiály, ten Carl Bildt, ktorý bol ozdobou diplomatického plesu, ktorý sa pred niekoľkými dňami konal, poriadajúceho pánom ministrom Lajčákom u nás. Nemyslím si, že demokratické Švédsko dovoľuje porušovanie akýchkoľvek práv. A domnievam sa, že Carl Bildt rozdávajúci svoj volebný materiál v primeranej vzdialenosti od volebnej miestnosti porušoval čokoľvek, čo by odôvodňovalo ústavný zákrok na obmedzenie práva na informáciu voliča o jeho osobe. Nedochádza teda k žiadnemu ohrozovaniu ani mravnosti, ani verejného zdravia, ani bezpečnosti, ani ničoho iného. Podobnou záležitosťou sú prieskumy verejnej mienky. Samozrejme, niekto povie, tie bývajú zmanipulované. A ja na to hovorím, ak si myslíme, že sú zmanipulované, tak zmanipulované sú tie, ktoré sú dva dni pred voľbami, 10 dní pred voľbami, rok pred voľbami a trebárs aj tri roky pred voľbami. Ak si totižto toto myslíte, tak potom by bolo hádam záhodno zakázať prieskumy ako také, lebo zmanipulovať sa dá všetko a kedykoľvek. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)