Hajko, Jozef, poslanec NR SR (2024-04-23):
Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, vážený pán minister, kolegovia, kolegyne, v úvode musím povedať, že vítame snahu predkladateľa zákona definovanú v dôvodovej správe. Chce zlepšiť právnu úpravu vo verejnom obstarávaní s cieľom výraznej časovej úspory a odbúrania zbytočnej administratívnej záťaže. Napokon to pán minister povedal tu aj pred chvíľou toto isté, dá sa povedať, inými slovami. Podstatnou zmenou je, že sa mení hodnota zákazky z malého, malého rozsahu z 10-tisíc na 50-tisíc eur aspoň z nášho pohľadu. Zámerom je dosiahnuť výraznú časovú úsporu a odbúrať pri zákazkách zbytočnú administratívnu záťaž. Aktuálne zákon definuje z hľadiska limitov štyri druhy zákazok. Po prvé zákazka malého rozsahu, po druhé zákazka s nízkou hodnotou, po tretie podlimitná zákazka, po štvrté nadlimitná zákazka. V pripravovanej novele zákona o verejnom obstarávaní predkladateľ navrhuje redukovať druhy zákaziek podľa limitov a terajšie limity zvýšiť. Podľa nej by mali existovať už len tri druhy zákazok, na rozdiel od súčasnosti, a to zákazka malého rozsahu, podlimitná zákazka a nadlimitná zákazka. Navrhovaná novela zákona tak úplne vylučuje zákazku s nízkou hodnotou a tým odstraňuje postupy, ktoré na tento druh zákazky v súčasnosti upravuje zákon. Keď vypichnem tie najdôležitejšie veci, vypúšťa sa zákazka s nízkou hodnotou, zvyšuje sa limit pri podlimitných zákazkách na stavebné práce, pri ktorých nemožno podať námietky, z 800-tisíc na 1,5 mil. eur a pri podlimitných zákazkách bude možné využívať aj komerčné elektronické nástroje. Predkladateľ navrhuje úpravu minimálnej hodnoty podlimitnej zákazky na 50-tisíc, ako som už hovoril, pričom si berie na zdôvodnenie príklady z niektorých členských štátov, iných členských štátov Európskej únie. Napríklad Írsko má túto hodnotu na presne na tých 50-tisícoch eur, Maďarsko 40-tisíc, Poľsko 30-tisíc. Cieľom je zrýchliť procesy zadávania zákazok v praxi. Návrh novely sa zameriava aj na úpravu pojmu bežná dostupnosť, ktorý zohráva významnú rolu pri možnosti použitia dynamického nákupného systému na obstaranie tovarov a služieb. Na obstarávanie bežne dostupných tovarov a služieb zákon upravuje takzvaný zjednodušený postup, teda postup prostredníctvom elektronickej platformy. Pod bežne dostupnými tovarmi, stavebnými prácami alebo službami na trhu dnes rozumieme také tovary, stavebné práce a služby, ktoré trh ponúka vo forme, v ktorej sa bez väčších úprav aj dodávajú. Ide tak napríklad o bežné spotrebiče, upratovacie a čistiace práce a podobne. Od 1. júla 2024 by sa tento okruh mal rozšíriť. Pripravované zmeny navrhujú, aby sa bežne dostupné tovary, stavebné práce a služby, aby sa za bežne dostupné tovary, stavebné práce a služby považovali také, ktoré možno vrátane spôsobu ich podoby, vrátane spôsobu alebo podoby ich dodania, uskutočnenia alebo poskytovania opísať spôsobom, ktorým ich hospodárske subjekty bežne ponúkajú pre iné osoby na trhu, alebo ktorým ich opisujú pri nadobúdaní pre vlastné potreby. V čom možno vidieť rozšírenie chápania pojmu bežnej dostupnosti, vyplýva aj zo zdôvodnenia upraveného v dôvodovej správe k návrhu novely. Podľa nej by mala takáto nová definícia bežnej dostupnosti umožniť zahrnúť do tejto skupiny napríklad aj intelektuálne plnenie alebo plnenie, ktoré sa individualizuje na potreby verejného obstarávateľa. Pod tým si treba predstaviť napríklad niektoré služby v oblasti informačných technológií, organizáciu podujatí či zabezpečenie tvorby marketingovej kampane. Práve na uvedené príklady dôvodová správa poukazuje. Zákon ukladá obstarávateľom povinnosť vyhotovovať referencie. Ide o elektronický dokument, ktorý obsahuje potvrdenie o dodaní tovaru, uskutočnení stavebných prác alebo o poskytnutí služieb. Referencia tak poskytuje aj informáciu o hodnotení plnenia a jeho kvalite, teda informáciu o spokojnosti obstarávateľa s tým, v akej kvalite mu dodávateľ dodal predmet plnenia, prípadne či nedošlo k odstúpeniu od zmluvy pre podstatné porušenie zmluvy zo strany dodávateľa. Návrh novely zákona ráta s úpravou limitov vo verejnom obstarávaní, ako som už hovoril, konkrétne zrušením zákazky s nízkou hodnotou zasahuje aj do povinností, ktoré sa na tieto zákazky v súčasnosti vzťahujú. Ide práve, ide práve aj o uvedenú povinnosť zverejňovať referencie. Kým v súčasnosti napríklad ministerstvo nakupujúce tovary za 100-tisíc eur musí vyhotoviť referenciu automaticky, pretože ide o podlimitnú zákazku, v prípade prijatia novely by mu takáto povinnosť vznikla až pri zákazke na kúpu tovarov za 143-tisíc eur a viac. Novoupravené podlimitné zákazky, pri ktorých nemožno podať námietky, tak nahrádzajú z hľadiska referencií kategóriu zákaziek s nízkou hodnotou. Pripravovaná novela rozširuje medzi podlimitnou zákazkou, pri ktorej možno podať námietku, a podlimitnou zákazkou, pri ktorej nemožno podať námietky. Aj v prípade podlimitnej zákazky, pri ktorej nemožno podať námietky, si však návrh novely zákona vyžaduje oslovenie aspoň troch hospodárskych subjektov na predloženie ponuky. V praxi to môže znamenať, že napríklad už pri zákazke na kúpu tovaru za 50-tisíc eur bude verejný obstarávateľ povinný osloviť minimálne tri subjekty, teda takúto zákazku nebude možné zadať nejakému hospodárskemu subjektu napriamo. Súčasne však v prípade schválenia zmien limitov by až do sumy 50-tisíc eur verejný obstarávateľ nemusel vôbec aplikovať postupy podľa zákona o verejnom obstarávaní. Na druhej strane pripravovaná novela si v prípade podlimitných zákaziek, pri ktorých možno podať námietky, vyžaduje použitie výzvy na predkladanie ponúk prostredníctvom určeného elektronického nástroja. Tak a teraz k tej novele viac, najmä z pohľadu KDH. V navrhovanom postupe vidíme napriek viacerých kladom určité riziká. V medzirezortnom pripomienkovom konaní pripomienkovatelia vzniesli 678 pripomienok, z toho 222 zásadných. Opakujem, 678 pripomienok, z toho 222 zásadných, to je veľmi vysoký počet. Predkladateľ síce polovicu, zhruba polovicu akceptoval, ale stále tu ostalo množstvo výhrad zo strany verejnosti vrátane tej odbornej. Sú tu aj výhrady zo strany Európskej komisie. KDH má výhrady k zverejňovaniu takzvaných podlimitných zákaziek. Do druhého čítania pripravujeme pozmeňujúci návrh. Návrh novely predpokladá, že výzva do vestníka sa povinne bude zasielať len pri zákazkách, kde možno podať námietky, teda iba pri zákazkách na stavebné práce s podlimitnou hodnotou zákazky rovnakou alebo vyššou ako 1,5 mil. eur a pri ktorých existuje cezhraničný záujem. Bolo by žiaduce, aby sa zverejňovanie netýkalo len prípadov, ak ide o podlimitnú zákazku, pri ktorej možno podať námietku, ale všetkých prípadov tak, aby bol zabezpečený rovnaký postup pre všetky podlimitné zákazky, a teda aj transparentnosť v rámci všetkých konaní. V opačnom prípade sa touto úpravou docieli len stav, keď verejní obstarávatelia budú až do limitu, kde sa začínajú nadlimitné zákazky, úplne ignorovať zákonnú úpravu a budú zadávať zákazky podľa svojho voľného zváženia. Tieto ich postupy budú v zásade absolútne nekontrolované, keďže sa... keďže vypadávajú akékoľvek nároky na transparentnosť. Rovnako platí, že v rôznych odvetviach sa takto mimo pôsobnosť zákona dostane obrovské množstvo zákaziek, čo spôsobí prakticky zánik hospodárskej súťaže v prostredí verejného obstarávania a zároveň môže vyvolať monopolné postavenie niektorých subjektov na trhu. Toto skutočne hrozí a napriek tomu, ako som povedal, že novelu tohto zákona do veľkej miery oceňujeme, tak vzniká takéto riziko. V uvedenom prípade pôjde o zákazky, ktoré podľa zákonodarcu počas rokov 2020 až 2022 tvorili 43 až 55 % z celkového počtu zákaziek zverejňovaných úradom na verejné obstarávanie. Z uvedeného vyplýva, že pri takomto podiele zákaziek už viac nebude potrebné po prijatí navrhovanej novely zverejňovať výzvu, a teda poskytnúť informáciu všetkým potenciálnym uchádzačom, že sa môžu zúčastniť na verejnom obstarávaní. Zákonodarca tak uzatvorí trh a eliminuje zdravú hospodársku súťaž, ako som už hovoril. Je pravda, že tento postup bol možný aj v doterajšej právnej úprave, avšak finančný limit, do ktorého bol takýto postup možný, bol značne nižší, čo aspoň čiastočne limitovalo nehospodárne nakladanie so štátnymi finančnými prostriedkami. Pre verejného obstarávateľa to bude znamenať, že nebude musieť postupovať tak, aby zohľadnil jednotlivé princípy verejného obstarávania, najmä princíp hospodárnosti a efektívnosti, vychádzajúc pri tom predovšetkým z druhu, rozsahu, dostupnosti a hodnoty predmetu zákazky. Rovnako sa môže spochybniť, aby vynaložené náklady na predmet zákazky boli v primeranej kvalite a cene. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, všetko má svoje za a všetko má svoje za a proti. Treba zvažovať medzi rýchlosťou procesu verejného obstarávania na jednej strane a transparentnosťou a dodržaním únijných pravidiel na druhej strane. Ozaj to musíme vážiť veľmi pozorne, aby sme sa nepreklopili z jednej, z jednej hraničnej situácie do opačnej. V prípade vypustenia tzv. ex ante oznámenia, povinnosti tzv. ex ante oznámenia pri priamom rokovacom konaní sa znižuje transparentnosť. Verejnosť ani podnikatelia nebudú vedieť o zámere uzavrieť zmluvu cez priame konanie a dozvedia sa o tom až v podstate z Centrálneho registra zmlúv. Ďalší problém, ďalší problém je v zúžení okruhu subjektov oprávnených podať námietky. Podľa navrhovateľa sa má vypustiť oprávnenie osoby, ktorej práva a chránené záujmy boli alebo mohli byť dotknuté, ako aj orgánu štátnej správy, ktorý poskytuje prostriedky z európskych fondov. Námietky bude môcť podať len uchádzač, záujemca alebo účastník súťaže návrhov. Osobitným problémom, ktorý si zasluhuje pozornosť, je, že v praxi sa opakuje, opakovane vyskytujú prípady, že do požiadaviek na uchádzačov o verejné obstarávanie sa vkladajú požiadavky na certifikáciu personálu, resp. systémového riadenia, ktoré nie sú legitímne a majú jediný cieľ: uprednostniť uchádzačov, ktorí sú vopred s obstarávateľom dohodnutí a chcú takýmto spôsobom diskvalifikovať ostatných uchádzačov. Preto stojí za zváženie poveriť Úrad pre verejné obstarávanie na vydávanie samostatnej vyhlášky k odbornej a technickej normalizácii, aby sa preukázane technickej, resp. odbornej spôsobilosti uchádzačov nezneužívalo na diskriminačné konanie či na zvýhodňovanie dopredu pripravených alebo vybraných uchádzačov. Zákon o verejnom obstarávaní je jedným z pravidiel, ktoré vo veľkej miere určujú efektívnosť vynakladania finančných prostriedkov vo verejnej správe. V nie dávnej minulosti zákonodarca pristúpil k podmienke, že jediným kritériom pri vyhodnotení verejného obstarávania je cena. Bolo to z dôvodu, že v mnohých prípadoch sa zákon zneužíval. Nebolo to šťastné riešenie, lebo sa dostatočne nezohľadňovali kvalitatívne podmienky predmetu obstarávania, resp. referencie dodávateľa. Súčasný zákon tieto problémy rieši, podľa môjho názoru, v dostatočnej miere. Jednou z vecí, ktoré rieši súčasná novelizácia zákona, je zvyšovanie limitov verejného obstarávania a zlúčenie podlimitných zákazok s nízkou hodnotou, ako som už spomínal. Je to údajne s cieľom zjednodušiť systém verejného obstarávania, ktoré má vplyv na fungovanie verejnej správy a čerpanie eurofondov. Avšak skúsenosti z ostatných rokov ukazujú, že nie samo verejné obstarávanie je najväčším problémom, skôr sú to prieťahy vo verejnom obstarávaní, ktoré spôsobuje riadiaci orgán svojimi kontrolami a vyjadreniami. Kontrola verejného obstarávania z pozície riadiaceho orgánu často trvá aj niekoľko rokov. To spôsobuje obrovské problémy obstarávateľov pri podpísaní zmlúv s dodávateľmi, plánovaním čerpania rozpočtov a pre dodávateľov dodržanie ceny. Ak k realizácii zákazky dôjde niekoľko rokov po verejnom obstarávaní, ponúkanú cenu v obstarávaní nie je možné dodržať a je potrebné verejné obstarávanie opakovať. Nehovoriac, nehovoriac o tom, že riadiace orgány nepristupujú vždy rovnako k hodnoteniam verejného obstarávania. Prakticky všetci verejní obstarávatelia smerovali svoje sťažnosti k tomuto problému, smerom k riadiacim orgánom. Na zjednodušenie a zrýchlenie verejného obstarávania vládny návrh zákona niekoľkonásobne zvýšil limity na jednotlivé, jednotlivé druhy verejných obstarávaní, napríklad na stavebné práce budú obce a menšie mestá zabezpečovať prakticky všetky stavebné činnosti priamym zadaním a to okrem veľkých investícií, ku ktorým, ku ktorým dochádza raz za niekoľko rokov. Ako som spomenul, že v istom čase zákonodarca použil ako jediné kritérium cenu, bolo to preto, lebo pokušenie pri riadení vecí verejných je veľké a v tomto čase bolo mnoho prípadov, ktoré skončili až trestným stíhaním. Domnievam sa, že v rámci spravovania vecí verejných je dobré, keď platia jasné pravidlá. Pri takto nastavených limitoch verejného obstarávania je možné, dokonca pravdepodobné, že podobné prípady sa môžu opakovať. Preto sa domnievam, že popri všetkých pozitívnych technických zmenách v návrhu zákona zvýšenie navrhovaných limitov môže byť rizikom. Len aplikačná prax a blízka budúcnosť ukáže, či moja, či sa moja obava naplní. Napriek tomu KDH uvedený návrh zákona oceňuje. Po jeho uplatnení očakáva, že sa zjednoduší proces verejného obstarávania, ktorý je dnes dlhý a náročný. V prípade samospráv vedie k tomu, že sťažuje realizáciu zákaziek alebo ich vyslovene znemožňuje, preto sme pripravení podporiť ho v prvom čítaní. Zároveň budeme zvažovať úskalia a presadzovať vylepšenia, o ktorých som hovoril. Ďakujem za pozornosť.