Sólymos, László, poslanec NR SR (2014-05-14):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, vážený pán minister, vážené dámy, vážení páni, pri hodnotení analytického materiálu, ktorým je aj program stability, by sme sa mali držať faktov a zároveň vnímať vývoj v širšom kontexte. Faktom je, že podľa dostupných aktuálnych údajov verejný dlh sa vyvíjal trošku horšie a deficit verejných financií je trošku lepší, než ako vláda očakávala v rozpočte. Faktom ale je aj to, že – a tu nasleduje širší kontext – vláda zatiaľ nevie zastaviť rast zadlženosti a verejný dlh braný ako percento z HDP sa nám od roku 2008 zdvojnásobí aj pri očakávanom vývoji verejných financií podľa predloženého programu. Prvá Ficova vláda prevzala krajinu v roku 2006 s rýchlym ekonomickým rastom a klesajúcim dlhom. Dlh dosiahol dno v roku 2008 pri úrovni 28 % HDP. Teraz však aj program stability konštatuje, že vlani dosiahol 55,4 % a stále očakávame ďalšie zvýšenie. Faktom je aj to, že dlh prelomil ďalší 55 % limit ústavného zákona o rozpočtovej zodpovednosti, čím aktivoval nové sankčné mechanizmy. Pritom takýto vývoj vôbec nebol nepredvídateľný, len sa naplnili niektoré riziká, načo opozícia, analytici, médiá aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť už dávnejšie upozorňovali. Podobné riziká môžu viesť aj k tomu, že dlh napokon prelomí aj ďalšiu 57 % hranicu a tým aktivuje ešte tvrdšie sankcie vrátane povinnosti vlády predložiť vyrovnaný rozpočet. Stále je to menej pravdepodobné, avšak vôbec nie je to vylúčené. Na druhej strane pozitívnym faktom je, že sa podarilo znížiť deficit verejných financií pod 3 % HDP a vlaňajší schodok bol dokonca nižší než plánovaný. Avšak širší kontext opäť vyžaduje, aby sme pripomenuli, že zmena súčasnej metodiky Eurostatu, ESA 95 na jeseň môže viesť k prehodnoteniu týchto údajov, a preto vôbec nie je isté, že deficit, definitívne aj podľa novej metodiky ostane pod 3 % a že sa dostaneme z procedúry nadmerného deficitu. Najväčší problém s konsolidáciou je však taký, že veľkú časť tvoria čisto účtovné alebo jednorazové opatrenia, ktoré robia konsolidáciu dlhodobo neudržateľnou. Upozornila na to aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť v najnovšej správe o dlhodobej udržateľnosti verejných financií, citujem: „Dobrý výsledok sa dosiahol aj v dôsledku faktorov, ktoré sa nemusia v budúcnosti opakovať a zároveň môžu negatívne ovplyvniť potenciálny rast ekonomiky. Ide predovšetkým o nečerpanie výdavkov súvisiacich s eurofondmi“ – o čom aj pán kolega rozprával – „0,6 % z HDP, výrazný pokles kapitálových výdavkov samospráv oproti rozpočtu alebo presun aktív sporiteľov z druhého dôchodkového piliera do Sociálnej poisťovne, čo bolo 0,3 % z HDP.“ Dodajme, že v súčasnosti podobným jednorazovým a dlhodobo škodlivým opatrením sú superdividendy. Aj v blízkej budúcnosti jednorazovým opatrením bude aj privatizácia, resp. príjmy z privatizácie Telekomu použité na zníženie dlhu. V súvislosti s jednorazovými príjmami z privatizácie, ktoré majú zachrániť vládu pred ďalšími sankciami ústavného zákona o rozpočtovej zodpovednosti, treba poukázať aj na to, že pán premiér sa vždy tváril ako najväčší nepriateľ privatizácie v tejto krajine. V apríli 2011 napr. tu na tejto pôde povedal, že, citujem: „Opäť oznamujem, že v prípade našej účasti vo vláde nebudeme nič privatizovať, naopak, tam, kde to bude možné, rozbehnutú privatizáciu zastavíme.“ Vo vládnom programe z roka 2012 už boli opatrnejší, tam tvrdili, citujem: „Vláda komplexne posúdi ukončenie prebiehajúceho procesu privatizácie.“ Nuž posudzovali tak konkrétne, že namiesto ukončenia privatizácie, idú privatizovať Telekom a aj Cargo. V roku 2011 Robert Fico tu v parlamente obviňoval premiérku Ivetu Radičovú, že klamala o privatizácii, lebo mala sľúbiť, že predávať nebude. Teraz by som chcel zacitovať pána Fica: „Ten jej prísľub, to bolo bohapusté klamstvo. Na jednej strane my sme už pri viacerých príležitostiach premiérku pristihli pri tom, že klamala. Ale klamať v tak závažnej veci, ako je privatizácia strategického majetku a teplární, to je naozaj vážna vec, a preto je našou povinnosťou ako opozičnej strany povedať, že premiérka klamala, a ja sa z toho slova a ja sa za toto slovo nehanbím, pretože celej verejnosti pred voľbami voličom povedala, že nebude privatizovať, čím mohla získať na svoju stranu aj nejakú časť verejnosti, no akonáhle získala moc, tak sa bez akýchkoľvek ťažkostí prihlásila k privatizácii teplární,“ hovoril predseda SMER-u – SD pán Fico. No a ešte dodá, že sa domnieva, že božie mlyny melú pomaly, ale isto. Hovoril, že: „Sme presvedčení, že voliči zrátajú tieto podvody.“ Médií a koalície sa tiež opýtal, čo by robili, keby takto oklamal verejnosť on sám. Dovoľte mi odpovedať na túto otázku tak, že pána Fica budem citovať s malými zmenami. Tento jeho prísľub, to bolo bohapusté klamstvo. Na jednej strane, my sme už pri viacerých príležitostiach premiéra pristihli pritom, že klamal. Ale klamať v tak závažnej veci, ako je privatizácia strategického majetku Telekomu a Carga, to je naozaj vážna vec, a preto je našou povinnosťou ako opozičnej strany povedať, že premiér klamal, pretože celej verejnosti pred voľbami, svojim voličom povedal, že nebude privatizovať, čím mohol získať na svoju stranu aj nejakú časť verejnosti. No akonáhle získal moc, tak sa bez akýchkoľvek ťažkostí prihlásil k privatizácii Telekomu a Carga. A ešte dodám, že božie mlyny melú pomaly, ale isto, a sme presvedčení, že voliči zrátajú tieto podvody. Stanovisko MOST – HÍD je také, že privatizáciu neodsudzujeme, a keď privatizácia Telekomu prebehne transparentne a príjmy z predaja budú použité na zníženie verejného dlhu, tak je to dobrá vec. Ale keby boli použité na vytvorenie jednej zdravotnej poisťovne, tak by to bol hlúpy a nezodpovedný krok. Ale vyzerá to tak, že vláda našťastie potichu upustila od tohto zámeru, a preto dodávame iba potichu, že bude z toho ďalší príklad, keď vláda a premiér oklamali voličov. Ale vráťme sa k hlavnej téme. Zopakujem, že najväčší problém konsolidácie je otázka dlhodobej neudržateľnosti, dlhodobej udržateľnosti. Bez účtovných trikov, superdividend a privatizačných príjmov deficit v budúcnosti opäť narastie. Trvajú aj ďalšie riziká ako zraniteľnosť ekonomického rastu a tým aj plánovaných daňových príjmov, úroky na naše štátne dlhopisy sa môžu zvýšiť a ceny energií môžu narásť v dôsledku napríklad takej ukrajinskej alebo inej krízy a podobne. Preto vláda by mala byť opatrnejšia. Mala by vytvárať väčšie rezervy v rozpočte, resp. alternatívne opatrenia, ktoré môže použiť v prípade menej priaznivého vývoja. Len jeden konkrétny príklad. Na rok 2013 v rozpočte rátali s 2 % ekonomickým rastom. Napokon sme dosiahli menej ako polovičný rast, konkrétne 0,9 %. Preto vyzývame na väčšiu opatrnosť. Ďalšie riziko súvisiace so štruktúrou konsolidácie je, že tá podkopáva základy ekonomického rastu, lebo okrem spomenutých jednorazových opatrení sa odohrala skoro výlučne na strane príjmov a viedla k zvýšeniu daňovo-odvodového zaťaženia všetkých skupín pracujúcich. To znamená, zamestnancov, živnostníkov aj dohodárov, ako aj firiem, ktoré pracovné miesta môžu vytvoriť. Vláda pritom aj ostatnými opatreniami, spomeňme len Zákonník práce alebo novelu o kolektívnom vyjednávaní, zvyšuje náklady a administratívnu záťaž a ďalej komplikuje podnikanie. Skrátka podnikateľské prostredie sa na Slovensku zhoršuje. Naša strana MOST – HÍD principiálne nesúhlasí s takouto štruktúrou konsolidácie a opakovane sme upozorňovali na riziká, ktoré prináša. Vážené dámy, vážení páni, na záver môžem len opäť upozorniť, že existuje značná šanca, že o rok či dva tu budeme stáť pri hodnotení ďalšieho programu stability a budeme konštatovať, že verejný dlh sa opäť zvýšil, že prelamuje ďalšiu hranicu ústavného zákona o dlhovej brzde, že deficit sa nedarí znižovať podľa rozpočtových plánov a že sme opakovane upozornili na riziká – a neboli sme sami – a napriek tomu sme však neboli ani teraz vypočutí. Ďakujem pekne.