D. Lipšic, poslanec: (2007-11-26):
Posledná schôdza 20. januára 2006, ktorú ste navrhovali, páni poslanci za SMER, a ktorá sa týkala privatizácie letiska, čiže nie odvolania ministra prešla bez schvaľovania programu. Myslím, že navrhovateľom bol práve prichádzajúci pán dnešný minister dopravy. Okrem ústavnoprávneho aspektu by som považoval neschválenie tohto programu a jeho bodu odvolania predsedu parlamentu za prejav zbabelosti. Dovoľte mi teraz prejsť k návrhu na odvolanie predsedu Národnej rady Pavla Pašku. Dňa 30. októbra 2007 Národná rada rozhodovala v druhom čítaní o vládnom návrhu novely zákona o sociálnom poistení. V zmysle § 37 ods. 1 zákona o rokovacom poriadku pristúpila Národná rada najskôr k hlasovaniu o pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhoch uvedených v spoločnej správe výborov. V rámci hlasovania o návrhoch do spoločnej správy bol schválený návrh pod bodom 34, ktorý menil a dopĺňal v deväťdesiatom druhom bode čl. 4 vládneho návrhu novely zákona o sociálnom poistení ustanovenie § 123e. Po hlasovaní o spoločnej správe pristúpil parlament k hlasovaniu o pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhoch podaných v rozprave. Pozmeňujúci návrh 9.1 poslankyne Ivety Radičovej, ktorého obsahom bolo vypustenie § 123e, bol riadne schválený. Z prítomných 131 poslancov hlasovalo za 129 poslancov. Pri tomto hlasovaní sa neuplatnil postup predvídaný v § 37 ods. 1 zákona o rokovacom poriadku, podľa ktorého, ak prijatý pozmeňujúci a doplňujúci návrh vylučuje ďalšie pozmeňujúce a doplňujúce aktivity a návrhy, už sa o nich nehlasuje. Po tom, ako spravodajkyňa poslankyňa Vaľová uviedla hlasovanie o tomto návrhu poslankyne Radičovej, dal predsedajúci schôdze Pavol Paška o tomto návrhu hlasovať a návrh bol riadne schválený. Národná rada následne pristúpila k hlasovaniu o tom, že vládny návrh zákona prerokuje v treťom čítaní ihneď. Napriek tomu, že pri § 123e prišlo k schváleniu dvoch kontradiktórnych návrhov, Národná rada nevyužila možnosť danú § 85 ods. 3 zákona o rokovacom poriadku a nevrátila návrh zákona do druhého čítaniu, kde by uvedená chyba mohla byť odstránená. V záverečnom hlasovaní v treťom čítaní bol vládny návrh novely zákona o sociálnom poistení riadne schválený. Dňa 2. novembra 2007 bol na internetovej stránke Národnej rady publikovaný čistopis novely zákona o sociálnom poistení, ktorý neobsahoval schválený pozmeňujúci návrh poslankyne Radičovej. Dňa 5. novembra predseda Národnej rady Pavol Paška na tlačovej konferencii priznal, že čistopis zákona bol takto pripravený na jeho pokyn. V tejto súvislosti uviedol. Citujem. „Áno, rozhodol som, lebo som tu na to.“ Svoje rozhodnutie potvrdil aj v televíznej relácii Na telo 11. novembra, kde vyhlásil, citujem: „Bolo to moje rozhodnutie.“ Pod tlakom opozičných politických strán a odborných vyjadrení sa predseda Národnej rady rozhodol zaslať prezidentovi na podpis zákon v takej verzii, ako ho Národná rada schválila. Ani vtedy však nepriznal svoju chybu a vyhlásil, že takéto riešenie snáď upokojí, citujem, „túto búrku v pohári vody“. Podľa čl. 72 ústavy je Národná rada jediným zákonodarným orgánom. Ústava ani žiadne zákony nepriznávajú osobitnú zákonodarnú právomoc predsedovi Národnej rady. Predseda Národnej rady nemôže svojvoľne meniť zákony, ktoré boli riadne schválené zákonodarným orgánom. Takýto postup predsedu Národnej rady vyjadruje elementárnu neúctu k ústave a k princípom parlamentnej demokracie, ktoré naša ústava vyjadruje. Skutočnosť, že po návrhu poslankyne Radičovej sa nemalo dať hlasovať, poukazuje na zlyhanie spravodajkyne a predsedajúceho pri vedení schôdze. Táto procesná chyba nebola do záverečného hlasovania napravená. Ústavný a zákonný rámec však neumožňuje túto procesnú chybu napraviť po schválení návrhu zákona v treťom čítaní. Tento záver potvrdzuje judikatúra Ústavného súdu Slovenskej republiky veľmi jasne. Podľa rozhodnutia Ústavného súdu pod spisovou značkou PL.ÚS 48/03, citujem, „poslednou možnosťou na nápravu procedurálnych pochybení Národnej rady a jej orgánov pri prerokovaní návrhu zákona je podľa názoru Ústavného súdu hlasovanie poslancov o návrhu zákona. Záverečným hlasovaním poslancov podľa názoru Ústavného súdu môže dôjsť ku konvalidácii takýchto procesných chýb“. Rozhodnutie Ústavného súdu už nemohlo byť jasnejšie. Následné vyjadrenia všetkých ústavných právnikov, ktorí sa k veci vyjadrovali o neústavnosti postupu predsedu Národnej rady Pavla Pašku, len dokumentujú odborný konsenzus v tejto otázke. Snaha predsedu Národnej rady Pavla Pašku zmeniť znenie riadne schváleného zákona je precedens, ktorý v 18-ročnej histórii slobodného parlamentu nemá obdobu. Tolerancia tohto postu by bola neúctou k princípom parlamentnej demokracie. Skupina poslancov poukazuje na ďalšie dôvody na odvolanie predsedu Národnej rady Pavla Pašku, ktoré dokumentuje jeho neúctu k pravidlám parlamentarizmu, ako aj k našim občanom. V návrhu sú spomenuté prípady nerešpektovania petícií vyjadrené našimi občanmi, ktoré boli zaradené vždy až po tom, ako bol predmetný návrh zákona v parlamente prerokovaný. Predseda Národnej rady je vrcholným reprezentantom zákonodarnej moci. Napriek tomu, že je tradične nominantom parlamentnej strany z vládnej koalície, pri výkone svojej funkcie by mal vystupovať nestranne tak, aby bolo zrejmé, že zastupuje všetkých poslancov. Pri výkone svojej funkcie sa, samozrejme, môže dopustiť aj nesprávneho rozhodnutia. Ak by svoje rozhodnutie zo dňa 2. novembra predložiť čistopis v podobe, ktorá nebola parlamentom schválená, označil Pavol Paška za chybu, za ktorú by sa ospravedlnil poslancom a občanom Slovenska, návrh na jeho odvolanie z funkcie by zrejme nebol dôvodný. Predseda parlamentu Pavol Paška však naďalej trval na správnosti svojho rozhodnutia a vyhlásil, že, citujem, „si stále myslí, že aj jeho výklad je možný a správny“. Čistopis zákona predložil v schválenej podobe len vzhľadom na, citujem, „kritiku opozície a médií“. Kroky a vyjadrenia Pavla Pašku sú urážkou všetkých poslancov a občanov, ktorých zastupujú. Keďže predseda parlamentu naďalej považuje svoj postup za správny, vzniká riziko jeho recidívy aj v budúcnosti. Poslanci Národnej rady nemôžu mať istotu, že sa rovnaký postup pri inom zákone nezopakuje znovu. Potvrdzujú to aj jeho slová v televíznej relácii 11. novembra. Citujem: „A keby som to mal robiť zajtra, tak urobím opäť tak.“ Pán predseda Národnej rady, keď ste do funkcie nastupovali, hovorili ste o tom, že vašou ambíciou je parlament spájať, nie rozdeľovať. Svojím konaním však parlament rozdeľujete. Vytvorili ste stálu komisiu pre ústavu a rokovací poriadok bez účasti opozície. Dnes tam zostala strana SMER sama. Je neprijateľné, aby jeden človek, aj keď je prvý z rovných, ktorý ale bol zvolený rovnako ako 149 ostatných poslancov, rozhodoval o tom, ktorý pozmeňujúci návrh prešiel a ktorý neprešiel. Pán predseda, napriek tomu, že ste z inej politickej strany, predseda parlamentu okrem toho, že by mal spájať, tak každý z nás poslancov by mal mať schopnosť povedať: Toto je môj predseda parlamentu. Pán predseda, vy nie ste môj predseda parlamentu. Myslím, že dôvody, ktoré tu boli spomenuté a najmä snaha sfalšovať znenie zákona sú viac ako dostatočné preto, aby ste boli z funkcie odvolaný. Demokracia na Slovensku si nemôže dovoliť ďalšiu recidívu v podobe sfalšovania zákona. Ďakujem. (Potlesk.)