Marcinková, Vladimíra, poslankyňa NR SR (2022-12-02):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi, aby som za skupinu poslancov predniesla návrh novely zákona, ktorý som ja sama iniciovala a ktorým sa mení a dopĺňa Trestný poriadok a zároveň zákon o obetiach trestných činov. Cieľom môjho návrhu je zvýšiť ochranu obzvlášť zraniteľným obetiam trestných činov a chrániť ich pred ďalšou ujmou, ďalším ublížením a pred tzv. druhotnou viktimizáciou. V súčasnosti právny poriadok im poskytuje pomerne vyššiu ochranu, ale tá sa ukazuje v praxi ako stále nedostatočná, a tak sa v mojom návrhu venujem trom oblastiam, ktoré vám ďalej opíšem. No je pre mňa dôležité ozrejmiť v tomto priestore aj to, kto sú obzvlášť zraniteľné obete trestných činov, pretože sú to najmä deti v našich podmienkach, sú to seniori, sú to obete sexuálneho násilia a rodovo podmieneného násilia. Tak ako som povedala, prax ukazuje, že tieto obete stále nechránime dostatočne a ja prinášam zmeny, ktoré sa osvedčili v Česku a v iných krajinách Európskej únie, čiže sú vyskúšané, sú spozorované a vlastne v niektorých krajinách už fungujú vyše desiatky rokov. Mojím prvým návrhom je, aby obzvlášť zraniteľné obete trestných činov neboli viac konfrontované so stretnutím s osobou, ktorú označili za páchateľa, s osobou, voči ktorej sa vedie trestné stíhanie, alebo s osobou, ktorá je podozrivá zo spáchania trestného činu. V súčasnosti náš právny poriadok hovorí len o tom, že sa nesmú stretnúť s osobou páchateľa. Lenže my často v tom prvotnom riešení danej situácie ešte nevieme s určitosťou právne povedať, že ide o páchateľa, ide väčšinou len o osobu, ktorú obeť označila za páchateľa. Preto tu chcem precizovať toto slovo, že nemusí ísť už vopred o páchateľa, pretože tam sa často stávalo, že sa tá obeť stretla s tým človekom, keďže v tom danom momente ešte nemohli vzniesť rozhodnutie, že to je samotný páchateľ, ale keď tam pridáme to slovo, že osobu, ktorá označila obeť za páchateľa, vieme predísť ich stretnutiam, čo považujem za veľmi kľúčové a naozaj ide o technickú vec, doplnenie dvoch slov, ale môže to dopomôcť aj tomu, aby sa tá osoba nebála nahlásiť, nahlásiť ten útok alebo nahlásiť násilie na nej páchané, lebo bude vedieť, že sa už s osobou, ktorú označila ako páchateľa, ďalej nestretne. Druhá oblasť, ktorú sa snažím priniesť v rámci zmien, sú otázky, ktoré smerujú do intímnej oblasti, a tu navrhujem, aby sa kládli len v nevyhnutnej miere. To znamená, že keď dôjde už k samotnému násiliu, aby sme naozaj nejakú mieru proporcionality pri tých otázkach zvažovali a ak nie sú nevyhnutné detaily, napríklad pri deťoch, tak aby sme do nich nešli. Toto je úplným štandardom v iných krajinách Európskej únie. A taká tretia zmena, ktorú prinášam, je, aby si obete mohli vybrať, osoba akého pohlavia ich bude vypočúvať. Toto je tiež štandard v zahraničí a veľmi to pomáha. Znova budem hovoriť o tých detských obetiach, pretože tam ak je páchateľom napríklad otec, tak tie deti oveľa lepšie zvládajú, keď ten výsluch prebieha vlastne so ženou a nie je to muž a podobne. Tam sú na to dlhoročné výskumy a naozaj je to taká soc-zmena, ktorou vieme ten už beztak ťažký proces vlastne zmierniť. Čo ma viedlo k takejto novele? Prichádzam s ňou najmä preto, že dlhodobo evidujeme na Slovensku nízke počty nahlásenia násilí tohto druhu. V prípade sexuálneho násilia sa evidujú štatistiky, že na políciu sa obráti len niečo vyše 11 % obetí a v prípade násilia páchaného na deťoch, tam presné štatistiky nemáme, ale z toho, čo hovoria odborníci, vieme vychádzať, že pri opakovaných činoch násilia, teda pri pravidelných násilníkoch sa dozvieme o menej ako polovici týchto činov. To znamená, že tam je niekde aj procesná prekážka, prečo sa tieto obete boja tieto činy nahlásiť a čo ich od toho odrádza. Takže mojím úprimným úmyslom je, aby sme neodvracali zrak od bolesti druhých, aj keď to je téma, o ktorej sa tu málo rozpráva, o ktorej sa ťažko rozpráva, ale aby sme sa snažili stále túto tému ako keby držať živú, aby sme v nej dokázali robiť aj takéto malé, mierne, ale dôležité posuny vpred, ktoré tým obetiam pomôžu. Ja sa venujem najmä detským obetiam násilia, a toto sú naozaj také tri prvky, ktoré by dokázali veľmi výrazne pomôcť vlastne aj pri vyšetrovaní tých konkrétnych činov. Takže toľko z mojej strany, nech sa páči.