Lackovič, Marek, poslanec NR SR (2023-12-18):
Vážený pán predsedajúci, vážené, vážení páni ministri, vážené poslankyne, poslanci, dovoľte aj mne vystúpiť k tomuto novému ministerstvu, Tiposu Slovenskej republiky, ktoré sa teda ide zakladať. Je to druhé ministerstvo ináč, ktoré nemá žiadne dopady na rozpočet. To prvé je ministerstvo mágie, ak ste Harryho Pottera niekto sledovali, tak ste v obraze. Moje vystúpenie v tejto rozprave o novom ministerstve Tiposu začnem výrokom z 21. septembra tohto roku, citujem: „Šport má dostatok regulačných nástrojov na to, aby nebolo potrebné vytvárať samostatné ministerstvo. Vhodnejšie je posilniť pozíciu pre štátneho tajomníka pre šport cez kompetenčný zákon a zabezpečiť jeho pravidelnú účasť na zasadnutí vlády Slovenskej republiky. Taktiež je potrebné personálne posilniť sekciu športu na ministerstve školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky a vytvoriť efektívny analytický útvar.“ Dámy a páni, verte či nie, ide o stanovisko strany SMER – SSD prezentované deväť dní pred tohtoročnými parlamentnými voľbami na konferencii Šport a spoločnosť, ktorej sa zúčastnili vrcholní predstavitelia športového hnutia na Slovensku vrátane zástupcov jednotlivých športových zväzov a asociácií. Organizátori tejto konferencie pozvali len deväť dní pred parlamentnými voľbami, tak ako sa patrí a sluší, zástupcov politických strán, aby odprezentovali svoj zaiste ctihodný zámer, ako budú postupovať v rámci športovej politiky v prípade, že sa dostanú k moci, teda do vlády. Najsilnejšia vládna strana teda v prítomnosti tzv. najväčších hráčov v slovenskom športe verejne a úplne nahlas, tak ako sa to opäť patrí, deklarovala nezmyselnosť a neefektívnosť nového ministerstva. A môžem a budem pokračovať. Na tej istej konferencii bola účastná prostredníctvom svojho zástupcu, ako si dobre pamätáme a pamätáte, aj druhá najsilnejšia vládna strana HLAS – SD. Myslíte si, že zriadenie samostatného ministerstva športu bola jej ideou či navrhovaným riešením? Nie, nebola. Strana HLAS – SD deklarovala svoj názor v tejto téme nasledovne, opäť citujem: „Je potrebný ústredný orgán štátnej správy pod gesciou premiéra,“ podčiarkujem, „ktorým by bola národná agentúra pre šport, nakoľko šport potrebuje samostatné riadenie a riešenie.“ Len pre ozrejmenie uvádzam, že ide o kompetenčné riešenie, ktoré bolo zavedené už aj v Českej republike, kde funguje takzvaná alebo takzvaný Národní sportovní agentura ČR, ktorá je najvyšším orgánom v rámci štátnej správy, ktorý financuje šport v Českej republike, avšak nie jediným financujúcim. Pri financovaní športu v Českej republike sú významné obce aj kraje, v neposlednom rade podnikateľský sektor a, samozrejme, veľmi významná a dôležitá je spoluúčasť tých najdôležitejších v tomto smere, pokiaľ sa bavíme o mládeži, to znamená rodičov. Národní sportovní agentura ČR je v gescii predsedu vlády ČR, prostredníctvom neho aj predkladá zákony na vládu, pričom jej orgánmi sú aj národní rozhodčí soud pro sport a takzvaný antidopingový výbor. Prečo sa teda navrhuje zriadenie samostatného ministerstva, keď predstavitelia dvoch najsilnejších, opakujem, dvoch najsilnejších koaličných strán ešte tesne pred voľbami, pár hodín, doslova pár desiatok hodín pred voľbami ani len neuvažovali, a dokonca to označovali za nesystémové riešenie? Lebo Andrej Danko si ako podmienku vstupu do vlády okrem iného vytrucoval aj túto svoju trafiku. Svoje vlastné ministerstvo Tiposu alebo, s trochou nadsázky, svoj vlastný kapitanát. Ale keď som už citoval aj vyjadrenia dvoch ďalších koaličných strán, pôjdem ďalej a zacitujem aj stanovisko SNS, ktorú na predmetnej konferencii zastupoval sám pán predseda Andrej Danko, okrem už teda medializovaného konštatovania, že bol pri tom, keď sa hviezda Manchestru United Marcus Rashford učil jesť bryndzové halušky, tak povedal na konferencii aj toto, opäť citujem: „Zriadenie ministerstva športu a cestovného ruchu bude podmienkou vstupu SNS do vlády. V prípade, že SNS vstúpi po voľbách do koalície, nepodpíše koaličnú zmluvu skôr, než nevyslovia súhlas s kapitolou o športe zástupcovia Slovenského športového a olympijského výboru, Slovenského futbalového zväzu a Slovenského zväzu ľadového hokeja.“ Pýtam sa: máme dnes toto podpísané? Slovenský futbalový zväz, Slovenský zväz ľadového hokeja, Slovenský športový a olympijský výbor. Pretože ak nemáme, tak opäť raz usvedčujeme Andreja Danka z klamstva. Dodával alebo dodal, že ak k 1. 1. 2024 nebude vo Fonde na podporu športu minimálne 75 miliónov eur, SNS nepôjde do vlády. Bodka. Konštruktívne, všakže? Človek by očakával, že aj keď si stanovili takéto ultimatívne podmienky, tak svoj zámer zriadiť samostatné ministerstvo podložili relevantnými, skutočnými dátami, nebodaj finančnými analýzami či vyhodnotením personálnej, infraštruktúrnej či finančnej zaťaženosti zriadenia nového ministerstva. To by sme však, samozrejme, veľa chceli. Evidentne na tom netrvali ani ich koaliční partneri, ktorí si uvedomili a veľmi rýchlo si spočítali, že SNS nevyhnutne potrebuje k vytvoreniu vlády a presadeniu svojich priorít, ktorým je nepochybne ich schválenie promafiánskeho balíčka, o ktorom tu budeme ešte, ešte veľa rokovať, niekedy na jar podľa priebehu, ktorý teda pozorujem. Preto SMER a HLAS veľmi rýchlo zabudli na výsledky svojich analýz o nesystémovosti zriaďovania nového ministerstva, ale s radosťou túto malú kostičku podhodili Andrejovi Dankovi, ktorý neváhal a teda sa po nej verne, verne vrhol. Ako inak nazvať nasledovné kroky, ktoré sa niektoré potichu, niektoré aj trochu hlasnejšie už stihli udiať? Keď si pozorne prečítame vládny návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 575/2001 o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy, zistíme, že práve zmenou a doplnením tých niektorých zákonov, ktoré zostávajú tak trochu v tieni zriaďovania nového ministerstva, sa ukrýva zrejmý skutočný zámer a záujem SNS a Andreja Danka. V čl. XVI. vládneho návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 30/2019 o hazardných hrách, sa totiž uvádza nasledovné: „Od 1. januára 2024 prechádza zakladateľská funkcia k národnej lotériovej spoločnosti a správa akcií národnej lotériovej spoločnosti vo vlastníctve Slovenskej republiky z ministerstva financií na Ministerstvo cestovného ruchu a športu Slovenskej republiky.“ Takže ako tu už bolo neraz povedané aj dnes, aj v uplynulých dňoch popri ministerstve SNS sa Andrej Danko teda neštíti potichu ovládnuť aj Tipos. A že nezaháľajú, to ste si už asi aj v médiách mnohí postrehli, napríklad novým predsedom Dozornej rady Tiposu sa stal bývalý futbalový reprezentant Róbert Vittek, teda pri všetkej úcte k futbalovým kvalitám a kariére pána Vitteka, jeho odborná vybavenosť pre výkon predsedu dozornej rady štátnej lotériovej spoločnosti je prinajmenšom dosť diskutabilná. Predsa len úlohou predsedu dozornej rady a dozornej rady samotnej je kontrolovať, chrániť a brániť hospodárenie Tiposu. A ako vieme, Róbert Vittek nikdy nebol obrancom. Poďme teda ďalej, a to na ďalšiu inštitúciu, ktorú sa chystá SNS a Andrej Danko ovládnuť. Ide o Fond na podporu športu, ktorý je verejnoprávnou inštitúciou zabezpečujúcou podporu a rozvoj športu, ktorá vznikla na základe zákona č. 310/2019, a jeho hlavným poslaním je vytváranie priaznivých podmienok na rozvoj športu v Slovenskej republike. Fond poskytuje finančné prostriedky formou príspevkov na projekty, podpory športu, monitoruje podporné projekty, podieľa sa na propagácii športu v Slovenskej republike, uskutočňuje vzdelávacie aktivity, metodicko-poradenskú činnosť v oblasti športu a v neposlednom rade spolupracuje s medzinárodnými organizáciami a zahraničnými inštitúciami, ktoré pôsobia v oblasti športu. Len v roku 2022 bola cez fond pre podporu športu financovaná športová infraštruktúra národného významu, výstavba, rekonštrukcia a modernizácia športovej infraštruktúry v celkovej hodnote vyše 30 miliónov eur. V rámci Fondu na podporu športu boli nastavené na slovenské pomery, treba podotknúť a ľudsky priznať, naozaj že vzácne transparentné procesy s jasne definovanou organizačnou štruktúrou, jasne definovanými transparentnými kritériami na prerozdelenie finančných prostriedkov. Že to znie výborne? Pre nás teda možno, ale pre vládnu koalíciu zjavne nie, pretože, ako iste vieme, jedným z prvých personálnych opatrení novej vlády v oblasti športu bolo odvolanie práve predsedu pána Ladislava Križana z postu predsedu správnej rady Fondu na podporu športu. A ako inak, ako sa už ukázalo viackrát, takzvane na hulváta, minister, veľmi ma to mrzí, ale minister Drucker ho odvolal bez toho, aby sa s pánom Križanom čo i len raz normálne osobne, osobne stretol, a jeho odvolanie mu zaslal listom. Žiadne odôvodnenie, žiadne poďakovanie nebodaj, žiadna tak často sľubovaná nová politická kultúra. K pánovi Križanovi len v krátkosti toľko, že ide o v športových kruhoch naozaj rešpektovaného právnika, podieľajúceho sa v minulosti napríklad aj na tvorbe zákona o športe a majúceho povesť naozaj férového človeka, vyznávajúceho čo najväčšiu mieru transparentnosti. Bývalý štátny tajomník pre šport Ivan Husár v súvislosti s odvolaním pána Križana okrem iného uviedol nasledovné výstižné slová, citujem: „Laco Križan bol absolútny zástanca verejnoprávnosti inštitúcie, v ktorej bude mať prednosť verejný záujem pred záujmom osobným. Počas jeho mandátu som mal spánok pokojný,“ povedal pán Husár. Samozrejme, každému je jasné, že takýto človek nemohol ostať pri hodnotovom nastavení súčasnej vlády ani len o sekundu dlhšie. Budeme teda s veľkým očakávaním sledovať, kto sa stane jeho nástupcom alebo nástupkyňou a aké ďalšie nielen personálne zmeny vo Fonde na podporu športu nastanú aj preto, že podľa vyjadrení SNS a Andreja Danka by mali peniaze zo štátu – okrem iného úplne náhodou aj z Tiposu – tiecť do športu práve cez Fond na podporu športu. My z Progresívneho Slovenska budeme veľmi pozorne sledovať, či tento tok nebude náhodou, veľkou náhodou narážať na umelo vytvorené hrádze, kaskády či odtekať do odvodňovacích kanálov. Koncom môjho vystúpenia by som ešte chcel spomenúť deklaráciu slovenského športu 2023, ktorá bola skoncipovaná v priebehu tohto roka Slovenským olympijským a športovým výborom Slovenskej republiky v spolupráci so Slovenským futbalovým zväzom, ku ktorej sa pripojilo viac ako 12-tisíc ľudí z odbornej, ale aj laickej verejnosti. V tejto deklarácii sa okrem iného píše, že jej tvorcovia a signatári žiadajú upraviť kompetenčné zaradenie športu v rámci systému najvyšších exekutívnych orgánov štátu tak, aby sa potvrdil a zvýraznil jeho univerzálny charakter, pričom šport nemá byť nechceným príveskom nejakého rezortu, má byť spravovaný orgánom, pre ktorý bude jednou z najhlavnejších priorít a to aj hlavne kvôli tomu, že sa bavíme o mládeži, o deťoch. Zároveň je však v deklarácii uvedené, že je nevyhnutné, aby zástupcovia športového hnutia boli od samého začiatku pri príprave akejkoľvek legislatívy týkajúcej sa športu, obzvlášť pri strategickej, ktorá presahuje trvanie jedného volebného obdobia. Títo zástupcovia športového hnutia tu dnes vôbec nie sú. My ich úplne obchádzame. Nehovorím teraz o tom, že vôbec nepozeráme na ďalšie volebné obdobia, ktoré bezpochyby nás čakajú. Pozeráme len na to, čo bude dnes, vôbec sa nepozeráme na to, čo bude zajtra. Neuveriteľné! V deklarácii je zdôraznené, že legislatíva musí vychádzať z reálnych dát. Opäť žiadne nie sú. Je výsmechom, že je tam napísané, že to nemá vplyv, ako som už hovoril, to je tiež neuveriteľné, teda reálne dáta a ich zhodnotenie sme doteraz prakticky nevideli. Nie je tu nikto, kto by nám ich chcel ukázať alebo povedať, čím legitimizuje to, že vlastne netušia a nevedia, čo činia. Sme len svedkami mocenského ovládnutia oblasti športu zo strany Slovenskej národnej strany a bez ohľadu na s tým spojené výdavky či hospodárnosť, o absencii transparentných procesov ani nehovoriac, na tie už vládny koaličný valec úplne, úplne rezignoval a ani sa nesnaží aspoň v dôvodových správach predstierať, že to myslí vážne. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)