Matovič, Igor, poslanec NR SR (2013-03-27):
Vážená pani predsedajúca, milé kolegyne, milí kolegovia, keďže Lojzo sa tak nazval samého seba, takže vítaj aj, sociálny netvor číslo dva v parlamente. To, že sociálny systém za posledných 23 rokov sa nevyvíja asi úplne najsprávnejším smerom, a ako si konštatoval, že niekde sa stala chyba, áno, to je, to je pravda. Bohužiaľ, ostatné v tvojom vystúpení, si myslím, že je hrubá lož, nepravda, zavádzanie a manipulácia s číslami. Skúsim vysvetliť prečo. Keď hovoríš ešte zároveň o tom teda, že možno chceš otvoriť nejakú verejnú diskusiu na túto tému, tak my sme ju otvorili v karavane, päť dní sme sa na túto tému bavili a päť dní si mi tvrdil, že na 100 % navrhneš zákon, ktorý zruší akékoľvek príplatky a príspevky pri narodení dieťaťa. Od prvého dieťaťa. Jednoducho žiadne dieťaťa nesmie sa rodiť za peniaze a na všetky deti treba zrušiť tieto „diabolské peniaze“, ako si to nazýval. Ja som sa ťa snažil presvedčiť, že nehádž všetkých ľudí do jedného vreca, snaž sa medzi ľuďmi triediť ľudí, ktorí možno ten príplatok, príspevok možno zneužívajú, a tí, ktorí to majú naozaj ako pomoc v tej ťažkej životnej situácii, do ktorej sa možno aj tehotenstvom dostali. Som rád, že po roku si minimálne korigoval svoj prístup v tom, že už nechceš zrušiť podľa teba „diabolské peniaze“ na všetky deti, už iba na tie všetky ostatné a vlastne navrhuješ systém jedna Čína, alebo teda jedno dieťa à la Čína. Ale to je možno príznačné ako, myslím si, dosť k tej Číne inklinuješ. Každopádne si myslím, že naozaj takýto návrh môže predložiť iba sociálny netvor, ktorý v situácii, kedy 400-tisíc ľudí na Slovensku nemá prácu a mnoho z týchto ľudí je vysokoškolsky vzdelaných, stredoškolsky vzdelaných a mnoho z týchto ľudí má prvé dieťa a títo ľudia trebárs sú na sociálnych dávkach, tak týmto ľudom v prípade, ak už jedno dieťa majú, tak chceš zobrať to málo, čo by od toho štátu nejakú pomoc mohli dostať, a nie sú to žiadni sociálni vyvrheli, nie sú to žiadni možno ľudia v osadách s 15 deťmi. Je to normálna rodina. Normálny mladý pár niekde na východnom Slovensku, možno na Orave, z ktorej pochádzaš, ktorí sa snažili, ktorí vyštudovali školu, ktorí sa snažili byť dobrými deťmi a rodičia im dali dobré vzdelanie, ale, bohužiaľ, tú prácu nemajú. Jedno dieťa majú, má sa im narodiť ďalšie a ty im chceš zobrať to málo, čo by mohli mať prilepšenie v tej svojej ťažkej situácii, v ktorej sa nachádzajú. Takisto to môže byť slobodná mamička, ktorá jedno dieťa má, dobre, pritrafilo sa druhé, takisto môže mať stredoškolské vzdelanie s maturitou, môže mať vysokoškolské vzdelanie, len, bohužiaľ, sa narodila možno v Rimavskej Sobote, kde je 40 % nezamestnanosť pomaly, a tú prácu nemá. Aj takejto matke chceš zobrať to málo, čo jej štát dnes dáva. Toto je príklad absolútneho sociálneho necitu. Mrzí ma tá manipulácia, keď teda som povedal, že manipulácia, skresľovanie nepravdy a hrubá lož, to, keď tu ideš porovnávať neporovnateľné. Nech by to bola akákoľvek osada na Slovensku, ale prezentovať, že vlastne tá osada je, tam je najvyššia pôrodnosť na svete a porovnávať to s druhými štátmi, čiže pri tých štátoch brať priemer za tisíce dedín a tisíce osád, ktoré sa v tých afrických štátoch nachádzajú, a porovnávať jednu našu vytrhnutú osadu s týmito štátmi, tak to je doslova ekvilibristika matematická. A to gratulujem. Toto sa ako moc ľudom nepodarí, aby takýmto spôsobom hrubo zavádzali a skresľovali situáciu. Na základe čoho ty tvrdíš, že akýkoľvek premiér alebo ktokoľvek tu zaviedol tieto dávky v minulosti, spôsobili zvýšenú pôrodnosť v týchto osadách? Ukáž mi jednu jedinú štatistiku, ktorá to dokazuje. Podľa štatistík, ktoré mám ja k dispozícii, pôrodnosť v priemere v osadách jemne klesá alebo zostáva stabilná niekoľko desiatok rokov. V žiadnom prípade pôrodnosť nerastie. Samozrejme, počet detí a ľudí, obyvateľov čisto logicky, matematicky, štatisticky v tých osadách rastie, ale pôrodnosť znamená pôrodnosť na jednu matku, aby som ti vysvetlil to, o čom hovoríš, pôrodnosť sa inak hovorí natalita, a to znamená počet živo narodených detí na jednu matku. Pôrodnosť v osadách na Slovensku jemne klesá alebo zostáva stabilná v posledných 20 rokov od revolúcie bez ohľadu na to, ako sa nadstavoval systém. Čo ma mrzí, je hlavne to, že ako vulgárnym spôsobom hádžeš všetky rodiny do jedného vreca. Povedal som to pred chvíľkou, ten príklad. Ty jednoducho berieš rodinu, ktorá urobila všetko pre to, aby bola plnohodnotnou súčasťou sociálneho systému ako prispievateľa do sociálneho systému, tí, ktorí študovali, či teda ten príklad tej mladej rodiny, ktorí sa snažili, vyštudovali školu, strednú, vysokú, jednoducho ale nemajú prácu, lebo 400-tisíc ľudí na Slovensku nemá prácu, alebo teda skoro 15 % ľudí, nemali to šťastie, aby tú prácu mali, tak týchto ľudí hádžeš do jedného vreca s tými ľuďmi, ktorí pre svoje uplatnenie na trhu práce neurobili nič. S tými ľuďmi, ktorí nemajú skončenú ani základnú školu a možno teda už v pätnástich, šestnástich začínajú rodiť. S týmito ľuďmi všetkých hádžeš do jedného vreca a ideš byť veľký riešiteľ. Riešiť nejakú nespravodlivosť ešte väčšou nespravodlivosťou, nevyriešiš nič. A to som ti hovoril už pred rokom v karavane alebo pred trištvrte rokom v karavane, bohužiaľ, tých päť rokov bolo, ako hrach na stenu by som hádzal. Za päť dní si nebol schopný prijať žiaden argument. Pred tým, ako sme si do karavanu nastúpili, som ťa prosil iba jedno jediné, aby na konci nebol práve tento výstup, že všetci sú rovnakí a všetkých hodíme do jedného vreca a jediné riešenie je zrušiť „diabolské peniaze“. Bohužiaľ, tento výstup po tých piatich dňoch bol. Ja som si za tých päť dní popísal dvadsať strán poznámok. Ty ani jednu, ani jedno písmenko. Cítil som to, že vlastne ty si tam s rozhodnutím a svojím názorom prišiel a dopredu si vedel, s akým názorom odtiaľ odídeš. Ty si neprijímal žiadne podnety v tých osadách a to ma veľmi mrzí. Je pravda, že jednorazová dávka, ktorá dnes rodinám, ktoré sú v hmotnej núdzi, v osadách prichádza vlastne po dožití sa dieťaťa 28. dňa, sa míňa účinku. Vo väčšine prípadov, a počúval si to aj ty v tých osadách a napríklad konkrétne aj v tej Lomničke, keď ľudia, ktorí teda s týmito ľuďmi robia, a keď sme sa ich pýtali, ako to prebieha, tak povedali, áno, keď túto dávku dostanú, tak jeden, dva dni sú hody, máme bašavel, či jak sa to nazýva, po tých dvoch dňoch, vtedy je vlastne plné krmítko aj pre deti, vtedy sú hody, ale potom zase znova dva týždne, možno ešte väčší problém, ako bol predtým. A takýmto spôsobom vlastne tá jednorazová dávka, ktorá do takejto rodiny, ktorá nevie hospodáriť s peniazmi, prichádza, naozaj spôsobuje problém. Ale spôsobuje skorej problém teda taký, že vlastne jednorazovo niečo máme a minieme aj to, čo sme si mali odložiť na ďalšie týždne a nakoniec vlastne sme ešte vo väčšom probléme, ako sme boli bez tej jednorazovej dávky, a dosť vysokej, tých 833 eur. Ja napríklad som na tom, na tom našom tour počul práve ten príklad, ktorý tu hovoril kolega Zajac, že mnoho tých rómskych matiek naozaj uteká z tých pôrodníc. Kolega Zajac nedopovedal to, že vlastne oni sa potom pre to svoje dieťa vrátia, v absolútnom počte prípadov, a utekajú z tých pôrodníc preto, lebo jednoducho vedia, že doma majú muža, ktorý sa môže správať hocijako, a hlavne doma majú kopu detí, o ktoré sa musí niekto postarať, a na toho muža sa nevedia spoľahnúť. Takže toto je skorej ten dôvod možno taký žiarlivostný prvý a ten druhý starostlivosť o tie deti, ktoré doma majú, čiže pre toto tie matky utekajú z tých pôrodníc, ale vo väčšine prípadov, v absolútnej väčšine sa pre tie svoje deti do pôrodnice vrátia. Aj v domovoch nemáme deti, ktoré by tam tie rómske matky dobrovoľne dávali, ale skorej keď im ich vlastne sociálny úrad zoberie. Toto sa mi zdá, že jak keby si prepočul možno aj na tom tour, ktoré sme absolvovali. Čo mi vadí, pome si pozrieť na ten návrh, ktorý teda navrhuješ. Navrhuješ napríklad, aby každá rodina, alebo teda každá matka, každá rodina, ktorá by chcela porodiť svoje prvé dieťa, aby dostala automaticky v prípade, ak je na sociálnych dávkach, ak je v hmotnej núdzi, aby automaticky mala prideleného osobitného príjemcu, ktorý ju bude za ručičky vodiť, či si teda má kúpiť kočík, alebo nejaký Sunar, alebo nejaké dupačky pre toto svoje dieťa. A znova je to hádzanie všetkých rodín do jedného a všetkých matiek do jedného vreca. Ja sa pýtam, z akého dôvodu ty považuješ za nesvojprávnu vyštudovanú vysokoškoláčku, vyštudovanú stredoškoláčku s maturitou, ktorá všetko urobila pre to, aby bola normálna plnohodnotná matka, má dobrých rodičov, má dobrých súrodencov, jednoducho normálna rodina, plnohodnotný občan Slovenskej republiky, ktorý nechce zneužívať sociálny systém, len, bohužiaľ, nemá prácu? Je na hmotných dávkach. Z akého dôvodu ty túto ženu ideš týmto zákonom označiť za nesvojprávnu, ktorú musí nejaký úradník na úrade vodiť za ručičku po obchodoch a ukazovať jej, čo si má kúpiť a čo nie? Prečítaj si svoj návrh zákona. Toto tam máš napísané. Všetky matky, ktoré by boli v hmotnej núdzi, automaticky mali by prideleného pri prvom dieťati osobitného príjemcu, a v tom sa rozlišujem od Eriky Jurinovej, ktorá hovorí, že sa jej to pozdáva, ja ju na toto upozorňujem, že tu je problém. Lebo ak určíme osobitného príjemcu nesvojprávnej matke, ktorá, vieme, že vlastne tie peniaze by dala mužovi prepiť, okej, všetko v poriadku. Ak určíme osobitného príjemcu matke, ktorá študovala, ktorá sa snaží byť normálnou občiankou Slovenskej republiky, ona chce prácu, ale, bohužiaľ, ju nemá, a túto hodíš do toho istého vreca, tak to je hrubá nespravodlivosť, ktorým akože ideš riešiť niečo nespravodlivé. A toto sa ma dotýka. To som ti hovoril aj v tom karavane a dodnes si to nepochopil a ma to mrzí. Normálne ma to mrzí. Nič. Ľudsky ma to mrzí. Plávaš po povrchu a aj pri iných veciach, ja ti môžem povedať ix príkladov aj z tohto, aj minulého týždňa. Prvoplánovo niečo zbadáš, prvé riešenie, ktoré ťa napadne, to je najlepšie a nikto ti to nedokáže vyhovoriť. Ja som sa ťa pokúsal, pokúšal, prepáč, nepokúsal, pokúšal (zasmiatie sa rečníka) päť dní, päť dní presvedčiť v karavane, že neplávaj po povrchu, snaž sa byť spravodlivý. Bohužiaľ, neurobil som s tebou nič. Ale je to asi tvoja povaha. A to, že si teraz napísal toto na papier, tie svoje čierne písmenká, naveky to zostane napísané a každý človek, ktorý sa trošičku vyzná do problematiky, ktorý trošku naozaj hľadá tú spravodlivosť, tak bude vedieť, že, aha, toto je to zmýšľanie Lojzu Hlinu. Matku, ktorá sa snaží, ktorá študuje, ktorá chce byť dobrou, alebo teda matku, ktorá študovala, ktorá chcela pracovať, ale vyskytla sa v regióne, kde tá práca jednoducho nie je a naháňa si ju, a nič, nepodarilo sa. Rovnako má muža zodpovedného. Takisto s maturitou, možno učňovkára, možno vysokoškoláka, rovnako zodpovedného. Túto rodinu hádžeš do rovnakého vreca ako nezodpovednú matku, ktorá nemá skončenú základnú školu, ktorá, takýmto spôsobom možno sú vychované aj všetci jej súrodenci a takýmto spôsobom možno bola vychovaná aj jej matka. A toto mi na tomto návrhu najviac chýba. Čiže tvoj osobitný príjemca, ktorého navrhuješ pre rodiny v hmotnej núdzi, je tým pádom pre mňa úplne nulové riešenie. Nulové riešenie z pohľadu toho, že všetkých do jedného vreca. A druhý dôvod, veľmi dôležitý dôvod, ktorý si takisto asi nepočúval na našom Tour de Roma, je to, že ľudia v hmotnej núdzi, ktorým je určený osobitný príjemca, de facto z osobitného príjemcu si robia sluhu, ktorému povedia, čo im majú nakúpiť, a ešte im to zadarmo dovezú domov. Čiže ak ty teraz prezentuješ, že bude správne riešenie, že týmto ľuďom ukážeme prstom, že, áno, budete mať osobitného príjemcu, ktorý vám to bude nakupovať, tak iba hovoríš, že štát bude mať väčšie výdavky a tí ľudia si nakúpia. Povedia, čo im treba nakúpiť, a nakoniec tieto svoje veci si niekde možno predajú a znova budú za to alkohol a cigarety a absolútne nič nedosiahneš. Čiže určenie osobitného príjemcu vôbec nič nerieši. Čo by však mohlo byť riešenie, a ja som ti to hovoril takisto vtedy už v tom karavane, tak by bolo práve to, že dôsledne oddeliť rodiny, ktoré sa snažia a ktoré sa nesnažia. A napríklad tento systém, ktorý dnes odmeňuje za pôrod, tak tento systém zmeniť za to, že budeme odmeňovať tie matky s rovnakými peniazmi a budeme im prispievať na výchovu ich dieťaťa. A keď budeme vedieť, že je to matka, ktorá študovala, má ukončené stredoškolské vzdelanie aspoň najnižšie stupňa, tak bude mať nejaký príspevok na výchovu svojho dieťaťa. Povedzme, že v tej istej sume. Nazveme to inak. Ale matka, ktorá sa vôbec nesnažila a nemá ukončenú ani strednú školu, ani ten najnižší stupeň strednej školy, jednoducho nedostane žiadne peniaze ani cez osobitného príjemcu, lebo si to nezaslúži, a dáme tieto peniaze ako príspevok na škôlku, kde to jej dieťa budeme vzdelávať my, keďže matka ho nie je schopná vzdelávať. Toto by som považoval za spravodlivé riešenie. Ale hodiť všetky, aj zodpovedné a nezodpovedné, matky do jedného vreca a všetky trestať rovnakým spôsobom, si myslím, že sociálne ani spravodlivé nie je. A takisto v situácii, v ktorej dnes sa na Slovensku mnoho rodín nachádza, povedať, že nie, bude príspevok iba na jedno dieťa, lebo ja som si to dnes vymyslel, a na druhé a tretie dieťa už nebude, tak tiež mi nepripadá ani ľudské, ani sociálne, ani spravodlivé. Možno si iba uvedom to, ale tak ako nie si žena a tak ako... (Reakcia navrhovateľa.) Možno si uvedom iba to, nemusíš mi skákať do reči, nie si žena, preto ti to hovorím, lebo v karavane som to hovoril dvadsaťkrát a nepochopil si, teraz ti to hovorím trikrát a možno pochopíš, keď to bude takto verejne. Skús si predstaviť, zobral si mi myšlienku, dobre, končím.