Poliačik, Martin, poslanec NR SR (2014-05-28):
Ďakujem veľmi pekne. No musím povedať, že veľmi zvláštnu taktiku zvolili predkladatelia tohto zákona. V zásade ono sa stalo to, že na každú schôdzu nám nejaký zákon o psoch prišiel, už v podstate trištvrte roka alebo možno rok a možno aj viacej a vždycky z tej schôdze nejako časom zmizol a my sme tak otupeli a som si hovoril, á, zákon o psoch ten zase stiahnu a on nám tu zase došiel teraz a moc sa nezmenil. A tie základné výhrady, ktoré sem hovorili na začiatku, sa vôbec nezmenili a nerozumiem tomu, prečo keď boli dôvody na stiahnutie ministerského zákona, tak presne tie isté veci sa dostali do zákona poslaneckého, napríklad o oprávnenie kontrolóra vstúpiť na súkromný pozemok. Do môjho bytu žiadny kontrolór nemá čo vstúpiť. To je protiústavná časť tohto zákona. V momente, ako by toto prešlo Národnou radou, tak to pôjde na Ústavný súd a ten povie: neexistuje právomoc človeka s jeho právomocami kontrolóra vstúpiť do vášho bytu iba kvôli tomu, aby sa pozrel, ako sa tam má nejaký hafan. To proste nemôže. Ako veď, keď je podozrenie, že tam je masový vrah a drogový díler, tak si musia policajti vypýtať povolenie súdu, aby sa mu vôbec mohli postaviť na prah a cez ten prah prejsť a kontrolór z obce, ktorého určí starosta, sa mi bude premávať po obývačke, aby skontroloval, kde ja chovám nejakého psa? Veď to je nonsens. Druhá vec. Súčasne platný stav je taký, že obec povie, v ktorých častiach mesta je pohyb psa zakázaný. V tom medzinávrhu, ktorý sme už tu mali, bolo napísané, že obec povie, v ktorých je pohyb psa povolený. A teraz tu máme mačko-psa, ktorý nám hovorí, že obec všeobecne záväzným nariadením určí miesta, kde je a) voľný pohyb povolený b) vstup so psom zakázaný. Ja sa pýtam, čo je s tými ostanými priestormi, aký tam potom bude platiť režim a čo sa stane, ak obec nerozhodne? Lebo to, problém toho medzistupňa, ktorý sme tu už mali tu v parlamente, bol v tom, že keby obec nerozhodla o tom, že existuje miesto, kde je pobyt, kde je možné psa venčiť bez vodítka, to znamená, že je tam možný voľný pohyb psa, tak by bol prakticky pes nevyvenčiteľný. Lebo v momente, kým som v intraviláne, tak pre mňa platí VZN, v momente, keď sa dostanem do extravilánu, tak som na nejakom poľovnom revíri. To znamená, že ja by som v zásade môjho, to nie je súčasný stav, súčasný stav je taký, že VZN mi hovorí, kde je zakázaný voľný pohyb psa. To znamená, že každý iný priestor, kde nemám zakázaný voľný pohyb psa, je možné na ňom v intraviláne psa venčiť voľne bez vodítka a tým pádom sa mi ten môj malý hafan, ktorý potrebuje každý deň nabehať tých svojich 7 alebo 8 kilometrov a ja s ním tých 7 alebo 8 kilometrov určite nenabehám, má kde vybehať. Ale v momente, keď ja budem mať napísané, že priestor, kde je možné venčiť psa, mi musí určiť obec všeobecne záväzným nariadením a ona to neurobí, tak môj pes sa zo dňa na deň stáva nevyvenčiteľným. Lebo nebude priestor, kde by som ho ja bez porušenia zákona mohol pustiť. To znamená, že vy si môžete zobrať konkrétne, dajme tomu, celú mestskú časť a starostu a polku obecného zastupiteľstva v detstve pohrýzol pes, VZN nevydajú a všetci majitelia psov, ktorí v tejto mestskej časti bývajú, zo dňa na deň majú nevyvenčiteľných psov. A keď chceme niečo spraviť pre to, aby v budúcnosti viacej psy hrýzli ľudí, tak ich necháme nevybehať sa. To bude úplne najlepšie, čo pre nich spravíme. Keď pôjdeme po plemenách, čo najviac zhumpľovalo španielov, kokeršpanielov, že to boli nevybehané psy, ktoré boli pôvodne poľovnícke a potrebovali sa vybehať. Čo najviac vadí, že trhajú teriérovité psy nábytok doma? Lebo sú nevybehaní. To je presne ten problém, to sú psy, ktoré potrebujú obrovské množstvo pohybu. Takže to je ďalšia diera. Ja som už pri tom prvom ministerskom návrhu dával na ústavnoprávnom výbore pozmeňovák, ktorý riešil do veľkej miery práve problém tých psov, ktorí spôsobujú najviac zranení a pohryzení a to sú psy, strážni bez psovoda, vo dvoroch a v hospodárskych zariadeniach. Ten môj pozmeňovák prešiel ústavnoprávnym výborom, bol súčasťou spoločnej správy a ja nechápem podľa mňa to riešilo presne situáciu, keď pes je sám na určitom území, dával som tam podmienky, za akých tam môže byť ten pes chovaný, aký potrebuje mať výcvik. Poriadny strážny pes totižto, aj keď mu vleziete priamo do toho dvora, tak vás zadrží a bude na vás sedieť, kým nepríde psovod. Nechá vás vojsť, zadrží, cvakne ruku, sadne si na vás a bude na vás kľudne 6 hodín alebo 8 hodín sedieť, ale vás nezabije. No ale to som dával do toho pozmeňováku, že takýto výcvik má mať ten pes. To by som tu rád videl. A toto v kombinácii s tou zmenou Trestného zákona, to je reálne riešenie a nie nechať kontrolóra s minimálnymi právomocami voči mne, ako slobodnému občanovi, behať po mojej obývačke a kontrolovať, ako sa tam má nejaký pes. K rozlišovaniu psov na základe výšky kohútika sa vracať nebudem, to je, (reakcia z pléna) no hej, práve preto sa k tomu vracať nebudem, bolo to tu súčasťou rozpravy. Som rád, že už sa nebavíme o plemenách, som rád, že už sa nebavíme o tom, aký je pes ťažký, veľký, všetci dobre vieme, že naozaj byty a pomerne malý 25-kilový Pitbull alebo Stafordšír dokáže narobiť väčšiu paseku, ako 60 alebo 80-kilový írsky vlkodav, hej? Ten írsky vlkodav je tak kľudný, že keď ho aj cudzí pes zoberie rovno na prostriedku ulice, tak pekne s ním odíde ďalej, čo o tom Pitbullovi častokrát sa povedať nedá. Takže, aby som to zhrnul, ja som za to, aby sa riešila situácia s útokmi psov, celkom určite. Treba sprísniť podmienky hlavne tam, kde ten pes nemá psovoda, to znamená veľké dvory, veľké záhrady, hospodárske alebo firemné priestory, kde je ten pes strážnym a tam musí mať výcvik taký, aby aj keď mu tam náhodou vlezie decko alebo cudzí človek, tak mu ten pes neublíži tak, že by ho vážne zranil, alebo že by ho zabil, čo sa stalo. Sa stalo už, že k strážnym vlčiakom padlo decko zo stromu, ktoré bolo na jablkách alebo na čerešniach a tí psi ho zabili. Toto strážny pes nesmie spraviť v žiadnom prípade a od toho je tam ten výcvik a ten by som vyžadoval stopercentne. Ale nehnevajte sa, považovať psa, ktorý na ulici vyštartuje za mačkou a hryzne ju do chvosta, za nebezpečného psa? Veď to je definícia psa, že vyštartuje za mačkou a uhryzne ju do chvosta. Pes, ktorý to nespraví, vlastne nie je pes. (Reakcie z pléna.) No. Väčšina psov vám, počkať, je tu napísané, že akýkoľvek pes, ktorý napadne človeka alebo iné zviera, či už spoločenské alebo hospodárske, a to sa bavíme aj o škrečkoch, je automaticky považovaný za nebezpečného psa. To znamená, že keď babička z vedľajšieho dvora nahlási, že toť od susedov pes mi hryzol moju mačku do chvosta, od tej chvíle platia všetky tieto veci, ktoré ste napísali do toho zákona, od tej chvíle toho psa už nemôže venčiť z mojej rodiny nikto, len ja a ja len, ak mám výcvik a neskutočne mi komplikujete život za to, že môj pes sa rozbehol za mačkou a uhryzol ju do chvosta. Ja nevravím, že treba, môj pes za mačkou nebeží, alebo ak sa rozbehne, tak sa vie vrátiť naspäť, to je súčasťou výcviku a podľa mňa by mal byť taký pes každý. Ale treba proste vedieť nakresliť tú čiaru tak, aby bola proste rozumná a viacej sa treba venovať chovu, hlavne psov, ktorí sa pohybujú bez psovodov, viacej sa treba venovať trestno-právnej zodpovednosti, o tom tu už hovoril Zsolt a nevytvárať proste zbytočne presne takéto konštrukty, ktoré môžu nakoniec skončiť na ústavnom súde a všetkým nám to vrátia sem naspäť, bez toho, aby to bolo reálne riešenie. Ďakujem veľmi pekne.