S. Becík, minister pôdohospodárstva SR: (2008-10-30):
Takže otázka bola ďalej, či je možné, aby sme riešili túto nadúrodu podporou rozvoja chovu ošípaných, ktoré boli zdecimované z ekonomických dôvodov. No, a keď aj tam bola relatívne zamietavá odpoveď, tak moje stanovisko bolo také, aké bolo s tým, že potom dohoda bola, že sa stretneme do 20. novembra medzi 4 očami a budeme túto otázku riešiť pravdepodobne spôsobom, že by bolo možné podporiť, samozrejme, zo štátnej pomoci rozvoj chovu ošípaných. Myslím si, že nikoho nezaskočím tým, keď poviem, že za 2,9 mld. korún sme doviezli v I. polroku bravčové mäso a bez pridanej hodnoty vyvezieme kŕmne obilie. Ale, samozrejme, to sú systémové opatrenia, ktoré, nieže boli prijaté, ale ktoré boli zrušené a tým pádom facku dostalo bravčové mäso a dnes ju dostal občan tým, že vlastne túto komoditu musíme dovážať. Tak sme sa vlastne dohodli na tom, že sme sa nedohodli, že to nie je možné riešiť týmto spôsobom a ja som predložil návrh do vlády, my nemôžeme robiť intervenčný nákup. My stiahneme za cenu, ktorá nedosahuje nákladovú cenu, prebytok kŕmnej kukurice, poťažne kŕmnej pšenice na úrovni maximálne 400 – 450-tisíc ton, aby sme vlastne otvorili trh s obilím, pretože teraz je otvorený trh nie pre čestných, korektných obchodníkov, ktorí chcú riešiť otázku vysporiadania svojich záväzkov vo vzťahu k vstupom cez osivá, hnojivá, pesticídy vo vzťahu k prvovýrobcom, ale išlo sa spôsobom, že začali dodávatelia vstupov naliehať na producentov, na prvovýrobcov, že chcú s nimi vysporiadať svoje záväzky, ale za 2 200 – 2 300-korunovú cenu za tonu, čo si myslím, že je neférové. Tak sme to riešili spôsobom, že to nebude mať dopad na štátny rozpočet, že tieto peniaze sa použijú vlastne z limitu Európskej únie, ktorým máme riešiť cukor a tieto peniaze vlastne nepôjdu ani z pozemkového fondu. Ak by k tomu došlo, tak by to bolo len na dokrytie tohto nákupu na úrovni niekde 300 mil. korún, samozrejme, s tým, že tieto peniaze by sa aj s patričným zhodnotením pozemkovému fondu vrátili a tieto peniaze, samozrejme, ktoré by sa použili na stiahnutie tohto prebytku kŕmneho fondu, zároveň by sa do rezortu dostali realizáciou tohto obilia naspäť, pretože ja verím tomu, že ten trh sa spustí, ale nemal by sa spustiť metódou tlaku na producentov, že budete to predávať za 2 300-, 2 200-korunovú cenu. To znamená, že akonáhle sa s touto cenou vyjde, ten trh sa otvorí na serióznej úrovni a ten trh, tá 3-tisíckorunová cena, tá je niekde pod hranicou nákladov na tonu produkcie. Takže myslím si, že nie je to niečo, čo by malo ohroziť trh s obilím alebo malo by to znamenať, že trh s obilím vlastne rezort pôdohospodárstva vyriešil, pretože ho nevyriešil, je to len záchytná cena. Ale znova som apeloval aj v médiách na producentov tohto produktu, aby oprášili všetky svoje výrobné prostriedky, ktoré tu sú a aby spustili výrobu bravčového mäsa, pretože sa hanbím, poviem vám úprimne, hanbím sa, že dovážame bravčové mäso alebo, že sme za I. polrok doviezli za 800 mil. korún vín, alebo, že sme doviezli za 697 mil. jablká, ktoré možno naši občania chodili oberať do okolitých štátov, kde to robili pre zahraničného farmára. Jemu vytvárali pridanú hodnotu a to ovocie dovážame sem, tu ho obchod predáva za, nechcem povedať, nekresťanskú cenu. Ale naši ovocinári ho dávajú za 14 korún. A tam každý vie, za akú cenu si ho môže kúpiť. Je to skutočne tak. To, čo treba doviezť, treba doviezť. Ale to, čo sa tu vyrábalo a to dovážame, to je, ja nechcem nikoho poúčať, je to na zamyslenie sa pre každého, či to je tá správna politika, aby sme to dovážali. Čo sa týka obilia, len toľko, pani poslankyňa. Určite, že sa nedá na múku používať obilie, v úvodzovkách, čerstvé. To znamená, malo by mať aspoň 60 dní pri preskladnení. To znamená, že určite v júli, v auguste, no tak do kŕmneho fondu sa povie 45, oni ho už začali primiešavať určite, ale malo by to mať takú hodnotu. To znamená, čo vám mám povedať? Prvovýrobca dostáva takú cenu. Ten rozdiel, oni tí mlynári sa určite predzásobili a predzásobovali sa mlynári už vtedy, keď sa u nás rozbehla žatva, už vtedy kamióny navážali obilie do našich mlynov. Povedalo sa, že, samozrejme, za ceny 6 500 – 6 800, pretože predpokladali, tým že nemali zmapovanú situáciu, že bude cena podobná vlaňajšej úrovni. No a nadprodukcia ukázala, že to nie je ani zďaleka tak. Takže sa očakáva, že táto cena tých 4 200, 4 000 u potravinárskej sa nedvihne. No, akonáhle sa minú tie nadhodnotené zásoby, ja verím tomu, že sa to prejaví aj v múke, ale že sa to najmä prejaví vo finálnom produkte. Vyčerpal som otázku. (Potlesk.)