Mihál, Jozef, poslanec NR SR (2012-07-02):
Ďakujem, pani predsedajúca, a zároveň prajem všetkým prítomným dobrý deň. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovolím si nadviazať na svoj prvý príspevok z rozpravy ešte z piatka a rád by som, samozrejme, využil priestor aj na reakcie, na to, čo zaznelo v rozprave k dvojičke nových zákonov. Zákona o hmotnej núdzi a zákona o príspevku na bývanie. Pripomeniem ešte raz. To, čo je veľmi dôležité, a to, čo trápi ľudí na Slovensku. Boli sme cez víkend na Spiši. Tam, opakujem, nehovorím nič nového, ale tam sa nám to znovu a znovu potvrdilo. Ľudia na Slovensku majú vážne problémy a ozdravný balíček, takzvaný ozdravný balíček, ktorý pripravuje vláda Roberta Fica a ktorý sa postupne bude dostávať aj na rokovanie tejto snemovne, ľudí dosť vystrašil. Lebo, nebudem hovoriť nič nové, idú sa zvyšovať dane, idú sa zvyšovať odvody, idú sa zavádzať nové dane. A dokonca aj takých ľudí, ktorí teda podľa rétoriky pána premiéra nemali byť nejakým spôsobom, pretože zarábajú veľmi málo, aj takí budú platiť vyššie odvody. A teraz myslím dohodárov. Dohodárov, ktorí sú radi, že si zarobia aspoň pán eur na dohody o pracovnej činnosti, brigádnickej práci študentov alebo dohody o vykonaní práce. Tak niektorí z nich budú platiť 13-percentné odvody rovnako ako zamestnanci a ich zamestnávatelia budú platiť 35 percent, tak ako za zamestnancov v riadnom pracovnom pomere, čiže zamestnávanie týchto ľudí sa veľmi predraží, prakticky o tretinu, a zároveň im aj hmatateľným spôsobom klesne čistý príjem. Čiže tí ľudia, ktorí sa snažia, ktorí sú pracovití, ktorí sa snažia uživiť svojou prácou, budú potrestaní, a tí ľudia, aj keď možno niektorí z nich chápu so škrípajúcimi zubami, že tento štát potrebuje riešiť deficity a súčasný premiér to nie je schopný riešiť nijako inak, ale oprávnene kladú otázku, kam tie ich dane idú? Komu tie dane idú? No, teraz nebudem hovoriť o eurovale a o španielskych bankách, ale vrátim sa k tomu, že máme tu veľký počet ľudí, ktorí žijú zo sociálnych dávok. Mnoho z nich je naozaj v ťažkej životnej situácii, ale, žiaľ, je medzi nimi aj mnoho takých, ktorí systém zneužívajú, pretože je nastavený príliš rozšafne, a to chceme touto dvojicou zákonov zmeniť. Prišiel mi od nejakého človeka taký mail na internet, cez internet, samozrejme, píšu mi taký vtip, že novinár sa pýta občana, ktorý evidentne nikde nepracuje a žije zo sociálnych dávok, hoci je plný sily, v mladom veku. Novinár sa ho pýta: Čo hovoríte na to zvyšovanie daní? A on s úsmevom odpovedá: Myslím, že nám to bude stačiť. Vážení priatelia. Takýto stav, ktorý je na Slovensku a ktorý bude ešte vlastne horší voči tým, ktorí pracujú, predsa nemôže zostať bez našej pozornosti. Na ministerstve práce sme počas našej krátkej éry celý rok, ak nie viac, tvrdo pracovali s veľkou skupinou odborníkov ministerstva, s ľuďmi, ktorí sú z externého prostredia, s expertmi ZMOS-u napríklad, s neziskovými mimovládnymi organizáciami na tom, aby sme pripravili dva podstatné zákony. Zákon o hmotnej núdzi, zákon o príspevku na bývanie. Ten návrh alebo dá dvojica návrhov má za cieľ riešiť kumulujúce sa problémy v oblasti sociálnej. Tak, aby sme nikoho nepoškodili, tak, aby sme pridali tým ľuďom, ktorí sú v ťažkej situácii a ktorí chcú a môžu pracovať, aby sme nepoškodili tých, ktorí sú v zlej sociálnej situácii a z objektívnych dôvodov pracovať nemôžu preto, lebo sú už v dôchodkovom veku, preto, lebo sú občanmi s ťažším zdravotným postihnutím, ale zároveň, aby sme týmito novými zákonmi eliminovali možnosti, možnosti zneužívania nášho sociálneho systému, o ktorom, každý kto má trošku aspoň hlavu otvorenú, dobre vie, a najlepšie to vedia práve tí, ktorí to zneužívanie, ktorých sa to zneužívanie na ich vlastnej koži týka. Opakujem znovu. Nesmieme strácať čas. Čas je veľmi vzácny, zvlášť v situácii, v akej sme v súčasnosti. Ja chápem, že nové vedenie ministerstva má mnoho iných problémov. Rieši sa teda ozdravný balíček. Rieši sa reforma prvého piliera. Hoci s tým nesúhlasím, ale vedenie ministerstva je, samozrejme, má plné ruky práce s deštrukciou druhého piliera. To všetko vrcholných predstaviteľov bohato vyťažuje. Je pripravená novela Zákonníka práce. Nesúhlasím s ňou, ale robí sa na tom, čiže vedúci predstavitelia, pán minister, páni štátni tajomníci, chápem to. Majú iné priority zrejme, nemajú toľko času, k tejto téme sa chcú vrátiť až v budúcom roku. Ale čo urobia? Urobia presne to isté, predložia do tohto parlamentu presne tie dva návrhy, o ktorých tu dnes rokujeme. Možno tam budú parametricky nejaké drobné zmeny. Možno aj na základe tejto diskusie sa umelo niečo vyfabrikuje, aby to bolo iné, ale iné to nebude. Vo svojej podstate to určite iné nebude, pretože iné to byť nemôže. Tí experti na ministerstve sú stále tí istí, vďakabohu. Naozaj, minister ich nevymenil, sú tam, sú plní energie, sú plní elánu a boli by radi, keby to, čo pripravili, šlo čo najrýchlejšie von. Ľudia, ktorí sú na úradoch práce, ktorí to budú aplikovať do praxe, sú presne tí istí, s ktorými sme diskutovali rok. Ľudia v mimovládnych organizáciách, ľudia zo ZMOS-u, z vyšších územných celkov sú presne tí istí, s ktorými sme tento balík chystali vyše roka. Na tomto sa nezmení nič. Ak sa tu mienime hrať na pravých, ľavých a ľudovejších a neviemakých, tak to je. Čo si o nás ľudia pomyslia? Že tento parlament je bábkové divadlo. Všetko je pripravené. Treba to spustiť. Môžeme sa, samozrejme, baviť v rámci druhého čítania, vylaďovať niektoré veci. Ja keď som v tejto diskusii zachytil niečo, čo malo istý, istý zmysel ako podnet do druhého čítania, tak to bola otázka toho, či je naozaj tej práce dosť. Či naozaj vieme ponúknuť približne 120 možno tisícom ľuďom, ktorí by tú prácu mali mať zabezpečenú, tie miesta vo verejnoprospešnej oblasti. Aj v tejto diskusii, tí, ktorí sú z terénu, ktorí nesedia 20 rokov v týchto parlamentných laviciach, ale ktorí sem prišli z reálneho života, ako napríklad pán Huba, potvrdili, že tej práce je naozaj veľa. Pán Huba konkrétne, veľmi korektne, a ja s ním plne súhlasím, uviedol, že pokiaľ ide o lesy, tak tam to čistenie lesov je jasná téma, jasná príležitosť na to, aby sme dali týmto ľuďom takúto jednoduchú prácu, aby sme ich naučili pracovať, aby sme v nich oživili pracovné návyky. My sme za našej éry spustili program protipovodňových opatrení. Môžete si hovoriť, čo chcete, ale jedna vec je jasná. Takýmto spôsobom našlo prácu 10 tisíc predtým nezamestnaných ľudí. Starostovia, primátori, pán Bagačka, potvrdíte to, myslím, férovo, že toto bola pre tých ľudí možnosť, ako si môžu zarobiť, akým spôsobom sa zapoja do pracovnej aktivity. Tí ľudia to brali s nadšením a veľmi chcem na tomto mieste zdôrazniť, že tá práca bola zmysluplná, tých ľudí tešilo, že po nich niečo zostane, že to nebolo prekladanie jednej kôpky špiny na druhú a späť, ale že keď odchádzali večer domov, tak sa za seba obzreli a videli tam, že tam pribudla tá nová hrádzka, že sa ten tok potoka alebo riečky vyčistil. A zažili, že aj keď boli tie dažde, povodne menšie, tak sa ich obci nič nestalo, že skutočne to dalo zmysel. Čiže takejto práce je dosť. Veď to sa tu nemusíme presviedčať. Ak by na to prišlo, ak by predsa len bola určitá nedôvera, či to štátna správa, lebo to bude úlohou štátnej správy, nie starostov, či to štátna správa nezorganizuje, tak môžeme sa, samozrejme, v druhom čítaní baviť o tom, že istý nejaký posun, nejaké prechodné obdobie tam vložme, ale nesmie to byť za nejako príliš veľa, pretože potom sa stratí zmysel všetkých tých navrhovaných opatrení. Priatelia, nehľadajme dôvody, prečo sa to nedá. To nie je cesta. Dajme hlavy dokopy a urobme to tak, aby sa to urobiť dalo. Tí, ktorí platia dane, sa na nás pozerajú a pýtajú sa, kedy sa konečne urobí so sociálnym systémom poriadok. Zdôrazňujem, nebavme sa o tom, že zo 63 eur bude 38. To sa bude týkať len tých, ktorí sa práci jednoznačne vyhýbajú. Všetci ostatní, tí, ktorí nemôžu objektívne pracovať, napríklad ženy s malými deťmi, osamelé matky alebo dôchodcovia, tí dostanú ten nový ochranný príspevok. Neprídu skrátka, ale tí, ktorí sú, ako som už hovoril na začiatku, mladí, plní sily, a to ja sa teraz nebavím, pán Pollák, o Rómoch, ja teraz hovorím napríklad o absolventoch rôznych našich úžasných vysokých škôl, ktorí skončia tú školu a zistia, že dobre im je pri mamičke, ktorá sa o nich postará, a tých 63 eur, tak to je také príjemné vreckové. Bavíme sa o takejto skupine napríklad ľudí, pretože tá správa Svetovej banky hovorí napríklad o nich. To sú skutočne, to sú desaťtisíce ľudí, ktorí takýmto spôsobom zneužívajú sociálny systém. Dobre, tak tým dáme teda menej. Je tu snáď niekto, kto s takýmto riešením nesúhlasí? Bavme sa o tých detailoch v druhom čítaní. Poprosím vás teda na záver, pri zdravom rozume, verte, tie návrhy sú pripravené dostatočne zodpovedne s dostatočnou diskusiou. Nie každý si ju všimol, tú diskusiu, možno máte iné záujmy. Nie každý je odborník na sociálnu oblasť, respektíve ho to nezaujíma, ale tu tá diskusia prebiehala. Môže prebiehať na pôde parlamentu ešte ďalší mesiac, ale nestrácajme čas, urobme spolu niečo pre Slovensko. Ďakujem.