Zajac, Pavol, poslanec NR SR (2015-05-26):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážená pani spravodajkyňa, spolupredkladateľ, dámy a páni, toto je návrh zákona, ako si KDH predstavuje podporu zamestnania na Slovensku. Naozaj je to jeden z návrhov, ktorý spolu aj s kolegom Hudackým predkladáme, ktorý má za cieľ podporiť, aby na Slovensku viacej ľudí pracovalo, viacej ľudí vytváralo hodnoty, ako poberalo sociálne dávky. Dokonca si dovolím povedať, toto je návrh zákona, aby sa na Slovensku viacej oplatilo pracovať, ako poberať sociálne dávky a byť závislý od štátu. Toto je náš pohľad, naše riešenia, ako riešiť problém nezamestnanosti a podpory rozvoja Slovenska. Spolupredkladateľ podrobne vysvetlil jednotlivé riešenia, ktoré sú v návrhu zákona. Ja budem možno viacej politický, ale nech to vládna strana neberie ako kritiku, ale ako inšpiráciu. Tu sa rozchádzame v našom pohľade na to, ako riešiť problém vysokej nezamestnanosti na Slovensku. Vládna strana aj ústami premiéra Roberta Fica má neustále pohľad a odkaz Slovensku, že vláda na čele s Robertom Ficom sa postará o ľudí na Slovensku. A my máme riešenia, aby sa ľudia o seba postarali. Obrazne by sa to dalo povedať, Robert Fico neustále odkazuje občanom Slovenska, že bude rozdávať ryby, ale najprv si ich požičia a nestará sa o to, ako ich v budúcnosti budú splácať naše deti a vnúčatá, a náš pohľad na riešenie problému nezamestnanosti je, že naučíme ľudí chytať ryby. Štát má za úlohu podľa nášho pohľadu vytvárať podmienky, legislatívu na to, aby na Slovensku sa ľuďom oplatilo byť aktívnymi, vytvárať hodnoty, a nie čakať doma s nastrčenými rukami, kým vláda, premiér sa o nich postará. Nedá mi, aby som v tejto chvíli nepoužil aj určité príklady, aj preto, že som bol včera na poslaneckom výjazde v okrese Gelnica a Spišská Nová Ves. Tak vám skúsim prakticky ukázať, ako chce problém nezamestnanosti riešiť vládna strana SMER na čele s Robertom Ficom. Dámy a páni, neviem, či si pamätáte, bolo to tuším niekedy vo februári 2013, keď opozícia zvolala schôdzu ku riešeniu vysokej nezamestnanosti na Slovensku. A naozaj celý deň sme tu debatovali a prinášali riešenia, ako riešiť nezamestnanosť na Slovensku. A čo urobil premiér Robert Fico? Odkázal nám, že on nemá čas nás počúvať. A vybral sa na východné Slovensko do Prakoviec a do Vranova nad Topľou. Preto spomínam tú návštevu včera okresu Gelnica a Spišská Nová Ves. A v Prakovciach sa rozhodol podporiť zlievareň, ktorá vyrábala podvozky pre železničné vagóny. Zlievareň v Prakovciach podporil tuším sumou 46-tisíc eur na vytvorenie jedného pracovného miesta. A myslím si, že sa tam vytvorilo okolo 300 pracovných miest. A v ten deň poobede prišiel do Vranova nad Topľou, do prázdneho priemyselného parku, kde narýchlo sa urobila tribúnka, a premiér Robert Fico spolu s ministrom hospodárstva, s ministrom životného prostredia, s prešovským županom pánom Chudíkom slávnostne podpísali memorandum s firmou Grandwood na to, že vo Vranove vytvorí tuším 370 pracovných miest s podporou na jedno pracovné miesto okolo 50-tisíc eur. Dámy a páni, ako to dopadlo s tými dvoma podporami týchto firiem pri tej filozofii, akú má strana SMER? To znamená, štát zabezpečí pracovné miesta v Prakovciach, vo Vranove. Vo Vranove po následnej škandalizácii, keď sa zistilo, že za firmou Grandwood je firma, ktorá má základné imanie 5-tisíc eur, a de facto sú to vlastne podvodníci, tak z tej investície nebolo nič a dodnes je priemyselný park vo Vranove prázdny. Je tu kolega poslanec za SMER, môže to potvrdiť. Ako dopadla investícia v Prakovciach, tam, kde slávnostne premiér išiel, sľúbil to memorandum, dokonca išiel aj spustenie výroby, ako dopadla tá investícia? Dámy a páni, neprešiel rok a tá fabrika nefunguje. Tá investícia vyšla nazmar. A údajne je to pre embargo voči Rusku. (Reakcia z pléna.) No ja neviem, pán kolega kričí, že je to pre embargo do Ruska. Neviem o tom, že by to embargo platilo na železničné vagóny a podvozky. Neviem o tom, že by TATRAVAGÓNKA v Poprade nevyrábala vagóny, pre ktorú zlievareň v Prakovciach vyrábala tieto podvozky. Možno sa treba pozrieť na tú podporu. A treba skontrolovať tú podporu v Prakovciach. A treba sa spýtať, či niekedy Prakovce fakturovali vôbec za svoje výrobky, ktoré vyrábali a dodávali spoločnosti TATRAVAGÓNKA v Poprade, mimo príjmu od štátu za dotácie či táto firma vôbec za svoje výrobky fakturovala. Takto má pohľad vládna strana SMER na čele s Robertom Ficom na riešenie nezamestnanosti. Veď nám to odkázal vtedy: „Vy sa tu vykecávate a ja idem vytvárať pracovné miesta.“ Tak ich tak vytvoril, že jedna fabrika fungovala rok. Som zvedavý, tá štátna pomoc ako sa vráti naspäť do štátnej pokladne, keďže sa nenaplnila zmluva v tom, že tam bude fungovať fabrika. A firma Grandwood, našťastie, po prepuknutí toho, po tej škandalizácii ani vôbec s tým nezačala. Preto tieto dva príklady tu spomínam, pretože toto je ten rozdielny pohľad na to, ako chceme vytvárať pracovné miesta na Slovensku. My hovoríme o podpore ľudí cez legislatívne, daňové, odvodové opatrenia, aby ľudia sami vytvárali hodnoty, sami prišli na to, že sa oplatí pracovať, byť aktívnymi, a nie ísť na úrad práce a nastrčiť ruku a modliť sa ku vláde, ku premiérovi, aby sa o mňa postaral. V tom je ten rozdiel pohľadu na riešenie. Preto hovorím o tom, že my chceme ľudí naučiť chytať ryby, nie im ich rozdávať a ešte si na to požičať. Dámy a páni, tu je taký malý letáčik o rodinnom podnikaní, ktorý kolega Hudacký vyrobil. Je tu taký ilustratívny záber, fotografia, na ktorom ruky pravdepodobne otca, matky plus ich dieťaťa pripravujú spolu chlieb. (Ukázanie listu papiera formátu A5.) Môže sa to zdať niektorým z vás naivné, možno trošku príliš farbisté. Dámy a páni, fungujú na Slovensku takto rodinné firmy, fungujú rodinné firmy na Slovensku? Dámy a páni, na Slovensku fungujú rodinné firmy. Včera som sa zastavil na benzínovom čerpadle skoro o pol jedenástej večer, keď som sa vracal zo Spišskej, stretol som tam jedných známych a tí mi povedali: „Vraciame sa z Rožňavy, podnikáme, máme rodinnú firmu.“ A kolega Hudacký by mohol o veľa takých príkladoch hovoriť. Aj ja poznám takéto firmy. A líšia sa nejakou podporou od štátu oproti obyčajným firmám, ktoré nie sú rodinné firmy? Nuž nelíšia sa tým. Naša legislatíva nepozná podporu rodinného podnikania. Dokonca, a to by som si dovolil zdôrazniť, existujú rodiny, kde jeden člen rodiny buď podniká ako živnostník, alebo eseročku má, zatepľuje alebo je stolár, alebo robí nejaké stavebné práce a ďalší členovia rodiny mu pomáhajú. Ale keďže rodinné podnikanie na Slovensku nie je nejako podporované, tak im „sa neoplatí“ zároveň byť takisto členmi tej rodinnej firmy a niektorí z tej rodiny chodia na úrad práce a poberajú sociálne dávky. Je to určite neetické, nemorálne, ale pravidlá na Slovensku nie sú nastavené na to, aby takíto ľudia sa prihlásili ku tejto rodinnej firme a po určitých úľavách, ktoré navrhujeme v zákone, teda po určitých daňových úľavách, odvodových úľavách, možno aj pri drobnej investícii, teda investičnej pomoci od štátu, a nebavíme sa o desaťtisícoch eur na jedného člena, preto som spomínal tie Prakovce, preto som spomínal ten Vranov nad Topľou, kde čiastkou 46-tisíc alebo 50-tisíc je podpora na vytvorenie jedného pracovného miesta, dámy a páni, my hovoríme o drobnej investičnej pomoci pre takéto rodinné firmy a jej členov, my hovoríme o odvodových úľavách. Keď, mimochodom, hovorím o podpore vytvárania týchto malých a stredných firiem, tak hovorím o podpore toho, aby tí nezamestnaní, ktorí dneska naťahujú ruky, sa prihlásili k tomu, čo robia. Robia to, že pomáhajú tomu živnostníkovi. A oni sú členmi rodinnej firmy. Určite je to lepšie, keď majú poberať od štátu ako dneska, dajme tomu, 150 alebo 200 eur, ako keď sa prihlásia ku rodinnej firme a budú za seba odvádzať hoci len 100 eur. Ale je to pre štát určite lepšie. A keďže som hovoril, že zákon o rodinnom podnikaní je len o jednom zákone, ktorý KDH tu v určitom balíku navrhuje, ako kolega Brocka povedal, to je balík opatrení v sociálno-ekonomickej oblasti, ktorý navrhuje KDH na vytváranie podpory podnikania, ale aj rozvoja Slovenska, tak spomeniem zákon o ochrane subdodávateľov. Musím to povedať aj po včerajšom rozhodnutí sudkyne o tom, keď schválila reštrukturalizačný plán VÁHOSTAV-u. Dámy a páni, tri roky sme navrhovali ochranu subdodávateľov pri verejnom obstarávaní. A ono by sa to tak dotýkalo malých a stredných podnikateľov, ktorí by boli takouto formou chránení, lebo robia na štátnych zákazkách, na zákazkách zo štátneho rozpočtu, z eurofondov. Prečo by oni, keď sa jedná o štátne peniaze a eurofondy, nemali tie svoje peniaze dostať? Stretol som sa so zástupcami poškodenými klientmi firmou EURO-BUILDING . Viete, čo títo zástupcovia hovorili? Firma EURO-BUILDING podľa medializovaných informácií dostala len z eurofondov zákazky v objeme 200 mil. Zhruba 100 mil. nevyplatila subdodávateľom. Ale subdodávatelia svoju prácu urobili na tých zákazkách. Tak, dámy a páni, pýtam sa, kto vlastne zaplatil tieto zákazky z eurofondov? Áno, hlavný dodávateľ firma EURO-BUILDING dostala peniaze od riadiacich orgánov, od štátu, z eurofondov. Ale tie zákazky spolovice zaplatili tí subdodávatelia. Oni tak museli zaplatiť mzdy, odvody, tovar a nedostali zaplatené. Preto ten zákon o subdodávateľoch úzko súvisí aj s týmto rodinným podnikaním, aby ľudia na Slovensku, malé, stredné firmy, ktoré sa podieľajú ako subdodávatelia napríklad na štátnych zákazkách, na eurofondoch, mali akú takú istotu, že tie svoje peniaze uvidia. Veď veľa z tých aj poškodených z EURO-BUILDING-u mi hovorilo, keď som sa ich pýtal, prečo robili pre ten EURO-BUILDING, veď pomerne už sa dosť vedelo, že on to nevypláca, všetci boli presvedčení, že robia na europrojektoch, že sú to isté peniaze, ktoré hlavný dodávateľ dostane. A nie je predsa možné, aby oni niečo urobili, oni vytvorili nejakú hodnotu a nedostali za ňu zaplatené. Preto KDH navrhovalo ďalší návrh zákona, aby sa DPH platila štátu až po tom zaplatení. Ak ten živnostník podnikateľ dostane zaplatené, dépeháčku až tak odvedie štátu. Preto kolega Julo Brocka navrhuje, aby bola odpočítateľná položka na nezaopatrené dieťa pre pracujúceho. Samozrejme, odpočítateľná položka na dani z príjmu môže byť len pre toho, kto nejakú daň platí alebo má daňový základ, pre pracujúceho. A opýtate sa, ako to súvisí s rodinným podnikaním alebo s podporou podnikania? No je to znova podpora toho, aby na Slovensku sme podporovali tých, ktorí sú aktívni. Musíme vytvárať podmienky na to, aby tí, ktorí sú aktívni, boli štátom určitou formou zvýhodňovaní, napríklad tým daňovým odvodom. A preto hovoríme o sociálno-ekonomickom balíčku KDH, keď chceme riešiť, aby ľudia nemuseli byť závislí od štátu, nemuseli čakať, či strana a vláda sa v sobotu rozhodne a vyrobí nejaký balíček alebo nevyrobí nejaký balíček. My chceme taký balíček ekonomických, sociálnych opatrení, a navrhujeme to, aby ľudia sami vedeli, že keď vytvárajú nejaké hodnoty, keď budú súčasťou rodinnej firmy, tak ich firma bude od štátu daňovo zvýhodnená, odvodovo zvýhodnená, lebo v opačnom prípade budeme tu mať len viacej nezamestnaných a viacej ľudí závislých od štátu. Nakoniec, keďže som kriticky, nieže kriticky, to je holý fakt, pomenoval príklady z Prakoviec a z Vranova nad Topľou, kde sa štát snažil aj samotným Robertom Ficom vytvoriť nejaké pracovné miesta a dopadlo to tak, že ani v Prakovciach, ani vo Vranove nerobí nikto, uvediem aj jeden príklad, ktorý takisto mám zo včerajška zo Spišskej Novej Vsi, veľkej investície, ktorá bola tak isto podporená štátom a dopadla dobre a funguje dobre. Týka sa to firmy Embraco, kde je 2 400 ľudí teraz zamestnaných, ktorá funguje tuším 15 alebo 16 rokov. Za prvej vlády Mikuláša Dzurindu bola táto investícia podporená. A viete, čo mi povedal riaditeľ tej firmy, keď som sa s ním rozprával o tom, že čo dneska oni potrebujú, aby lepšie fungovalo... (Ruch v sále.)