M. Kondrót, poslanec: (2006-03-16):
Teraz k predloženému návrhu. Voľby sú blízko a všetci to vieme. Práve vtedy sa ukazuje politická kultúra v krajine. A politická kultúra vládnucej garnitúry v prvom rade. Kultúrni politici nemajú voliča za nehodného hlupáka a tomu prispôsobujú, alebo by mali prispôsobovať aj svoje konanie. V predvolebnom čase konajú kultúrni politici obozretne  v tom zmysle, aby nekomplikovali mandát budúcej vláde. To znamená, že nerobia rozhodnutia strategického charakteru ani žiadne také, ktoré by mohli čo len zaváňať straníckym klientelizmom. Zvlášť citlivé je to v personálnych oblastiach, v inštitúciách, ktoré sú pre chod štátu životne dôležité. Životne dôležité sú pre celospoločenský dosah  ich rozhodnutí, a preto v ich prípade je nutná nezávislosť a profesionalita. Národná banka Slovenska je práve takouto inštitúciou, a to v tomto ohľade inštitúciou číslo jeden. Jej profesionalita a nezávislosť je pre stranu Smer nedotknuteľná. Táto nedotknuteľnosť je o to väčšia, že Slovenská republika je tesne pred zavedením spoločnej meny. Slovom, s nezávislosťou Národnej banky Slovenska nemienime politicky obchodovať a takéto obchody odsudzujeme. Dokonca si vyhradzujeme právo po voľbách dôsledky takýchto obchodov napraviť zákonnými prostriedkami. Menová stabilita ako inflačné cielenie nemôžu byť predmetom politického handľa. A podľa môjho názoru návrh vlády všetky takéto znaky nedôstojného handľa má. Poviem prečo. Funkcia viceguvernéra je funkcia dôležitá sama osebe, a nieto ešte v prístupovom procese. Viceguvernér Národnej banky Slovenska má byť rozhľadený a skúsený človek. Rozhľadený a skúsený tak v oblasti menovej, ako i v oblasti hospodárskej a, samozrejme, v oblasti finančného trhu ako celku. To znamená, nielen v oblasti bankového sektora. Slovom, má ísť o všeobecne akceptovateľnú autoritu, ktorá so sebou do inštitúcie prinesie dôveryhodnosť a vážnosť a nebude jablkom sváru budúcnosti. Strana Smer je toho názoru, že osoba takéhoto rangu by mala byť preto akceptovateľná pre široké politické spektrum. Smer nikdy neskĺzne pri takých dôležitých postoch v štáte k politickej plytkosti a nezneužije jednoduchú väčšinu v parlamente na presadzovanie ťažko akceptovateľných straníckych protežantov do nezávislých inštitúcií. Nie je to štátnické, lebo je to krátkozraké a hlúpe. Je to zdrojom  napätia a polarizácie. Čo z toho spĺňa nádejný kandidát. Podľa mňa dosť málo. Môžem hovoriť o chybách v návrhoch štátnych rozpočtov, a to rok čo rok, najmä v oblasti odhadov výberu DPH a spotrebných daní. Môžem hovoriť o chronickom nadhodnocovaní dane vyberané zrážkou. Tam je totiž najlepšie vidieť, ako ľudia na ministerstve rozumejú menovej politike, bankovému sektoru ako takému. Musia totiž odhadnúť vývoj objemu vkladov, ich priemerné ročné úročenie. Kto je zodpovedný za zlý odhad výberu spotrebných daní v roku 2003 a následné dodanenie cez palivá do spaľovacích motorov? Nie nádejný kandidát? Ako je možné, že v roku 2005 bol výber DPH 122,4 miliardy a návrh na rok 2006 je menej ako 120 miliárd. A pritom vo východiskách rozpočtu je projektovaný nemalý rast domácej spotreby, rast verejného i súkromného sektora a, samozrejme, rastu HDP sú plné noviny. O koľko je, pán minister, podcenený výber DPH? O 10 miliárd, 12 a čo spotrebné dane a čo ostatné dane? O koľko sú nadhodnotené výdavky? Je toto znakom kompetentnosti kandidáta? Alebo je to znakom premysleného machiavellizmu, ako toto hlasovali na poslednú chvíľu. Ako môžu ostatní ministri plánovať rozvoj, keď im ministerstvo financií neposkytne kvalitné výstupy o stave verejných financií v budúcom roku? A protežant strany bez splnenia zákonných kritérií skončí v bankovej rade.