Štefunko, Ivan, poslanec NR SR (2023-12-19):
Vážené dámy, vážení páni, pán predsedajúci, vypočul som si skoro celú rozpravu k tomuto bodu a chcel by som zhrnúť aj moje názory, ale aj niektoré fakty, ktoré som si vypočul v tej rozprave. Ako povedal pán Dostál a mnohí iní opoziční poslanci a poslankyne, veľmi ma mrzí, že sme diskutovali sami, ale to už sme, samozrejme, to už ste počuli a až tak vás to netrápi. Jedni sa ponáhľate, druhí debatujú tam s pánom Kaliňákom, lebo je to, je to dôležitejšie, ako si vypočuť opozičných poslancov. Chápem, už to máte, už to máte skoro, skoro hotové, za chvíľu už budete mať tie vaše úrady, zisky a tak ďalej, ale ešte nám dajte tých dvadsať, tridsať, štyridsať minút, dobre? Bufet je zavretý, sorry, nejak ste si to zle zariadili, takže, takže musíte debatovať tu. Chcem vám, chcem vám pripomenúť jednu vec a nie je to len nejaká progresívna hantírka, ale je to taká ako kebyže múdrosť, ktorá tu funguje už niekoľko tisíc rokov, že stabilita inštitúcie je zárukou prežitia nejakého zriadenia, či už je to cirkev, alebo ríša, alebo kráľovstvo. V našom prípade je to republika. Naša republika je mladá, aj keď sa odvolávame na tisícročné dedičstvo, aj keď sa niektorí tu aj v tomto, v tejto Národnej rade odvolávajú na fašistický vojnový štát, naša republika je mladá a za 30 rokov si ako tak niektoré inštitúcie vybudovala. Posledných 20 rokov celkom dobre a napriek tomu, že tu boli aj nejaké vlády SMER-u, tak sa tie inštitúcie plus-mínus udržali. Ja viem, že v niektorých veciach sa to až tak nepodarilo, viem, že tu už boli útoky na rôzne dohľady nad zdravotnou starostlivosťou a tak ďalej, ale proste udržalo sa to a myslím, že doteraz sme mohli byť považovaní za kvázi stabilnú a kvázi demokratickú krajinu. No, momentálne mám vážny pocit a podľa mňa aj tí ľudia, čo protestujú aj tí Európania, čo sa na nás pozerajú, majú pocit, že sa trošku tá na... tá naša republika trasie, aj tie naše inštitúcie sa trasú, lebo, lebo keď sa menia inštitúcie alebo funkčnosť niektorých inštitútov, tak sa v iných krajinách organizujú, ja neviem, konventy, keď sa rozprávajú o vážnych zmenách alebo organizujú sa konzultácie s občanmi. Organizujú sa kolokviá, no ale po voľbách, ktoré boli pred troma mesiacmi, dvoma mesiacmi, sa proste v rámci jedného zákona zmení niekoľko inštitúcií, niekoľko inštitútov a robíte to bez konzultácie. A ešte špeciálne s krehkou väčšinou. Keby ste mali 93 poslancov, chápem. Keby ste, keby ste mali pocit, že ste ústavodarci, že ste, že máte šancu aj legitimitu tvoriť inštitúcie, pochopil by som to, že máte náboj a že chcete to spraviť tak, ako to chcú robiť vaši voliči. Lenže vy ste vyhrali o tri, o štyri hlasy. Ledva to tu získavate, škrabete a proste chodíte tu na povel. A nikto z vás sa ani nevyjadril alebo málokto z vás. Je to strašne málo na to, aby to bolo legitímne. A síce matematicky to vychádza, ale poviem vám pravdu, ja by som sa trošku trápne cítil, že mi zásadné inštitucionálne zmeny prejdú o štyri hlasy, ktoré vy tu proste naduríte z bufetu a neviem ešte z akých kútoch, kútov toho, tejto budovy alebo Slovenska. Plašíte sa, plašíte sa, mohli ste to robiť kľudnejšie, mohli ste si získať podporu odbornej obce. Ja by som strašne poprosil poslancov HLAS-u, ktorí sa nechávajú zaúčať poslancami SMER-u, aby buď počúvali, alebo odišli z tej sály. Pán predsedajúci, dosť mi to vadí. (Vstup predsedajúceho.)