Tomanová, Viera, komisárka pre deti (2022-03-23):
Ďakujem pekne. Pán Suja, nedá mi, pán poslanec, aby som nereagovala na vás. Autistické deti sú problém, poviem len jeden príklad, ktorý som sa snažila riešiť. Sedemročný autistický chlapec, ktorý, vlastne šesť nocí strávili na pohotovosti, pretože nikto ho neošetrí, nedostane sa k ošetrujúcej lekárke. Keď sme zasahovali potom, hlavná odborníčka pre pediatriu zabezpečila, že teda dieťa prijala ošetrujúca lekárka, za deň to bolo 35 telefonátov, kedy môže s ním prísť a problém spočíval v tom, že nakoniec povedala, že ona toto dieťa ošetrovať nebude. Je mi to veľmi ľúto, ale to nie je jediný prípad a hovorím to preto, že si to žiada riešenie. Musím povedať aj to, že ďakujem pánovi ministrovi, že komisár pre deti je aj členom Rady pre duševné zdravie a že máme aj, odporúčali sme ľudí do jednotlivých výborov a niektoré sú teda zamerané predovšetkým na kvalitu starostlivosti, ale musím povedať, že koncepciu, s ktorou sme sa stretli, ešte treba doplniť, pretože je tu, je tu veľa vecí. V roku 2020 v správe sme robili prehľad o tom, že ako to vyzerá s deťmi a umiestnením detí s autizmom alebo s inými zdravotnými postihnutiami do predškolských zariadení. Musím povedať, že to dopadlo veľmi zle, myslím, že zo všetkých najhoršie na tom bola Petržalka, ktorá vlastne prakticky skoro neumiestňovala tieto deti. Takže toto je obrovský problém. Ale pokiaľ ide o deti z Ukrajiny, tu musím povedať, a je tu pán minister Krajniak, že možno asi o tom nevie, že náš človek a môj kolega z úradu je členom krízového štábu ministerstva práce a musím povedať, že veľmi dobre sa nám spolupracuje aj s ústredím práce, pretože sme aj predtým spolupracovali s pánom doktorom Bryndzákom, ktorý pracoval v diagnostickom centre a keďže sme prechádzali diagnosťáky aj reedukačné zariadenia, sme boli v kontakte. A dá sa povedať, že reagovali na všetky naše pripomienky, ktoré sme uplatňovali do metodického zariadenia vo vzťahu k Ukrajine, a myslím si, že sme boli prví, ktorí sme vyzvali tie štyri rezorty: ministerstvo práce, zdravotníctva, ministerstvo školstva a ministerstvo vnútra na to, že treba zareagovať, že treba zriadiť krízový štáb a sme súčasne odporúčali, že je potrebné zapojiť do toho územnú a regionálnu samosprávu. Pretože s tými sa nám veľmi dobre spolupracuje a ja môžem povedať, že za šesť rokov sa nestalo, aby nám niekde odmietli, keď sme navrhovali opatrenia, aby ich neprijali, aby sa nesnažili riešiť. Samozrejme, že zostávali visieť veci okolo povinného, predškolskej výchovy od minulého roku, nástup do školy, nedostatok miest v škôlkach a podobne, ale školstvo zase snažilo sa urobiť všetko pre to a je to jediný rezort, ktorý sa najviac snažil urobiť pre deti, kde vyčlenil finančné prostriedky na to, aby tie škôlky, myslím, že ich zostalo napokon jedenásť v tých obciach, kde tie podmienky zabezpečené neboli. A v tejto súvislosti chcem povedať to, že sme upozorňovali aj na to, pretože centrá pre deti a rodiny v niektorých prípadoch, a hovorím teraz o východnom Slovensku, a to sa týka aj hraníc, práve ma častokrát a môžem hovoriť konkrétne o niektorých CDR-kách, do ktorých dochádza pán primár jeden z Košíc, jeden priamo z Prešova a robí v rámci dobrovoľníckej činnosti, poskytuje lekársku, teda zdravotnú starostlivosť na úrovni lekára v týchto CDR-kách, pretože ani tam nemáme dobrú starostlivosť. To nechcem hovoriť o zubároch, ortodoncii a podobne. Čiže, čiže sú to veľmi vážne problémy v tejto oblasti. A hovorím to preto, že už na to nebudem môcť ja viacej upozorňovať a upozorňujem na to štyri roky a je potrebné sa venovať tomu, nie je potrebné púšťať našich ľudí, schopných ľudí do zahraničia, ale treba ich oceniť. A v tejto chvíli poviem aj to, že na hraniciach nepretržite okrem migračného úradu sídlia a sú prítomní pracovníci úradu práce a sú tam nepretržite v pohotovosti v soboty, v nedele, 24 hodín denne a myslím si, že by si zaslúžili oceniť, aj nejakým spôsobom ohodnotiť, pretože to, čo sa im zaplatí, jedna hodina, ak je výkon, ale oni musia byť na tej hranici nepretržite 24 hodín. A navrhovali sme posledné opatrenia, ktoré pán Bryndzák akceptoval, teraz je hore aj s mojimi dvomi ľuďmi a prešli, dá sa povedať, všetky prechody sú relatívne v kľude. V Ubli, tam je prechod minimálny, nejakí traja ľudia za deň, ale Vyšné Nemecké je, dá sa povedať, viacej tankované, ale povedali, že je to okolo tisíc, 1 900 ľudí maximum za deň a sú schopní zvládnuť 19-tisíc. Ale potrebujeme tam nepretržitú, nepretržitý skríning a dohľad zo strany zdravotníkov. A toto je, na čo sme upozorňovali aj pána Bryndzáka. Ešte zdôrazním jednu vec, že my máme zabezpečené to, že keď dieťa ide bez sprievodu, každé dieťa musí byť zapísané, musí vedieť, ktorý úrad si ho berie. A akonáhle príde do toho úradu, tak tam už, do toho CDR-ka, tak tam už ten náš úrad, ktorý ho posúva, a to naše CDR-ko zabezpečuje tomu dieťaťu zdravotnú starostlivosť. Hovorím, bez ohľadu na to, že je to na báze dobrovoľníckej, poskytovanej zo strany lekára, ktorý tam dochádza a podobne. Týmto deťom sa dostane, myslím si, že ku dnešnému dňu tam máme 90 detí v CDR-kách rozmiestnených, celkovo ich bolo, myslím, 124, ale tých 34 sa podarilo sceliť rodiny, nájsť rodiny. Problém sú deti, ktoré sú v teréne. Poslednú informáciu, ktorú som posúvala na ústredie práce, je to, že prichádzajú nám aj deti, ktoré môžu byť pozitívne na COVID, pretože nie je tam zďaleka také očkovanie, ako bolo u nás, ani, ani nejaké tie opatrenia, sú problémové, ale sú tam ďalšie ochorenia, je to pľúcny mor, tuberkulóza a ďalšie veci, čierny kašeľ, pravé kiahne a toto sú veci, ktoré je potrebné odchytiť. Preto by som sa veľmi prihovárala, aby nezostali v tom len sociálni pracovníci, aby sa tam zabezpečila zdravotná starostlivosť. Tým nechcem povedať, že tie deti, ktoré sú bez sprievodu, že sa im nedostane tej zdravotnej starostlivosti, hej? Takže asi toľkoto. Neviem, či, pán poslanec, vám stačí takáto informácia, ak by ste chceli ďalej, tak môžem ešte pokračovať. (Reakcia z pléna.) Aha, ďakujem pekne. Ďakujem. To je z mojej strany všetko. Ďakujem, pán predsedajúci.