R. Bauer, poslanec: (2010-02-04):
Veľmi prehľadný popis hráčskej závislosti zverejnil primár banskobystrického pracoviska MUDr. Ľudvik Nábělek, PhD. vo Vybraných kapitolách z pediatrie. „Chorobné hazardné hráčstvo sa vyvíja postupne. Po štádiu výhier nasleduje štádium prehier, až sa chorý človek dostane do štádia straty kontroly. V tomto štádiu sú typické klamstvá v rodine, v práci, nakoniec všade, nelegálne aktivity na získanie peňazí na hranie. Nasleduje strata sociálnych, pracovných a rodinných pút, stráca kariéru i akúkoľvek prácu. Pritom patologický hazardný hráč neverí, že on sa správa chorobne, ale obviňuje všetkých ostatných ľudí a očakáva, že ostatní zaplatia jeho dlhy. Patologický hráč sa väčšinou nelieči. Končí ako kriminálnik a umiera ako bezdomovec.“ V roku 2009 minulého roku vyšla vo vydavateľstve Springer kniha Problémy gamblingu v Európe. Vedecká práca, v ktorej sú rozobraté problémy gamblingu všeobecne a takisto zmapované konkrétne situácie v 21 európskych štátoch, vrátane Slovenska. Podľa tohto unikátneho vedeckého diela, ľudia na Slovensku nerozlišujú medzi neadekvátnym správaním a správaním podmieneným získanou závislosťou. Veľká časť ľudí závislých od hazardu si neuvedomuje svoju chorobnú závislosť a preto sa ani nelieči. V tejto publikácii sú zverejnené čísla z prieskumu medzi deťmi na severozápadnom Slovensku z roku 2005, v prieskume bolo 1 142 respondentov. Medzi žiakmi základnej školy až 11,7 % detí uviedlo skúsenosť s hazardnou hrou a 1,5 % hrá hazardné hry pravidelne. Medzi stredoškolákmi uvádza skúsenosti s hazardom 15,5 % respondentov a 1,6 % hrá hazardné hry pravidelne. Rozsah hazardných hier sa dá najlepšie sledovať cez finančné toky. V kapitole o Slovenskej republike je v tejto publikácii uvedené, že v roku 2006 sa na výdavky spojené s hazardom minulo 218 eur na obyvateľa, t. j. 3,3 % z osobných príjmov jednotlivca. Súčet za celé Slovensko tak bol v roku 2006 1,177 mld. eura. Opakujem 1,177 mld. eura. Z toho bolo na hracích automatoch utratených 521 mil. eur, na stávkach 258 mil. eur, na elektronickej rulete 257 mil. eur a v kasínach 51 mil. eur. Najviac to bolo na hracích automatoch, ktorých počet sa počas desiatich rokov od roku 1997 až do roku 2006 zdvojnásobil z 8 846 v roku 1997 na 16 129 v roku 2006. Ak by sme počítali súčasnú priemernú mzdu a z toho len 3,3 % osobných príjmov na hazard, tak ročne by to už bolo 260 eur na obyvateľa, čiže zhruba 1,4 mld. eura za celé Slovensko. Na inom mieste knihy sú porovnávané výdaje domácností na hazard v niektorých európskych krajinách. Podľa použitej metodiky výpočtu, kde Slovensko nebolo uvedené, priemerná európska rodina vydáva na hazard 1 % zo svojich príjmov, najviac je to v Slovinsku 2,2 %, v Čechách je to 1,6 %, vo Francúzsku 0,9 %, v Poľsku 0,3 %, a pritom Poľsko minulého roku prijalo zákon podstatne sprísňujúci podmienky na hazardné hry. Pokiaľ ide o počet závislých ľudí od hazardných hier, hrubé odhady hovoria o 10 postihnutých patologických hráčoch na 1 000 obyvateľov Slovenska, to znamená, asi 54 tisíc Slovákov. Len nepatrná časť z nich sa lieči, niečo vyše 200 ročne v Banskej Bystrici, ďalší v liečebni na Prednej Hore, podstatne menej v Bratislave alebo na iných psychiatrických pracoviskách. V Banskej Bystrici sme mali s kolegom Pavlom Minárikom možnosť vidieť, že ani ženy a pacienti pod 18 rokov nie sú výnimkou. Podrobnejšie štúdie v Estónsku uvádzajú najvyšší výskyt medzi študentmi až 5 % a najnižší medzi dôchodcami 0,5 %. Hranie na výherných automatoch predstavuje v celej Európe, ale aj na Slovensku najväčší problém. Takto je postihnutých najviac ľudí, odhaduje sa, že viac ako 60 %. Veľmi zaujímavé sú údaje z Nemecka, kde sa sledovali kriminálne činy chorých, ktorí prichádzali na liečenie. Krátko pred prijatím do liečebného zariadenia 37 % pacientov spáchalo podvod, 21 % spreneveru, 23 % kradlo v práci, 21 % kradlo doma, 13 % kradlo v obchode, 7 % kradlo inde, 10 % chorých si privyrábalo predajom kradnutých vecí, 18 % pacientov patologických hráčov sa krátko pred nástupom liečby uchýlilo k mäkkým drogám, 4 % k tvrdým drogám. Na dôvažok 3 % gamblérov sa rozhodlo pre liečbu až potom, ako niekomu ublížili na zdraví. Šťastie majú tí, čo sa nakoniec predsa len dostanú do rúk lekára a odborníka. Absolútna väčšina po rokoch vo väzení umiera ako zabudnutí bezdomovci. Najnižší odhad počtu patologických hazardných hráčov na Slovensku je 54 tisíc osôb, pritom každý z nich okradne, podvedie a inak ublíži minimálne piatim ľuďom, hlavne rodine, zamestnávateľovi, kolegom, ale často aj náhodným osobám. Ročne sú to len stovky chorých, ktorí sú ochotní dať sa liečiť, ale sprísnením pravidiel možno znížiť počet postihnutých. Patologickí hráči väčšinou nepracujú. To znamená, že Slovensko teoreticky prichádza o 378 mil. eur na tvorbe hrubého domáceho produktu, ak počítame len priemernú hodnotu HDP na osobu a odhadovaný počet gamblérov. Teraz prosím o vašu pozornosť. Na konferencii Medzinárodného inštitútu kultúry a športu v roku 2005 v Dudinciach upozornil MUDr. Ludvik Nábělek na to, že výskumy v Spojených štátoch preukázali, že v tých štátoch, ktoré majú prísne zákony obmedzujúce hazardné hranie, majú až o 70 % nižší výskyt chorobného hráčstva v porovnaní so štátmi, kde takéto zákony nemajú. Dámy a páni, súčasne platný zákon, ktorý ste novelizovali v októbri minulého roku, otvára dvere ďalšiemu hazardu. V situácii, kedy sa na Slovensku výrazne zvyšuje hráčska závislosť, štát tým prichádza o práceschopných ľudí, rozpadajú sa rodiny, stúpajú podvody a krádeže. Zopakujem najdôležitejšiu správu z najnovšej vedeckej publikácie Problem gambling in Europe. Výskumy v Spojených štátoch preukázali, že štáty, ktoré majú legislatívu obmedzujúcu hazardné hry, majú až o 70 % nižší výskyt patologického hráčstva. Cieľom predkladanej novely zákona o hazardných hrách je sprísniť legislatívu o hazardných hrách. Žiaden poslanec, ktorý vykonáva svoj mandát, post slobodne, podľa svojho svedomia a má sociálne cítenie, by nemal mať problém predložený návrh podporiť. Ďakujem za pozornosť.