V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-05-24):
D. Podracká, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, pani poslankyne, páni poslanci, už v prvom čítaní som vystupovala k predkladanému návrhu zákona s tým, že sa pomerne často prekračuje miera v zobrazovaní násilia detí a mladistvých, ktoré sa pokúsili o samovraždu, alebo tých týraných detí a mladistvých, ktoré následkom týrania aj umreli a ktorým boli zobrazované časti tela, alebo aj celé telo zneužívajúcich ich  psychický stav. Vystúpila som na obranu týchto detí, pretože ma zaujíma dieťa ako subjekt práva, nielen ako objekt v tom zmysle, aby bola zabezpečená jeho ľudská dôstojnosť, ako aj právo na vnútornú integritu. Je to právo, o ktorom už hovorí aj nová Ústavná zmluva pre Európu, a teda právo na vnútornú integritu v čase fyzického a psychického oslabenia alebo osobného zlyhania, a to aj napriek tomu, že dieťa súhlasilo s tým, aby bolo filmované, pretože si neuvedomovalo do dôsledkov, čo sa vlastne stalo. Uviedla som ako exemplum vysielanie televízie Markíza, ktorá v dňoch 14. februára a ešte v ďalších dvoch vysielacích dňoch zobrazila 8-ročnú Majku z obce Sucháň pri Veľkom Krtíši, ktorá sa pokúsila o samovraždu po hádke s bratom o bicykel. Ako som už spomínala, moderátor vošiel do veľkého detailu tváre, na ktorej bola zreteľná ryha po povraze a s dieťaťom viedol dialóg, poškodzujúc jeho povesť, samozrejme, dieťa o tom nemalo ani tušenia. O niekoľko týždňov bolo na oboch televíznych okruhoch zobrazené dieťa, ktoré následkom týrania zomrelo. Nemám tu presný vysielací čas, ale možno si to aj vy budete pamätať. Na obrazovke sme videli mŕtve dehydrované telíčko dieťaťa, dobité, s viditeľnými ranami a podliatinami so škandalóznymi vyjadreniami jeho rodičov, ktorí nepociťovali žiadnu vinu a nechápali smrť vlastného dieťaťa. Nevinné dieťa ako subjekt práva, znova to opakujem, nie ako objekt, aj keď už bolo mŕtve, vo svojej bezútešnej nahote stratilo aj tú poslednú byľku ľudskej dôstojnosti napriek svojej nevinnosti. Aj v správe o dodržiavaní § 19 v zákone o vysielaní a retransmisii, ktorú budeme počuť o niekoľko bodov neskôr, sa uvádza, že podnety na radu prichádzajú často práve vo veci týkajúcej sa samovrážd maloletých. V správe je uvedené, že povedzme z dvoch prípadov samovrážd jeden bol posúdený kladne v tom zmysle, že bola udelená pokuta, ale druhý nie. Preto sa nazdávam, že slovo samovražda alebo vyčistenie aj tohto problému by v § 19 malo byť. Okrem toho aj z toho dôvodu, že nielen vražda nabáda k opakovaniu, ale aj samovražda môže spôsobovať rovnaký psychický proces u detí, ktoré celkom nerozlišujú, kto je vlastne hrdinom a kto je mŕtvym hrdinom, nehovoriac už o tom, že aj v Dohovore o právach dieťaťa, ktoré prijalo Valné zhromaždenie Spojených národov v čl. 16 pod názvom Ochrana súkromia sa uvádza, že „žiadne dieťa nesmie byť vystavené svojvoľnému zasahovaniu do súkromného života rodiny, domova alebo korešpondencie ani nezákonným útokom na svoju česť a povesť“. Toľko citácia. V zmysle povedaného preto predkladám pozmeňujúci návrh tohto znenia: Navrhujem v § 19 ods. 2 za písm. e) vložiť písm. f), ktoré znie: f) „Programové služba a všetky jej zložky nesmú,“ a teraz ide pozmeňujúci návrh, „bezdôvodne alebo z komerčných dôvodov zobrazovať scény násilia, týrania, ako aj násilia voči sebe samému, ako sú samovražda či iné formy autodeštrukcie.“ Zdôvodnenie: Dieťa i dospievajúci je nielen objekt, ale aj subjekt práva, preto majú nárok na vnútornú integritu v čase fyzického a psychického oslabenia alebo zlyhania, a to bez zásahu médií tak, aby bola zachovaná ich ľudská dôstojnosť, aj keď si ujmu na zdraví spôsobili sami alebo následkom týrania, ktoré spôsobilo smrť. Ďakujem za  pozornosť. (Potlesk.)