Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2016-09-06):
Ďakujem pekne, vážený pán predsedajúci. Vážené dámy a páni, dovoľte mi vyjadriť sa len k jednému ustanoveniu tejto novely, ktorá obsahuje naozaj veľa rôznych technických opatrení, tak ako ich pán minister a dôvodová správa uvádzajú. A dovoľte mi vyjadriť sa k návrhu, ktorý aj vzbudzuje určitú pozornosť, pretože znižuje transparentnosť rozpočtového procesu. A to je návrh, aby zákon o štátnom rozpočte, resp. návrh rozpočtu verejnej správy, aby som bol presný, mohol obsahovať aj také daňové a odvodové príjmy, ktoré neprešli Výborom pre daňové prognózy. Povedané laicky, ide o to, že dnes je systém, ktorý, ak sa nemýlim, sa zaviedol za druhej Dzurindovej vlády, ale bol vtedy rešpektovaný a nejakými, rozvíjaný ďalšími vládami bez ohľadu na ich politické zafarbenie, je, že existuje Výbor pre daňové prognózy, ktorého členmi sú rôzne rešpektovaní ekonómovia, najmä z bánk a iných ekonomických inštitúcií, ktorý komentuje daňovú a odvodovú prognózu, ktorú robia opäť nepolitickí zamestnanci ministerstva financií. A takýto konsenzuálny názor na to, koľko štát reálne vyberie v budúcom roku pri nezmenených daňových a odvodových sadzbách je základom štátneho rozpočtu. Inými slovami, teraz to poviem ľudovo, tento proces zabraňuje tomu, aby v rozpočte boli hausnumerá daní a v odvodoch. Samozrejme, títo odborníci sa nestarajú do toho, že ak sa pán minister rozhodne zvýšiť príjmy tým, ja neviem, že zvýši daň z príjmu o toľko a toľko, tak opäť sa to technicky prepočíta, to znamená, že oni neurčujú daňovú politiku. Oni len zabezpečujú, aby akýkoľvek návrh, ktorý teda minister financií a vláda chcú predložiť, bol realisticky zhodnotený z hľadiska toho, čo má priniesť do štátnej pokladnice. Dnes podľa tohto návrhu, čo sa má stať, je, že v podstate bude možné do toho návrhu vložiť aj také príjmy odhadované na budúci rok, ktoré tento výbor nejako neprerokoval, nezaoberal sa nimi, neschválil, zjednodušene povedané. Znamená to, že, zjednodušene povedané, rozpočet verejnej správy bude obsahovať, bude môcť legálne obsahovať hausnumerá. To sa dialo už aj doteraz výnimočne, to sa volá tzv. Kurucov princíp, podľa štátneho tajomníka ministerstva financií, ktorý už v minulosti cez parlament potom pri finálnom schvaľovaní rozpočtu pretlačil niektoré pozmeňovacie návrhy, ktoré toto v podstate robili, ale vo forme pozmeňovacieho návrhu. Tento Kurucov princíp sa týmto návrhom v podstate legalizuje a prenáša sa už teda nie z nejakého posledného čítania v parlamente, sa prenáša priamo do vládneho návrhu a vláda v podstate bude môcť do parlamentu poslať rozpočet, ktorý bude obsahovať odhad príjmov, ktorý nie je žiadnym spôsobom opretý o ten Výbor pre daňové prognózy. Čo to v praxi znamená, je, že vláda bude môcť o to viac míňať, dodržiavajúc napriek tomu aspoň na papieri záväzky voči Európskej únii a aj voči iným dokumentom. Je to teda spôsob, ako minister financií a vláda môžu už v rozpočte chcieť viac míňať, než na čo majú príjmy odhadované v danej chvíli. Ten návrh obsahuje jednu brzdu tohto postupu, ak som ju správne pochopil, som si istý, že pán minister ma opraví, ak som ju správne nepochopil, možno ma opraví, ak som ju správne pochopil, ale to už je na ňom, že obsahuje brzdu, ktorá hovorí, že tieto nadbytočné príjmy, nadodhadované príjmy možno používať len vtedy, ak v nejakej ďalšej prognóze je ten odhad lepší. To znamená, inými slovami, minister financií môže byť veľký optimista, môže chcieť budúci rok míňať aj peniaze, ktoré ešte v tej chvíli odborníci nevidia, a ak sa mu to podarí, ak vďaka napríklad lepšej úverovej ekonomike tie príjmy sa začnú odhadovať, že by sa naozaj mohli zhmotniť, tak vtedy ich začne míňať. Tak som pochopil ten návrh dobre? Tak som ho pochopil správne. Priznám sa, že osobitne vzhľadom na fakt, že dnes minister financií a vláda sú v skutočnosti nedostatočne obmedzení rozpočtovými pravidlami, pretože máme dneska situáciu, keď nemáme tzv. výdavkové stropy, ktoré by umožňovali, aby nadbytočné príjmy sa nerozhadzovali bez súhlasu parlamentu. My máme dneska systém, kde v podstate akékoľvek nadbytočné príjmy môže vláda do veľkej miery minúť, ako chce počas roka, čo sa prejavilo najviac za Ficových vlád a najviac v predvolebných rokoch rôznymi balíčkami, ale ako sme to ex post videli aj deväťdesiatimi dvomi miliónmi na Kaliňákove striekačky, čo ja sa priznám, že pri súčasnej situácii slovenského školstva a zdravotníctva považujem dodnes za jeden z najviac do neba volajúcich predvolebných prehreškov, aby som nepovedal zločinov, aké sa tu udiali. A ten sa môže práve preto, že ak sa príjmy zlepšujú, vláde už dneska nič nestojí v ceste. Podľa situácie, ktorá dnes nie je už dobrá, ktorú potrebujeme upraviť a skôr obmedziť, aby bez súhlasu parlamentu nebolo možné tie nadbytočné príjmy rozhadzovať hala-bala, ako sme toho boli svedkami aj v minulosti. Uvoľňovať ešte viac ruky ministrovi financií, ako je to tu navrhované, podľa mňa nie je správne. Dúfam, že aj tento prejav nepôsobí apokalypticky, keď tento návrh prejde, nenastane zásadná katastrofa verejných financií, skôr sa potvrdia tie negatívne aspekty súčasne fiškálnej kultúry, ktorú tu vidíme, ale veril by som opäť, že vo vláde, ktorá má širšie než len jedno stranícke zastúpenie, a vo vláde, ktorá deklarovala ambíciu rozvíjať Slovensko iným spôsobom, budeme skôr prijímať pozitívne opatrenia aj v prospech transparentnosti, aj v prospech prísnejšieho vedenia verejných financií, než, naopak, ich ešte uvoľňovať, aj keď, opakujem, asi nie spôsobom, ktorý bude znamenať nejakú zásadnú životnú zmenu. Ďakujem veľmi pekne.