P. Hrušovský, predseda NR SR: (2004-12-08):
Ľ. Navrátilová, poslankyňa: Ďakujem za slovo, pán predseda. Vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia. Rada by som sa zmienila o jednej stránke rozpočtu a to je dôvera k rozpočtu. Zobrala som si na starosť, že podrobne preštudujem rozpočet kapitoly ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny a naozaj musím povedať, že ak treba vytvárať rezervy takým spôsobom, aby sa o tom nedozvedeli poslanci, tak to treba robiť konzistentne. Lebo toto, čo sa stalo v rozpočte ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, je vlastne útok na inteligenciu poslancov. Už bola tu spomínaná nejaká rezerva v položke hmotná núdza. V roku 2004 bolo na hmotnú núdzu vyčlenených rádovo 10,7 mld. korún. V roku 2005 je projektovaných 9,6 mld. korún, to znamená približne o 1,1 mld. korún menej. Z toho priamo na dávku je počítané so sumou 8,9 mld. korún. V programe 0780A v cieli dva je rozpočtovaná priemerná dávka hmotnej núdzi vo výške 2 949 korún a očakáva sa, že počet poberateľov dávky mierne prekročí 180 000 osôb. Ak si vynásobíte 180 000 krát 2 949 krát 12, je to približne 6,3 mld. korún. Takže prvý možný záver z takto naprojektovaného rozpočtu je, že v rozpočte je vata alebo slušne povedané rezerva vo výške 2,5 mld. korún. Druhý možný záver je taký, že je korektne vypočítaný objem prostriedkov na dávku v hmotnej núdzi, poznáme priemernú dávku, takže si vypočítame mierny nárast poberateľov dávky hmotnej núdzi. Ide o delenie a násobenie, ktorého výsledok je, že pri takejto výške dávky hmotnej núdze by musel byť počet poberateľov 253 000. To znamená nárast o 73 000 osôb. Nikto ma nepresvedčí, že v krajine, kde rastie zamestnanosť, klesá nezamestnanosť, do hmotnej núdze pribudne 73 000 osôb v roku. Tretí možný záver je, že je dobrý počet osôb, dobý objem prostriedkov a chyba je v priemernej dávke. Opäť malá násobilka. Vychádza dávka hmotnej núdze 4 200 korún, ale projektovaná dávka je 2 949 korún, čiže ani tento záver nie je dobrý. Navyše v rozpočte ministerstva sa uvádza, že návrh rozpočtu je o 20 % vyšší ako očakávaná skutočnosť v roku 2004. To jest očakávaná skutočnosť pre dávku v hmotnej núdzi je 7,1 mld. Ale vypočítaný potrebný objem prostriedkov je 6,3. Zase je rozpočtovaných o 1,8 mld. korún viacej. Čiže je tu vnútorný rozpor medzi tým, čo je v cieľoch, a tým čo je rozpočtované. Ja som hlboko presvedčená, že v tejto položke dávke hmotnej núdzi je rezerva, ktorá nie je zdôvodnená nikde. Podobný problém som mala aj v cieli 07C03, kde je priemerná výška kompenzácie na jedného poberateľa kompenzačných príspevkov 2 021 korún. Hľadala som počet poberateľov. Našla som ich v rozpočte na rok 2004, kde počet poberateľov bol 220 000. Ak si prepočítame 2 021 krát 12 krát 220 000, je to približne 5,3 mld. korún. Rozpočtovaných je 5,7 mld. Celkový rozdiel je 378 mil. korún. Alebo sa počíta s nárastom osôb zdravotne ťažko postihnutých a ten nárast by predstavoval 15 570 osôb. Pochybujem. Toto tiež nie je mierny nárast. Ďalej čo ma dosť prekvapilo, v rozpočte je počítané so sumou 243,9 mil. na dávku, ktorá sa volá príspevok na služby. Príspevok na služby v našom sociálnom systéme nepoznáme a pokiaľ sa táto položka dostala do rozpočtu, dostala sa sem podľa môjho názoru s nejakou víziou, že sa takýto príspevok na služby v ďalšom období, respektíve v roku 2005 schváli. Ja s takýmto príspevkom nie som stotožnená a preto si myslím, že aj táto položka nemá byť v rozpočte. Na strane 3 sa uvádza, že v roku, mimochodom, neočíslovaného rozpočtu, že v roku 2005 sa očakáva stabilný počet detí ako východisko k určeniu prostriedkov na prídavok na dieťa. Ale už na strane 4 sa uvádza, že pri kvantifikácii poistného platené štátom na starobné poistenie sa z titulu zníženia pôrodnosti počíta s poklesom počtu poistencov. Ktorý východiskový predpoklad je teda správny? Ako každý rok máme v rozpočte aj na tento rok cieľ zabezpečenie informatickej podpory plnej implementácie zákona o sociálnom poistení a starobnom dôchodkovom sporení, ktorý má zabezpečiť mieru úspešnosti výberu poistného na úrovni 94 %. Pre rok 2004 sa v tom istom programe, ktorý je mimochodom 07D04, uvádzal cieľ zaviesť komplexný informačný systém potrebný pre realizáciu sociálnej reformy v roku 2004. V rozpočte Sociálnej poisťovne na rok 2004 sa počítalo s výdavkami 316 mil. korún na prefinancovanie pôžičky zo Svetovej banky na informačný systém. V roku 2005 sa v rozpočte Sociálnej poisťovne počíta s výdavkami na informačno-komunikačné technológie, prosím, vo výške 457 mil. korún, z toho 140 mil. korún sú odložené úhrady a 353 mil. na projekt správy sociálnych dávok, čo je ten istý projekt, na ktorý si berie ministerstvo pôžičku. Čo je zarážajúce na tomto, je fakt, že z tohto miesta sme počuli od pána ministra, že Sociálna poisťovňa je informaticky pripravené na prvý aj na druhý pilier, takže pýtam sa, na čo je týchto 110 mil. korún pôžičky. V tomto kontexte je zaujímavý aj cieľ pre rok 2005, ktorý s tvrdením o existencii fungujúceho informačného systému a s faktom, že sa nikdy neuvažovalo o výbere poistného pod úrovňou 94 %, možno s trochou irónie zhrnúť takto: Máme fungujúci informačný systém, ktorý ideme prerobiť tak, aby klesol výber poistného. Sociálna poisťovňa predpokladá pre rok 2006 výber na úrovni 95,5 %. V rámci aktívnej politiky trhu práce sú rozpočtované na vzdelávanie a prípravu zamestnancov zahraničných investorov v automobilovom priemysle vo výške 285,9 mil. korún pre cca 2 200 osôb. Pre jednu osobu je to teda na vyškolenie pracovníka 130 000 korún. Lenže podľa programu 06G0404 môžu byť náklady na jedného uchádzača o zamestnanie len 5 000 korún. Je tu porušená zásada rovnakého zaobchádzania a neviem prečo by občania mali zo svojich daní platiť vyškolenie zamestnancov pre súkromné firmy. V rozpočte Sociálnej poisťovne sú podľa môjho názoru založené východiská, ktoré sú nereálne. Očakávaná skutočnosť predpokladá zostatok na účtoch Sociálnej poisťovne vo výške 17,2 mld. korún. K prvému polroku bolo na účtoch Sociálnej poisťovne cca 13 mld. korún. a podľa návrhu na rok 2004 mala skončiť s bilančným rozdielom 20 mld. korún. No lenže za prvý polrok sa vybralo len 51,6 mld. korún, čo je 45,67 %, a mechanickým prepočtom očakávaná skutočnosť je teda len 103,2 mld. korún. Lenže očakávaná skutočnosť Sociálnej poisťovne je 111 mld. korún z výberu poistného, to znamená, že v druhom polroku by sa muselo vybrať 59,4 %, čo je absolútne nereálne. Ďalej chcem poukázať na úspešnosť výberu poistného, v roku 2004 za prvý polrok bola úspešnosť výberu 91 %. V roku 2005 sa plánuje 95 %. Ja nemôžem analyzovať, ani nemám k tomu údaje, prečo sa vlastne udiali tieto veci v Sociálnej poisťovni a prečo takto pokleslo poistné. Len v tomto kontexte mi nie je celkom jasný dôvod pre generálny pardon, pretože Sociálna poisťovňa v roku 2005 bude potrebovať viac peňazí. Takisto sa chcem pristaviť pri kapitálových výdavkoch v správnom fonde a chcem sa opýtať pána ministra, či naozaj nestojí za to urobiť jeden audit, čo sa vlastne deje s peniazmi na informačno-komunikačné technológie v Sociálnej poisťovni. Podľa toho, čo som si spočítala, za dva roky sa preinvestuje v Sociálnej poisťovni 1 mld. korún na informačno-komunikačné technológie, pričom prenikajú informácie, že Sociálna poisťovňa naozaj nie je pripravená na výber poistného pre druhý pilier, a bude zaujímavé, kto mal pravdu, pretože tá pravda sa ukáže veľmi rýchlo v prvom kvartáli budúceho roku. Neviem, či k tejto situácii, ktorá je v Sociálnej poisťovni, bolo veľmi rozumné odvolávať riaditeľov pobočiek Sociálnej poisťovne, a to v dvoch prípadoch, tých, ktorí mali najvyšší výber poistného.