Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2014-06-06):
Ďakujem. Keďže nás tu vyrušujú nejakí europoslanci, tak zase eurotéma. V rámci prípravy možno, keďže tie body vyšli tak za sebou, ja sa ešte trošička pri tom zhrnutí zastavím, pretože to možno aj priamo súvisí s predkladaným návrhom zákona a to je, že jeden jediný bod, že áno, v Holandsku vypracovávali 50-stranový ako keby audit, keď to tak mám ľudovo nazvať. Ale aj u nás máme mechanizmus. Ja som to predkladal na minulej schôdzi, že pri normotvorbe a možno tu mi bude svedkom kolegyňa z eurovýboru, v rámci toho „pappet plays“, alebo v rámci toho, ako ten náš eurovýbor naozaj funguje, my ako keby sme čiastočne mali byť vtiahnutí pri prijímaní legislatívnych aktov Európskej únie a to tým, že pri tých pol hodinových alebo hodinových rokovaniach výboru v obedných pauzách nám v päť, šesť týždňovom cykle pristane na stoloch taký dosť hrubý materiál, ktorý sa nazýva, že Legislatívne akty Európskej únie. My máme tvrdo vymedzené čo má s týmto eurovýbor robiť. Kolegyňa Mezenská to drží v ruke. Ak by som mohol pána spravodajcu požiadať, možno pre záznam by bolo pekné ukázať, čo sú Legislatívne akty Európskej únie na jeden výbor. Čiže A4-ková takáto. Čo znamená, aby som to len osvetlil. Čo znamená, že prichádza a ja som to viackrát kritizoval na, do eurovýboru takzvaný materiál definovaný tým, že majú byť k nemu zaslané takzvané ministerské stanoviská alebo stanoviská a zároveň anotácie. Výbor pri prijímaní uznesenia tieto legislatívne akty a teraz sa podržte, ich schvaľuje. Ako my máme tvrdo vymedzené, ako v tejto miere má eurovýbor pracovať. A ak to teda, a keďže som sa tomu venoval na minulej schôdzi, tak to iba zhrniem. Čiže deje sa to tak, že výbor berie na vedomie tieto legislatívne akty, čím ich vlastne schvaľuje. A mne sa stalo niekoľkokrát, že z osemdesiatich siedmich sto dva legislatívnych aktov v rámci päť, šesťtýždňového procesu poslanci eurovýboru, vždy zo strany, vládnej strany, berú na vedomie stanoviská jednotlivých ministerstiev, ktoré neexistujú. Tam je 102 legislatívnych aktov a stanoviská sú možno k siedmim až dvanástim v priemere. Čiže náš eurovýbor a to, čo kritizovala pani Zvolenská, bolo presne toto, že akým spôsobom my sa staviame k tomu prípravnému konaniu, k tomu kedy tomu úradníkovi, ktorý drží to pero a píše tú legislatívnu normu, kde odchádza na formácie Rady EÚ, alebo má existovať nejaké ministerské stanovisko, ktoré neexistuje. Poslanci výboru pre európske záležitosti berú na vedomie niečo, čo neexistuje, lebo sú tam. Čiže keby som to pripodobnil k tomuto nášmu legislatívnemu procesu, tak sem by prišiel predkladateľ návrhu zákona, postavil by sa do tohto kecpultu a povedal by, ako sa legislatívna norma volá, ale nepovedal by, čo v nej je. A tuná poslanci by schválili zákon, ktorý by sa volal tak, ako jednotliví ministri povedia, o nadobúdaní majetku alebo o hocičom, len by sme to paragrafové znenie, čiže to stanovisko našich vládnych predstaviteľov a keďže, a to bolo správne pomenované, u nás tá normotvorba je len a len v rukách exekutívy a zákonodarný zbor je takýmto, týmto spôsobom vyautovaný absolútne z procesu. Ďalej by som, mne sa podarilo možno tri, štyrikrát presvedčiť výbor, že by sme potrebovali stanoviská, a to som si dovolil párkrát teda do toho zahrnúť ministerstvo, ale je obrovským problémom zahrnúť vôbec vecný výbor. Pri, spomínam si, pri autorskom zákone, aby som si vyžiadal stanovisko vecného výboru pre média a kultúru, tak je to, toto musí schváliť výbor. Čiže zase je to pod väčšinovou. Čiže ten mechanizmus nie je dobrý a myslím si, že mali by sme ho naozaj upraviť. To, čo predkladám ide v príkrej, v priamej logike tohto a chcel by som predostrieť ctenému plénu to, že čakám na stanovisko Európskej centrálnej banky a keďže by som chcel aj vedenie parlamentu požiadať, chcel by som, pravdepodobne by mohlo v najbližších dňoch prísť pondelok, utorok, tak asi v rozprave už potom to stanovisko Európskej centrálnej banky k tomuto konkrétnemu návrhu zákona budem mať k dispozícii a verím, že v utorok, ak budeme pokračovať, by som ho vedel aj predostrieť plénu. Mám ale, disponujem stanoviskom Slovenskej národnej banky a poviem to úvodom predkladanie tohto návrhu zákona. Národná banka a jej predstavitelia po rokovaní, kde sme sa zúčastnili, náš právny expert pán Vetrák a ktorý pracoval na tomto návrhu zákona a spolu s mojím spolupredkladateľom Jozefom Kollárom aj rokovania na pôde Národnej banky Slovenska. Zároveň presne s touto istou normou som išiel aj za predsedom parlamentu poprosiť o podporu. A chcem len predostrieť, že nie je veľmi politický a opravuje rokovací poriadok v oblasti, kde poslanecké návrhy a je to naozaj diera v rokovacom poriadku, poslanecké návrhy, ktoré sa venujú menovej problematike, čiže problematike eura, vynechávajú z procesu Národnú banku Slovenskej republiky. A toto sa nepáči Európskej centrálnej banke. Ak by som zacitoval teda z dôvodovej správy, keďže tam sa mi to podarilo spolu s kolegami zhrnúť. Tak cieľom návrhu zákona je naozaj odstrániť nedostatky z rokovacieho poriadku Národnej rady, na ktoré aj terajšieho predsedu Národnej rady už v minulosti upozornil prezident Európskej centrálnej banky. Tieto nedostatky spočívajú v absencii úpravy záležitostí súvisiacich s členstvom Slovenskej republiky v Európskej únii pri prijímaní dôležitých návrhov zákonov predkladaných poslancom Národnej rady alebo výbormi, čiže samostatnými poslancami, ale aj výbormi Národnej rady. Totižto podľa primárneho práva Európskej únie, ktoré je pre Slovenskú republiku záväzné, podliehajú niektoré návrhy zákonov takzvaným povinným konzultáciám. Povinným konzultáciám aj pri tak dôležitej otázke, ako je menová politika. Čiže v tomto prípade sa dotýkame eura, kde podľa prieskumu, ktorý sme urobili, sme jedinou krajinou eurozóny, ktorá tento mechanizmus v rokovacom poriadku alebo v ďalších iných, možno kompetenčných zákonoch upravený nemá. Čiže tieto konzultácie, ktoré sa, kde musí byť Národná banka vtiahnutá, ak sa týkajú návrhov zákonov poslancov a tieto návrhy sa dotýkajú menovej politiky alebo eurovýborov. V tomto prípade hlavne eurovýboru pre rozpočet, financie, menu, nemáme upravený mechanizmus a vynechávame, podľa mňa, najdôležitejší orgán z legislatívneho procesu v tejto oblasti a to je Národná banka Slovenskej republiky. Ako spomínam ECB, myslím, že šesťkrát upozorňovala vedenie Národnej rady, aby sme toto upravili. Dokonca existuje priamo list aj súčasnému, ale je to z predchádzajúceho volebného obdobia, súčasnému predsedovi parlamentu, aby dohliadol na to, že táto úprava bude čím skôr. A to bolo, myslím, že z roku 2009 upravené, čo znamená, že päť rokov sa nedeje nič a preto sme si dovolili konzultácie s Národnou bankou, konzultácie s predsedom parlamentu a pripravili sme tento návrh zákona. Čiže tieto konzultácie v závislosti od problematiky, ktorý daný návrh zákona rieši, by sa mali konzultovať a uskutočňovať s príslušnou inštitúciou a s príslušnou inštitúciou aj Európskej únie, v tomto prípade Národnou bankou a Európskou centrálnou bankou, čo súčasný rokovací poriadok neumožňuje. Povinné, a tu sme nie v oblasti, že poslanec alebo výbor by sa ako keby vybral na dobrovoľnú konzultáciu. Táto konzultácia z hľadiska primárneho práva je povinná. Čiže povinným konzultáciám s Európskou centrálnou bankou podľa článku 127 ods. 4 zmluvy o fungovaní Európskej únie, ústavy, podliehajú návrhy právnych predpisov členských štátov EÚ v oblastiach pôsobnosti Európskej centrálnej banky. Čiže to definuje naozaj to primárne právo, teda pre predovšetkým oblasti, a tam je prvé uvedené: mena, platobný prostriedok národných centrálnych bánk, vybraných druhov štatistiky v oblasti platobného styku, vrátane platobných zúčtovacích systémov a v oblasti platných pravidiel pre banky a iné inštitúcie, pokiaľ podstatne ovplyvňujú stabilitu finančných inštitúcií a trhov. Čiže povinným konzultáciám s Európskou komisiou podliehajú návrhy zákonov, ktoré sú aj technickými predpismi podľa zákona č. 264/1992 Z. z. o technických požiadavkách na výrobky o posudzovaní zhody, patenty, o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a to v zmysle čl. 7 až 10 Smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34//ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov a pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti. Inak tie smernice by sa mohli volať aj trošička jednoduchšie. Čiže, aby nedošlo k prijatiu vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré by boli nezlučiteľné alebo nezosúladené s cieľmi a právnymi predpismi Európskej únie a jej inštitúcií, povinné konzultácie sa musia uskutočniť v takom štádiu legislatívneho procesu, nazvime ho prípravným, aby bolo možné ich stanovisko zohľadniť. Čiže, ak tu niekto príde s pozmeňovacím návrhom a dotýka sa oblasti meny, platobných prostriedkov, národných centrálnych bánk a šesťkrát sa to počas našej pôsobnosti v Európskej únii alebo v eurozóne už stalo, tak by sme mali mať reálny a povinný inštitút oslovovať Národnú banku alebo prostredníctvom nej aj Európsku centrálnu banku. Čiže, aby nedošlo k prijatiu vnútroštátnych predpisov, ktoré sú nezlučiteľné alebo nezosúladené s cieľmi a právnymi predpismi únie, tieto povinné konzultácie by sme mali čím skôr zapracovať do nášho rokovacieho poriadku a prijatím tohto návrhu zákona, touto novelou rokovacieho poriadku by sa tak stalo. Čo sa tým udeje? Umožní sa konzultačný postup od takýchto návrhov zákonov, ktoré podľa práva Európskej únie podliehajú povinnej konzultácii s inštitútmi vrátane podaných pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov poslancov alebo jednotlivých výborov. Zabezpečil by, aby Národná rada, resp. poslanci a výbory Národnej rady dostali stanovisko príslušnej inštitúcie Únie priamo v procese k nimi predkladaným návrhom zákonov. Teraz sa tak nedeje. Toto sú ako keby dva najdôležitejšie inštitúty, že ak sa, teraz nevychádzame z nejakých východísk do budúcnosti, ale to sa niekoľkokrát už v tejto Národnej rade stalo, kde Európska centrálna banka zaslala priamo list predsedovi. Našťastie pri tých „sajt“ konzultáciách, resp. tých nepovinných sa ako keby podarilo vyhnúť negatívnym dopadom toho, že tá normotvorba, ktorá prichádzala od poslancov alebo jednotlivých výborov, priamo nenarúšala normotvorbu Európskej únie a nebola v jej rozpore. Aby sme sa teda tomu vyhli, chcel by som predostrieť a počkať na, a v rozprave sa prihlásiť, počkať na to stanovisko Európskej centrálnej banky, čo si ten najvyšší orgán o tejto téme myslí. Zároveň aj stanovisko Národnej banky Slovenska, pretože by priamo táto téma nemusela chytiť, ako sa hovorí, vo futbalovej terminológii „falš“, a do nejakej tvrdej politiky a dúfam, že aj po konzultácii s vedením parlamentu, Národnej banky a možnože aj ministerstvo financií by k tomu pristúpilo takým spôsobom, že toto je reálne presaditeľná oprava nášho rokovacieho poriadku priamo v úprave, že povinnosť konzultovať tieto veľmi a tvrdo odborné veci, ktoré sa dotýkajú fungovania eurozóny, a ak teda sa niektorý poslanec alebo výbor rozhodne prijímať, podať pozmeňovací alebo doplňujúci návrh, tak bude presne vedieť, že nielen exekutívna zložka štátu má povinnosť oslovovať niektoré zainteresované orgány, ale samotný poslanec tú povinnosť má, ale zároveň získava tým aj právo alebo tú povinnosť, aby mu ten dotknutý orgán priamo odpovedal. Čiže prihováram sa v tomto úvodnom slove k zamysleniu sa nad tým, že máme časovú kapacitu do utorka, tak som otvorený poskytnúť konzultácie, resp. zaslať aj nejaké písomné materiály, ako sme sa k tomuto návrhu zákona, tejto novele rokovacieho poriadku dopracovali a či je naozaj vhodné, aby sme mali upravené tak dôležité otázky, ako sú otázky meny. Ďakujem za pozornosť.