Žiga, Peter, minister životného prostredia SR (2013-10-16):
Ďakujem pekne. Vážený pán predseda, vážené panie poslankyne, páni poslanci, prihlásil som sa do tejto debaty, a nie do rozpravy, ale do záverečného slova, pretože ešte budeme mať dosť času diskutovať aj v rámci výboru, aj v rámci druhého čítania a poviem pár poznámok, ktoré boli dnes aj poslancami, ešte dokonca aj včera pánom predsedom Hubom vznesené na tento zákon. Budem sa snažiť byť vecný a snažiť sa zodpovedať otázky, ktoré ste v rámci svojich slov v rozprave dali. Ono je to presne tak. Ochrana prírody je emocionálna záležitosť. A keď ste si všimli, v rámci rozpravy vystúpili, myslím, piati páni poslanci v zásade z jedného klubu a v zásade sa vytvorili dve skupiny, skupina tých, ktorí hovoria, že treba rúbať stromy do tých 80 centimetrov, a skupina tých, ktorí hovoria, že stačí to do 40 centimetrov. Sú medzi nami ľudia, ktorí hovoria, že vôbec ich netreba rúbať. Sú medzi nami zase ľudia, ktorí hovoria, že ich treba rúbať všetky. A práve úlohou vlády a práve úlohou zodpovedných politikov je, aby zákony, ktoré prinášajú do Národnej rady, slúžili ľuďom, občanom, a nie niektorým záujmovým skupinám. A práve takto vznikal tento zákon, panie poslankyne a páni poslanci. Vznikal tak, že sme dlho diskutovali, dlho hovorili s verejnosťou odbornou, laickou, so Združením miest a obcí a dospeli sme k tomuto kompromisu, ktorý sme vám predložili. Ja nehovorím, že tento zákon je ideálny, a týmto odpovedám aj pánovi predsedovi Hubovi na jeho výčitku, že je zákon málo ambiciózny. Málo ambiciózny možno je, ale je to v rámci možností a v rámci priechodností tohto zákona jediná možná cesta. Keď sa pozriete na prvé znenie zákona, ktoré sme dali do medzirezortného pripomienkového konania a do výsledku, ku ktorému sme dospeli, je tam veľa zmien, pretože, keby sme neboli urobili tieto zmeny a neboli by sme dospeli ku kompromisu, žiaden nový zákon o ochrane prírody ani novela by neexistovala. A aj na tých mnohých stretnutiach či už s občanmi alebo laickou, odbornou verejnosťou sme sa zhodli na tom, že je lepšie ísť kúsok po kúsku a prinášať opatrenia aj v rámci ochrany prírody, ako to nechať v takom stave, v akom to je. Zákon, ktorý meníme touto novelou, to je zákon 543/2001 Z. z., mal rôzne ambície a bol niekoľkokrát novelizovaný. Ale napríklad dodnes sa nikomu nepodarilo vyzónovať žiaden národný park okrem Pienin. Prečo? Pretože neboli v zákone niektoré ustanovenia a niektoré možnosti, ktoré si napríklad aj súkromní vlastníci vyžadujú. A nechcú dostávať len finančnú náhradu, teda ujmu, ale chcú si zameniť pozemok, chcú prenajať pozemok, chcú participovať na ochrane prírody tak, že sa budú starať o tieto chránené územia. A toto im doterajšie znenie zákona neumožňovalo. Pán predseda Huba hovoril, že zvýšime administratívnu náročnosť týmto zákonom. Nie je to celkom tak, pretože tento návrh zákona neprináša oproti súčasnému stavu žiadne zvýšenie administratívnej náročnosti okrem zmeny, ktorá sa týka právomoci vlády na vyhlasovanie chránených území a zmien, ktoré vyplývajú zo zrušenia úradov životného prostredia. A nedochádza k tomu ani v kompetenciách ministerstva životného prostredia. Každé správne konanie je dvojstupňové, keď najprv koná nižší orgán a potom o odvolaní rozhoduje príslušný vyšší orgán. Dokonca návrh prináša zjednodušenie aj niektorých konaní pri vydávaní vyjadrení podľa § 9 zákona tak, aby konanie orgánov ochrany prírody nepredstavovalo predlžovanie ďalších nadväzujúcich konaní. Keď máme pocit, že vieme to ešte vylepšiť, dávam na to priestor v druhom čítaní a som pripravený počúvať a akceptovať zmysluplné návrhy. Pán poslanec Huba mi vyčíta, že tu bolo málo zapojenej verejnosti. Poviem vám pravdu. Pri žiadnom inom zákone, ktoré som doteraz predkladal do Národnej rady, nebolo tak veľa zapojenej verejnosti ako pri tomto, pri tomto za účasti ministra na všetkých týchto prerokovaniach s verejnosťou. Robili sme verejné prerokovanie za účasti 90 ľudí v ŠGÚDŠ, kde boli zastúpené všetky zložky tretieho sektora, lesníkov, štátnej správy, krajinných architektov, každého možného, kto sa cíti, že by mal niečo povedať, čo sa týka ochrany prírody. A boli tam rôzne názory. A z týchto rôznych názorov sme sa snažili vyextrahovať tie prospešné pre zákon. A aj sme ich implementovali. A preto hovorím, že bol výrazne pozmenený ten úvodný alebo ten prvopočiatočný návrh zákona, ktorý máte predložený na stole, pretože sme aj v procese pripomienkového konania vstupovali do zákona a menili sme tie veci a snažili sme sa akceptovať všetky názory, ktoré boli zmysluplné, tie extrémne nie, pretože tie extrémne vyvolávajú ďalšiu reakciu extrémistickú z druhej strany. Mali sme pracovnú skupinu vytvorenú spolu s ministerstvom pôdohospodárstva. A lesníci a ochranári sú pri ochrane prírody, ale aj pri zákone o lesoch. A určite aj v rámci tohto rokovania Národnej rady budete mať na stole aj zákon o lesoch, kde sme zasa my zo strany životného prostredia vstupovali do rôznych procesov. A aj výsledok toho je kompromis. Preto idú obidva zákony v rámci jedného rokovania Národnej rady. A práve preto sme sa snažili o to, aby ten kompromis priniesol zjednodušenie niektorých procesov, zjednodušenie niektorých postupov a zároveň veci, ktoré fungujú, aby neboli ohrozené alebo zrušené. Bola otázka, prečo by mala vláda vyhlasovať chránené územia. Pri istých druhoch chránených území, ako sú národné parky a CHKO-čky, to robí už teraz. A niektoré chránené územia nižšej úrovne boli doteraz na orgánoch štátnej správy, ako je krajský úrad alebo obvodný úrad. A prečo to povyšujeme na úroveň vlády? Je veľmi jednoduché na to odpovedať. S vyhlásením chráneného územia sa spája aj finančná náhrada, respektíve istá ujma, ktorá vlastníkovi daného pozemku prislúcha za to, že nemôže hospodársky obhospodarovať dané územie, daný les. To znamená, že takáto ujma je výdavkom štátneho rozpočtu, teda rozpočtovej kapitoly ministerstva životného prostredia, a v prípade, že to má byť výdavkom štátneho rozpočtu, musí k tomu niečo povedať aj minister financií a musí k tomu niečo povedať aj vláda ako taká. Preto rozhodnutie, aby o záväzkoch vlády v súvislosti s vyhlasovaním chránených území, si má niesť zodpovedne aj vláda. To znamená, ak sme rozhodnutí, že toto územie má tú cenu, že toto územie má tú hodnotu, že ho treba chrániť, a s tým súvisia aj príslušné ujmy, tak o tom musí rozhodnúť vláda. Dali sme priestor, ak má mesto alebo obec pocit, že má v rámci svojho intravilánu alebo v rámci svojho územia nejaké vzácne územie a chce si ho vyhlásiť ako mestské, môžu tak urobiť, ale finančné nároky z titulu neobhospodarovania daného územia bude niesť mesto a obec. Túto kompetenciu sme im dali. A myslím si, že je to úplne logické. Bola otázka týkajúca sa vykonávacích predpisov. A musím konštatovať, že návrh zákona, ktorý schválila vláda a predložila do Národnej rady, obsahuje v prílohe pracovné verzie návrhov vykonávacích predpisov, ktorých vydanie návrh novely zákona predpokladá. V prílohe návrhu zákona je pracovná verzia návrhu nariadenia vlády, ktorým sa ustanovujú podrobnosti o spôsobe výpočtu finančnej náhrady, pán Fecko, tam si to určite nájdete, to je to, na čo ste sa pýtali, určenie výšky nájomného a výšky odplaty za zmluvnú starostlivosť, spôsob výpočtu náhrady za obmedzenie bežného obhospodarovania na poľnohospodárskom pozemku, spôsob výpočtu náhrady za obmedzenie bežného obhospodarovania na lesnom pozemku a spôsob určenia výšky nájomného. Ďalej je v prílohe návrhu zákona pracovná verzia vyhlášky ministerstva životného prostredia, ktorá ustanovuje zoznam inváznych druhov živočíchov a rastlín a spôsoby ich odstraňovania, podrobnosti o kritériách hodnotenia návrhu plánu alebo projektu, ktorý zasahuje do územia NATURA 2000, podrobnosti o kompenzačných opatreniach spojených s takýmto zásahom, podrobnosti o dokumentácii ochrany prírody a krajiny, programy starostlivosti o druhy rastlín a živočíchov a náležitosti žiadosti o vyplatenie finančnej náhrady. Z priložených pracovných verzií týchto návrhov vykonávacích predpisov si je možné urobiť predstavu o navrhovanej právnej úprave v zákone. Tieto návrhy týchto vykonávacích predpisov budú predložené do pripomienkového konania a budú predložené v rámci druhého čítania do Národnej rady. Bude sa k nim, samozrejme, môcť vyjadriť aj laická, aj odborná verejnosť a, samozrejme, aj vy, panie poslankyne a páni poslanci. Pán poslanec Hlina, vy ste taký expert na všetko. Keby sme vám sem pristavili jadrovú ponorku, určite budete vedieť mať k tomu veľmi hodnotný prejav. A práve sa udeľovali Nobelove ceny. A neviem, či pre vás vymysleli už kategóriu v rámci týchto Nobelových cien, lebo to by bola asi Nobelova cena za všetko. Vy všetko viete. Vy sa vyjadrujete k ministrovi kultúry, vy sa vyjadrujete k ministrovi vnútra, vy sa vyjadrujete k ministerstvu životného prostredia, čo si veľmi vážim. Vážim si vašu snahu úprimnú. A musím povedať, že k iným zákonom chodíte lepšie pripravený. Dnes to bol balast. Veľmi úprimne vám to poviem. Pripravovali ste sa a v tom úvodnom slove ste sa pripravovali ako Ivan Bella do kozmu, ako mi to tu nandáte, a nič. No, nehnevajte sa, tých 40 centimetrov, 80 centimetrov a biomasy a neviem čo, to je presne to, čím sme chceli pomôcť občanom. A verte, že to nespadlo včera a nezapadlo to do tohto zákona včera, ale o tom bola dlhá diskusia a dlhá diskusia aj s krajinnými ochranármi, aj s krajinnými architektmi, aj so ZMOS-om. A jednoducho ja sa pamätám, asi pred troma týždňami ste tu mali takú rúru v parlamente, tak asi dvakrát väčší priemer tejto rúry, ktorú ste tu mali, je ten strom, ktorý treba vyrúbať a môžete vyrúbať bez povolenia. A prečo sme to dávali my? No preto, lebo my o tom hovoríme, čo by malo byť v tom zákone. A kompromisom je tento návrh, ktorý bol predložený. To nemá nič spoločné s biomasovými elektrárňami ani s ničím podobným. A ja nemám dôvod ich obhajovať. Ale sú tu predsa rôzne iné zákony aj vykonávacie vyhlášky, plány starostlivosti o les, plány starostlivosti o ochranu prírody, ktoré manažujú a upravujú spôsob ťažby dreva a spôsoby ochrany prírody. A takto ste trošku v inej debate a trošku v inom tomto leveli, ale to nevadí, však povedali ste to. A zámena pozemkov. Do dnešného dňa sa vám nepodarilo vyzónovať napríklad TANAP. A bolo niekoľko pokusov, myslím si, že boli štyri pokusy alebo bolo ich päť, a vždy to stroskotalo na tom, že nemáme v zákone o ochrane prírody mechanizmy, ktorými by sme sa približovali okolitým krajinám a približovali krajinám typu, ako je Rakúsko, Nemecko a podobne, severské krajiny, ktoré majú nielen zvládnuté platenie finančnej ujmy, finančnej náhrady, ale majú aj vyriešené iné spôsoby náhrady. A to som hovoril. A tu zavádzame toto, nájom, výmenu, výkup pozemkov. Samozrejme, všetko súvisí s tým, aký bude mať štát záujem na chránení daného územia a aké bude mať štát možnosti v rámci štátneho rozpočtu. Ale nemôže sa stať, že sme pred vyzónovaním Tatranského národného parku a sporné sú tri územia a v troch územiach sa nevieme dostať k týmto územiam, ktoré by štát mal získať, aby ich vedel chrániť, pretože vlastníci nechcú peniaze ako ujmu, oni ich chcú vždy vymeniť a chcú obhospodarovať ten les alebo chcú nejaký iný spôsob ujmy. Nebude možné, aby výmena pozemkov bola mimo jedného okresu. Takže ohradzujem sa voči vášmu napadnutiu, že my tu ideme kšeftovať s pozemkami. My tu ideme umožniť vlastníkom pozemkov, aby v prípade, že majú pozemky v najvyššom chránenom území, mali možnosť ich zameniť so štátom za iný pozemok, ktorý štát neurčí, že je preň významný z hľadiska ochrany životného prostredia. A tu narazíme znova na problém, a to vám rovno hovorím, že narazíme na problém, pretože lesníci nebudú chcieť dať tieto pozemky, ktoré nie sú v takom stupni ochrany, pretože v nich chcú ťažiť. Pre lesníkov, v tomto prípade Štátne lesy alebo aj súkromných vlastníkov nebudú chcieť dať lesy, ktoré sú v treťom alebo v druhom ochrannom pásme, aby štát ich vymenil za piate ochranné pásmo, lebo piate ochranné pásmo je bezzásahové pásmo. Takže narazíme aj na tieto problémy. Bude to na otázke toho, či hospodársky efekt bude vyšší ako ochrana prírody. Ale na tento problém my narážame pri ochrane prírody stále. A bude na štáte, aby rozhodol, v rámci prírody čo je cenné a čo má hodnotu chrániť a čo nie je cenné a možnože bude vedieť zameniť inak. Ja sa teším na debatu aj v rámci druhého čítania a, ako som spomínal, som pripravený na to, že keby boli zmysluplné návrhy v rámci pozmeňujúcich návrhov, som pripravený ich akceptovať a zaradiť, respektíve zapracovať do znenia zákona. Ďakujem pekne, pán predseda, skončil som.