Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2015-02-06):
Ďakujem vám pekne. Kolegyne, kolegovia, dovoľte mi byť stručný, okrem toho, že sú tu ešte ďalšie dva zákony na tú istú tému, táto téma už bola aj predmetom spoločenskej diskusie. Ide o to, akým spôsobom má byť na Slovensku organizovaný regulačný režim k autobusovej doprave, ktorá nie je dotovaná z verejných prostriedkov. Môj návrh, ale pokiaľ viem, aj o návrhy kolegov vychádzajú z podobného presvedčenia, že v tomto prípade by štát mal byť neutrálnym rozhodcom, ktorý alebo verejné orgány, aby som hovoril o samospráve, to nielen štát, ale aj samosprávy by mali byť neutrálnym orgánom a rozhodcom, ktorý rozhodne o splnení technických podmienok, aby nám na cestách nejazdili či autobusy, ktoré na to nie sú vhodné a určené, ale nad rámec toho by štát do súťažného boja nemal zasahovať. Nielen kvôli ochrane hospodárskej súťaže, ale aj kvôli tomu, že zvýšená súťaž prináša prospech spoločnosti a jednotlivcom. Môj návrh, ktorý predkladám, a návrh strany Sieť je technicky postavený na tom, že oproti dnešnej situácii by sa mali zmeniť dve veci. Prvá vec je, že rozhodnutie regulačného orgánu o tom, či udelí licenciu na takýto typ diaľkovej autobusovej dopravy, by už nemal byť nenárokovateľný, ale mal by byť nárokovateľný po splnení zákonných podmienok, to znamená, stráca sa voľná úvaha samotného rozhodovacieho orgánu, keďže dnes zákon hovorí slovo „môže“ v tejto veci. A druhá časť návrhu, že sa vypúšťajú tie kritériá, ktoré ostatným verejným inštitúciám, najmä samosprávnym krajom a mestám, ak sú v tom zainteresované, dávajú právomoc v podstate sa do procesu vyjadrovať z pohľadu svojho subjektívneho posúdenia verejného záujmu. Inými slovami, podľa toho nášho návrhu už by nebolo na primátorovi Nitry pánovi Dvončovi, nebolo by na županovi Nitrianskeho kraji pánovi Belicovi, aby rozhodoval o tom, či môže byť, väčšia alebo menšia miera, súťaž na nedotovaných autobusových linkách. Malo by to byť rozhodnutie, ktoré budú robiť občania tým, u koho si kúpia svoj lístok a za akú cenu. To je presvedčenie, ktoré stojí za týmto zákonom a, hovorím, mám pocit, aj keď nechám to na nich, nebudem vkladať do úst aj návrhmi kolegov, ktorí len zvolili iný postup a iný pohľad, ale náš cieľ je spoločný. Vidíme dnes, že medzičasom vďaka, poviem úprimne, pomerne neštandardnému postupu predsedu Banskobystrického kraja konkrétny problém linky, ktorá vzbudila túto pozornosť, linky Bystrica – Bratislava cez Nitru, je ale pravdepodobne len dočasne a čiastočne vyriešený, vidíme však, že však vôbec nejde o problém jednej linky. A naším, teda aspoň mojím, cieľom nie je podporovať žiadneho konkrétneho poskytovateľa tejto služby. Naopak, myslím si, že ani poslanci, ani ministri, ale ani župani a starostovia by nemali mať to právo rímskeho cisára ukazovať palcom hore alebo dole, kto umrie a kto bude fungovať na tej linke, a je jedno, či majú akurát pozitívnejší vzťah k AIV, RegioJet, Turancaru alebo komukoľvek ďalšiemu, alebo k firme, ktorá tu dnes ani nie je a neexistuje. Mali by nechať priechod tomu, aby občania rozhodovali v súťaži. Dovoľte mi tým pádom na záver len povedať, že vidíme, že tento problém pokračuje, teda novela je stále aktuálna, a vidíme najnovšie v Svidníku, v okrese Svidník úplne rovnaký problém a som si istý, že ako sa budú aktivizovať autobusové spoločnosti, uvidíme ten problém aj v iných okresoch a krajoch Slovenska. To znamená, že ak ho nevyriešime zákonom a jasnou zmenou regulačného režimu, bude existovať naďalej. Nie je vyriešený tým, čo sa stalo konkrétne v prípade trasy Banská Bystrica – Nitra – Bratislava. A druhá vec, ktorú chcem povedať, je, že hoci tento zákon znie veľmi technicky, je absolútne zrozumiteľný pre všetkých ľudí, ktorí aj autobusmi naozaj jazdia a potrebujú jazdiť. Ja keď som komunikoval s mojimi kolegami napríklad z Nitry, konkrétne spomeniem pani Tekeliovú, poslankyňu mestského zastupiteľstva v Nitre, ktorá, keďže zažila osobne, čo je, a zažíva, čo je to jazdiť z Nitry do Bratislavy a späť autobusom, mi povedala, že tam už len nejde o cenu samotnú, hoci aj to je dôležité pre ľudí, veľmi, dokonca nejde už ani o ten komfort služby, hoci aj ten je veľmi dôležitý, ale ide o to, vôbec mať tú službu. Pretože pri tomto de facto monopole, ktorý obhajuje dnešná samospráva v niektorých prípadoch, sa v špičkových časoch nie je možné ani dostať do autobusu často pre ľudí, ktorí sa tam nepostavia pol hodinu dopredu, a vôbec dostupnosť toho, aby človek nestál, s prepáčením, ako dobytok, ale aby bol zákazník, ktorého si vážia a ktorý má istotu, že bude odvezený, nie je zaručená, naopak, je rozhodnutiami verejných orgánov poškodzovaná. Z týchto dôvodov si vás dovolím požiadať o podporu tohto návrhu do druhého čítania, ktorý predkladám. Zároveň chcem vlastne povedať, že ja budem hlasovať za podporu aj ďalších dvoch návrhov predkladaných kolegami, pretože, ako som už spomenul, sú motivované rovnakou filozofiou, len volia iné technické riešenia. Po ich posunutí do druhého čítania by bol vhodný potom čas na to, aby tu bola aj politická, aj technická diskusia o tom, či ich zlučovať, či sa z nich dá niečo vybrať, ktorý je najvhodnejší, ale to je debata, na ktorú sú tu výbory, na ktoré je to druhé čítanie. Takže v tejto chvíli ja za seba chcem povedať, že podporím všetky tieto tri návrhy zákonov, a chcem aj vás požiadať o podporu. Ďakujem veľmi pekne.