P. Masácová, poslankyňa: (2003-07-01):
Rada by som využila túto príležitosť a ocenila úsilie všetkých, ktorí sa podieľali na úspechu našej integrácie do Európskej únie. Chcem poďakovať občanom, ktorí opakovane určili strategické smerovanie Slovenska tým najdemokratickejším spôsobom, vo voľbách, a v neposlednom rade aj v referende o pristúpení. Ocenenie si zaslúžia mimovládne organizácie, ktoré zohrali významnú úlohu pri transformácii našej spoločnosti, a podnikateľský sektor, ktorý významne prispel k prechodu na trhovú ekonomiku. Vďaku si zaslúžia i orgány verejnej správy. Od miestnej samosprávy až po ústredné orgány štátnej správy a najvyšších ústavných činiteľov, ktorí celý proces integrácie riadili a zastrešovali. Ako členka Zahraničného výboru Národnej rady by som osobitnú vďaku rada vyjadrila predsedovi zahraničného výboru a hlavnému vyjednávačovi Slovenska pánovi Figeľovi. Taktiež si veľmi cením skutočnosť, že taká zásadná otázka, akou je naša integrácia do Európskej únie, získala na Slovensku širokú podporu. Integrácia do Európskej únie bola dlhodobo predmetom širokého konsenzu tak spoločnosti, ako aj na pôde Národnej rady, čo výraznou mierou prispelo k jej úspešnému zavŕšeniu. Pre naše integračné úsilie bolo charakteristické obrovské úsilie, ale i realistický prístup. Tento sa prejavil už v našej negociačnej pozícii prezentovanej 15. februára 2000, kde sme si ako dátum vstupu do únie stanovili rok 2004. Bolo to v čase, keď sa uvažovalo, že krajiny, ktoré otvorili negociácie v rámci prvej, takzvanej luxemburskej skupiny, by mohli vstúpiť do únie už v roku 2002. Vývoj následne potvrdil nielen našu schopnosť dostihnúť zameškané, ale aj reálnosť nášho odhadu. Realizmus sa preniesol aj do vyjednávania s Európskou úniou, takto, realisticky je potrebné vnímať aj výsledok rokovaní, ktorý sa premietol do prístupovej zmluvy, ktorú máme dnes na stole. Je potrebné vnímať ju ako kompromis medzi slovenskými záujmami a záujmami Európskej únie, respektíve jej jednotlivých členských štátov. Možno povedať, že v rokovaniach sa podarilo dosiahnuť dobré a vyvážené výsledky vo všetkých kapitolách. Slovensko dosiahlo výsledky porovnateľné po všetkých stránkach s ostatnými pristupujúcimi krajinami. Do únie nevstupujeme na 5 či 10 rokov. Z hľadiska nášho členstva v únii preto dojednané prechodné obdobia predstavujú len nevyhnutý a čiastkový nástroj na dosiahnutie celkového kompromisu, nástroj na preklenutie úvodného obdobia bezprostredne nadväzujúceho na rozšírenie únie. Slovensko bude po vstupe čistým príjemcom z rozpočtu Európskej únie, a teda neprerobí ani z fiškálneho hľadiska. Našu integráciu však nemožno vnímať len z ekonomického hľadiska, hoci bol záver prístupových rokovaní poznačený hektikou súvisiacou s dojednávaním finančného rámci rozšírenia dotácií do poľnohospodárstva, kvót na cukor a podobne. Podstata nášho integračného úsilia mala hlbšie korene. Slovensko sa vstupom do Európskej únie definitívne vracia do svojho prirodzeného geopolitického priestoru, z ktorého sme boli 40 rokov umelo vyčlenení železnou oponou. Potom, čo sme boli v Luxemburgu vyčlenení z prvej skupiny štátov, ktoré začínali prístupové negociácie, a potom, čo sa nám v Helsinkách vytvorila reálna príležitosť na ich dostihnutie, sme presadzovali myšlienku spoločného vstupu krajín V4 do Európskej únie. Dnes je naplnenie tohto cieľa veľmi blízko. Stredná Európa vstupuje do Európskej únie ako kompaktný a úzko spolupracujúci celok. Vstupom do únie získavame reálne slovo na rozhodovaní o ďalšom vývoji Európy. Stávame sa súčasťou slobodného európskeho priestoru spoločenskej, kultúrnej a hospodárskej výmeny. Nerozširuje sa len priestor pre slobodnú realizáciu jednotlivcov, ale aj pre realizáciu národných záujmov. Integráciou sme nesledovali len každému známy imperatív vyplývajúci z vysokej miery otvorenosti slovenskej ekonomiky a jej silnej naviazanosti na európsky trh. Integrácia otvára Slovensku nové možnosti pre uplatňovanie svojich národných záujmov. Praktické uplatnenie príležitostí, ktoré Európska únia ponúka, bude záležať už len od nás. Na pamäti musíme mať i to, že vstupom do Európskej únie integrácia nekončí, vstupom nezískavame len práva, ale preberáme aj povinností. Nebudú sa týkať len intenzívne medializovanej schopnosti čerpania európskych fondov, ale implementácie európskych politík ako celku. Mimoriadne požiadavky budú, okrem iných, kladené aj na Národnú radu Slovenskej republiky. Parlament bude spolu s vládou niesť primárnu zodpovednosť za prijímanie implementačnej legislatívy. Stojíme pred medzivládnou konferenciou, ktorá schváli definitívne znenie ústavnej zmluvy. Je pravdepodobné, že ústavná zmluva zakotví postavenie národných parlamentov ako istých strážcov princípu subsidiarity v Európskej únii a teda garantov rovnováhy rozdelenia moci medzi EÚ a jej členské štáty. To všetko sú úlohy, ktoré bude musieť Národná rada plniť nad rámec svojich dnešných povinností. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, Milan Rastislav Štefánik raz povedal, nemôžeme udalosti tvoriť, tie sú výsledkom tisícich faktorov, na ktoré nemáme, na všetky vplyv, môžeme im dať však určitý smer, útvar. A presne takúto príležitosť máme dnes, dnešné hlasovanie zásadným spôsobom určí strategické smerovanie Slovenska. Slovensko je súčasťou významným dejinných zmien, ktoré od roku 1989 zmenili mapu Európy na nepoznanie. Viaceré z nich sme sami iniciovali a riadili, ďalšie nás len nepriamo ovplyvnili a na mnohé ešte stále hľadáme odpovede. Jednu z tých najdôležitejších odpovedí dáme občanom Slovenskej republiky práve dnes. Vážené pani poslankyne a vážení páni poslanci, poslanecký klub SDKÚ bude hlasovať za vyslovenie prístupu Slovenska do Európskej únie. Ďakujem vám veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)