Žitňanská, Lucia, poslankyňa NR SR (2013-09-18):
Ďakujem pekne za slovo, pán predseda. Vážený pán predseda, kolegyne, kolegovia, mám pocit, že pre poriadok, vlastné svedomie v tejto rozprave je potrebné vystúpiť, pretože mám pocit, že táto rozprava nie je len o SPP. Pretože pre mňa je momentálne to, čo sa deje o SPP, resp. celý súhlas s predajom 49-percentného podielu v SPP finančným skupinám, prevzatie straty SPP štátom v plnej výške, ako aj zdôvodnenie týchto krokov Robertom Ficom, ale hlavne okolnosti prípravy týchto strategických rozhodnutí pre tento štát a potom spôsob, akým sú tieto rozhodnutia urobené, pre mňa je to jeden extrakt spôsobu vládnutia tejto vlády. Čiže vlastne sa zaoberáme jedným príkladom, akým spôsobom táto vláda funguje, aj keď je to, samozrejme, asi jeden z najvážnejších prípadov, pretože naozaj ide o strategický podnik, a teda strategické rozhodnutie. Vláda, alebo spôsob, akým táto vláda robí zásadné politické rozhodnutia a zásadné ekonomické rozhodnutia, sa nám tu ukazujú v plnej nahote. Ukazuje sa nám v plnej nahote, že politické a ekonomické rozhodnutia tejto vlády sa robia v akejsi šedej zóne, ktorá je niekde na pomedzí politiky a biznisu, alebo sa presúva k biznisu. Poviem to úplne jednoducho. Volíme politikov, ktorí majú svoje tváre, niečo reprezentujú a vidíme, že v skutočnosti rozhodujú ľudia, ktorí nemajú svoje tváre a hlavne nemajú žiadnu zodpovednosť voči ľuďom tejto krajiny. Čiže pohybujeme sa tu v nejakej šedej zóne, do ktorej vlastne nikto úplne nevidí, a pritom tam sa robia tie kľúčové rozhodnutia, ktoré rozhodujú o tom, čo bude so Slovenskom o desať, dvadsať rokov. Ja si myslím, že na začiatku tejto vlády Robert Fico si bol tak trošku vedomý tej citlivosti pozície vlády jednej strany a snažil sa, ako keby tú zodpovednosť rozkladať a tváriť sa, že komunikuje, vytváral rôzne Rady solidarity a rozvoja. Dnes po roku a pol sa už ani netvári, ani sa netvári, že svoje rozhodnutia robí legitímne alebo pseudolegitímne po poradách s týmito pseudoporadnými orgánmi, už ich robí úplne natvrdo práve táto šedá zóna. Ja som mnohokrát v tejto sále za posledný rok a pol hovorila o tom, že sa prekračujú hranice a sme svedkami toho, že aj v tomto prípade sa prekračujú hranice, ony vlastne ako keby prestali existovať. Prestáva existovať hranica medzi politikou a biznisom. Prestáva rozhodovať hranica medzi tým, kto má kontrolovať, a tým, kto je kontrolovaný. Prestáva existovať hranica medzi Robertom Ficom a Křetínským, tak ako prestáva existovať hranica medzi predsedom Najvyššieho súdu a Sadikim alebo bývalým námestníkom, ale stále prokurátorom, Generálnej prokuratúry a Kočnerom. Proste neexistujú hranice a v tom priestore, ktorý sa tu vytvoril, sa robia tie najzásadnejšie rozhodnutia, ktoré sú dôležité pre túto krajinu. A politici vlastne tieto rozhodnutia ako keby prestávali robiť a politika sa zužuje na nejakú mediálnu komunikáciu a uplatňovanie moci. A ako keby politika nebola hlavne to, že politici majú robiť zásadné rozhodnutia o smerovaní tejto krajiny, pretože to musia byť politické rozhodnutia, pretože na to boli politici zvolení. Môžme si myslieť všeličo o tom, čím prešla táto krajina od roku ´89. Mali sme tu lepšie časy, horšie časy, ale jedno tu nebolo, nebola tu vláda jednej strany. Môžme aj pospomínať rôzne škandály a môžme kritizovať dobré a zlé rozhodnutie. Ale nebola tu vláda jednej strany. A ten rozdiel je obrovský. Pretože vtedy, v tých koaličných vládach, nech vyzerali akokoľvek, nakoniec to rozhodnutie muselo prísť pred politikov, ktorí to rozhodnutie museli urobiť a potom zaňho niesť zodpovednosť. A navyše sa tí politici vzájomne kontrolovali. Vo vlastnom záujme sa vzájomne kontrolovali. Ale dnes tu máme vládu jednej strany a nič také neexistuje. Jedna strana, jedna moc, jedny médiá, resp. médiá, ktoré sú, veľká časť z nich ovládaná aktérmi toho, o čom dnes hovoríme. Hovoríme o J&T. (Potlesk.) A v tomto prostredí, v tomto nekontrolovanom šedom priestore sa robia rozhodnutia o smerovaní tejto krajiny. Hovorím to kvôli tomu, že to, čo sa tu deje posledné dva dni v tomto parlamente, je toho ako keby symbolom. A chcem povedať, že práve preto, čo som teraz sa pokúsila pomenovať, je tak strašne dôležité, aby sme udržali vážnosť tohto parlamentu, udržali vážnosť opozície, pretože dnes neexistuje nikto iný, kto môže v skutočnosti túto vládu kontrolovať. Preto je tak veľmi dôležité zaoberať sa aj takými vecami a protestovať aj proti takým veciam, ako je neúčasť premiéra na tomto rokovaní, ale aj možno tak mediálne nezaujímavej otázke, ako bude vyzerať rokovací poriadok. Preto možno to, čo vyzerá tak logicky, však keď pán poslanec Hlina neposlúcha, tak prečo by sme ho nemohli vyviesť. Preto ho nemôžme nechať vyviesť, nie preto, že by si to občas nezaslúžil, ale kvôli tomu, aby sme mali garanciu, že táto opozícia bude môcť v parlamente pracovať. Pretože keď nebude môcť naplno pracovať, tak potom nebude existovať žiadna kontrola nielen vlády, ale tejto šedej zóny, ktorá dnes robí tie kľúčové rozhodnutia, ktoré rozhodujú o budúcnosti Slovenska. Ja sa chcem veľmi pekne poďakovať Ivanovi Miklošovi za naozaj podrobný výklad toho, čo sa udialo okolo SPP, a myslím si, že z toho vecného rozboru je zrejmé nielen to, aký je to podvod, ale je zrejmé aj to, ako táto vláda stiera hranice medzi politikou a biznisom, čo je, čo je nebezpečné pre budúcnosť Slovenska, pretože nemáme garantované to, že politici sledujú verejný záujem. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)