R. Zajac, minister zdravotníctva SR: (2004-03-10):
Neodpustím si dve osobné invektívy, pán poslanec Muňko, predpokladám, že keď hovoríte o sieti, máte na myli sieť papagájov, nie sieť zdravotníckych zariadení a nie je medecína, je medicína. Máme tiež pocit, že by bolo žiaduce, aby ste sa naučil lepšie čítať niečo, čomu zjavne nerozumiete. Chcem povedať, že, samozrejme, nie je umenie zobrať pred kamerami síce v noci, ale pred kamerami zobrať prápor odvážnych ochrancov práv našich občanov. Urobí to nebezpečným spôsobom a ten spôsob je nebezpečný preto, že hovoríme teraz o sociálnej únosnosti reforiem, hovoríme o takom, hovoríme o hentakom a vieme, že naši voliči na toto ucho dobre počujú. Včera som povedal v zdravotníckom výbore, že si treba uvedomiť jednu vec. Kto bumerang vyhodí, stane sa mu, že sa mu aj vráti. Na to už došli v Austrálii veľmi dávno. Chcem povedať, že naozaj naše zdravotníctvo je v zlom stave, naozaj znesie aj istú manipuláciu s dátami, pán poslanec Paška niekde vytiahol  7 miliárd, asi sa mu prisnilo, alebo možno tretia cesta je koeficient krát tri, pretože v tejto chvíli vykazujeme dlh za minulý rok niečo -2,3 miliardy oproti  deviatim, ktoré boli. Ale ani to nie je podstatné. Podstatné je, že bavme sa teda o tom, čo od nášho zdravotníctva čakáme. Keď poviem, že naše zdravotníctvo je sociálne neúnosné, že neposkytuje tie služby, ktoré by poskytovať malo, že vieme dať kvalifikovanú kardiologickú pomoc len trom zo šiestich pacientom, ktorí ju potrebujú. Keď mi jedna z poslankýň tohto parlamentu povie, že jej mamička sa dostala na stôl s infarktom myokardu za 45 minút, ale tri týždne potom naháňala lieky, mala šťastie, lebo vlani by bolo iba jeden a pol  pacienta na kardiológiu akútnu  ako tento rok 3 a na rok možno 4,5. Sociálna únosnosť je, že nevieme poskytnúť kvalitnú onkologickú liečbu, či chceme, či nechceme, nevieme ju zatiaľ dať a že nám ľudia často zbytočne umierajú. Keď tu niekto hovorí o balíkoch, tak musí hovoriť o indexe rizika a my vieme, že musíme, nemôžeme našu generáciu seniorov, keď už chcete toto slovo zneužiť, postaviť na ľad a povedať, nie, pre vás už nemáme peniaze na lieky. Sociálna únosnosť našej reformy je, že musí dostať tú primeranú starostlivosť každý nezávisle od toho, z akého prostredia pochádza. A že dnes budeme financovať viac a viac nákladové liečby v miliónoch korún. Včera večer sme niektorým poslancom, ktorí mali záujem, a minulý týždeň novinárom ukazovali porovnanie, čo stojí jedna plomba a čo stojí liečba rakoviny vaječníka. To sú tisícnásobky. A stále nemáme dosť dobre nasmerované zdroje na tieto priority. O tom sú, pani poslankyňa, priority, že nemôžem vyradiť niekoho a povedať, tebe už nedám. Za socializmu bola indikačným kritériom napríklad dialýza do 60 rokov. Ten socializmus, ktorý pán poslanec Ondriaš, ktorý tiež nabral nejaké dáta pravdepodobne z havanskej univerzity alebo z Phnom Penhu, alebo neviem odkiaľ, o 56-percentných nákladoch na zdravotnú starostlivosť v Spojených štátoch, ako keby tam chodil medzi slepými. Problémom sociálnej únosnosti je, že nikde na svete nemáme nekonečný balík, nemáme. Nemajú ani najbohatšie krajiny. Treba si uvedomiť, že Slovensko dosahuje ekonomickú úroveň zhruba na 50 percent v rámci ekonomickej sily krajín priemeru Európskej únie. Vydáva viac zdrojov, reálne viac zdrojov na zdravotníctvo, ako si môže dovoliť, a preto ho zadlžuje. Samozrejme, s chybami minulosti sa tento proces ešte multiplikoval. Chcem povedať, že z toho balíka, ktorý máme, roky vám tu ministri hovorili, prikryme sa iba takou perinou, akú máme, ale prikrývali sa oveľa väčšou perinou a dnes hovoríte, že naši občania  sú tým postihnutí. Dostanete k dispozícii, ale musíte o to požiadať, lebo my sme chceli ukázať pripravenosť reformy, a nie sociálne dopady. Dostanete k dispozícii dáta a štúdie, ktoré hovoria o sociálnych dopadoch nekonania. Prosím, boli sme známy tým, že publikuje hodne a publikovali ste, čo naše zdravotníctvo robí v roku 2000, 2001, 2002, čo všetko sme neposkytli a poskytnúť mali a museli a čo všetko sme poskytli často zbytočne. Máme dáta, ktoré hovoria, že obyčajný 20-korunový poplatok znížil návštevnosť lekárov všeobecnej starostlivosti o 10  percent, ale už nie návštevnosť špecialistov, že to bola tá nadspotreba. Dovolím si ďalšiu invektívu. Nie je umenie sa postaviť ako magnificencia za tento pult a vyhlásiť sa za ekonomického experta. Umenie je dohliadnuť, pán rektor, aby na vašej škole nevydávali falošné diplomy za čierne peniaze, a potom tu vyskakujete pred kamerami o platenom štúdiu. To je umenie, umenie poctivo hovoriť ľuďom a nevyužívať kameru len na to, aby ste urobili puvoár takej fakulte, kde študenti dodnes nemajú diplomy za peniaze, ktoré vy ako tretia cesta, samozrejme, asi nepoznáte. Chceme postupným spôsobom (potlesk)...,  to bola šiesta cesta priatelia, chceme postupným spôsobom pomaly, potichu bez toho, aby sme politizovali túto situáciu, zavádzať pomalý systém, ale bezpečný pre našich občanov. Pýtate sa na stav pripravenosti reformy. Je tak pripravená, ako je mentálne pripravené Slovensko, aké okolie je, aké prekážky sa jej kladú, ale to sú legitímne prekážky. Hovoríte, nemáte dostupné tie zákony, ktoré sú po pripomienkovom konaní, no tak vám oficiálne oznamujem, po pripomienkovom konaní sú všetky, štyri sú na legislatíve a pani poslankyňa Sabolová, máte ich, dokonca vy ich máte veľmi blízko, len sa stačilo spýtať pani predsedníčky zdravotníckeho výboru, kde sú štyri na legislatívne. Ja vám ich tam nainštalujem, na internete samozrejme. Veľmi ťažko a veľmi opatrne vám chcem povedať, že naši pacienti sú možno jediní tí, ktorí reformu naozaj vážne potrebujú, že my lekári, a teraz hovorím ako lekár, nie sme kladnými hrdinami reformy, že nás tak strašne netrápi sociálny status. Chcem povedať, že ja rozlišujem osobne v kapitole 9, o ktorej tak erudovane hovoril pán Muňko, rozlišujem pojem sociálne odkázaný a občan v hmotnej núdzi. Sociálne odkázaný totižto môže byť aj bohatý, len potrebuje nejakú asistenciu, nejakú pomoc. Občan v hmotnej núdzi je asi ten, ktorého vy v tretej ceste považuje za sociálne odkázaného alebo sociálneho. Chcem povedať, že balík koncepcia sociálnej medicíny, sociálneho zdravotníctva bol schválený vládou, je verejne dostupný a je hodnotený dobre. A teraz poviem, doma nikto nie je prorokom. Nie tak dávno v jednom médiu mi vyšiel článok. Povedali Fitsh zdvihol rating aj pre reformu zdravotníctva, ktorá už prebehla. Povedali, OECD vysoko hodnotí reformu zdravotníctva, vynikajúco hodnotí reformu zdravotníctva Svetová banka, z našich agentúr prinajmenšom INECO Slovensko, Slovensko dokonca aj s Humenným. A navyše sa objavil článok skupiny K12, z ktoré hodne čerpáte, ktorý nie ale v Hospodárskom denníku, pán poslanec, ale v Hospodárskych novinách, ale v Hospodárskom denníku, čiže je tak zhruba rádovo o 10-krát menšia čítanosť, uverejnil niečo, čo nemalo ani toľko poctivosti, aby sa povedalo, kto to je, lebo a spol., takých som ja už zažil. Chcem povedať, akokoľvek budete brániť, akokoľvek budete požadovať správy,  akokoľvek budete chcieť, my vás budeme poctivo informovať a vždy vám povieme, čo je nového, čo je pripravené a čo chceme presadiť v tomto parlamente. Ďakujem pánovi poslancovi Džupovi, lebo v jeho tóne som počul, áno, nie so všetkým sme spokojní, áno, nie sme úplne nadšení, ale sme ochotní priložiť ruku k dielu, pretože to zdravotníctvo nie je o tom alebo o hentom, ale to je o našich občanoch, o našich voličoch. Ja som sa špeciálne vyvaroval tomu, aby som zdravotníctvo spolitizoval tak ďaleko, že som sa nestal členom žiadnej strany. Postavil som sa tu ako nezávislý odborník a žiadna strana nemá na mňa dosah. Vašou zásluhou, zásluhou opozície pomaly, potichučky to zdravotníctvo chceme spolitizovať a znova oceňujem pána poslanca Džupu, že má toľko rozumu a povedal, aj keď máme iný názor, priložíme ruku k dielu a budeme hľadať to, čo je dobré na tej reforme, za to mu ďakujem. Chcem vás ubezpečiť, že akokoľvek to pôjde pomaly, reforma zdravotníctva bude a tento parlament ju schváli. Schváli ju nie preto, že na to môže získať nejaké body pred kamerou o pol druhej v noci, alebo nemôže získať body, ale schváli ju preto, lebo slovenské zdravotníctvo ju potrebuje. Keď vám dnes Bokroš povedal, že Európa pozerá na Slovensko, tak pozerá nie preto, že sme nejakí veľkí „sympaťáci“, ale pozerá, pretože sme sa pustili do niečoho, na čo možno nie každá krajina v Európe má odvahu. Že možno budeme tu trochu lídrom a že možno sa z toho, čo sa volá nízka ekonomická sila, nízky ekonomický potenciál, dokážeme sa tak trochu pomocou Európy a tak trochu s vlastnou odvahou, silou a statočnosťou, poctivosťou a pracovitosťou vyhrabať. K tomu nám nepomôže nič iné len vôľa, chuť a odvaha. A ubezpečujem vás, že všetky tieto tri vlastnosti máme. Ďakujem pekne. (Potlesk.)