Kučera, Karol, poslanec NR SR (2023-03-17):
Ďakujem, pán predsedajúci. Tak áno, ešte sa k vám prihovorím takto, lebo viem, že niektorí možno tu neboli a chceli by reagovať na niektoré veci a niektoré veci by možno bolo ešte si zhrnúť a tak nejak precíznejšie možno explicitnejšie vysvetliť. Najčastejšie tu padal problém včera teda telocvične, resp. ten problém bol, aspoň tak ho uvádzal pán Gröhling, že ak to bude hodina navyše, tak ten problém nebude, ak bude tá hodina zaplatená, čiže tam ten problém nevidel s tými telocvičňami, ale ak sa zoberie disponibilná hodina, tak zrazu je problém telocvične ten najväčší. Takže to je také, také veľmi zaujímavé tvrdenie, ale chcel by som k tomu povedať toľko, Romana povedala tu takú vec, že – neviem, či tu je ešte, už tu nie je –, že treba každej škole dostavať telocvičňu. No tu vás asi trošku sklamem, že toto asi nebude vôbec možné, pretože my máme na Slovensku 750 škôl, kde je počet žiakov menej ako 75 na školu. To znamená, že na tej škole, na tých 750 školách máme menej ako štyri triedy. To znamená, že na týchto školách zrejme asi nie je moc efektívne tú telocvičňu postaviť a preto zrejme tam ani to stopercentné číslo nikdy nedosiahneme, ale áno, treba stavať telocvične na tých väčších školách, tam, kde ich nemajú, a tam to číslo je oveľa optimistickejšie, ako som včera povedal aj, že treba sa na to pozerať z pohľadu, koľko percent detí má prístup k telocvični, a to číslo je, 85 % detí dnes má prístup k telocvični. Ešte poviem taký príklad. Trošku si dáme matematiku teraz, že ak máme desať škôl, hypoteticky, kde je v každej škole len jeden žiak, to znamená, že na desiatich školách je desať žiakov a tam chýba telocvičňa, na všetkých týchto desiatich školách, a ak máme desať škôl, kde v každej škole je sto žiakov, to znamená, dokopy máme tisíc tých žiakov na tých desiatich školách a tam tú telocvičňu máme, tak je hrozivé číslo, pohľad na vec, že, a veľmi nefér, zavádzajúce, že z dvadsiatich škôl na desiatich nie je telocvičňa a je to 50 %. Ale keď sa pozrieme na to z pohľadu toho, že koľko žiakov má prístup k telocvični, tak je to 99 %. Čiže tento presne problém je aj na Slovensku. Tie štatistiky, ktoré tu hovoria a strašia s nimi pán exminister Gröhling stále, že 40 % škôl nemá telocvičňu, sú, až by som povedal, úplne že zavádzajúce, zneužívajúce, pretože ten pohľad druhý je, že, áno, kazia to tie malé školy, ktoré tam nikdy tú telocvičňu ani vystavať zrejme nebude efektívne a ten pohľad je taký, že na Slovensku 84,5 % detí má prístup k telocvični. Navyše táto novela, ako bolo spomenuté, rieši povinnosť až od päť tried a viacej. To znamená, že my sme odbúrali tie malotriedky a paradoxne treba povedať, že na tých malotriedkach je pomerne dostatok tých detí, väčšinou sú to malé mestá, dedinky, kde tie deti nám sú, majú dostatok možno styku s prírodou, chodia do školy pešo a podobne, takže tam majú dostatok pohybu. Naozaj toto riešiť nemusíme, resp. sú aj nejaké projekty, napríklad videl som pekné projekty, ktoré mi ukazoval za školský šport na ministerstve školstva Paľo Smutný, kde sa dajú urobiť pekné, finančne nenáročné projekty napríklad na chodbách alebo aj na, v nejakej triede, ktorá sa zmení na posilňovňu alebo podobne. Takže dá sa to riešiť. Nehovoriac o tom, že riešime vlastne, podávame pomocnú ruku aj tým väčším školám, kde tá telocvičňa chýba, a nehovoriac o tom, čo sme už spravili. Fond na podporu športu za posledné svoje dve výzvy podporil 21 projektov. Dvadsať jedna projektov nových na výstavbu telocviční. Z MIRRI bola tak isto výzva, kde ďalších osem veľkých naozaj telocviční, tam išli veľké dotácie, čiže to už máme pomaly 30 a momentálne každú chvíľu vyjde z eurofondov výzva, 50-miliónová výzva na dostavbu telocviční. Takže tu sa rieši naozaj ten problém rapídne, musím povedať. My na úrade splnomocnenca sme urobili aj štúdiu uskutočniteľnosti, ktorá je do roku 2027 a rieši tento problém na 90 %, ale tých sto nikdy nedosiahneme z tých dôvodov, čo som povedal. Čiže naozaj treba, vyzývame aj školy, samosprávy, aby si pripravovali projekty, lebo tých peňazí z eurofondov je dosť, vieme, len je problém ich vyčerpať. Takže tie projekty by bolo dobré, aby pripravené boli. Čo sa týka toho materiálneho vybavenia, máme v pláne obnovy to isté. Máme eurofondy na to, aby sa dobudovali alebo materiálne vybavovali aj tie školské zariadenia, to znamená, že aj telocvične. Nehovoriac o tom, že aj cez ten projekt Tréneri v škole už išlo na dvesto škôl materiálne vybavenie pre tento program, takže tam už tie pomôcky sú. Vybavíme aj teraz metodickou príručkou všetky školy. Všetkých dvetisíc škôl dostane metodickú príručku, návody, ako sa to dá urobiť. Čiže hľadajme naozaj, že ako sa to dá spraviť. No a chcel som povedať tých pár príkladov z praxe, je dobré si povedať naozaj, že či už to Nórsko bolo spomínané, Maďarsko, Francúzsko, tak Maďari tak isto, mali sme ich na konferencii, mali dve hodiny pred rokom 2010 a teda tým, že ich vyzvala vlastne tá, to uznesenie Európskeho parlamentu, tak naozaj asi sa tam mladí trošku skorej rozhýbali, jak u nás. Nám to trvá väčšinou trošku dlhšie, ale tam išli z dvoch hodín na päť rovno a teraz už neviem, jak sa volal ten pán, ktorý bol pozvaný a nám to celé vyrozprával, ten príbeh, tak hovoril, že čo si myslíte, že my sme boli, mali sme všade telocvičňu? No nemali sme, že mali sme to personálne zabezpečenie? No nemali sme, ale pristúpili sme k takým opatreniam, ktoré to časom vylepšili, pustili si tam napríklad absolventov z posledného ročníka z vysokých škôl, aby mohli formou praxe vlastne už vyučovať. Bolo to jedno z riešení, hľadali tie riešenia, ako sa to dá, jednoducho a podobne, hej? Takže, takže dnes majú päť hodín, takisto Nórsko má päť hodín, ktoré keď si porovnáme s našimi deťmi, kde len pre 30 % detí to je jediný pohyb vôbec, tá telesná výchova, tak v Nórsku nielenže majú päť hodín telesnej, ale tam je 90 % detí, sa venuje nejakej zimnej športovej aktivite ešte navyše. Takže asi preto aj sú dobrí lyžiari, že bežkári a podobne, nehovoriac o tom, že napredujú aj v tých letných športoch. Francúzi takisto majú tri hodiny telesnej a od septembra teraz, dvadsiateho minulého roka im pribudla, národný projekt 30 minút športu denne. To znamená, že Francúzi sú na tom úplne, by som povedal, najlepšie, čo sa týka časovej dotácie, tam je to cez päť hodín do týždňa a za tým projektom stojí takisto nejaká stovka úspešných športovcov. No a my, ako je veľmi smutné, že my sa tu zaoberáme jednou hodinou, prinavrátenia jednej hodiny navyše, ktorá tu bola, a hľadáme všelijaké spôsoby, ako sa to len nedá, ako je problém s cirkevnými školami a s disponibilnými hodinami a podobne, ale však ten problém sa naozaj dá vyriešiť, je to riešiteľná vec, len si nezatvárajme oči, že proste tri hodiny je nejaký problém, tá jedna hodina navyše jednoducho. Takže tak ako nás k tomu vyzýva Európsky parlament od roku 2007, budem rád, keď teda túto myšlienku podporíme. Ešte potom možno v záverečnom slove by som povedal niečo. Ďakujem.