Mezenská, Helena, poslankyňa NR SR (2014-09-11):
Vážený pán predseda, pán minister, prítomní poslanci, dovoľte mi z pozície zástupcu aj mimovládnej organizácie, ktorá sa venuje spotrebiteľskému právu a ktorá sa práve špecializovala na možnosti alternatívneho mimosúdneho riešenia sporov, vyjadriť sa k navrhovanej, k navrhovanému zákonu. Ja som sa na jednej strane, pán minister, potešila tomu, že v tom predchádzajúcom zákone, v ktorom sa upravuje rozhodcovské konanie a kde sa uvádza, že práve v prípadoch spotrebiteľských sporov sa toto rozhodcovské konanie neosvedčilo a boli s ním negatívne skúsenosti, potešila som sa v tomto prvom návrhu, že rozhodcovské konanie ako také nebude ďalej využívané pri spotrebiteľských sporoch, kde obzvlášť v oblasti finančného práva a v toľko prerokovávaných a namietaných práve spotrebiteľských sporoch vyplývajúcich z uzavretých zmlúv o spotrebiteľských úveroch nebude viac aplikované v našej spotrebiteľskej praxi. A preto nevítam tento návrh a vôbec úvahu ministerstva, že zavádza špeciálny inštitút pre uplatňovanie rozhodcovského konania pri riešení spotrebiteľských sporov, pretože som presvedčená, že spotrebiteľské spory, hlavne tie, ktoré sa týkajú úžerne uzavretých spotrebiteľských zmlúv o spotrebiteľskom úvere, budú riešené hlavne cestou civilných súdov. Bolo to navrhované odporúčanie mnohých sudcov, ale aj aplikátorov z či už mimosúdnej, alebo súdnej spotrebiteľskej praxe, že je nevyhnutné riešenie spotrebiteľských sporov hlavne z oblasti finančného spotrebiteľského práva preniesť na civilné súdy. Už ani nehovorím o tom, že viackrát pri návrhoch zákona o ochrane spotrebiteľa som dávala do pozornosti, že je potrebné v súbehu s možnosťami posilneného využívania mimosúdneho riešenia opraviť a rozšíriť predmet zákona o mediácii, pretože potenciál, ktorý tu existuje, v zozname mediátorov máme okolo 700 mediátorov, vôbec tento potenciál mediátorov sa nevyužíva. Vôbec sa nepripisuje význam a možnosti aplikácie mediácie v mimosúdnej praxi, obzvlášť v spotrebiteľských sporoch, ktoré sa vyznačujú spormi o nízke náklady, o predmety nízkonákladové. Chcem vám v tomto smere znova dať do pozornosti, že už v roku 2008 – 2009 práve v oblasti spotrebiteľského práva cestou mnohých mimovládnych organizácií, spotrebiteľských organizácií boli uskutočnené a realizované projekty, ktoré boli podporené či už z európskych prostriedkov, alebo opakovane z dotácií ministerstva hospodárstva, teda z verejných prostriedkov, ktoré boli účelovo viazané práve na podporu rozvoja mimosúdneho riešenia spotrebiteľských sporov cestou mediácie. A preto ma prekvapuje, prečo, ak sa ukazuje, že rozhodcovské konania sa negatívne odzrkadlili pri riešení spotrebiteľských sporov, a to tak, že boli skôr na ujmu už i tak poškodených spotrebiteľov, prečo sa nevenuje pozornosť tomu, čo odzrkadľujú potreby spotrebiteľov, na čo sa má viazať, čo sa má viazať na spoločenskú objednávku. Prečo sa neupravuje to, čo potrebujeme rozvíjať, v čom máme aj pripravený ľudský potenciál, a to je úprava a rozšírenie zákona o mediácii? Ja si viem predstaviť, že práve cestou profesionalizácie mimovládnych organizácií, do ktorých je možné cestou spotrebiteľských organizácií zaangažovať aj mediátorov – a ešte raz zdôrazňujem, že takéto projekty už tu boli aplikované – je možné v ďaleko väčšej miere mimosúdne efektívne riešiť práve spotrebiteľské spory, nevynímajúc hlavne oblasť spotrebiteľských sporov z finančného práva, ktoré súvisia s ochranou spotrebiteľa na finančnom trhu. Takže práve keďže viem, že zákon o mediácii patrí pod gesciu ministerstva spravodlivosti a ministra spravodlivosti, tak viem o tom aj, že mediátori vyvinuli viaceré snahy v rámci asociácie mediátorov, kedy svoje pripomienky skompletizovávali, opakovane k zákonu o mediácii predniesli a dali ich do pozornosti. Neviem, prečo sa nevenuje pozornosť tomuto zákonu, ktorý by v ďaleko efektívnejšej miere a v nezávislejšej miere dokázal byť nástrojom, ako zvládať, efektívne zvládať riešenie spotrebiteľských sporov. Udržiavanie rozhodcovských konaní pri riešení spotrebiteľských sporov obzvlášť v tak citlivej oblasti, ako je oblasť ochrany spotrebiteľov pred úžerne nastavenými spotrebiteľskými zmluvami, nepovažujem za šťastné riešenie a ani nekorešponduje s tým, k čomu sa vláda zaviazala a čo aj vládni predstavitelia prezentujú, že je tu záujem, eminentný záujem vysporiadať sa s úžerou na Slovensku. Ja som presvedčená, že ak by tento záujem bol úprimný, už dávno by malo ministerstvo záujem v oveľa väčšej miere spolupracovať a angažovať sa do riešenia úžery a problémov poškodených spotrebiteľov, do prešetrenia uzavretých spotrebiteľských zmlúv o spotrebiteľských úveroch v ďaleko väčšej miere a ďaleko aktívnejšie by sa do tohto procesu ochrany poškodených spotrebiteľov zapojilo. Chcem zdôrazniť, že mnohé spotrebiteľské organizácie, ktoré by dokázali svoju činnosť profesionalizovať a rozšíriť práve na mimosúdne riešenia a takto pomôcť spotrebiteľom pri zvyšovaní vymožiteľnosti ich práv, by takúto ústretovosť zo strany ministerstva aj parlamentu privítali. Nie je mi jasné, prečo minimálne takú pozornosť nevenujeme tomu, čo sa osvedčilo a čo si žiada aj aplikačná spotrebiteľská prax. Ďakujem.