M. Maďarič, minister kultúry SR: (2007-09-04):
S iným názorom ste, vážená opozícia, súťažili vo voľbách. Tak sa konečne zmierte s ich výsledkom. (Potlesk.) Túto argumentáciu ste doplnili ešte demagogickými výmyslami. Napríklad, že ministerka Tomanová ohrozuje prijatie eura. Dovolím si vám pripomenúť, že katastrofické veštby o slovenskej ekonomike ste mali aj pred rokom a výsledok tohto veštenia tiež poznáme. (Potlesk.) Návrh na odvolanie ste ale zdôvodnili vyslovenými drzosťami typu, že ministerka ignoruje sociálnych partnerov. To odznelo z úst predstaviteľa SDKÚ, strany, ktorej minister Kaník nieže ignoroval sociálnych partnerov, ale zrušil tripartitu. Počuli sme aj stanovisko vlády, ktoré niektorí poslanci z SDKÚ si nedokázali ani slušne vypočuť, ale sa smiali. Stanovisko, ktoré bolo vecné, faktické, ktoré vyvrátilo tú demagógiu, ktorou sa pokúšate ministerku odvolať a ktoré vypočítalo aj množstvo prospešných vecí, ktoré pani ministerka počas svojho pôsobenia vykonala. Ale chcem upriamiť pozornosť aj na ďalší rozmer odvolávania pani ministerky. Je ním mediálna štvanica na ministerku a jej dcéru, ktorej spôsoby prekročili hranice slušnosti a toho, aby sa to dalo mlčky obísť. Týždne, možno už aj mesiace médiá vytrvalo a všemožným spôsobom atakujú ministerku Tomanovú. Škála týchto útokov je rôznorodá. Od takých, ktoré sú úplne normálne a akceptovateľné cez tie, z ktorých razí zaujatosť a snaha dehonestovať až po úplne bezohľadné, ktorých cieľom je ponížiť, raniť a ublížiť človeku. Taká je dnes situácia s médiami a v médiách. Na jednej strane nahrádzajú opozíciu, čo nie je bohvieakou vizitkou pre opozíciu, alebo ju doslova burcujú, aby niečo konala. A na druhej strane sa neštítia používať zákerné prostriedky, akými sú útoky na dieťa politika alebo porušovanie domovej slobody, vnikanie do súkromných priestorov aj s použitím doslova kriminálnych prostriedkov, ako je zneškodnenie psa. Vážená opozícia, dnes vám vyhovuje, že novinári prenasledujú dcéru ministerky a že preliezajú cez plot do jej príbytku. No uvedomte si, že je to vážny precedens. Kladiem si otázku, kam sa posunie latka našej benevolencie. Na jednej strane sa médiá a syndikát novinárov dožadujú ochrany novinárov až v zmysle ochrany verejných činiteľov. Na druhej strane sa neštítia zverejniť o politikovi lživú informáciu o tom, že má smrteľnú chorobu a smejú sa nám do očí, pretože túto informáciu dajú na titulku s otáznikom. Takže sú právne nepostihnuteľní. Aké rafinované a aké neľudské. Vláda si ctí právo na slobodu prejavu a bude si ju ctiť a bude ju ochraňovať aj v návrhu nového tlačového zákona. (Ruch v sále.) No nebudeme mlčať, keď sa tu deje dennodenne mediálne šikanovanie, ktorého podhubím môže byť aj podplácanie novinárov, resp. kupovanie si článkov. Aj my máme slobodu prejavu a slobodu povedať to, čo si o médiách myslíme. (Potlesk.) Ak tu teda dnes obhajujeme pani ministerku, nebojujeme len s opozíciou, ale aj s médiami, ktoré si dali záležať na tom, aby ministerku Tomanovú vykreslili v tých najhorších farbách. Je to falošný obraz. A ak by verejnosť bola oboznámená vecne so stanoviskom vlády, v ktorom sa uvádza rad pozitívnych krokov a rozhodnutí, ktoré pani ministerka urobila, verejnosť by pochopila, že neútočíte na Tomanovú, ale obraňujete tú politiku, ktorou ste zabezpečili astronomické platy pánov z DSS a tú politiku, ktorá dnes napríklad umožňuje súkromným zdravotným spoločnostiam kupovať drahú mediálnu protivládnu inzerciu a takto sa kruh uzavrel. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)