Verešová, Anna, poslankyňa NR SR (2017-09-12):
Ďakujem za slovo. Vážený pán minister, vážené kolegyne a kolegovia, aj ja som dlhoročnou členkou profesionálnej platformy a naozaj je pravdou, že aby prišlo 900, viac ako 900 pripomienok a z toho skoro 700, 650 zásadných, je dosť výnimočné alebo nie bežné. A pri predstave, že predsa neposielajú laici tieto pripomienky, ale odborná verejnosť. Skoro 20 rokov som pracovala v sociálnych službách, konkrétne v zariadení krízovej intervencie, krízových služieb, takže ja sa teda výslovne teraz som sa zamerala, keďže sme zatiaľ len v prvom čítaní, na služby krízovej intervencie. A chcem byť hlasom práve tých odborníkov, ktorí po piatich rokoch, po piatich rokoch očakávali, piatich rokoch účasti v pracovnej skupine, ktorá bola zriadená ministerstvom k príprave novely tohto zákona o sociálnych službách, tak očakávali systémové riešenie problematiky sociálnych služieb vrátane systémových zmien financovania sociálnych služieb, ktoré by reagovali na demografické zmeny a na problém starnutia, ktorý je nezvratný, na podfinancovanie a nedostupnosť viacerých druhov sociálnych služieb. Osobitne služieb krízovej intervencie. V súčasnosti totiž služby krízovej intervencie na území celého Slovenska len ledva prežívajú. A o ich význame a efektivite služieb krízovej intervencie predsa niet žiadnych pochýb. Hrajú obrovsky dôležitú úlohu v systéme sociálnej podpory osobám, ktoré sú ohrozené vylúčením, pôsobia dokonca aj preventívne, to je dôležité, a v prospech aj ostatných osôb, občanov tej danej komunity. Dnes v médiách zase prebehla správa o rodine, medializovala sa správa o matke s deťmi, ktorá býva v chatrči, v búde, v nedôstojných podmienkach s maličkými deťmi. No je to tak. Pre neúplné rodiny s deťmi, pre osamelé matky s deťmi, ktoré si nedokážu zabezpečiť ani nevyhnutné podmienky na uspokojenie svojich základných životných potrieb, sa nedostatočne – ak vôbec – poskytuje terénna sociálna služba krízovej intervencie. Veď my nechceme matkám odnímať deti a umiestňovať ich v iných domovoch, inštitúciách. My predsa chceme, aby tieto deti žili aspoň s jedným rodičom, keď už ten druhý zlyhal. No a im treba teda pomáhať naozaj priamo v ich prirodzenom prostredí, aby neupadli ešte do väčšej núdze, ako nám ukázal práve tento medializovaný príbeh, prípad. To je jedna vec, s ktorou prídem určite do druhého čítania s pozmeňujúcimi návrhmi. Ešte jedna vec mi leží na srdci. Z dôvodov, ktoré mi nikdy neboli jasné, pretože sa nepremietli v dôvodovej správe ani nikde, sa stalo, že v jednej z množstva, obrovského množstva noviel k tomuto zákonu vypadla kategória ohrozených osôb, a to doslova chcem citovať, osamelé tehotné ženy a dievčatá. Je to tak od 1. 1. 2014. Predtým táto kategória v zákone bola. Dokonca bolo pre nich ustanovené aj špecializované zariadenie, ktoré sa nazývalo vtedy domov pre osamelých rodičov. Takže odvtedy už sa nepamätá na tehotné ženy v núdzi. Áno, hovorí sa, že je v niektorých prípadoch, to môže byť teda klientela, ktorá je ohrozená násilím, na tú máme nejakú službu, alebo chudobou, na tú máme tiež nejakú službu, a teda sa môže uchádzať, ale nie všetky z tejto cieľovej skupiny osamelých tehotných žien spadajú do takejto kategorizácie. A preto sa naozaj stáva, že sú zaradené niekde úplne inde. Aj to budem určite, prinesiem pozmeňujúci návrh. Zatiaľ iba toľko, lebo bolo tu všetko povedané od mojich kolegýň. Každá si naozaj naštudovala túto novelu z takej svojej oblasti, takže s tým všetkým sa ja zároveň aj stotožňujem. A chystáme pozmeňujúce návrhy, o ktorých by sme teda radi s vami rokovali. Ďakujem pekne.