Heger, Eduard, poslanec NR SR (2019-06-18):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, čo-to už bolo povedané aj v predchádzajúcom bode, ale teraz by sme si chceli posvietiť práve na ten rok 2018. Je to trošku taký paradox, že vlastne hodnotíme rozpočet, ktorý nie je rozpočtom pána ministra, je to teda rozpočtom už teraz súčasného guvernéra, ale zase pán súčasný minister bol vtedy predsedom výboru pre financie a rozpočet, určite s tým rozpočtom súhlasil, takže si myslím, že do veľkej miery sa vie vcítiť aj do toho samotného hodnotenia a zobere to dostatočne profesionálne. Ja by som možno začal s tým, že dlhodobo hovoríme o tom, že každý štát, každá vláda, ktorá, ktorá vládne, by mala zabezpečovať z peňazí ľudí, za peniaze, ktoré ľudia odovzdajú štátu prostredníctvom daní, odvodov a proste týchto nástrojov, tak, aby zabezpečil kvalitné služby a zároveň aby pripravoval vlastne štát na budúcnosť. O tej budúcnosti som hovoril, keď som hovoril o demografii. Hovoril som aj o jednotlivých cykloch. Tá demografia je, z dlhodobého hľadiska vieme, že to je niečo, čo je neodvrátiteľné, že nás to čaká. Pracovať s pôrodnosťou je veľmi náročné a tie pohyby sú naozaj mnohokrát malé, ale určite sú dôležité z hľadiska cyklov. Tie cykly sa vymieňajú v kratších intervaloch, ale aj tam je veľmi dôležité vedieť pozerať, ako keby na tú strednodobú vzdialenosť. No a tu by som chcel povedať, že táto vláda, ale aj tie predchádzajúce, pán minister je zo SMER-u, a teda pod taktovkou SMER-u, môžme povedať, že neurobili nič pre to, aby nás pripravovali na budúcnosť, pretože ak prichádzalo aj k akémukoľvek znižovaniu dlhu, tak to bolo tzv. vyrastanie z dlhu. A to by som rád vysvetlil, je to proste spôsobené tým, že keďže dlh sa uvádza v percente HDP, čiže voči HDP, takže ak rastie HDP výraznejším tempom, tak ako rastie dlh, tak automaticky sa dlh voči HDP znižuje napriek tomu, že v absolútnom čísle rastie. A ten dlh rastie preto, lebo vláda každý rok hospodári s deficitom, čiže s dlhom. Ako som hovoril aj v predchádzajúcom vystúpením, vláda zatiaľ nehospodárila ani vyrovnane, ani prebytkovo, zatiaľ vždy s dlhom, s deficitom, zadlžila každý rok vlastne, takže navyšovala tú kopu dlhu, a len vďaka tomu, že sme konvergujúca krajina, dobiehame západné krajiny, máme tu prirodzene vyšší ekonomický rast, tak, prirodzene, ten rast je vyšší, ako je rast dlhu, a preto sa môže zdať, že dlh znižujeme. Ale teda vieme, že v absolútnom vyjadrení ho neznižujeme. Ale, áno, musíme povedať, že ten dlh sa uvádza ako percento DPH, je to proste veličina, ktorá sa, o ktorej sa hovorí. Takže k určitému znižovaniu tu prichádzalo aj prišlo, ale stále sa teda kolíšeme okolo tej hranice dlhovej brzdy. Som rád, že dal odpočet aj pán predseda Najvyššieho kontrolného úradu, pretože tam bolo jasne rozobraté, vlastne tie nedostatky, ja ich nebudem opakovať. Ja by som chcel možno len vám prečítať pár pasáží práve zo zhodnotenia Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, ktorá teda tu už bola spomínaná, a teda vidíme, že dlh verejnej správy dosiahol v roku 2018 úroveň 0,7 % HDP, čo je menej ako rozpočtovaný cieľ na úrovni 0,83. Ale zároveň, a to je to, na čo sme poukazovali, že je tu stále riziko, lebo Eurostat zároveň vyjadril výhradu voči kvalite údajov odoslaných Štatistickým úradom, týkajúcich sa zaznamenávania výdavkov na samostatných účtoch, a prípadná revízia môže viesť k zhoršeniu výsledného deficitu za rok 2018 o 0,3 % HDP. Čiže v takom prípade by nedochádzalo k zlepšeniu, ale došlo by k zhoršeniu a 20-percentnému, čiže pomerne k výraznému. Takže na to si, žiaľ, budeme musieť počkať do jesene, aby sme videli to rozlúsknutie. Taktiež čo je dôležité, aby sme spomenuli, je to, že po očistení deficitu verejnej správy o vplyv práve toho hospodárskeho cyklu a po zohľadnení dočasných vplyvov, štrukturálny deficit dosiahol úroveň 1,2 % HDP a medziročne sa zhoršil o 0,2 percentuálne body, takže HDP. Toto je tiež veľmi dôležité, aj keď teda pán minister hovoril o tom, že sú rôzne metodiky sledovania štrukturálneho deficitu, tým, že povedal, že sú rôzne metodiky sledovania deficitu, tak de facto priznal, že sme stále v deficite a deficit je mínus, to znamená, že míňate viac, ako máte, takže to samo osebe je dostatočný parameter na to, že pokiaľ sa pohybujeme v deficite, tak sa pohybujeme v mínuse. A toto nie je ten želaný stav vlády, ktorá sa prikrýva perinou, na akú má. Takže toľko k tomu. Zhoršenie štrukturálneho salda bolo spôsobené vplyvom opatrení, ktoré viedli k nárastu bežných výdavkov vo verejnej správe a aj investícií v samospráve. Áno, toto si musíme uvedomiť, ten rozmer toho, že samospráva si manažuje svoje financie sama, ale, samozrejme, má určité limity, má určité ihrisko, v rámci ktorých sa môže hýbať. Vieme, že tu je dlh, historický dlh, čiže s tým každý zodpovedný hospodár musí počítať a musí byť citlivý na to, že tá samospráva mu nevytvorí priestor na to, aby mal lepšie hospodárenie, preto by si mal strážiť aj štát vlastné ihrisko a nespoliehať sa na to, že vykryje vlastne deficit verejnej správy nejakým lepším hospodárením samospráv, čo sa v minulosti tiež dialo. Zníženie deficitu oproti rozpočtovanej úrovni umožnili pozitívne vplyvy vo výške 1,8 % HDP, to je tá 1,8 mld., ktoré som spomínal predtým a spomenul ich vlastne aj pán minister. Jednalo sa teda najmä, áno, bola tam časť práve to navýšenie čerpania eurofondov, ale jednalo sa teda o vyššie daňové príjmy, nepoužitie časti rezerv štátneho rozpočtu, jednorazový vplyv v hospodárení samospráv. Ale čo je zaujímavé, že celková suma, lebo uvedomme si, že teda keď sú takéto vyššie príjmy a teraz očistíme to o príjmy zo štrukturálnych fondov, pretože tam si musíme uvedomiť, že keď sa, je vyššie čerpanie, tak k tomu prispieva určitý podiel štátny rozpočet, samozrejme, výrazne menší, tak keď toto očistíme, tak zistíme, že by sme zistili, že výborne, tak keď boli také veľké príjmy, tak o, myslím, že 700 mil., tak by sme mali byť, tak sme mohli byť vlastne vo vyrovnanom rozpočte už minulý rok, lebo to je tých 0,7 % HDP. Ale nie, nie, pretože štát hneď našiel spôsob, ako nechať ľudí v dlhu, zadlžených, a teda našiel spôsob, ako tie peniaze minúť. Takže zároveň teda aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť práve tu ukazuje, že sa naplnili niektoré riziká, na ktoré Rada pre rozpočtovú zodpovednosť poukazuje, dokonca prevýšili odhadovanú úroveň, a to sú napríklad tie výpadky z príjmov z dividend, ktoré sú pravidelné, z predaja emisných kvót a taktiež aj z iných nedaňových príjmov verejnej správy. Daňové príjmy teda boli vyššie o 719 mil. eur. Daňové príjmy sú proste príjmy, ktoré prichádzajú do rozpočtu a tam je teda tá zaujímavá suma, aj keď teda môžme sa, keby sme pozreli do, bližšie, tak vidíme, že rástla daň z príjmu fyzických osôb, ktoré teda sú distribuované automaticky do samosprávy, potom tu máme právnických osôb a DPH. Čiže, áno, rádovo tých 340 mil., ak dobre vidím, išlo na DPPO a DPH, samozrejme, sociálne odvody sú tiež zaujímavá položka, lebo dokáže to potom ovplyvniť ten samotný výsledok a dá sa pracovať s rezervami a podobne. Takže to sú, to sú dôležité čísla, v ktorých vidíme, že štát ako keby naozaj dostal práve ten darček, to je to, čo aj pán minister povedal, že nebude mať už tento komfort a tam sa naozaj bude musieť obracať na to, aby zabezpečil, zabezpečil akúkoľvek konsolidáciu. Dobre. Teraz, teraz sa pozrime na chvíľočku na DPH. Tam by som sa chcel na chvíľku pozastaviť, lebo toto bola diskusia, ktorú sme aj mali, pán minister, teda s vaším ministerstvom. A keď si pozreme, tak schválne som teraz vybral dáta, lebo tie sú kľúčové, tak vidíme, že teoretická základňa, to je tá báza DPH, rastie každým rokom. Od roku 2016, keby sme zobrali túto vládu, tak vtedy bola 44,6 mld. alebo sedem. Potom bola v roku 2017 47,2 mld. a v 2018 bola 50,6 mld. Hovorím to schválne aj v absolútnych číslach, aby som vám ukázal určitý kontrast, ktorý je tiež dôležitý si uvedomiť, tak tá medzera sa v absolútnych číslach, bola nasledovná. V roku 2015 bola 2,46 mld. eur. O rok neskôr bola nižšia a bola 2,2 mld. eur. O rok nato, v roku 2017, bola nižšia napriek tomu, že báza rástla, bola táto medzera nižšia a bola 2,17 zaokrúhlene. Ale v roku 2018 naďalej nám báza rastie, naďalej nám základňa rastie, tak ako v predchádzajúce roky, každým rokom sa to znižovalo, tá medzera, ale v roku 2018 sa medzera zvyšuje na 2,3 mld. eur, čiže vidíme tu zvrat. A to je to, čo som sa snažil vysvetliť, aj keď som teda o tom komunikoval, že je to percento, totižto to je niečo podobné, ako som hovoril, aj s tým dlhom, že tá rýchlosť, to tempo, lebo tu keď si pozrieme to percento, čiže aké percento z toho tá medzera predstavuje z tej bázy, tak vidíme, že v roku 2015 to bolo 31,1. Tu vychádzame z údajov ministerstva financií, aby sme, aby nám bolo jasné, takže bola 31,1 %. Zvýšila sa báza, základňa, medzera bola o rok nato menšia ako predchádzajúci rok, a preto to tempo rastu bolo pomerne vysoké, no, stále nízke, ale bolo teda nejaké, bolo, a preto teda tá medzera klesla na 28,9. Ďalší rok opäť sa tie nožnice roztvárajú, rastie základňa a zmenšuje sa medzera. Opäť sa dostávame na nižšie číslo v percentuálnom vyjadrení, na 27 %. A potom prichádza rok 2018 a tam paradoxne tiež vidíme nižšie číslo percentuálne, ale veľmi maličké polepšenie, lebo ideme z 27 % na 26,9, dobre, bolo to niečo cez osem, sa to zaokrúhľovalo, ale okej, 26,9 %, čiže vidíme to zlepšenie o 0,1 percenta, ale v tých číslach, keď sa pozrieme na tie absolútne čísla, vidíme ten zvrat, že ten, tá medzera v absolútnom čísle porástla a je opačný trend, ako bol rok predtým. A tým chcem len poukázať, že tie diery sú stále neni zaplátané, jednak samotné číslo 2,3 mld. hovorí o tom, že tie diery nie sú zaplátané, a ten nárast hovorí, že niektoré diery sa dokonca opäť, ako keby si našli svoju cestičku, neuzatvárajú sa, buď sú rovnako veľké, alebo sa jemne zvýšili, zväčšili. Takže toto je dôležitý, dôležitý údaj z hľadiska rozpočtu, pretože aj v tomto údaji sme na chvoste Európskej únie v efektivite výberu dane z pridanej hodnoty, napriek tomu, že máme rôzne mechanizmy. Ja vidím, že pán minister si veľa sľubuje od zavedenia eKasy. Ale musím povedať, a vystúpim ešte pri druhom čítaní, musím povedať, že mám veľkú obavu, pretože tí, ktorí na eKase nepodvádzali, tak tí nebudú, teda, pardon, tí, čo na elektronickej registračnej pokladni nepodvádzali, samozrejme, nebudú podvádzať ani na eKase. Tí, čo podvádzali na elektronickej registračnej pokladnice, budú hľadať spôsoby, ako budú môcť podvádzať na eKase. A ja teda tam vidím veľa rizík, pretože ten zákon naozaj bol šitý horúcou ihlou. To, že bol čas daný taký krátky na tú adaptáciu, ale, okej, to teraz sem nepatrí. Chcem tým len poukázať to, že kiežby tie prognózy sa naplnili, ktoré boli prognózované pri tomto zákone. Tak, samozrejme, všetci by sme sa potešili. Obávam sa, že aj tu môže prísť k veľkému precitnutiu, čo práve v tento čas, tento rok, keď má dôjsť k vyrovnanému rozpočtu, každé euro je dobré, tak ako pán minister povedal, hoci čaká na prognózy, tak tieto prognózy, ak budú, myslím, že čakáte teraz ešte teraz tento mesiac prognózy ministerstva financií, tak uvidíme. Predpokladám, že to budú prognózy, ktoré – ak by mali byť medializované – budú vykreslené tak, aby sa ľuďom trošku tiež natreli medové motúzy popod fúzy. Ak budú len pre vás, tak vám zrejme povedia pravdu, ktorá bude zarážajúca. Takže ešte by som chcel poukázať na tiež jeden parameter, ktorý vidíme práve v tom hodnotení, že napríklad rezerva, viete, my ten rozpočet keď schvaľuje, a preto schvaľuje Národná rada v určitej štruktúre, a preto nie je dobré, keď tie výdavky v tom rozpočte nie sú adresne špecifikované. Lebo uvedomte si, páni poslanci a poslankyne, že vy schválite, že niekam tie výdavky majú ísť, a keď idú niekam inam, tak v skutočnosti si z vás vláda robí trhací kalendár alebo si z vás robí srandičky. Pretože vy si tu niečo odhlasujete, ale ona si to použije na iné účely. Vidíme, že za posledné roky rastú rezervy, čo znamená, že ako keby si vláda necháva taký bianko šek, že ako vlastne bude hospodáriť, bude to tak manažovať, ako sa jej bude páčiť. A toto je tiež niečo, kde ja vidím veľkú netransparentnosť voči práve parlamentnému systému, voči Národnej rade, voči poslancom, ktorí schvaľujú rozpočet a sú zodpovední za to schvaľovanie voči svojim občanom. A vidíme, že keď sa veľa, počet, je veľa rozpočtových opatrení, tak to znamená, že sa peniaze prehadzujú z jedného vačku do druhého. Či už daný vačok nevedel tie peniaze dostatočne dobre využiť, alebo iný vačok to potreboval viac. Ale v skutočnosti opäť nezáleží na vašom názore, vážení páni poslanci, pretože vláda uznala za vhodné to urobiť inak, takže svojím spôsobom ten rozpočet je opäť, je taká trošku hra voči Národnej rade. A Najvyšší kontrolný úrad jasne pomenoval, koľko rozpočtových opatrení tam bolo, či rastú, klesajú a podobne. Ale vidíme, že teda keď sa použijú napríklad aj rezervy, sa použijú na iný účel, tak je to práve spôsobené to, že ako keby vláda nevedela dopredu naplánovať svoje výdavky. Ako keby nevedela naplánovať svoje výdavky a potom to musí meniť. A to je, myslím si, že opäť prejav takej nekompetentnosti tejto vlády, že nevie s tými financiami zaobchádzať dostatočne transparentne v rámci mechanizmov, ktoré demokratický parlamentný systém má. A zároveň ani nevie zaobchádzať voči tým oblastiam, ktoré štát potrebuje. Chcel by som ešte poukázať na jednu časť, a to je v rámci hodnotenia, to sú otázky voči ministerstvu financií. A tam by som vám chcel ukázať jeden príklad, ktorým zakončím svojej vystúpenie, a to je... Aha, pardon, ešte predtým by som spomenul jednu vec, a to sú riziká, ktoré teda vyhodnocuje zakaždým Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, pretože na toto sa vznáša veľa útokov zo strany ministerstva financií aj vlády, že Rada pre rozpočtovú zodpovednosť rozpráva veci, ktoré sa nenaplnia, a jej slová sú ako keby do vetra a podobne. Tak máme tu opäť prehľad rizík a rezerv rozpočtu na rok 2018. Takže v decembri roku 2017, teda keď sa rozpočet predkladal do Národnej rady, tak bola suma rizík definovaná na 955 mil. eur. A v apríli 2019, keď už teda rok ubehol a môžme vyhodnotiť, koľko sa z tých rizík naplnilo, tak tipnite si, koľko sa tej sumy tá Rada pre rozpočtovú zodpovednosť netrafila. Tak predstavte si, tá suma rizík naplnených bola 1 014 mil. Áno, vidíme, že suma zdrojov krytia, a toto je práve to, čo štát nemôže, samozrejme, si dať do toho svojho rozpočtu, to sú tie príjmy nad očakávania, ktoré hoci všetci v tých úrodných rokoch očakávali a vedeli, že prídu, nevedeli možno, koľko presne, ale vedeli, že prídu, ale prognóza nepustí. Ešte musíme sa riadiť nejakých systémom, vďaka Bohu, tých prognóz alebo výboru pre daňové prognózy, tak boli tam nejaké riziká, vykrylo sa to teda z rezerv 410 mil., ale daňové príjmy boli totižto v tom decembri 2017 nulové, lebo musíme sa riadiť prognózou, ale v skutočnosti boli o 673 mil. vyššie. Takže toto je ten spôsob tej, v úvodzovkách, rozpočtovej transparentnosti, kde vidíme, že Rada pre rozpočtovú zodpovednosť ukazuje, kde tie riziká sú. Áno, keby som vám teraz čítal po jednotlivých položkách, niekde tie riziká boli podhodnotené, niekde nadhodnotené, ale summa summarum Rada pre rozpočtovú zodpovednosť sa celkom dobre triafa a to je dôležité povedať. Takže... A ešte by som krátko zareagoval teda na ten, na tie roky, ktoré máme pred sebou, a nielen tie nezáväzné dva, a ďakujem za tú výzvu ohľadom tých výdavkových stropov. Myslím si, že naozaj je to dobrý nástroj vôbec pre politikov ako takých. Veľmi dobre pán minister povedal, že toto je, v prvom rade tomu musia uveriť politické špičky a, samozrejme, je úlohou nás politikov, ktorí tomu rozumieme, im to vysvetliť tak, aby sa, aby pochopili, že sa toho nemusia báť, že im nikto nechce brať nejaké nástroje z rúk, aby tu mohli byť tí, ktorí rozdávajú tie dukáty po uliciach a podobne. Je to naozaj nástroj, ktorý má ochrániť ich samých, aby si na nich história dobre spomínala, pretože politik v prítomnosti má možno nejakú predstavu, ako si ho história bude pamätať, ale história ukázala, že sa to dokáže veľakrát zvrhnúť. A teraz by som teda len ukázal príklad jednej otázky, ktorý teda zasiela Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, je to ináč veľmi dobrý dokument, odporúčam si prečítať komunikáciou medzi Radou pre rozpočtovú zodpovednosť a ministerstvom financií a je to zodpovednosť, samozrejme, byť na ministerstve financií a odpovedať na to najlepšie, ako viete. Napríklad je tu takáto otázka. Počkajte, teda schválne som chcel vybrať, chvíľočku, ak mi dáte (rečník listuje v materiáli). Áno, áno, momentík. Lebo Rada pre rozpočtovú zodpovednosť kladie otázky na jednotlivé veci, ako si ministerstvo financií, ako si ministerstvo financií (reakcia z pléna), ako si ministerstvo financií vlastne rozpočtuje tie veci. A napríklad rozpočtuje si veci dividendy, ktoré, ktoré sú súčasťou rozpočtu a sú súčasťou príjmov. A tam vlastne si narozpočtuje nejakú sumu, a keď sa na to pýtala vlastne Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, že akým spôsobom teda sú to dividendy či už z Transpetrolu, alebo z iných, iných inštitúcií, z SPP a podobne, tak vlastne ministerstvo financií odpovedá, že toto v tom danom momente ako keby nevie zodpovedať, pretože to bude predmetom diskusie ako to, ako vlastne to hospodárenie dopadne. Takže vidíme, že to sú vlastne údaje, ktoré sú nejako nakreslené do toho rozpočtu a ani v tomto období vlastne sa k tomu ministerstvo financií nejako nepriznáva, ale len hovorí, že však bude teda to rokovanie aj s tým SPP, aj s tým Transpetrolom a tam sa vlastne vyhodnotí, aká tá konečná suma bude. Takže naozaj v tom rozpočtovaní, v tom procese rozpočtovania sa dá robiť veľa takej rozpočtovej alchýmie, nazvem to, kde sa s tými číslami dá hrať tak, aby to vyznelo celkom dobre v momente, kedy sa to predkladá do parlamentu. Avšak ak sa tých čísiel nedržíme, tak je to naozaj len taká rozpočtová alchýmia. A ja si myslím, že tá cesta je k tomu, aby ten rozpočet bol čo najtransparentnejší, aby bol čo najlepšie nastavený, aby sme ho vedeli čo najlepšie držať. Samozrejme, že je to bič na samotného ministra financií. Samozrejme, že to je v tomto prípade bič na všetkých ministrov jednotlivých kapitol a v konečnom dôsledku na vládu. Ale je to bič, ktorý je v prospech občanov. Takže toľko moje hodnotenie tohoto rozpočtu. Ďakujem za pozornosť, skončil som.