Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2015-11-27):
Ďakujem, pani podpredsedníčka. Tento návrh zákona sa zaoberá oblasťou, ktorá je na Slovensku úplne opomínaná. Všeobecne na Slovensku, keď sa bavíme o podmienkach pre podnikanie a keď sa na tom niečo mení, tak až dochádza k nejakým pozitívnym zmenám, tak je to orientované na veľké podniky, mamutie podniky, investorov, zahraničných investorov, nové, nové závody a nové prevádzky, čo, samozrejme, nie je zlé, pokiaľ to prinesie niečo pozitívne, ale úplne sa zabúda na to, že v každej ekonomike je skutočne hybnou silou malé, stredné a to úplne najdrobnejšie podnikanie, že práve táto skupina zamestnávateľov je z hľadiska počtu vytvorených pracovných miest najväčším zamestnávateľom v Slovenskej republike. A tým sa, žiaľbohu, podmienky na podnikanie spravidla len a len zhoršujú. Aj v tomto období im rástlo odvodové zaťaženie, rástlo im daňové zaťaženie, kontinuálne rastie byrokratické zaťaženie, administratívne zaťaženie a zhoršuje sa ich pozícia. Keby nebolo platených, štátom platených pracovných miest, ktoré dotuje a vytvára, tak aj stav s nezamestnanosťou by bol podstatne horší, ako je tomu dnes. Dnes máme zamaskovanú nezamestnanosť umelými dotáciami cez rôzne zdroje, najmä Európskej únie, ktoré sú ale dočasného charakteru, pretože akonáhle tieto dotácie prestanú fungovať, tak aj pracovné miesta, ktoré sú na ne naviazané – a je ich už veľmi veľké množstvo – budú zanikať. To je taký globálny popis situácie. Ale je tu ešte jeden segment malého, úplne maličkého podnikania, ktorý doteraz nebol riešený vôbec nijako, ktorý sa dnes nachádza v takej šedej zóne ekonomiky. A preto tento návrh zákona, nie je to novela, ale je to úplne nový návrh zákona, ktorý ešte v našom právnom systéme nie je, a bolo by veľmi dobré, keby bol. Orientuje sa na domáce podnikanie, na podnikanie, ktoré spravidla tvorí len doplnkový zdroj príjmov pre tých, ktorí by ho vykonávali, ktorým sa zaoberajú, alebo by sa legálne zaoberali najmä dôchodcovia, ale aj ženy v domácnosti, ženy na materskej a popri svojom zamestnaní, samozrejme, ktokoľvek iný, ale je to domáce podnikanie vykonávané v domácich podmienkach, dotýkajúce sa rôznych odvetví činnosti, spravidla potravinárskych, ale aj kozmetických výrob predmetov drobného charakteru, bižutérie a všetkého možného, na čo si dnes vieme, ale aj nevieme spomenúť, pretože ľudská kreativita je naozaj veľká. Dnes takéto podnikanie nie je možné. Dnes takéto podnikanie je možné len cez živnosť. Ale živnosť, ako som sa na začiatku dotkol, je dnes ťažké si otvoriť pre človeka, ktorý nemá vlastne žiadne prostriedky, ktorý má len svoju vlastnú zručnosť, ktorý má len svoju domácnosť, svoju kuchyňu, napríklad ktorý vie niečo urobiť, o čo má niekto záujem, možno len nejaký susedský okruh známych, ale chceli by, aby takéto veci tento človek pre nich mohol robiť, a on ich spravidla aj robí, ale robí ich načierno, robí ich tak neformálne, neoficiálne a jednak unikajú štátu úplne zbytočne prostriedky, ktoré by takto mohol získať, a jednak títo ľudia sú stále vystavení riziku, že túto činnosť vykonávajú nelegálne. Okrem toho, že by si títo ľudia museli zriadiť živnosť, keby to chceli robiť v súlade s dnes platnými zákonmi, tak najmä v potravinárskej oblasti by zrazu boli vystavení do situácie, že by si museli zriadiť prevádzkareň. A tá prevádzkareň v zmysle absolútne extrémne prehnaných požiadaviek, ktoré naše predpisy, naše vyhlášky kladú na každého, kto niečo takéto robí, by znamenali, že musí mať také technologické vybavenie, ako keby bol obrovskou pekárňou alebo obrovským producentom syra, mlieka alebo čohokoľvek podľa toho, na čo sa jeho záujem zameriava, a to je, samozrejme, nemožné. Je to veľmi nákladné, je to proste neprekonateľná prekážka pre takýchto ľudí. Preto uvedený návrh zákona by práve takúto pascu a takéto bariéry zbúral a umožnil bežným, jednoduchým ľuďom v malom rozsahu poskytovať svoje služby a svoje produkty, privyrábať si tak a úplne legalizovať ich činnosť. Takže dovoľte, aby som prečítal oficiálnu dôvodovú správu. Cieľom zákona je vytvoriť priaznivé podmienky pre rozvoj malého domáceho podnikania v Slovenskej republike. Ide o podnikanie, ktoré vykonáva podnikateľ fyzická osoba sama, prípadne s rodinnými príslušníkmi vo vlastnej domácnosti. Využíva pri tom prostriedky, zariadenia a nástroje, ktoré má doma, a používa ich na zabezpečenie chodu domácnosti, prípadne na záujmovú činnosť, hobby jednotlivých členov domácnosti. Takáto forma podnikania funguje v mnohých členských štátoch Európskej únie, ale aj v USA. Vo Veľkej Británii ju poznajú pod názvom „home based business“, v USA je to „small home business“. Toto podnikanie sa teší vládnej podpore a v týchto štátoch pôsobia vládne agentúry poskytujúce záujemcom potrebné informácie o možnostiach takéhoto podnikania vrátane možnosti predaja. Toto podnikanie často slúži ako štartér. Vyvinie sa z hobby činností s cieľom odpredať produkty a zabezpečiť si tak návratnosť prostriedkov. Zároveň sa na trh dostávajú produkty, ktorých výroba by bola zaujímavá aj pre veľkoproducentov, napr. sólovo vyrábaná bižutéria, špeciálne druhy mydiel, sviečok, ale aj potravín, napríklad koláčov, zákuskov, marmelád, džemov z osobitného druhu ovocia, ich zmesí, bylinkových olejov a podobne. Z tohto dôvodu je táto činnosť limitovaná určitými obmedzeniami. V USA je to napríklad objem príjmu z tejto činnosti, v jednotlivých štátoch ide o čiastku líšiacu sa podľa jednotlivých štátov 15 až 20-tisíc dolárov ročne. Podnikateľ, ktorý chce vyrábať napríklad mydlo, kozmetiku, prípadne potraviny, je povinný dodržať predpisy, ktoré sa týkajú ochrany zdravia. Preto musí svoju činnosť ohlásiť úradom, ktoré vykonávajú dohľad nad ochranou zdravia a bezpečnosťou potravinárskej výroby. Tie majú právo kontrolovať dodržiavanie čistoty v priestoroch, v ktorých sa vykonáva podnikanie, zdravotnú nezávadnosť používaného riadu, náradia, dostatok hygienických prostriedkov a podobne. Vždy takúto kontrolu vykonávajú po oznámení začiatku podnikania. Ak nenájdu problémy, ktoré by bránili podnikaniu, vydajú povolenie na začiatok podnikania. Prihliada sa na to, že ide o domácu výrobu v pomerne veľmi malých množstvách, nevyžaduje sa teda plnenie podmienok platných pre veľké podniky s masovou produkciou. V každom prípade je podnikateľ povinný ohlásiť svoju činnosť na daňovom úrade, viesť základnú evidenciu príjmov a výdavkov tak, aby bolo možné odviesť daň a skontrolovať jej správnosť. Na Slovensku je v súčasnosti možné podnikanie len formou samostatne zárobkovo činnej fyzickej osoby, prípadne právnickej osoby. V prípade výroby a predaja mydla, kozmetiky, prípadne potravín a ďalších záležitostí je nevyhnutné splniť tak tvrdé podmienky, ktoré kladie napríklad potravinový kódex Slovenskej republiky, že takéto podnikanie je takmer nemožné. Vyžaduje sa napríklad osobitná miestnosť stavebne oddelená od iných priestorov, všetky priestory musia byť umývateľné, v podstate teda vykachličkované, osobitné prívody vody, odtoky a podobne. Často si to vyžaduje tak vysoké počiatočné náklady, že si záujemca o toto podnikanie, že si tieto, toto, záujemca o podnikanie v malom nemôže dovoliť. Zároveň je pre výkon niektorých činností formou živnostenského podnikania požadovaná určitá kvalifikácia, vyučenie v odbore, minimálne rekvalifikačný kurz a následná prax. To si opäť vyžaduje značné finančné náklady a čas. Výsledkom je stav, kedy sa vyrába a šíri, vyrábajú a šíria rôzne produkty, ako je domáca kozmetika, potraviny, prípadne drobné výrobky formou malej susedskej výpomoci. V domácich podmienkach sa pečú torty, koláče, zákusky, torty na svadby, distribuujú sa cez známosti na pracoviskách, prípadne ich načierno jednotliví drobní producenti dodávajú do cukrární a reštaurácií. Táto činnosť nepodlieha žiadnej hygienickej kontrole a, samozrejme, ani žiadnemu zdaneniu. Ide o súčasť šedej ekonomiky. Prijatie navrhovanej úpravy by vyriešilo niektoré z týchto problémov. Činnosť, ktorá sa aj tak vykonáva, znova zdôrazňujem, činnosť, ktorá sa aj tak vykonáva, by sa zlegalizovala. Osoby, ktoré majú záujem podnikať v takomto malom, by svoju činnosť mohli vykonávať oficiálne. Mohli by predávať svoje výrobky na farmárskych trhoch, formou pouličného stravovania, street foody, v stále populárnejších pojazdných stánkoch s občerstvením, prípadne by ich na základe zmluvy mohli dodávať iným odberateľom. Tí by získali výrobky, ktoré si vyžadujú značné množstvo ručnej práce alebo špeciálnych surovín, a preto nie sú zaujímavé pre veľkovýrobu, prípadne ju predražujú natoľko, že konečný produkt je príliš drahý alebo až nepredajný. Zároveň by sa zvýšila bezpečnosť tejto produkcie z hľadiska ochrany zdravia. Doteraz nad takouto výrobou nebol žiadny dohľad. Odberateľ sa musel spoľahnúť na to, že boli použité zdravotne nezávadné a správne skladované skladované suroviny, že konečný výrobok bol správne uskladnený a prepracovaný. De facto jedinou garanciou boli referencie od známych, susedov a spolupracovníkov a fakt, že doteraz nevznikli žiadne zdravotné problémy spojené s konzumáciou takýchto výrobkov. Po prijatí tohto zákona by úrady dohliadajúce nad hygienou potravín mali možnosť kontroly, mohli by vstúpiť do obydlia, skontrolovať čistotu priestorov, v ktorých sa pripravujú výrobky, zdravotnú nezávadnosť používaného riadu, dostatok čistiacich prostriedkov, odoberať vzorky surovín, kontrolovať, či sú správne uskladnené. To by zvýšilo záruky pre obidve strany, výrobcu aj odberateľa. Vzhľadom na sociálny a odvodový systém je potrebné obmedziť pri uvažovaní o takomto podnikaní jeho rozsah. Horným limitom, ktorý navrhujeme, je hranica 12-násobku minimálneho vymeriavacieho základu pre odvody na účely sociálneho poistenia. V súčasnosti ide o čiastku cca 417 eur mesačne bez odpočítania nákladov. Táto čiastka sa bude postupne zvyšovať podľa toho, ako bude stúpať minimálny vymeriavací základ. Teda aj z tohto vidno, že v žiadnom prípade nejde o činnosť, ktorou by sa podnikateľ živil. Ide o poskytnutie možnosti oficiálne zarobiť určitý objem prostriedkov a prilepšiť si k nízkej mzde, k dôchodku, k dávkam v nezamestnanosti, prípadne na materskej dovolenke. Dá sa predpokladať, že mesačne by takto podnikajúca osoba získala približne 200 eur v čistom. Je to príjem malý, avšak s ohľadom na priemernú výšku dôchodkov, podporu v nezamestnanosti, prípadne iných sociálnych dávok bude určite pre mnohé osoby nepochybne zaujímavý. Treba spomenúť aj ďalší dôsledok tohto zákona. Obmedzí sa istý segment šedej ekonomiky, čo je iste pozitívne aj z hľadiska príjmov štátu. Získa sa určitý príjem zo štátneho rozpočtu, pretože osoby, ktoré budú chcieť svoje podnikanie zoficiálniť, a teda zlegalizovať, z neho budú platiť dane z príjmu. Pri predpoklade, že náklady na podnikanie sú vo výške 40 % príjmu, by každý takýto podnikateľ zaplatil približne 500 až 570 eur ročne. Samozrejme, aj táto suma by sa postupne zvyšovala v súlade so zvyšovaním minimálneho vymeriavacieho základu. Celkový príjem rozpočtu by závisel od počtu takto podnikajúcich osôb. Vzhľadom ale k množstvu inzerátov ponúkajúcich služby, o ktorých sme hovorili, sa dá pravdepodobne predpokladať, že táto čiastka nebude zanedbateľná. Prijatie uvedeného zákona si nevyžiada žiadne dodatočné zvýšené náklady štátneho rozpočtu ani rozpočtu vyšších územných celkov, ani rozpočtov miest a obcí. Možno očakávať jednoznačne priaznivé dopady na daňové príjmy a na celkové oživenie trhu, na ktorý sa dostanú zaujímavé produkty. Je to pozitívny impulz pre podnikateľské prostredie a nemá dopad na životné prostredie ani na informatizáciu spoločnosti. No a, samozrejme, je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, jej zákonmi, medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Vážené dámy, vážení páni, ďakujem vám za pozornosť a prosím vás o podporu tohto návrhu zákona. Ďakujem.