D. Lipšic, poslanec: (2010-02-03):
Dve ďalšie poznámky. Zákon o preukazovaní prostriedkov z privatizácie s týmto, pani poslankyňa, nijako nesúvisí. Ak privatizujete majetok za 10-percentnú cenu, reálnu cenu hodnoty toho majetku, požičia vám na to ktokoľvek, ktorákoľvek banka. Nie je problém preukázať úver. Keď privatizujete za 10 % reálnej hodnoty majetku. Ideme hovoriť o VSŽ a ostatných firmách? Asi by to nebolo pri tomto zákone to najvhodnejšie. Taká posledná poznámka na úvod je. Celkom som nerozumel tej vašej úvahe o zločine a treste, lebo Raskoľnikov sa priznal. Jeho nikto nechytil. A problém, ktorý my máme, je, že takých páchateľov je pomerne málo, ktorí sa priznajú. A preto je potrebné, pretože je latentná trestná činnosť v mnohých oblastiach, aby takýto zákon existoval. A poviem aj prečo je potrebné, aby dôkazné bremeno bolo na odporcovi, aby ten zákon išiel aj do minulosti. Inak nemá význam. Po prvé. Ústavný súd, ktorý rokoval, rozhodoval o minulom zákone, sa nijako nedotkol princípu prezumpcie viny, ktorý zakotvuje čl. 50 ústavy. A podľa čl. 50 ústavy, ako som sa to snažil spomenúť, ten sa týka len trestného konania, preto budem z neho citovať. „Každý, proti komu sa vedie trestné konanie, považuje sa za nevinného, kým súd nevysloví právoplatným rozsudkom jeho vinu.“ To je princíp prezumpcie neviny v trestnom konaní v našej ústave. Ústavný súd rozhodoval najmä podľa čl. 46 ústavy právo na spravodlivý proces. Čiže toľko k poznámkam prezumpcie neviny. Prečo je potrebné, aby zákon išiel do minulosti a aby dôkazné bremeno znášal z veľkej miery odporca? Ak by zákon obsahoval akúkoľvek časovú lehotu do minulosti, že je možné preukazovať príjmy od roku 1990, 1995, 2005, to je jedno, tak by bol veľmi ľahko, až povediac tak primitívne obíditeľný. Niekto by pokojne mohol priznať, že má aj nelegálny príjem, ale z roku 1988, ale z roku 1990. Koniec koncov to už je dávno aj premlčané. Pokojne by sa mohli ľudia priznať aj k trestnej činnosti, mám to z lúpeže banky, z prania špinavých peňazí, mám to, to je jedno z čoho. Bolo by to absolútne nefunkčné. Prečo prenos dôkazného bremena? Ak dôkazné bremeno by mal v civilnom konaní znášať prokurátor, to znamená, že prokurátor má konkrétne dôkazy o trestnej činnosti – napríklad daňovej – podozrivej osoby, tak túto osobu môže trestne stíhať za konkrétnu kriminálnu transakciu. Potom taký zákon je zbytočný. Vy hovoríte, že je to možné riešiť cez dane, ale poviem príklad. Keď niekto obchoduje s drogami, tak vás ubezpečujem, že príjem z toho nijakým spôsobom nedáva do daňového priznania. Nedáva. Plošné majetkové priznania na Slovensku neexistujú. Kedysi existovali nejakú krátku dobu a kvôli nevôli verejnosti a politickej scény sa zrušili. Myslím v roku 1999 to bolo, 2000? Vtedy to navrhovala pani ministerka Schmögnerová, pokiaľ si ešte pamätám. Čiže tadiaľ cesta tiež nevedie. Preto si myslím, že tie naozaj dva základné kamene tejto právnej úpravy sú, aby išla do minulosti, bez časového limitu, a aby väčšiu časť dôkazného bremena znášal odporca. Aby sme sa nemýlili. Aj prokurátor znáša časť dôkazného bremena, pretože bude musieť preukázať, že hodnota majetku je vo výraznom nepomere v tomto návrhu zákona vo väčšom ako 4 milióny, vo vládnom myslím 8 miliónov korún ako legálne príjmy, ktoré získal človek, osoba počas svojej ekonomickej aktivity. Legálne zdanené príjmy. Posledná poznámka a potom bude ešte jeden procedurálny návrh. My tu neporovnávame to, či niekto získal majetok legálnym spôsobom. To znamená prísne vzaté, ak niekto kúpi nehnuteľnosť, ale kúpna zmluva nie je písomná, nie sú overené podpisy notárom, prísne vzaté to je nelegálna kúpa. Však? Ale to nie je problém. Neriešime formálne náležitosti právneho úkonu. My riešime to, či hodnota príjmov na strane jednej zodpovedá hodnote majetku na strane druhej. A keď tomu tak nie je, a medzitým je rozdiel vyšší ako 4 milióny, 8 miliónov korún, je to vec diskusie, vtedy sa môže spustiť iniciačný mechanizmus tohto zákona. Posledná poznámka. Procedurálny návrh je podľa § 73 ods. 3 písm. c), aby Národná rada rozhodla, uzniesla sa, že tento návrh  novely ústavy prerokuje v druhom čítaní. Ďakujem.