V. Veteška, podpredseda NR SR: (2005-05-26):
Vážené panie poslankyne, páni poslanci, mali by sme teraz prerokovať ďalší bod programu v poradí označený ako 83, tlač 1085. Vítam pána ombudsmana. Práve som dostal správu, že bude meškať kvôli..., nebude meškať, ombudsman má byť načas medzi svojimi. Vitajte. Takže budeme prerokúvať správu o činnosti verejného ochrancu práv . Správu ste dostali ako tlač 1085. Prosím verejného ochrancu práv pána Pavla Kandráča, aby správu uviedol. P. Kandráč, verejný ochranca práv: Vážený pán predsedajúci, vážené panie poslankyne, vážení poslanci, tak ako každý rok je mojou obligatórnou povinnosťou vypracovať správu o činnosti verejného ochrancu práv a jeho podiele na ochrane základných práv a slobôd a, samozrejme, predložiť ju Národnej rade na prerokovanie. Som strašne rád, že som to učinil načas a že môžem správu uviesť a upozorniť Národnú radu na niektoré skutočnosti. Vychádzam pri svojom úvodnom slove z toho, že všetci podrobne obsah správy poznáte, a tak ako vždy budem rešpektovať ekonomiku času. Správa je, tak ako po iné roky, originálna svojou formou aj obsahom. Vždy hľadáme takú formu a také výrazové prostriedky, aby sme čo najobjektívnejšie podali informáciu Národnej rade o tom, aký je podiel verejného ochrancu práv na ochrane ľudských práv, aký je stav v ochrane základných práv a slobôd a, samozrejme, aké sú problémy a ako by sa dali odstrániť. Dlho sme aj tento rok uvažovali, v akej podobe predložíme správu Národnej rade, pretože okrem toho, čo som spomínal, že by mala mať čo najväčšiu vypovedaciu silu, sme zvažovali to, že je určená tak odbornej verejnosti, ako aj verejnosti laickej. Isteže sme akceptovali aj obsah a zameranie. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, chcem zdôrazniť, že v správe nejde o účelové pranierovanie, ale o legitímne upozorňovanie na nedostatky, s ktorými sa stretávame, o ktorých sa dozvedáme z podnetov občanov a, samozrejme, aj z vlastného poznania. Z čoho sme vychádzali? Už som povedal, vychádzali sme predovšetkým z poznania obsahu podnetov občanov, ale aj z vlastného poznania ohľadne ochrany ľudských práv. Myslím si, že vyše 2 600 vyšetrovaných podnetov, vyše 6 100 poskytnutých právnych usmernení je veľmi dobrá a dostatočná reprezentatívna vzorka, o jej objektívnosti je len veľmi ťažko možno pochybovať. V správe sú obsiahnuté aj poznatky zo samitu ombudsmanov krajín V 4 a aj niektoré poznatky a informácie zo stretnutí komunity ombudsmanov na medzinárodnej úrovni. Na čo osobitne upozorniť? Predovšetkým, vážené panie poslankyne, páni poslanci, by som chcel upozorniť na to, a to som už niekoľkokrát urobil, že v Slovenskej republike sa masovo neporušujú základné práva a slobody. Do času vypracovania tejto správy verejného ochrancu práv to bolo 131 porušení, z toho bolo 111 zbytočných prieťahov v konaní. Z prieťahov v konaní prioritu majú súdne konania, nasledujú konania na orgánoch verejnej správy, či už na úradoch katastrálnych, úradoch práce a sociálnych vecí a rodiny a krajských úradoch. Často sa opakujú niektoré skutočnosti, a tým vlastne aj signalizujú, že ide o veľmi závažné nedostatky a vyžadujú zvýšenú pozornosť na riešenie. Je to predovšetkým oblasť zdravotná a sociálna. A, samozrejme, už som spomínal, je to oblasť zbytočných súdnych prieťahov. Vyskytujú sa aj nové poznatky, aj keď nepatria do právomoci verejného ochrancu práv. Napríklad sú sťažnosti na exekútorov, učiteľov, sú sťažnosti na Úrad pamäti národa a podobne. Svojou závažnosťou, početnosťou tieto problémy vyžadujú potrebnosť riešenia. Chcel by som aspoň v krátkosti, pretože v správe je to veľmi podrobne rozoberané, upozorniť na niekoľko skutočností, ktoré spôsobujú nedostatky vo vzťahu občan – orgán verejnej správy, vzájomne medzi orgánmi verejnej správy a často aj medzi ich predstaviteľmi. Na prvom mieste je to malá odborná spôsobilosť pracovníkov orgánov verejnej správy. Na druhom mieste je to nedostatočná legislatíva, ba niekedy v niektorých oblastiach až zlá. A nie menej závažným dôvodom je, že nevieme diskutovať, nie sme vecní, urážame sa, nie sme dostupní kritike a potom z toho pramenia závery, ktoré nie sú konštruktívne a podľa nás a poznania občanov je to veľmi zbytočné prichádzanie ku konfliktom, ktoré sa často riešia účelovo, spiatočnícky, ba možno aj v niektorých prípadoch politicky. V neposlednom rade je to aj veľmi závažná príčina, že v spoločenských vzťahoch, v spoločenských stykoch nerešpektujeme zásady etiky. A čo je to vlastne etika? Je to vlastne objektívne hľadanie pravdy, jej odhaľovanie a aj interpretovanie. Je to banálna vec, ale veľmi dôležitá. Takže to je to, čo by som chcel zdôrazniť. Ostatné príčiny sú podrobne rozobrané v správe. Ďalej by som chcel upozorniť, vážené panie poslankyne, vážení poslanci, že okrem povinností, ktoré zákon verejnému ochrancovi práv ukladá, t. j. riešenie podnetov občanov, verejný ochranca práv realizuje svoju činnosť aj prostredníctvom vlastnej iniciatívy. Realizujeme to každodenne, ale raz ročne vyberáme určitý špecifický problém, ktorý je z hľadiska závažnosti pre spoločnosť veľmi významný. V minulom roku to bol práve Dohovor o právach dieťaťa a zistili sme, že vo verejnosti je nedostatočne známy, a to nielen v školskej, bežnej, ale aj na úradoch verejnej správy. Na základe toho, aby sme sa bližšie dostali k ochrane práv dieťaťa, sme usporiadali interdisciplinárnu medzinárodnú konferenciu o tejto problematike. Dovolím si vás upozorniť, že v prílohe správy je jej výsledok, a myslím si, veľmi konkrétny záver, a to návrh programu na uplatňovanie práv dieťaťa. Považujeme to za veľmi významné, pretože je to minorita, ktorá najmenej môže uplatňovať svoje práva. A práve tejto minorite treba venovať zvýšenú pozornosť vo všetkých smeroch. Keďže moje úvodné slovo sa pomaly chýli ku koncu, chcel by som ešte zvýrazniť skutočnosť, že podľa doterajšej činnosti verejný ochranca práv zastáva významné miesto v systéme orgánov ochrany práv. Dôkazom toho je, že prejavuje záujem o nás tak prokuratúra, súdy, advokáti a máme dobré ohlasy i v rámci medzinárodnej komunity ombudsmanov. Chcem ešte povedať, že táto správa má dostatočnú vypovedaciu hodnotu, analyzuje príčiny, hovorí o podmienkach a navrhuje aj opatrenia. Samozrejme, že je už na moci zákonodarnej, výkonnej, ale aj súdnej, aby systémové opatrenia na odstraňovanie nedostatkov realizovali. A to v tom duchu, že „hľadať spôsoby ako áno, a nie hľadať dôvody ako nie“. Čiže toto, vážené panie poslankyne, vážení poslanci, si myslím, je veľmi dôležité, pretože si treba uvedomiť, že orgány verejnej moci slúžia občanovi, majú ho informovať o určitých konaniach, o určitých opatreniach zrozumiteľným spôsobom, nie nejakými zahmlievajúcimi cudzími slovami, nie nejakým bezduchým obsahom, ale jednoducho, jasne, tak, aby občan to vedel pochopiť. Úplne na záver by som vás chcel poprosiť a pozvať, vážení páni poslanci, keby ste prišli do Kancelárie verejného ochrancu práv, aby ste videli jeden deň jeho práce, poznali by ste jednak, s čím sa na nás obracajú občania, čo ich trápi v tejto krajine a, samozrejme, by ste našli určitým spôsobom aj odraz vašej práce. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)