J. Horváth, poslanec: (2010-03-09):
Ja sa teraz vrátim k niektorým témam, ktoré tu už odzneli, a budem na ne reagovať. Ekonomická dimenzia, ekonomický rozmer zahraničnej politiky. Súhlasím so slovami pani poslankyne Kramplovej, ktorá širšie opísala svoj postoj, svoj pohľad na potrebu a obsah ekonomickej dimenzie. Ale v tejto chvíli ja musím povedať, vážené dámy, vážení páni, že pred poslednými voľbami v roku 2006 a počas celého obdobia volebného, v ktorom teraz sa nachádzame, teda počas štyroch rokoch som počúval od niektorých predstaviteľov opozície najmä z radov SDKÚ, že ekonomická dimenzia je niečo nové. Vraj je niečo, čo nie je kompatibilné s klasickou zahraničnou politikou, že načo je to dobré, ako to budeme merať, veď to je prirodzené, že to robíme. No prirodzené to je, ale bez tých posmeškov, ktoré niektorí opoziční, zdôrazňujem slovo „niektorí“, opoziční predstavitelia stále dávali najavo, keď kritizovali to, že je tu snaha využiť zahraničnú politiku na to, aby prinášala prospech Slovenskej republike, na to, aby sme, keď to poviem inými slovami, priviezli peniaze domov a mali možnosť vyviezť kapitál von. Preto keď počúvam dnes niektoré slová z radov opozície, ako je potrebné robiť ekonomickú dimenziu v zahraničnej politike, tak konštatujem, že je to nadbytočné, je to nefér a je to urážlivé, po tom všetkom, čo sme si v diskusiách na jednotlivých výboroch prežili. A keď už sme mali dnes počuť toľko slov k zahraničnej politike, tak si dovolím aj ja zopár spomienok do minulosti. Vstup do Schengenu. Schengen bol významný míľnik vo vývoji našej spoločnosti, významný míľnik po tom, ako padla železná opona. Schengen táto vláda zabezpečila. Stali sme sa súčasťou Schengenu. A konštatujem, že opozícia vtedy zlyhala, pretože pán minister Palko a pán minister Pado, ktorí mali možnosť a povinnosť zabezpečovať vstup Slovenska do Schengenu, zlyhali. A do Schengenu by sme sa neboli dostali, keby nedošlo v roku 2006 k voľbám, po tom ako Česká republika a Rakúšania dvihli prst, ako hovorili o tom, že máme problém a že sa začínajú úvahy o tom, že schengenská hranica nebude na slovensko-ukrajinskej hranici, ale na slovensko-českej hranici. A ja si dobre pamätám, vážené dámy, vážení páni, ako Robert Kaliňák bol ten, ktorý fyzicky sa neustále zdržoval na ukrajinskej hranici. Ja keď som potreboval s ním niečo konzultovať či už osobne alebo sa s ním spojiť telefonicky, hovoril som s jeho sekretariátom, vždy a vždy som dostal odpoveď, že ale on nie je v Bratislave, že on je na slovensko-ukrajinskej hranici, že on je na východnom Slovensku. Toto som počúval dlhé obdobie, v čase, keď Európska komisia pomenovala 187 zásadných, ale zásadných výhrad voči stavu pripravenosti Slovenska na vstup do Schengenu. Lisabonská zmluva, vážené dámy, vážení páni. Keď hovoríme o zahraničnej politike, treba dodať, že slovenská vládna koalícia bola tá, čo zabezpečila podpis, ratifikáciu Lisabonskej zmluvy na Slovensku. Opozícia odmietla pomôcť ratifikovať Lisabonskú zmluvu na Slovensku. Tá istá opozícia, ktorá zlyhala počas schengenských procesov, zlyhala aj pri Lisabone. A keď už pani kolegyňa Vášáryová toľko spomínala dnes pani váženú dámu, pani kancelárku Merkel. Dobre vieme mnohí z neverejných informácií, že práve SDKÚ bola pod tlakom pani kancelárky Merkel, aby na Slovensku bola ratifikovaná Lisabonská zmluva. Nebola to slovenská vláda, ale SDKÚ a vedenie SDKÚ, ktoré blokovalo ratifikáciu Lisabonskej zmluvy. Euro, vážené dámy, vážení páni, ďalší významný míľnik vo vývoji slovenskej spoločnosti po roku 1989. Čo urobila opozícia? Opozícia odmietla pridať sa k tomu zoskupeniu, ktoré tvorilo celonárodný konsenzus pri prijatí eura. Odmietla to. Keď slovenská vláda dohodla s jednotlivými významnými skupinami slovenskej spoločnosti dohodu na tom, že budeme jednotne postupovať, že budeme strážiť, aby sa nezvyšovali ceny, že budeme robiť všetko pre to, aby hladko prebehol náš vstup do eurozóny, slovenská opozícia to odmietla. To bol ďalší príspevok slovenskej opozície k významnému míľniku vo vývoji našej spoločnosti a rovnako týkajúceho sa zahraničnej politiky Slovenskej republiky. Hovorili sme tu dnes aj o energetickej kríze. Treba dodať a veľmi jasne dodať, že začiatkom minulého roka, roka 2009 sme všetci prežívali túto energetickú krízu, prežívali sme časy, keď bolo treba na diplomatickom fóre pôsobiť tak, aby sme zabezpečili dodávku plynu a aby tu bolo svetlo a teplo, pretože hrozil chlad a tma na Slovensku. Aj toto sa uskutočňovalo aj v spolupráci s pani kancelárkou Merkelovou. Rovnako sa to uskutočňovalo aj s ďalšími veľmi významnými európskymi politikmi, to znamená nie úradnícky, ale diplomaticky, pani Vášáryová. Nedá mi nespomenúť tému Maďarska. Maďarská republika v súčasnosti pre nás predstavuje krajinu, ktorá ako sused alebo ako susedná krajina už predstavuje pre nás vyšší stupeň politického rizika, krajina, ktorej treba venovať so zvýšenou naliehavosťou pozornosť, aby sme mohli dosiahnuť štandardné susedské vzťahy aj s Maďarskou republikou. (Vystúpenie prerušené predsedajúcim.)