Hraško, Igor, poslanec NR SR (2015-05-05):
Ďakujem pekne za slovo. Kolegyne, kolegovia, vážení občania, je dobré, že sa po dlhšom čase novelizuje zákon o osvetovej činnosti. V podstate to bol druhý zákon, ktorý som si tak nejak začal hlbšie študovať, keď som nastúpil do Národnej rady, a začal som teda prehodnocovať časti alebo teda veci, ktoré by bolo záhodno zmeniť, aby osvetová činnosť fungovala trochu lepšie. Ono niektoré tie state nie sú zlé ani za súčasného systému alebo stavu, ale, samozrejme, treba aj určitý progres, pretože niektoré veci sú už trošku zastarané a aj na nové technológie, ktoré prišli, tak aj na to to treba prispôsobiť, ale osveta, osvetová činnosť je v podstate práca s ľuďmi a pre ľudí a o ľuďoch. To, že niečo je o ľuďoch, vždycky závisí od samotných ľudí, ktorí sa zapájajú do tejto činnosti. Aj tí, ktorí robia tú záujmovú, umeleckú alebo záujmovú akúkoľvek činnosť, ktorú vyvíjajú v prospech národa, no a potom sú tu tie podporné orgány alebo organizácie, ako sú osvetové zariadenia, ktoré by mali určitým spôsobom byť nápomocné v tom, aby činnosť kolektívov, ktoré sa rozhodli venovať záujmovej činnosti, a v mnohom, v mnohom, teda hlavne umeleckej činnosti, aby určitým spôsobom napredovali. No a napredovať môže ten, kto má určité zručnosti a vedomosti. A hlavne vedomosti sú tie, ktoré by mali byť veľmi nápomocné práve v tom, aby sa tá ich činnosť uberala povedzme tým potrebným smerom. Človek keď je, má určitý svoj entuziazmus, nie je problém dohodnúť sa s partiou, ideme robiť toto, ideme robiť hento a robia to na základe im poznaného aj napriek tomu, teda že nemajú odbornú fundovanosť v danej oblasti, ale chcú. Možno si niekde niečo prečítali, niečo naštudovali a toto ich smerovanie nemusí byť v každom prípade dobré, pretože sa môže uberať možno niekde trošku inde, ako, ako by bolo požadované, a odkláňajú sa povedzme od toho pôvodného smeru, ktorý chceli rozvíjať, prezentovať, ukazovať na verejnosti. A práve preto sú tu osvetové zariadenia, ktoré v určitých oblastiach majú tých ľudí trošku tak nasmerovať, že skúste sa, alebo naštudovať si toto, preštudovať si hento, skúste sa pozrieť na iné kolektívy, odporúčam vám tieto, tieto, tieto, tieto. A takýmto spôsobom skúste potom pracovať. Samozrejme, keď sú pracovníci osvetových zariadení takí, ktorí toto dokážu, a majú aj oni dané vedomosti, tak je to všetko v poriadku. Horšie je, keď takíto pracovníci tam chýbajú, a tí tiež potom nie sú určitým spôsobom vedení alebo chýba im taká tá nejaká centrálna usmerňovacia časť, ktorá by im povedala, že no vy to síce myslíte dobre, ale tuto to takto nefunguje, resp. nefunguje to na celom Slovensku tak, ako si to predstavujete vy. Čiže všetko je to o ľuďoch a naozaj záleží od tých ľudí, ktorí sú nasadení do týchto organizácií a ktorí potom majú viesť odborne alebo riadiť práve činnosť týchto záujmových útvarov. A v niektorých prípadoch sa stáva to, že práve ľudia, ktorí aj sú odborne fundovaní, aj majú určitý entuziazmus, majú aj odborné vedomosti, aj by chceli rozvíjať aj poradenstvo, aj všetko možné okolo toho, ale sú akosi istým spôsobom eliminovaní, lebo nie sú niekomu po chuti. Áno, dochádza v niektorých zariadeniach aj ku takejto, nazvem to, podvratnej činnosti. A to potom nevedie k pozitívnym výsledkom, ale k stagnácii. Keď som si čítal návrh tohto zákona, v úvodných statiach, tuším v bode 2 sa píše, že sa má zabezpečovať ochrana a rozvoj. A v ďalšom bode je na prvom mieste napísaný rozvoj. No rozvoj sa môže docieliť jedine tým, keď je nielen určitá vzdelanostná podpora, ale najmä finančná podpora, a toto by som mal trebárs otázku na pána ministra, že keď chceme zabezpečiť rozvoj, k tomu je nevyhnutné naozaj materiálno-technické zabezpečenie určitých vecí, aby sa niečo mohlo rozvíjať. Pretože ak je človek študovaný, vzdelaný, fundovaný, má záujem, má entuziazmus, ale na druhej strane musí sa venovať niečomu podstatnému, čo mu prináša živobytie, nemôže sa venovať tejto činnosti povedzme naplno tak, ako by sa chcel venovať, lebo si potrebuje zabezpečiť v prvom rade živobytie, takže to je v prvom rade podpora takýchto ľudí, ktorí chcú, a tá zatiaľ nie je systémová. Preto sa opýtam, teda že čím chceme zabezpečiť podporu takýmto ľuďom, a potom aby naozaj bol rozvoj, pretože ja mám, zoberme si ochotníkov, divadelníkov. Majú schopného režiséra, vyštudovaného, žije v obci dlhé roky, pozná prostredie, naštuduje hru, zoženie si ochotníkov, naštuduje teda s nimi nejakú divadelnú hru, jednu, druhú, tretiu alebo povedzme najprv jednu, ale aby sa rozvíjal, potrebuje na to kostýmy, určité kulisy a to sa nedá vždy všetko robiť na kolene a za pánboh zaplať. Že ako je týmto spôsobom poňatý rozvoj, pretože k tomu rozvoju, aby sa niečo naozaj rozvíjalo, aby sme napredovali, my potrebujeme financie. Že ako je v rámci osvetovej činnosti, keď je tam zadefinovaný priamo v osvetovej činnosti, že rozvoj, že ako sa ten rozvoj napĺňa v rámci tohto zákona, prípadne v rámci iných zákonov, lebo vieme, že grantový systém povedzme ministerstva kultúry, ktorý je, dáva, ale nie každému. Niekto áno, niekto dostane, niekto nie, určuje to nejaká komisia, ale nie je to vždy objektívne, podľa toho, aj ako sú ohlasy verejnosti, aj odbornej verejnosti v jednotlivých oblastiach. Takže tuná, by som povedal, že chýba systémové opatrenie na to, aby sa napĺňala vôbec tá téza toho rozvoja osvetovej činnosti. V každom prípade určite budeme ešte dozerať na to, ak prídu prípadné pozmeňovacie návrhy, a niektoré návrhy, ktoré predniesli aj kolegovia, akým spôsobom budú zapracované, a možno prídeme aj ešte my s niektorými návrhmi, ale ako hovorím, všetko je o ľuďoch, a keď ľudia chcú, všetko sa dá. A netreba im vymedzovať rámce, že toto môžeš, toto nemôžeš. Osobne mám takú skúsenosť, že aj v rámci vzdelávania Národnej osvetové centrum malo akreditované vzdelávanie v oblasti tanečnej pedagogiky, a kurz, ktorý bol akreditovaný ministerstvom školstva, čo teda je v súlade, že v kooperácii, tak trval dva roky, určili to špičkové dámy, ktoré dneska radia ministerstvu školstva v určitých veciach, a zaujímavé, že po čase sa certifikát, ktorý sme dostali ako taneční pedagógovia, stal nefunkčným. Akreditované vzdelávanie zrazu bolo nedostatočné. A robilo to problém potom, samozrejme, v pedagogickej spôsobilosti na základných umeleckých školách. Takže aby v budúcnosti k takýmto veciam nedochádzalo, že keď Národné osvetové centrum má akreditované vzdelávanie v určitej oblasti, aby sa nemohlo stať, že toto sa zrazu stane nefunkčným, pretože tomu chýba, ja neviem, možno dva mesiace navyše, alebo možno si mal niekto pozrieť, že to učivo bolo zhutnené a že sa tam naozaj nabralo presne to, čo sa nabrať malo, však to učili koniec koncov tie dámy, ktoré to potom určovali, aby naozaj v budúcnosti nedochádzalo k takýmto veciam. Ďakujem.