Ľ. Mušková, poslankyňa: (2002-11-12):
Správne zostavený vládny program práve v tomto volebnom období je nesmierne dôležitý, lebo výraznou mierou môže ovplyvniť život Slovenska nielen na štyri roky, ale na omnoho dlhšie obdobie. Necitlivá a sociálne nespravodlivá politika pravicovej vlády môže výrazne ovplyvniť aj výsledky referenda k vstupu našej republiky do európskych štruktúr. Od prijatej politiky občan sám bude čoskoro citlivo zvažovať dôveru slovenskej vlády a príslušných riadiacich orgánov Európskej únie. Verím, že podobne ako ja si všetci v tomto parlamente uvedomujeme túto významnosť, dôležitosť a jedinečnosť chvíle schvaľovaného predloženého programového vyhlásenia vlády. Celý text jednotlivých kapitol programového vyhlásenia vlády sa nesie v rovine deklaratívnej, bez predložených konkrétnych metód a postupov riešenia. Každý posudzovateľ programu musí mať dojem, že v niektorých tézach ministri nemajú racionálne predstavy o tom, ako sa budú úlohy, a to väčšinou úlohy problémového charakteru riešiť. V celej kapitole sa nenachádza žiadna kvantifikácia riešenia problému, čo v závere vládnutia znemožní jednoznačné zhodnotenie plnenia alebo neplnenia predloženého programu. V texte sú používané slovné finty v slovných zvratoch ako napríklad: „pokiaľ to okolnosti dovoľujú.“ V zásade sa v texte nevyskytujú konkrétne čísla a termíny. V tomto prípade sa tejto vláde ani nečudujem, že sa bojí stanoviť číselnú kvantifikáciu, keď neslávne sľuby v predchádzajúcom období o dvojnásobných platoch a znížení nezamestnanosti pod úroveň 10 % dodnes vzbudzujú úsmev za nevydarený, ale krutý žart predsedu vlády pána Dzurindu. Program je silne poznačený zmenami a reformami a transformáciami, ktoré majú veľakrát reštrikčný charakter a použijú sa aj tam, kde reformy už prebehli. Občania, nepoznajúc výsledok snáh tejto pravicovej vlády, majú obavy a u niektorých skupín občanov sa prejavuje strach z ich ďalšieho životného osudu na nasledujúce štyri roky. Podľa mediálneho vyhlásenia slovenského premiéra sú v programovom vyhlásení vlády akceptované nasledovné priority: boj proti korupcii, rozsiahle úsporné opatrenia v štátnom rozpočte a zlepšenie situácie rómskej menšiny. Tragédiou je, že sa v týchto prioritách neobjavila výchova a vzdelávanie. A to je práve časť, ktorej by som sa rada v mojom krátkom vystúpení venovala. Vláda si kladie za cieľ transformáciu v oblasti výchovy a vzdelávania vo všetkých jej súčastiach - od regionálneho školstva, podľa mňa malého školstva - až po šport a mládež a až po vysoké školy. O tom, či je to nereálne alebo nie, nechcem teraz polemizovať, ale len pripomínam, že snaha prebudovať už nedávno prebudované len preto, aby som prebudoval, je absurdná. Dvanásť rokov všetci predchádzajúci ministri pracovali na koncepciách a transformáciách jednotlivých oblastí vzdelávacej sústavy. Myslím si a experti za školskú problematiku mi dajú určite zapravdu, že naším prvoradým záujmom musí byť zabezpečenie vysokej kvality poskytovaného vzdelávania, kde kvantita poskytovaných služieb musí byť len na druhej pozícii, pokiaľ sa nevytvoria také materiálne a personálne podmienky, ktoré to dokážu zabezpečiť súčasne. Pomerne veľa práce budeme mať pri dokončení presunu kompetencií na nižšie územné celky vo väzbe na riadenie a finančné zabezpečenie základných a stredných škôl. Tu treba jasne povedať, že nebyť rozhádanej koalície predchádzajúcej vlády, mohla byť dnes situácia iná. Problémy, ktoré čakajú urýchlene na riešenie, mohli byť vyriešené a obavy primátorov a predsedov vyšších územných celkov mohli byť už celkom rozptýlené. Vysoké školstvo od roku 1991 prebieha transformáciou, ktorá je v dosť pokročilom stave rozpracovanosti. Čaká na dotiahnutie niektorých legislatívnych noriem nižšej úrovne a významné dofinancovanie zo strany štátu formou dotácií. Tu vidím jeden vážny problém, ktorý môže celú predloženú predstavu vlády k náprave vysokého školstva cez zavedenie príspevku k študentom na vzdelávanie v rozmedzí 10 - 20 % nákladov narušiť. Jasne to prezentoval aj predseda nášho výboru pre školstvo, vedu, kultúru, médiá a šport pán Ferdinand Devínsky, rektor najväčšej univerzity na Slovensku, ktorý povedal, že názor, že zavedenie príspevkov študentov na vzdelanie vyrieši problém financovania vysokých škôl, je naivný. Jediným riešením, ktoré zastaví vysoký úpadok vysokoškolského vzdelávania, je poskytnutie v rozpočte dostatok finančných zdrojov, podobne ako sa to realizuje v ostatných transformujúcich sa krajinách a v štátoch Európskej únie. Česká republika by nám mohla byť skutočne vzorom. Len za tohto predpokladu dokážeme naštartovať zmeny a návrat k európskej kvalite vzdelávania. Jasne a významne to deklarovali v dennej tlači aj členovia kolégia rektora Univerzity Komenského v Bratislave. Dovolím si ešte zacitovať: „Kolégium rektora Univerzity Komenského s prekvapením prijalo informáciu o zamýšľaných úsporných opatreniach vlády v školstve pri tvorbe štátneho rozpočtu na rok 2003. Kolégium upozorňuje, že tieto opatrenia sú v rozpore s deklarovanou podporou vzdelanosti a vysokého školstva na Slovensku, ktorá je nevyhnutným predpokladom jej ďalšej ekonomickej prosperity. Zmeny, ktoré navrhuje vláda Slovenskej republiky, urýchlia odchod aj zvyšku talentovaných vysokoškolských učiteľov do cudziny, do súkromného sektora či iných oblastí spoločenského života. Kolégium rektora Univerzity Komenského sa preto obracia na vládu s naliehavou výzvou, aby nezačínala svoje pôsobenie krokom, ktorý odporuje volebným programom všetkých strán, ktoré sú teraz vo vláde.“ V súvislosti so zavedením poplatkov za vysokoškolské štúdium treba povedať, že v praxi to bude znamenať sumu tak 300 000 korún za kompletné päťročné vysokoškolské štúdium najmä pre študentov, ktorí nebývajú v meste, kde sa vysoká škola nachádza. Ak takéto opatrenie prejde, potom nepôjde o nič iné, iba ako o tvrdý úder pod pás mladým ľuďom, študentom, ktorí, dá sa povedať spolovice volili práve túto vládu alebo túto koalíciu. Nárast nákladov môže mať pre celú spoločnosť nedozerné následky. Celkom ľahko sa môže udiať to, že sa staneme národom nevzdelancov. Veď ktorý rodič si bude môcť dovoliť nechať študovať jedno alebo viac detí na vysokej škole, keď podľa oficiálnej štatistiky 70 % obyvateľov žije na hranici chudoby a nepriaznivé ekonomické nožnice sa stále roztvárajú. Pritom pre študentov nesvitá ani nádej na vylepšenie ekonomiky a následnú možnosť privyrobiť si počas štúdia na nejakej firme a tým minimalizovať neúmerné náklady na študentské živobytie. Nuž čo, vláda sa asi rozhodla hazardovať s talentmi, ktoré máme. Už teraz je situácia taká, že mnohé rodiny z regiónov nedokážu zabezpečiť štúdium pre svoje talentované deti, lebo jednoducho na to nemajú. Po januárovom zvýšení cien za energie sa celková situácia ešte zhorší, bude sa aj naďalej zhoršovať a bude dochádzať k masívnejšiemu odchodu mladých ľudí do zahraničia, pretože už dnes sa hovorí, že podľa hrubých štatistických odhadov už v zahraničí máme takmer 200 000 našich mladých ľudí. Druhá moja poznámka je orientovaná na časť textu, ktorý znie, citujem z programového vyhlásenia: „Vláda sa bude usilovať o vyššie spoločenské uznanie a diferencované platové ohodnotenie pedagogických pracovníkov na všetkých úrovniach, adekvátne kvalite ich práce a významu tohto povolania pre spoločnosť tak, aby sa táto práca stala atraktívnejšia aj pre mladých učiteľov.“ Myšlienka, proti ktorej nemožno namietať, keby to súčasná vláda myslela skutočne úprimne. V súčasnosti sme totiž svedkami pravého opaku. Novelizuje sa zákon č. 313/2001 Z. z. o verejnej službe len preto, aby sme oddialili platnosť pre učiteľov výhodnejšej platovej tabuľky. Vláda tiež nedokáže vytvoriť zdroje na naplnenie zákona o pôžičkovom fonde mladých učiteľov, hoci takýto fond už sľubovala alebo zaviazala sa k nemu už v minulom programovom vyhlásení vlády. „Uskutočnenie obsahovej prestavby a modernizácia učiva s dôrazom na skvalitnenie výučby cudzích jazykov a urýchlene procesu informatizácie školstva.“ Myšlienka znovu citovaná z programu vlády. Bohužiaľ, nie je tu pán minister školstva, aby som sa ho spýtala, s kým chce urýchlene realizovať výučbu v zmysle citovanej vízie, keď učitelia pre informatiku a s jazykovými aprobáciami unikajú z rezortu školstva z dôvodu slabého finančného ohodnotenia a nevyhovujúcich sociálnych podmienok. Chcela by som tu tak ako už moji predrečníci upozorniť na tabuľku pedagógov základných a stredných škôl, ktorá sa nachádza na úplnom okraji alebo je najhoršia zo všetkých tabuliek pre pracovníkov verejnej služby. Pomerne veľa nádeje v programe vlády vkladá vláda do novej formy financovania prostredníctvom normatívneho financovania na žiaka. Súčasne prebieha v tlači názorová konfrontácia medzi ministrom školstva a jeho štátnym tajomníkom pánom Františkom Tóthom. Ak sa presadí poukážkový model financovania škôl, následná likvidácia neperspektívnych, takzvaných neperspektívnych škôl, a vytvorenie systému zvážania žiakov autobusmi do strediskových škôl bude pri súčasnom zložení strán vo vládnej koalícii znamenať výrazné znižovanie počtu základných škôl s vyučovacím jazykom slovenským, bojím sa, že práve na národnostne zmiešanom území. Dôsledky, ktoré z toho môžu vyplynúť, si nechcem predstaviť. Priestupnosť nového školského systému je asi jediný nový pojem, ktorý som v texte v uvedenej časti programového vyhlásenia vlády objavila. Priestupnosť je vztiahnutá k dvom snahám. Po prvé, k odstráneniu prijímacích pohovorov na stredných a vysokých školách, po druhé, minimalizácie podmienok na korupciu v školstve. Niektorí rektori vysokých škôl už vopred avizujú, že štátnu maturitnú skúšku nebudú môcť rešpektovať ako kritérium na prijatie na vysokoškolské štúdium. Podobne veľa študijných programov vyžaduje talentové skúšky, ktoré maturitná skúška nemôže nahradiť. Prijímanie na strednú školu bude musieť byť regulované cez vopred stanovené kritériá v obmedzenom množstve. Nemôžeme vychovávať kaderníčky pre celú Európsku úniu, ani automechanikov, ktorí nebudú mať čo opravovať. Miestny lobizmus a protekcionárstvo bude aktuálne dovtedy, pokiaľ školy budú závislé od darov štedrých sponzorov, rodičov. Ak financovanie škôl a mzdové ohodnotenie bude na európskej úrovni, zanikne problém korupcie v školstve. V tejto súvislosti chcem upozorniť na zákon, ktorý sa tiež podľa programového vyhlásenia má pripravovať pre malé školstvo, kde sa vlastne financovanie školstva chce urobiť tak ako pri vysokoškolskom zákone, viaczdrojovo. Vláda sa chce na to spoliehať. Ale ja si skutočne neviem predstaviť, ako by sa mohlo viaczdrojovo zohnať, teda okrem sponzorov, možno, že sa nájdu v nejakej malej vidieckej škole, dakde v západnom kraji. Myslím si, že tu je opäť miesto pre korupciu a okrem toho myslím si, že je to aj protiústavné, pretože ústava hovorí o tom, že základné a stredné školstvo, a hovorí to striktne, je bezplatné. Široko diskutovanou tézou programového vyhlásenia vlády spoločnosti je záväzok vlády zriadiť v prvom kroku volebného obdobia univerzitu pre prípravu občanov maďarskej národnosti. Uvádzané dôvody preklenutia rozdielov vo vzdelanostnej úrovni a vzdelanostnej štruktúre slovenských občanov maďarskej národnosti však doteraz nikto nedokladoval žiadnou analýzou. Dôvod sa mi preto javí vysoko účelový. Som toho názoru, že vynaložené finančné prostriedky, ktoré odhadujem na 50 miliónov v začiatkoch a 100 miliónov ku koncu, teda po päťročnom štúdiu univerzity, by bolo vhodnejšie využiť pre zlepšenie výučby slovenského jazyka na stredných školách s výučbou v maďarskom jazyku, a tým zabezpečiť vyššiu priechodnosť študentom v štúdiu na existujúcich vysokých školách. Na pána ministra by som mala v tejto súvislosti dve otázky. Možno, že ma dakde v kuloároch počuje. Chcela by som sa ho spýtať, či bude podporovať vznik univerzít aj s vyučovacím jazykom nemeckým, rusínskym alebo rómskym a kde na to zoberie finančné prostriedky a ďalej by som sa ho chcela spýtať, bude môcť na univerzite v Komárne s vyučovacím jazykom maďarským študovať študent slovenskej národnosti, ovládajúci maďarský jazyk? Teda aspoň takýto príslušník majoritného, štátotvorného národa? Ak mi odpoviete v tejto druhej otázke áno, tak vás upozorním, že podľa textu programového vyhlásenia to takýto študent umožnené mať nebude. Nebude môcť študovať na slovenskej vysokej škole, hoci jeho rodičia sú riadnymi platiteľmi daní, z ktorých túto univerzitu bude platiť. Naopak, podľa Bolonskej výzvy, ktorú podpísal predchodca pána ministra, musia umožniť na tejto škole študovať alebo absolvovať štúdium študentom z maďarskej univerzity. Ak mi odpoviete nie...