V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-12-08):
M. Maxon, poslanec: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážený pán predseda výboru pre financie, rozpočet a menu, ja trošku zmením štruktúru môjho vystúpenia, lebo chcem hovoriť o niektorých veciach, ktoré by som bol rád, keby počul aj podpredseda vlády a minister financií Slovenskej republiky. Dovoľte mi v úvode vzhľadom na to, že teda mením štruktúru svojho vystúpenia, upozorniť na niektoré skutočnosti, ktoré vyplynuli z už predložených pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov k štátnemu rozpočtu na rok 2005. Budem sa venovať predovšetkým trom, respektíve štyrom pozmeňujúcim návrhom. Jeden pozmeňujúci návrh podal pán poslanec Čaplovič, jeden pozmeňujúci návrh podal pán poslanec Šulaj a jeho alternatívu pravdepodobne pán poslanec Burian a jeden pozmeňujúci návrh podal pán poslanec Farkas. Hovorím o pozmeňujúcich návrhoch, ktoré sa bezprostredne týkajú rozpočtovej kapitoly ministerstva pôdohospodárstva. Myslím si, že je všeobecne známe, nielen teda o mne ako osobe, ale o výbore pre pôdohospodárstvo, že sme podporovateľmi rozvoja vedy na Slovensku, aj sme významným spôsobom prispeli do tej diskusie, čo sa týka zachovania rozpočtovej kapitoly v Slovenskej akadémii vied a nemyslím si, že je šťastným riešením návrh pána poslanca Čaploviča, aby práve do tejto oblasti išli prostriedky. Aby išli do tejto oblasti prostriedky, považujem za úplne správne, legitímne a veľmi dôležité, ale na druhej strane, mám výhradu, prečo z rozpočtovej kapitoly ministerstva pôdohospodárstva. Vo väzbe na to by som ešte chcel poprosiť pána poslanca Čaploviča, aby sme tento jeho pozmeňujúci návrh nejakým spôsobom spoločne doriešili a hľadali inú alternatívu zabezpečenia zdrojov pre tú ambíciu, ktorú on vo svojom pozmeňujúcom návrhu má. Druhý pozmeňujúci návrh sa rovnako týka rozpočtovej kapitoly ministerstva pôdohospodárstva. Druhý teda z tých troch, o ktorých chcem hovoriť, a to je pozmeňujúci návrh pána poslanca Igora Šulaja, a pokiaľ som to teda dobre pochopil, tak v alternatíve ho predložil aj pán poslanec Burian s tým, že teda on navrhuje vyšší objem prostriedkov. Ja teda nebudem hovoriť o tých iných možných alternatívach, ale zmienim sa predovšetkým o tom, že v rámci toho návrhu pána poslanca Šulaja, na základe ktorého by sa malo kumulovať 300 miliónov Sk, sa navrhuje aj v rámci rozpočtovej kapitoly ministerstva pôdohospodárstva znížiť túto rozpočtovú kapitolu o 50 miliónov Sk. Budem hovoriť teda všeobecne. No čo sa týka potom toho návrhu, do čoho má ten návrh vyústiť, návrh má vyústiť, aby sa posilnila rozpočtová kapitola Úradu vlády, a to v položke 06P0201 podporné činnosti a túto položku zvýšiť o 300 miliónov korún. Na tom návrhu je, samozrejme, interesantné to, že sa tam navrhuje podporné činnosti rozšíriť o podporu regiónov postihnutých veternou smršťou a... To je vlastne dvakrát. Podpora regiónov postihnutých veternou smršťou. Chcel by som teda zdôrazniť, že tá ambícia je správna. Možno, že by bolo lepšie, ja sa ospravedlňujem, že o tom hovorím až teraz, mohli sme si to s pánom poslancom Šulajom možno vykonzultovať skôr, ale možnože by bola lepšia alternatíva, že túto sumu 300 miliónov korún by sme viazali v jednotlivých rozpočtových kapitolách, ktoré za likvidáciu, sanáciu tých dôsledkov, ktoré vznikli veternou smršťou v novembri, ktoré by sa teda prostredníctvom týchto rozpočtových kapitol sanovali. Ja si nemyslím, že celkom najlepším správcom finančných prostriedkov je Úrad vlády, aj keď by sme si mohli myslieť, že to by mohol byť ten najlepší správca rozpočtových prostriedkov, nakoniec aj kontroly Najvyššieho kontrolného úradu aj v minulosti aj na úrade vlády zistili nehospodárne nakladanie s rozpočtovými prostriedkami tejto rozpočtovej kapitoly. Okrem toho rád by som zdôraznil, že pokiaľ bude vláda rozhodovať o podpore postihnutých regiónov veternou smršťou, tak má plné kompetencie v súlade s rozpočtovými pravidlami, aby uvoľnila na tieto činnosti prostriedky, a dnes stanoviť tú potrebu taxatívne na 300 miliónov alebo dokonca ešte zvlášť nepovažujem za celkom, nepovedal by som, že správne, ale nepovažujem za celkom objektívne, takže chcel by som mojich kolegov ešte poprosiť, či by sme nenašli lepšie riešenie, že by sa s týmito prostriedkami uvažovalo ako s účelovými v jednotlivých rozpočtových kapitolách, ktorých sa to bezprostredne z hľadiska kompetenčného zákona týka. Samozrejme, a pokiaľ by to teda z vašej strany bolo možné, ešte do konca rozpravy naformulovať, poprípade dohodnúť sa o stiahnutí tohto návrhu a predloženia nového, tak by som to považoval za istú korektnú formu hľadania spolupráce bez toho, že by sa to negatívne dotklo jednotlivých rozpočtových kapitol, tak ako je to tam navrhované. Samozrejme, že mám výhradu aj voči tomu návrhu, ktorý predložil pán poslanec, pán predseda výboru pre financie, rozpočet a menu, je to ten návrh 100 miliónov Sk a je to suma, ktorou by sa malo kompenzovať zriadenie environmentálneho fondu. Rešpektujem tú skutočnosť, že v tomto smere došlo k politickej dohode, takže akokoľvek dlho by som hovoril o mojich výhradách, sú bezpredmetné, pretože rešpektujem politickú dohodu ministrov vládnej koalície a predpokladám teda, že tento návrh nájde podporu, aj keď si myslím, že to je metodicky nesprávna dohoda, a očakával som v každom prípade iný spôsob riešenia. Dámy a páni, vo väzbe na to, čo tu bolo povedané, tak možno niekoľko ešte takých voľných poznámok pred tým, ako prednesiem ešte niektoré pozmeňujúce návrhy. Pán minister spomínal aj oblasť príjmov a v rámci oblasti príjmov aj daňové zaťaženie Slovenskej republiky a z toho vystúpenia, pán minister, ktoré ste formulovali pred Národnou radou, vyplýva, že v oblasti teda daňovej reformy sme takpovediac lídri pristupujúcich, teda nových členských krajín Európskej únie a že to daňové zaťaženie ako také na Slovensku má mimoriadne vysoké parametre. Určite sme boli svedkami alebo teda zaregistrovali sme nepochybne tú diskusiu, predovšetkým teda Francúzska a Nemecka vo vzťahu k úrovni nášho daňového zaťaženia a povedal by som, priamej kritiky Slovenskej republiky, že prostredníctvom nízkeho daňového zaťaženia ťaháme na Slovensko zahraničných investorov, a krajinám Európskej únie to spôsobuje isté problémy. A vo väzbe na to vznikla aj diskusia o tom, že by sa mal aj daňový systém v budúcnosti harmonizovať a ak nie daňový systém ako taký, tak aspoň úroveň sadzieb. Prečo to teda pri tejto príležitosti spomínam, predovšetkým preto, že registrujem ten progres, ktorý sa v tejto oblasti spravil, ale súčasne konštatujem, pán minister, že nie sme zase až takí dobrí, ako to prezentujete na pôde Národnej rady Slovenskej republiky, a vy sám viete, že až takí dobrí nie sme, lebo v Bruseli ste hovorili niečo iné. Ja na to upozorňujem len preto, že rovnako by sa malo hovoriť na pôde Národnej rady Slovenskej republiky a rovnako by sa malo hovoriť aj na vašich zahraničných vystúpeniach. Rešpektujem aj to, že ste tam obhajovali záujmy Slovenskej republiky, ale nemôžu byť na jednu vec rozdielne pohľady. V zahraničí pán minister, ste povedali: „Úroveň zdanenia nemožno merať len výškou sadzieb“. Súhlasím - podčiarkujem -, súhlasím s vami. Slovensko má niekedy síce nižšiu sadzbu, ale širší daňový základ, takže skutočné zaťaženie je ako v krajinách, v ktorých je sadzba na úrovni 25 či 30 %. Súčasne ste povedali, že najefektívnejším spôsobom porovnávania daňového zaťaženia je podľa vás podiel príjmov z podnikových daní na hrubom domácom produkte. Opäť, aj s týmto vašim konštatovaním súhlasím. V čom je teda istá miera môjho nesúhlasu. No predovšetkým v tom, že náš príjem z podnikových daní je teraz asi 2,2 % z hrubého domáceho produktu, a pokiaľ mám teda štatistické údaje čerpané z Medzinárodného menového fondu, tak napríklad Nemecko má 0,7 % podielu daní z hrubého domáceho produktu. Tým som chcel povedať, že nie sme až takí lídri, ako sa v tejto oblasti o nás hovorí. A už vôbec nie sme lídri v tých daniach, ktoré nepochybne prechádzajú do jurisdikcie samospráv. Čiastočne som o tomto probléme hovoril už aj vo svojom predchádzajúcom vystúpení, ale veľmi intenzívne sme sa tomuto problému venovali na rokovaní pôdohospodárskeho výboru. A teraz keď sa pozerám hore na pána štátneho tajomníka ministerstva financií, práve v tejto oblasti by som povedal, že došlo medzi nami k istému nedorozumeniu a to nedorozumenie spôsobilo, že sa aj čiastočne iskrilo. A to iskrenie spočívalo v tom, že pán štátny tajomník ako obratný vysokopostavený štátny úradník ma bez akýchkoľvek problémov obvinil, že nie som ochotný chápať problémy samosprávy a že som svojím vystúpením vo vzťahu k tomu, že túto daň bude potrebné, budú ju objektívne mestá a obce zvyšovať, tak som priamo zaútočil na schopnosť ľudí, ktorí samosprávu vedú, a že týmto ľuďom nedôverujem. Vážený pán minister a nakoniec aj vážený pán štátny tajomník, veľmi dobre vieme, aká je realita. Ešte nemáme teda sumár štatistických ukazovateľov, ale mám teda informáciu, že Košice 100-percentné zvýšenie, Trenčín návrh na 60-percentné zvýšenie, niektoré obce a mestá idú nad 100 %. To znamená, teraz uvažujme o tom, či ich k tomu prinútil nedostatok finančných zdrojov, či ich k tomu prinútil zámer, a to som presvedčený, že v žiadnom prípade nie zámer skomplikovať podnikateľom podnikateľské prostredie. Podľa môjho názoru ich k tomu prinútilo predovšetkým to, že tí, ktorí chcú mať vybilancovaný obecný alebo mestský rozpočet, to znamená, že chcú hospodáriť s vyrovnaným hospodárskym výsledkom alebo s minimálnym deficitom, jednoducho k takýmto riešeniam museli pristúpiť. Tým chcem povedať, že bolo by možno niekedy lepšie, keby navzájom, možno aj z našej strany, sme si odpustili politické vyhlásenia a keby sme boli vtedy na výbore pre pôdohospodárstvo hľadali legislatívnu záklopku, aby sa predsa len na prechodné obdobie určila horná hranica. Nakoniec dnes sme svedkami toho, že sú poslanecké návrhy, ktoré túto problematiku riešia. Otázka je, či tie pozmeňujúce návrhy budeme schopní prerokovať do konca roka. Rovnako je otázka, či je to normálne, že dnes mestá a obce schvaľujú svoje rozpočty a my možno 15., 16. alebo 17. rozhodneme, že im stanovujeme v tejto dani hornú hranicu. Rešpektujem to, že vždy problémy daňovej reformy a nakoniec aj rozpočtu nasledujúceho roku sú spojené aj s takýmito problémami. Chcem len teda povedať, že možno keby sme tie názory jednej strany a druhej strany dokázali vydeliť dvoma a hľadať prienik tých našich názorov, takže by sme trošku menej skomplikovali život samospráve. Ja som vo svojom prvom vystúpení veľmi okrajovo spomenul jednu záležitosť, ona sa týka sa predovšetkým sociálnej poisťovne a nakoniec v tom sa zhodneme, že veľmi vážnym rizikom rozpočtu na rok 2005 môže byť predovšetkým problematika dofinancovania sociálnej poisťovne a v rámci sociálnej poisťovne predovšetkým dôchodkového zabezpečenia. V súvislosti s tým som spomenul, aj keď sa to týka len okrajovo rozpočtu 2005, aj skutočnosti, ktoré sa v oblasti dôchodkového zabezpečenia uskutočnili, a snažil som sa tu teda prezentovať jeden príklad, ako je na tom poberateľ starobného dôchodku, ktorému bol vymeraný starobný dôchodok napríklad v apríli 2002, a starobný dôchodok v januári 2004. Vtedy to vyvolalo istú polemiku a možno aj ostrú diskusiu a čiastočne som bol obvinený z toho, že si niektoré veci vymýšľam. Ja som sa vtedy vo svojom vystúpení odvolával aj na jeden list, ktorý som dostal od jednej panej, ktorá žije vo vysokoškolskom prostredí. Veľmi stručne, vážené dámy a páni, tá pani tu hovorí o profesorovi X a profesorovi Y. Obaja títo páni majú okolo 60 rokov a mali približne rovnaké celoživotné príjmy. Majú rovnaký počet odpracovaných rokov. Pánovi X bol priznaný starobný dôchodok v apríli 2002. Pánovi profesorovi Y v januári 2004. Pán profesor X z roku 2002 má starobný dôchodok 9 200 korún a pán profesor Y, január 2004, má starobný dôchodok 21 000 Sk. Keď sme o tomto probléme hovorili napríklad s pánom ministrom práce, sociálnych vecí a rodiny, tak konštatoval: „Vidíte, akí sme perfektní, ako tí, ktorí majú vymeraný dôchodok už od 1. 1. 2004, ako sú na tom omnoho lepšie“. Zabudol však na jednu zásadnú vec. Aj starobné dôchodky alebo predovšetkým oblasť starobných dôchodkov je založená na princípe, na veľmi silnom princípe solidarity a tým, že sme nezabezpečili pre tieto kategórie osôb - prepáčte, že hovorím o kategóriách osôb -, prechodné ustanovenia, že by ten nábeh bol pozvoľný. Ja si, samozrejme, uvedomujem, že nemôžeme upravovať starobné dôchodky do takej výšky, napríklad 21 000, ktoré boli vymerané v roku 1990 alebo 1995, ale ak tam skutočne je rozdiel z hľadiska vymerania len pár mesiacov a ten princíp solidarity tam má platiť, tak my jednoducho nemôžeme kategorizovať týchto občanov. Tá pani to celkom správne a rozhorčene píše, sú to 67-roční ľudia, pôsobia ako emeritní profesori naďalej na katedre, to znamená, že bez toho, že by poberali akýkoľvek príjem, každý deň si podávajú ruku, každý deň možno spolu vypijú čaj alebo kávu. Ten jeden však tú kávu môže zaplatiť len raz za pol roka, lebo má o dve tretiny nižší starobný dôchodok. Dámy a páni, aj vo väzbe na problémy, ktoré sú v Sociálnej poisťovni, ja by som vás naozaj všetkých, ktorí sa teraz počúvame, chcel poprosiť, hľadajme budúci rok riešenie, aby sme kompenzovali, by som povedal, tieto obrovské rozdiely a aby sme hľadali nejaké prechodné obdobie na kompenzáciu toho, čo sme my v zákone, pardon, alebo vy, alebo povedzme my, v zákone spravili, a to, že sme hrubým spôsobom kategorizovali ľudí podľa výšky vymeraného dôchodku bez ohľadu na to, že by sme rešpektovali ich podiel, ako sa podieľali na fungovaní spoločnosti v predchádzajúcom období. Takže vo väzbe na Sociálnu poisťovňu takáto poznámka. Možno tu vo väzbe k výdavkom štátneho rozpočtu ešte neodznela tá skutočnosť, ale myslím, že niektorí z poslancov, myslím, že niektorí z poslancov ste to rozoberali, pokiaľ si dobre pamätám, tak myslím, že pán poslanec Muňko. Je to otázka predovšetkým nákladov na štátny dlh, úvery a záruky. My už veľa rokov počúvame, akú má štátny rozpočet ambíciu minimalizovať štátny dlh. Rešpektujem to, aká dlhová služba bola, dajme tomu v roku 1993, aká dlhová služba bola v roku 1998 a ako sa vyvíjala v ostatnom období. Dovoľte mi však povedať niekoľko vážnych ukazovateľov a tieto ukazovatele, hovorím, so všetkými historickými súvislosťami aj súvislosťami tými, že som rok za ten štátny dlh niesol zodpovednosť, takmer viac ako polovicu dlhu, to znamená 53 % predstavuje úhrada schodku bežného hospodárenia za rok 2004. Druhou a treťou najvýznamnejšou položkou sú splátky štátnych dlhopisov emitovaných v zahraničí. To predstavuje 22 % a emitovaných v zahraničí, v tuzemsku 18 %, a táto emisia, pokiaľ si dobre pamätám, má hodnotu asi 17 miliárd Sk a pochádza z roku 2000. Nebudem spomínať tie okrajovo nižšie náklady dlhovej služby a to je štátny fond cestného hospodárstva, ktorý má parametre asi 3 % z celkového dlhu, a železnice tiež nejako okolo 2 %. Takže tým som chcel len toľko povedať, že napriek tomu, že sa usilujeme permanentne hovoriť, že tú dlhovú službu radikálnym spôsobom znižujeme, tak stále rolujeme pomerne vysoký rozpočtový schodok a to sa nám potom prenáša do nákladov na dlhovú službu aj v roku 2000, aj v roku 2005. Dovoľte mi, aby som predniesol prvý pozmeňujúci návrh skupiny poslancov, v zastúpení pánom poslancom Hurbanom, Miroslavom Maxonom a Ľubomírom Vážnym a Janom Mikolajom a, samozrejme, pozmeňujúci návrh spĺňa formálne náležitosti a má 15 podpisov. A tento návrh smeruje predovšetkým k tej oblasti, o ktorej som už hovoril, a sú to úhrada výkonov vo verejnom záujme. Pozmeňujúci návrh má dva body. Bod č. 1. V návrhu výdavkov rozpočtových kapitol na roky 2005 - 2007 realizovaných formou programového rozpočtovania v kapitole 22 ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny str. 128, program 07C0101 dávka v hmotnej núdzi znížiť o 500 miliónov Sk a túto sumu presunúť do nového programu pod bodom E07C05 dotácia VÚC na vnútroštátnu autobusovú dopravu výkonov vo verejnom záujme, 500 miliónov Sk. Po druhé, v návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2005 - 2007, kapitola 82 - obce a vyššie územné celky v časti vyššie územné celky zvýšiť celkové príjmy a výdavky vyšších územných celkov o 500 mil. Sk na 22 mld. 256, 9 mil. Sk. V súvislosti s tým zvýšiť dotácie zo štátneho rozpočtu o 500 mil. Sk na 11 mld. 032,5 mil. Sk presunom tejto sumy rozpočtovanej kapitoly Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky tak, ako je uvedené v bode 1. Možno, že na prvý pohľad by sa zdalo, že tento návrh má isté prvky nesolidarity, lebo pred chvíľočkou som sa odvolával na solidaritu a vstupujeme do rozpočtovej kapitoly ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Nemôžem to, dámy a páni, na sto percent potvrdiť, ale odborníci, s ktorými som túto oblasť konzultoval, konštatujú, že áno, podľa toho ako sa bude vyvíjať demografia, sociálna oblasť, môže tam byť vata, pán minister už teraz hovorí, že tam vata v žiadnom prípade nejde. Chcel by som povedať, že o tomto mojom pozmeňujúcom návrhu, hlasovanie o tomto mojom pozmeňujúcom návrhu pripadá do úvahy len vtedy ak by nebol schválený pozmeňujúci návrh pána poslanca Mikolaja. Takže chcel by som, pán spravodajca, poprosiť, aby ste si zaznamenali, že v prípade, že nebude schválený pozmeňujúci návrh pána poslanca Mikolaja, tak prosím, aby sa o tomto mojom návrhu hlasovalo. Ja možno, ešte čo sa týka problematiky výkonov vo verejnom záujme, nakoniec hovoril na túto tému pán poslanec Jasovský, by som chcel zdôrazniť, že je veľmi potrebné, že o tomto probléme diskutujeme a ja korektne priznávam, že ja pracujem teraz s analytickými informáciami, ktoré nemusia byť celkom objektívne, ale na druhej strane treba veľmi jednoznačne povedať, že nemáme v tejto oblasti poriadok, a ja využívam teda prítomnosť pánov, ktorí tu sedia teraz na rokovaní, a ja som vás počul, pán splnomocnenec, v trenčianskej televízii. A vy ste korektne priznali, že áno, v tejto oblasti sme len na polceste a musíme hľadať objektívne parametre, ako túto problematiku vyriešiť a musíme hľadať aj objektívne parametre na to ako objektívne stanoviť, čo sú to výkony vo verejnom záujme, lebo naozaj, dámy a páni, nie je dobré, že každý rok je tento objem prostriedkov predmetom dosť intenzívnej diskusie pri štátnom rozpočte a nebolo to ani v 1995., 1996. ani v 1998. inak, ale do dnešného dňa ten zákon jasne a zrozumiteľne a celkom explicitne ani nedefinuje, čo sú to výkony vo verejnom záujme, ony sa potom prenášajú na základe zmluvy s prepravcom a ten, ktorý má licenciu, sa potom zaväzuje tie veci, ktoré mu vyplývajú zo zákona, zrealizovať. Súčasne sa však objednávateľ zaväzuje, že tieto výkony vo verejnom záujme zaplatí a každý rok je už tradíciou, že tie výkony v plnom rozsahu uhradené nebudú alebo nie sú. Dovoľte mi predložiť ďalší pozmeňujúci návrh, v rámci rozpočtu kapitoly Ministerstva pôdohospodárstva Slovenskej republiky na rok 2005 vykonať túto úpravu, navýšiť a účelovo viazať finančné prostriedky vo výške 20 mil. Sk pre Lesoprojekt Zvolen na práce súvisiace s kalamitou v novembri 2004. Po konzultácii tohto návrhu s ministrom pôdohospodárstva pánom Zsoltom Simonom sme v diskusii došli k názoru, že by v tom mojom pozmeňujúcom návrhu ani nemuselo byť slovíčko navýšiť, ale že by stačilo teda účelovo viazať lebo on teda vyhlásil, že je schopný v rámci rozpočtovej kapitoly ministerstva pôdohospodárstva túto svoju úlohu zobrať na seba a prefinancovať ju. Dovoľte mi, aby som vám povedal, o čo ide. Súvisí tento môj návrh s tou veternou kalamitou, ktorá sa udiala. Áno, pán spravodajca hovorí, že teda aj čo sa týka pána Buriana, ale ja tu už konkrétne riešim ten problém. Páni posúvajú prostriedky na Úrad vlády a ja chcem viazať tie prostriedky priamo v tej kapitole, ktorá je za to zodpovedná a ktorá je pripravená to zrealizovať. Len teda, snáď aby som získal vašu podporu, tak veľmi krátko vysvetlím, o čo ide. V súvislosti s tými udalosťami ministerstvo pôdohospodárstva využije svoju zákonnú možnosť a na základe toho, k čomu ho splnomocňuje zákon, tak významným spôsobom obmedzí ťažbu dreva na Slovensku v roku 2005. Na základe toho táto zákonná možnosť sa negatívnym spôsobom dotkne producentov, ktorí neboli postihnutí, a budú mať, samozrejme, menšie výnosy, lebo bude nižšia ťažba, ale takúto zákonnú právomoc minister pôdohospodárstvá má a nakoniec si myslím, že aj bude veľmi správne, ak ju využije, ale ak my pre súkromných majiteľov lesov, urbariáty, komposesoráty sa vrátia a tak ďalej, uplatňujeme túto zákonnú požiadavku, s tým súvisí, že musia prepracovať lesné hospodárske plány na rok 2005. Takže postihneme ich tým, v súlade so záujmami spoločnosti, že budú mať nižšiu ťažbu a ešte by sme ich mali zaviazať aj povinnosťou, aby okamžite zaplatili faktúry za zmeny lesných hospodárskych plánov. Tá suma 20 mil. Sk pre Lesoprojekt by postačovala, aby sa mohli lesné hospodárske plány prepracovať a, dámy a páni, nejde o zmenu lesných hospodárskych plánov napríklad pre štátny podnik Slovenské lesy, pretože pre nich tá suma je zanedbateľná, ale ide predovšetkým o tie urbariáty, komposesoráty, alebo obce, alebo mestá, ktoré vlastnia nejaký lesný fond a práve pre tie malé spoločenstvá často tá úhrada nákladov za spracovanie lesného hospodárskeho plánu je neprekonateľným problémom. Takže chcel by som vás poprosiť o podporu tohto pozmeňujúceho návrhu. Dámy a páni, nebudem možno už hovoriť o tých veciach, ktoré súvisia s výstavbou diaľnic, alebo tie, ktoré hovoria o perspektíve v súvislosti s dobudovaním diaľničnej siete a ciest prvej triedy ako takej, pretože pán poslanec Jasovský na tú tému hovoril, pán poslanec Mikolaj na tú tému hovoril a objektívna skutočnosť je taká, že dobre, že pre rok 2005 ten objem prostriedkov je tam taký, aký je, ale je zlé, že nám tak dlho trvalo, kým sa vytvorili predpoklady na to, aby v tej výstavbe diaľnic sme mohli pokračovať. Dovoľte mi, dámy a páni, chcel som reagovať svojou faktickou poznámkou ešte na niektoré skutočnosti, ktoré uviedol pán poslanec Opaterný. Ešte som na verejnosti, ja som myslel, že už je 19.00 hodín. Ja už budem končiť.