Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2023-05-10):
Vážený pán podpredseda vlády, vážený pán podpredseda Národnej rady, kolegovia už iba v tejto chvíli, kolegyne tu nevidím, keďže sme v druhom čítaní, vrátil by som sa k tým pozmeňujúcim návrhom, ktoré sa, ktoré sa objavili v rámci rozpravy v druhom čítaní v pléne, a teda skôr by som to tak už iba zglosoval, nebudem hovoriť o návrhu zákona ako o celku ani o tej, o tej téme, kde asi je medzi nami zhoda. Ten prvý pozmeňujúci návrh pána poslanca Mičovského, opakujem, ale teda mal som poznámku vo faktickej poznámke, ale teda zrejme to nebolo celkom jasné, lebo tam sa hovorí o možnosti poskytnutia alebo povinnosti poskytnutia odstupného vo výške šesťnásobku priemerného mesačného zárobku, ak v súvislosti s pozastavením účinnosti pracovnoprávneho úkonu úradom na ochranu oznamovateľov podľa osobitného predpisu nadobudlo... a) nadobudlo právoplatnosť rozhodnutie súdu o vydanie neodkladného opatrenia, b) nadobudlo právoplatnosť rozhodnutie súdu vo veci samej, c) zamestnanec z týchto dôvodov podá výpoveď. Mne je jasný úmysel, ale mi teda celkom nie je jasné, či tá formulácia je dostatočne jasná, lebo sa tam hovorí o tom, že nadobudlo právoplatnosť rozhodnutie súdu vo veci samej. Ale rozhodnutie súdu vo veci samej môže byť také aj onaké, môže byť v prospech zamestnanca, môže byť v neprospech zamestnanca. Podľa môjho názoru z tejto formulácie nie je jasné, že to je rozhodnutie súdu v prospech zamestnanca. Ak sa mýlim, tak mi to prosím, prosím, vysvetlite. Druhý pozmeňujúci návrh pána poslanca Mičovského sa týka zriadenia štátnej ceny Juraja Langsfelda. Tam pán spravodajca vyňal na osobitné hlasovanie ten bod pozmeňujúceho návrhu, ktorý sa týka zmeny názvu zákona, čo teda nie je možné v rámci, v rámci novelizácie zákona meniť návrh toho pôvodného zákona. Ale teraz aj k tej, tej filozofii a k podstate toho. Ešte raz opakujem, že je mi jasné, že pán poslanec Mičovský to myslí úprimne, ale ak by Slovenská národná strana udeľovala cenu Jozefa Miloslava Hurbana a strana SMER – sociálna demokracia medailu Alexandra Dubčeka a potom by bol schválený zákon o štátnej cene Jozefa Miloslava Hurbana a štátnej cene Alexandra Dubčeka, tak by sme sa veľmi nad tým zamýšľali, že či je v poriadku, aby strany si takýmto spôsobom projektovali, projektovali do zákonov nejaké svoje vlastné aktivity. Ale tu je to niečo podobné, je to, je to ocenenie alebo cena, ktorú udeľovalo hnutie OĽANO v minulosti, neviem, neviem, či aj teraz, a teraz by sa z toho mala stať, mala stať štátna cena. Ja teda rozlišujem medzi, medzi SMER-om, Slovenskou národnou stranou a hnutím OĽANO, špeciálne teda pánom, pánom Mičovským, ale, ale je to v istom slova zmysle niečo podobné. A problém je aj to, že vlastne celý tento zákon vznikol preto, lebo v minulom volebnom období sme tu mali vládnu garnitúru, ktorá nebola spokojná s tým, ako pán prezident Kiska alebo, alebo v tom, v tom čase pán prezident Kiska udeľoval štátne vyznamenania. No tak si povedali, a konkrétne si to povedal predseda slovenskej národnej rady, ktorý bol aj predsedom lovenskej národnej strany, Andrej Danko, že aj on by chcel dávať nejakú, nejaké ocenenie, no tak si vymyslel, že predseda Národnej rady bude dávať cenu Jozefa Miloslava Hurbana. A SMER povedal: Dobre, ale my máme premiéra, no tak premiér bude dávať cenu Alexandra Dubčeka. Dovtedy to nikomu nechýbalo, ale keď sme tu proste mali vládnu väčšinu, ktorej sa nepáčilo, ako pán prezident udeľuje štátne vyznamenania, tak si povedali, že aj premiér, aj, aj predseda parlamentu si budú udeľovať, udeľovať svoje vyznamenania. Mne je jasné, že, že pán poslanec Mičovský si to takto nechystá pre seba, lebo sa nechystá byť predsedom vlády, ktorý má... alebo predsedom Národnej rady, ktorý má tú cenu vlády, myslím vlády, ktorý má tu cenu, cenu udeľovať, ale je to, je to nejaké premietnutie, premietnutie svojej agendy. A ono je to vlastne do istej miery duplicitné, lebo už dnes máme, máme v zákone o štátnych vyznamenaniach, že udeľuje sa Rad Ľudovíta Štúra občanom, ktorí sa mimoriadnym spôsobom zaslúžili o demokraciu, jej rozvoj, ľudské práva a slobody a ich ochranu, ochranu a bezpečnosť Slovenskej republiky, majú mimoriadne zásluhy v oblasti politiky, riadenia, správy štátu a rozvoja v oblasti hospodárstva Slovenskej republiky, územnej samosprávy, vedy, techniky, školstva, kultúry, umenia, športu a v sociálnej oblasti alebo za mimoriadne šírenie dobrého mena Slovenskej republiky. Tak áno, ja si myslím, že aj tuto by sa zmestilo, že štátne vyznamenanie by mohol dostať oznamovateľ, ktorý sa nejakým význačným spôsobom svojou aktivitou prispel, prispel k boji proti korupcii alebo odhaľovaniu nekalého konania. Rovnako sa o rozvoji demokracie a ústavnosti hovorí, hovorí v, pri tej štátnej cene Jozefa Miloslava Hurbana alebo „významne sa zaslúžil o rozvoj hospodárstva, vedy a techniky, školstva, kultúry, umenia, športu, sociálnej oblasti alebo v inej oblasti spoločenského života“, štátna cena Alexandra Dubčeka, takže nemyslím si, že je potrebné vymýšľať novú cenu. Možno je potrebné, aby tí, ktorí dnes môžu dávať ocenenia, si medzi ocenených a vyznamenaných vyberali aj ľudí, ktorí sa zaslúžia o boj proti korupcii a postihovanie protispoločenskej činnosti. Lebo to je, to máme na Slovensku taký zvyk, že je nejaký problém, tak zrazu napíšeme nový zákon alebo nejako, nejako zmeníme zákon miesto toho, aby sme sa snažili dôslednejšie uplatňovať tie zákony, ktoré už dnes, dnes máme. Toto je trochu, trochu podobné. Ten tretí pozmeňujúci návrh preskočím a štvrtý pozmeňujúci návrh sa týka možnosti odmeňovania oznamovateľov a bojovníkov proti korupcii, čo je taký zvláštny termín, ak by sa mal ocitnúť v texte právneho predpisu. A s týmto mám taký, taký drobný problém, lebo... aj pán poslanec Mičovský hovorí o tom, že áno, dôležité je, čo je v zákonoch, ale dôležitejšie sú tie zákony v nás. A v tejto veci špeciálne tí oznamovatelia nie sú vedení vidinou nejakého finančného zisku, tí sú vedení svojím svedomím, svojím presvedčením, že sa deje niečo nekalé, a oni na to musia upozorniť aj za cenu, že budú postihnutí, aj za cenu, že budú mať problémy, aj za cenu, že prídu, prídu o prácu. Týmto, že tam zavádzame tie odmeny alebo možnosť odmien, ja mám pocit, že akoby sme devalvovali, devalvovali tie ich motivácie. A, žiaľ, nie je to, nie je to jediný prípad, keď z prostredia OĽANO vychádzajúce iniciatívy takto nazerajú na konanie, ktoré je hodnotné alebo správne samé osebe. Podobný spôsob sa teda OĽANO pokúša presadiť aj do zodpovednosti, do hmotnej zodpovednosti politikov, aj tam by mohli byť nejaké odmeny alebo zodpovednosť za škodu, a teda už v absurdnej podobe do odmeňovania účasti za voľby či už vo forme zliav z poplatkov, ktoré sa platia štátu, alebo, alebo dokonca vo forme tých Matovičových, Matovičových 500 eur. Ja by som naozaj nešiel týmto smerom a nedevalvoval by som konanie, ktoré je hodnotné samé osebe a zaslúži si, zaslúži si nejakú ochranu tým, že budeme tu vytvárať nejaké motivačné nástroje, aby sa ľudia správali tak, ako majú, aby napríklad oznamovali protispoločenskú činnosť, lebo, lebo devalvuje toto konanie, ak by bolo robené s vidinou toho, že oznámim niečo, možno budem mať problémy, ale teda možno dostanem nejakú zaujímavo vyzerajúcu finančnú odmenu. Ďakujem.