Schlosár, Rastislav, poslanec NR SR (2017-10-18):
Vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi, aby som vám predstavil zákon o domobrane a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorý predkladajú poslanci za Kotleba – Ľudová strana Naše Slovensko Marian Kotleba, Rastislav Schlosár, Ján Kecskés, Stanislav Drobný a Martin Beluský. Cieľ nášho návrhu je jednoduchý, vytvoriť legislatívny priestor na zabezpečenie vyššej úrovne ochrany života, zdravia a majetku obyvateľov Slovenskej republiky a tiež ochrany verejného poriadku, a to práve prostredníctvom vytvorenia domobrany ako čiastočne dobrovoľníckeho poriadkového útvaru v zriaďovateľskej pôsobnosti vyšších územných celkov, čiže samosprávnych krajov. Tieto úlohy, predovšetkým však bezpečnosť obyvateľov Slovenskej republiky, by mal podľa súčasnej platnej legislatívy zabezpečovať Policajný zbor Slovenskej republiky a v obciach a mestách obecná, resp. mestská polícia ako poriadkové útvary. Prax však ukazuje, že tieto zložky častokrát zlyhávajú najmä pri plnení úloh na úseku prevencie a to najčastejšie z dôvodov obmedzených personálnych kapacít a finančných zdrojov. Dôkazom toho je vysoká kriminalita a to najmä v oblastiach s veľkou koncentráciou dlhodobo nezamestnaných a asociálov. Výsledkom toho je, že slušní ľudia v mnohých regiónoch Slovenska sú týmito asociálmi obťažovaní, okrádaní, napádaní, ale aj znásilňovaní a vraždení. Život v týchto oblastiach sa preto stáva doslova neznesiteľný, občania strácajú dôveru v štát a jeho orgány a mnohí občania sa snažia z týchto oblastí Slovenska doslova utiecť. Uvediem len tri príklady za všetky, ktoré dokonale vystihujú to, čomu musia dnes mnohí slušní ľudia na Slovensku čeliť. 1. august 2009 Šarišské Michaľany. Dvaja mladiství asociáli z neďalekej cigánskej osady v Ostrovanoch ukradnú na miestnom štadióne televízor. Zastaviť sa ich snaží 65-ročný dôchodca, ktorého však títo asociáli dobijú tak, že mu zlomia lebku a vybijú pravé oko. Reakciou na tento útok je zhromaždenie občanov vrátane miestnych obyvateľov, ktorí chcú protestovať nielen proti tomu zločinu, ale predovšetkým proti zlyhávaniu polície pri ochrane slušných ľudí. A aká bola vtedy reakcia vlády? Namiesto toho, aby posilnila prítomnosť Policajného zboru v tejto obci, nasadil minister vnútra Kaliňák na protestujúcich ľudí vodné delo a dal ich zmlátiť obuškami. Druhý príklad. Píše sa 19. august 2015. V Polomke na Horehroní sa 50-ročná Slovenka vracia vo večerných hodinách domov k svojim trom deťom a manželovi. Len pár metrov od jej domu ju prepadne cigánsky extrémista, asociál, okradne ju, znásilní a nakoniec brutálne zavraždí tak, že tejto bezbrannej žene takmer odreže hlavu a nechá ju vykrvácať na prahu jej vlastného domu. A napokon posledný z mnohých príkladov, ktoré by som mohol uvádzať. Prípad, ktorý sa stal len celkom nedávno 30. septembra na východe Slovenska v obci Huncovce. Počas dní tejto obce veľká skupina opitých cigánskych asociálov s palicami zaútočila na miestnych ľudí. Títo asociáli mlátili všetkých do radu bez akéhokoľvek zľutovania. Ich besneniu neunikol dokonca ani postihnutý chlapec, ktorého udierali palicami. Tieto zločiny, ktoré sú len jednými z mnohých zločinov, ktorých sa dopúšťajú cigánski – ale nielen cigánski – asociáli dennodenne, sa pritom vôbec nemuseli stať, keby ministerstvo vnútro dlhodobo neodmietalo zriadiť, resp. obnoviť v minulosti zrušené obvodné oddelenia Policajného zboru vo viacerých takýchto problémových lokalitách, a to aj napriek petičným akciám občanov a žiadostiam zo strany starostov obcí, väčšinou takých, ktorí si nemôžu dovoliť zriadiť a prevádzkovať obecnú políciu. Tieto zločiny by sa možno nikdy nestali, keby vláda plnila svoje povinnosti, keby vláda namiesto riešenia bezpečnostnej situácie v Iraku či Afganistane prostredníctvom vysielania našich vojakov do týchto vzdialených krajín, keby namiesto toho riešila bezpečnostnú situáciu slovenských obyvateľov u nás na Slovensku. Keby sa viac starala o našich vlastných ľudí a nie o to, čo chcú a čo jej povedia páni z Európskej únie či Bruselu. Kolegyne a kolegovia, jedným zo spôsobov riešenia tejto alarmujúcej situácie na miestnej úrovni je práve vytvorenie alternatívneho bezpečnostného orgánu, ktorý bude podporovať a dopĺňať verejné služby štátnej a obecnej polície všade tam, kde tieto služby z akýchkoľvek dôvodov absentujú alebo nepostačujú na zaistenie dostatočnej úrovne ochrany občanov a verejného poriadku. Takýmto alternatívnym bezpečnostným orgánom je nepochybne aj domobrana, ktorá je založená na verejno-súkromnom partnerstve. Ak sa však niekto domnieva, že domobrana je organizáciou, ktorá funguje len v nejakých totalitných režimoch, že ide o nejakú politickú políciu či o polovojenské stranícke jednotky, je na veľkom omyle. Domobrana v súčasnosti v rôznych formách úspešne funguje v mnohých demokratických štátoch, resp. v štátoch, ktoré sa k demokracii hlásia. Ako príklad môžme uviesť Švajčiarsko, Spojené štáty americké či dokonca Izrael. Vráťme sa však k tomu, čo bude hlavnou úlohou domobrany, tak ako to navrhuje Ľudová strana Naše Slovensko. Hlavnou úlohou domobrany by bolo preventívnou hliadkovou činnosťou prispievať k vyššej úrovni ochrany životov, zdravia a majetku občanov, ako aj verejného poriadku na území samosprávneho kraja. Pri tejto svojej úlohe by domobrana nebola osamotená, ale, naopak, by úzko spolupracovala s príslušnými útvarmi Policajného zboru, ako aj obecnej polície. Špecifikom domobrany ako poriadkového útvaru zriadeného podľa predkladaného zákona by bolo intenzívne zapojenie dobrovoľníkov. Tento na slovenské pomery inovatívny prístup by so sebou priniesol minimálne dve primárne a jednu sekundárnu výhodu. Primárnymi výhodami by boli nižšie ekonomické náklady v porovnaní napríklad s obecnou políciou, ale najmä vyššia úroveň motivácie dobrovoľných príslušníkov domobrany aktívne sa podieľať na ochrane svojej rodiny, priateľov, susedov a známych z konkrétneho regiónu. Za sekundárnu výhodu je možné pokladať vyššiu úroveň právneho vedomia, ktoré by získali všetci absolventi odbornej prípravy nevyhnutnej pre získanie odbornej spôsobilosti pre službu v domobrane. Poďme sa teraz pozrieť na to, akým spôsobom by bola domobrana organizovaná. Najvyšším riadiacim orgánom domobrany by bolo krajské veliteľstvo na čele s krajským veliteľom menovaným a odvolávaným zastupiteľstvom samosprávneho kraja. Krajské veliteľstvo by ďalej zriaďovalo okresné veliteľstvá, pričom najnižším článkom organizačnej štruktúry by boli miestne jednotky pôsobiace na území jednej alebo viacerých obcí. Miestne jednotky by boli zriaďované okresnými veliteľstvami na základe bezpečnostnej situácie a záujmu občanov o službu v domobrane. Príslušníkmi domobrany by mohli byť len občania Slovenskej republiky, ktorí sú bezúhonnými osobami, dovŕšili zákonom stanovený vek a ktorí sú telesne, duševne a odborne spôsobilí na plnenie úloh domobrany a majú trvalý pobyt alebo prechodný pobyt na území príslušného samosprávneho kraja. Príslušníci domobrany by sa delili na dve skupiny. Profesionálnych príslušníkov, ktorí by boli zamestnancami samosprávneho kraja a ktorí by pôsobili v riadiacich a administratívnych funkciách a za ich výkon by poberali mzdu alebo odmenu v závislosti od konkrétneho druhu pracovnoprávneho vzťahu. A na dobrovoľníkov, ktorí by vytvárali hlavnú časť personálnych kapacít určených na výkon hliadkovej činnosti priamo v teréne. Svoje úlohy by domobrana v praxi napĺňala formou hliadkovej činnosti, pričom jednu hliadku by tvorili najmenej traja príslušníci domobrany, veliteľ z radov profesionálnych príslušníkov domobrany a najmenej dvaja členovia z radov dobrovoľníkov. Príslušníci domobrany by mali pri výkone svojich úloh oprávnenia podobné oprávneniam príslušníkov obecnej polície, mali by postavenie verejných činiteľov, avšak na rozdiel od obecnej polície by príslušníci domobrany nevykonávali ani predvedenie na útvar domobrany, ale každú zadržanú osobu by bezodkladne odovzdali príslušníkom Policajného zboru. Príslušníci domobrany by taktiež na rozdiel od obecnej polície neprejednávali žiadne priestupky a takisto by neudeľovali pokuty za ich spáchanie. V prípade, že by pri výkone služby zistili spáchanie priestupku, oznámili by to ihneď Policajnému zboru. Z uvedeného je zrejmé, že domobrana by svojou hliadkovou činnosťou plnila predovšetkým preventívnu funkciu. Zákonom presne vymedzené donucovacie prostriedky by použila len v najnutnejších prípadoch, predovšetkým vtedy, keď by bol bezprostredne ohrozený život, zdravie či majetok... (Zmĺknutie poslanca a otočenie sa smerom k predsedajúcej.)