M. Urbáni, poslanec: (2009-02-11):
Začiatok pestovania tabaku sa pohybuje niekde 6 000 rokov pred naším letopočtom. Na medicínske a obradné účely sa začal tabak používať v 1. storočí nášho letopočtu. Krištof Kolumbus bol obdarovaný indiánmi tabakom a doviezol ho na konci 15. storočia do Európy. V 16. storočí sa tak tabak začal používať v Európe. Sedemnáste storočie nazývame obdobím fajok. Niektoré údaje, ktoré sú historicky dôležité a treba si ich zapamätať, čo vlastne s tým tabakom bolo. V roku 1565 kapitán sir John Hawkins uviedol tabak anglickej spoločnosti a do 19. storočia bolo fajčenie výsadou mužov. V roku 1571 španielsky lekár Nicholas Monardes  napísal knihu o liečivých rastlinách, kde tvrdil, že tabak môže liečiť tridsaťšesť zdravotných problémov vrátane bolesti zubov, parazitov a rakoviny. Neriešil neslušnosť kolegov, ktorí vyrušujú, ale asi nefajčia. Tabak vždy priťahoval prísnu kritiku. Kráľ Anglicka Jakub I. ako prvý začal v roku 1603 prvú vládnu protifajčiarsku kampaň so svojou známou rozpravou Energický protest proti tabaku. Prvá vládna protifajčiarska kampaň sa datuje od začiatku 17. storočia. Krátko na to Jakub I. zvýšil dovozné clo za tabak presne o 200 %. Jeho poddaní sa vyhýbali daniam pašovaním a domácim pestovaním. A tak Jakub zmenil znovu taktiku a v roku 1615 spravil z dovozu tabaku kráľovský monopol. Najsilnejší odporca fajčenia sa stal užívateľom jeho benefitov. A napokon sa spotreba tabaku napriek tejto polemike rozšírila do celého sveta v priebehu niekoľkých storočí. Moderný tabakový priemysel však vznikol až vynájdením účinného stroja na výrobu cigariet v roku 1880, ktorý vyrábal 200 cigariet za minútu. Hromadná výroba predznamenala pokles cien cigariet, čo umožnilo jeho hromadnú spotrebu. Ešte trošku späť. V roku 1610 sir Francis Bacon poznamenal, že fajčenie môže byť návykové. V roku 1616 prvá loď nového tabaku z Virgínie bola poslaná do Anglicka. V 18. storočí, ktoré sa nazýva obdobím šnupavého tabaku, začali vznikať prvé továrne v Amerike v roku 1730. Znovunastolenie monarchie v roku 1660 a návrat dvoranov Karola II. z exilu v Paríži späť do Londýna priniesol zvyk francúzskeho dvora, a to šnupavého tabaku. V roku 1710 Nicholas Andryle Boisregard varoval, že mladí ľudia užívajúci veľa tabaku trpia nestabilným trasom rúk, závratmi a ochabnutím ich citlivých miest. V roku 1761 John Hill vykonal pravdepodobne prvú klinickú štúdiu o účinkoch tabaku a poznamenal, že užívatelia šnupavého tabaku boli náchylní na rakovinu nosa. O tridsať rokov neskôr uviedol konkrétne prípady. V roku 1795 Samuel Thomas von Soemmering poukázal na rakovinu pier u fajčiarov fajok. V 19. storočí, čo je obdobie cigár, móda sa rozšírila do Španielska a v roku 1826 bol objavený čistý nikotín. Po roku 1860 bolo fajčenie čoraz viac akceptované na verejných miestach. Anglické železnice zriadili fajčiarske vozne vo vlakoch a otvorili sa fajčiarske salóny. Medzi rokom 1830 až 1870 sa spotreba tabaku takmer zdvojnásobila zo 400 na 700 gramov na hlavu. Cigarety pôvodne pochádzajú z Krymskej vojny, kde britskí vojaci napodobňovali ručné točenie tabaku od ich tureckých nepriateľov.V roku 1854 londýnsky trafikant Philip Morris začal vyrábať ručne točené cigarety. Ako som už spomínal, prvá fabrika vznikla v Anglicku v roku 1856. V 20. storočí je to obdobie cigariet. James Duke bol prvý, ktorý začal používať cigarety vyrábané strojom a v roku 1890 sformoval americkú tabakovú spoločnosť. V roku 1901 pod hrozbou prevzatia Američanmi sa 13 britských tabakových spoločností spojilo a založili britskú tabakovú spoločnosť. O rok neskôr americká a britská spoločnosť uzavreli dohodu ostať každá vo svojej krajine a zlúčiť sa do britsko-americkej tabakovej spoločnosti. Fajčenie medzi mužmi sa ďalej veľmi zvýšilo cez druhú svetovú vojnu, kde dokonca cigarety boli súčasťou proviantu vojakov. Fajčenie medzi ženami bolo spoločensky neprijateľné až do dvadsiatych rokov 20. storočia, do hnutia sufražetiek, keď veľa žien začalo fajčiť. Tabakový priemysel sa zameral na ženy, čoho dôsledkom bol prudký nárast fajčenia cigariet medzi oboma pohlaviami, hlavne v roku 1930 – 1940. Tabak, dámy a páni, je produkt z listov niektorých druhov rastlinného rodu tabak nicotiana, ktorá pochádza z Ameriky, ako som už spomínal. Má podobnú históriu, ako má kukurica, ako majú zemiaky, kokakola alebo rockenrol, ak chcete, pochádzajú z Ameriky. Teórie, ktoré tvrdili, že už v starom Egypte poznali tabak, sa dodnes nepotvrdili. Na výrobné účely už sú výhodné iba dva druhy tabaku, tabak virgínsky – nicotiana tabacu a tabak sedliacky – nicotiana rustica. Obsahuje alkaloid nikotín. Pestuje sa hlavne na výrobu cigariet a cigár. Tabak sa vyskytuje v oblasti aj medzi 45. rovnobežkou severnej šírky a 30. južnej šírky v 117 štátoch sveta. Tabakové polia, ako vieme, sú aj na Slovensku. V minulosti sa najviac tabaku pestovalo v Severnej Amerike. V roku 2005 najviac tabaku vyprodukovala zaujímavo Čína 2,51 milióna ton, ďalej Brazília 0,88, India 0,6 a Spojené štáty len 0,29 v porovnaní s týmito štátmi. V Indonézii sa ďalej pestuje hodne tabak v Južnej Afrike, Rhodézii, Zambii a je kvalitný, môžem povedať. Celkove sa vo svete v tom roku vyprodukovalo 6,38 milióna ton tabaku v minulom roku. Je to strašne veľké číslo. Tabak, vlastne prečo je taký zaujímavý? Vďačí práve za svoj úspech alkaloidom, ktoré obsahujú, a sčasti nikotínu. Jeho duálny sedatívny a stimulačný účinok vyvoláva príjemný pocit, ale látky, ktoré tabak obsahuje, zohrávajú škodlivú úlohu v zdravotnom stave konzumenta, vedú k nebezpečenstvu vzniku rôznych ochorení, rakoviny, kardiovaskulárnych ochorení a tak ďalej. Navyše farmakologická závislosť sa kombinuje psychologickou a je veľmi ťažké sa jej zbaviť. Ostal dodnes kontroverzným, a predsa na svete ľudia dodnes fajčia. Je to droga. Je to silné aditívum, ktorého sa jednotlivec, ktorý ho používa pravidelne, ťažko vie zbaviť. Tabak predstavuje v Európskej únii najčastejší dôvod úmrtia, ktorému, ako hovoria niektorí, sa dalo predísť. Pracuje sa na zvýšení povedomia, že tabak je škodlivý a o jeho škodlivých účinkoch sa veľa hovorí, aby sa pomohlo ľuďom zabrániť začať fajčiť. Pomohlo fajčiarom prestať. Chránilo ľudí pred tabakovým dymom a obmedzilo reklamu a marketing tabakových výrobkov. Prvá kontroverzia, chceme pomôcť im prestať, na druhej strane chceme ochrániť nefajčiarov, schizofrénia. Budem hovoriť o nej ďalej. Napriek tomu, že sa dosiahol výrazný pokrok, fajčiari v Európskej únii stále tvoria viac ako tretinu populácie, ale podieľajú sa na úmrtí, podľa niektorých štatistík až 650-tisícami. Čo je ale tá zlá stránka, že polovica z týchto úmrtí je vo veku medzi 35 a 60 rokov. Výrazne menej, samozrejme, ako je priemerná dĺžka života. S rastúcim povedomím o škodlivých účinkoch tabaku nefajčiari čoraz nástojčivejšie požadujú ochranu pred ochoreniami, postihnutím a úmrtím, ktoré im môže spôsobiť pasívne vdychovanie dymu. Ja si myslím, že táto požiadavka je plne akceptovateľná každým inteligentným človekom na svete. Ale nesmie byť spojená s ďalšími kontroverznými požiadavkami. Európska únia sa na tomto poli venuje najmä prijímaniu legislatívnych opatrení, financovaniu projektov zameraných na kontrolu spotreby tabakových výrobkov a informačným kampaniam, na ktoré uplatňuje spoločný komplexný prístup. Takisto Európska únia zapracovala kontrolu nad výrobou a spotrebou tabakových výrobkov do série ďalších svojich politík, napríklad do daňovej, poľnohospodárskej a tak ďalej. Okrem toho zohráva aktívnu úlohu v celosvetovom úsilí o kontrolu výroby a spotreby tabaku, najmä prostredníctvom Rámcového dohovoru o kontrole tabaku, prvej medzinárodnej zmluve o zdraví v dejinách, ktorý zaväzuje krajiny po celom svete prijímať opatrenia v prospech zníženia počtu úmrtí a ochorení spôsobených fajčením a vytvára rámec pre čoraz prísnejšiu kontrolu tabakových výrobkov. Dámy a páni, nie je to kontroverzné? Budem hovoriť ďalej. Škodí to, ale prijímame opatrenia nejako to korigovať. Dnes, keď Európska únia prehodnocuje v tejto hospodárskej kríze aj Pakt stability a rastu, keď sa Maastrichtské kritériá zvoľňujú, neviem, či je tá najlepšia doba znižovať príjem do štátneho rozpočtu. Veľa sa popísalo, a nebudem vás tým veľmi zdržiavať, o zákaze fajčenia v zariadeniach spoločného stravovania. Absolútne je logické, že v týchto zariadeniach, školských zariadeniach, v zdravotníckych zariadeniach, v kanceláriách, že si to ľudia neprajú, že tento zákaz by mal platiť a nemalo by sa fajčiť. Problematické zostávajú reštaurácie, krčmy, bary, kaviarničky. I keď mnoho štatistík hovorí a samotná asociácia hotelov sa toho neobáva, viete, že Írsko bolo krajinou, ktorá prvá začala prísny boj proti fajčeniu a ochranu nefajčiarov. Štatistiky, ktoré vydávajú a vychádzajú z Írska hovoria, že sa zlepšilo životné prostredie v priestoroch, kde sa predtým fajčilo, že nemajú s tým problém občania, že prakticky táto kampaň priniesla úspech. Napríklad podľa autorov štúdie publikovanej aj v správe WHO The Europe tobacco control report 2007, aplikácia zákona rovnako na všetky uzatvorené pracoviská vyústila do zákona, ktorý je jasný a pochopený všetkými stranami. A zase kontroverzné. Kolega, nepozeraj sa na hodinky, ja sa roky touto témou zaoberám, veľa tu hovoríme kontroverzného, prídem k ďalšiemu, čo budem chcieť predložiť pred vás. Sme pokrytci všetci, pretože je to kontroverzná látka, ktorá sa tu predáva. O chvíľu vám to vysvetlím a ukážem. Je mnoho názorov, iste ste dostali aj vy od komory živnostníkov, spotrebiteľov, od Strany zelených, nejdem vás tým zaťažovať, poznáte to, ale neklamme sa, prosím vás. Ja sa pamätám za socializmu, keď som hrával futbal, moji kolegovia, ktorí boli takzvane amatéri, boli zamestnaní vo fabrikách, v živote neboli na pracovisku, dostávali peniaze, ale pokrytecky sme hovorili do sveta, že sme amatéri. Toto isté je dnes, dnes mi to evokuje tento súvis. V Taliansku zakázali fajčiť. Čo vytvorili? V reštauráciách je zákaz fajčiť, tak nazvali reštaurácie kluby. A v kluboch predsa nie je zákaz. V klube si robím, čo chcem, podám aj jedlo, aj fajčím. Smerujem k tomu, aby sme neboli pokrytci, prijmime niečo, čo má logiku. Nemám rád extrém ani na jednej strane, ani na druhej strane. Samozrejme, že sú pozitívne účinky legislatívy zamerané na boj s fajčením vo veľa štúdiách. S tým možno súhlasiť, ale absolútne rešpektujem právo nefajčiarov na svoju ochranu a zákon, ktorý ich ochraňuje, by mal zabezpečovať dostatočnú prevenciu pre nefajčiarov. Ale na druhej strane nemôžem súhlasiť s diskrimináciou druhej skupiny, ktorá je skoro 50-percentná, od 30 do 50 v rôznych krajinách, ktorí sú fajčiari. Pokladám za absolútne logické, že v zdravotníckych zariadeniach, ako som už spomínal, v školských, verejných stravovaniach, kde sa zhromažďujú ľudia, ktorým by fajčenie mohlo škodiť, že tam sa fajčiť nebude. Ale v týchto zariadeniach je takisto potrebné vytvoriť vhodné priestory, dôstojné priestory s vhodnou klimatizáciou aj pre nefajčiarov. Občan podľa môjho demokratického cítenia musí mať voľbu. Ak voľbu nemá, či v politike, či v ekonomike, či v iných oblastiach, náboženstve, tak to nie je potom demokracia a je to znásilňovanie, a to by dneska nemalo existovať. Takisto za diskriminačné označujem varovné označenie na škatuľkách tabakových výrobkov – Fajčenie v tehotenstve škodí vášmu dieťaťu, Fajčenie môže zabíjať. Z akého titulu? Takisto tu boli prednášané návrhy, ja som nebol prítomný, že by sa nemali predávať pri pokladniach. A komu vadí táto škatuľka, ktorá je vzduchotesne utesnená a či bude položená na tom regáli alebo na onom regáli. Nechoďme do extrémov. Zabíja fajčenie viac ako niektoré potraviny, dámy a páni? Slanina má horšie a iné potraviny, účinok na kardiovaskulárny systém ako cigarety. Tak napíšme aj na slaninu – môže zabíjať. Ja sa pýtam, dámy a páni, čo povedia o 50 rokov generácie po nás, keď verím, že sa už nebude fajčiť, že tí, ako nás nazvú? Predávali, napísali na škatuľku, že môže zabíjať a oni to predávali. Ja to pokladám za absolútne pokrytectvo. Povoľujeme pestovanie tabaku, dávame nakoniec naň dotácie, štát získava z predaja tabakových výrobkov v spotrebnej dani 15,6 miliardy korún za minulý rok. Tak, dámy a páni, spravme si v tom jasno. Nebude sa fajčiť, tak kde zoberieme tých 15,6 miliardy? Škrtneme v školstve, v zdravotníctve, v tejto hospodárskej kríze, keď už nechodia pomaly nákladiaky po cestách, lebo nemajú čo prepravovať, železničné vagóny stoja v depách, lebo nie je čo prepravovať, výroba klesá, tak škrtajme. Tých, ktorí chcú absolútne zakázať všetko a diskriminovať fajčiarov týmto štýlom, nech láskavo povedia, kde chcú zobrať 15,6 miliardy na kompenzáciu tých činností, z ktorých tie peniaze sú dnes platené. Tak ako vznikla pred niekoľkými rokmi masívna kampaň až hystéria proti fajčeniu, ktorých hlavným iniciátorom bol profesor Fodor z Ottawy, s ktorým som mal možnosť rozprávať, je to kardiológ, pochádza z južného Slovenska, on začal túto kampaň v Kanade, preniesol ju do Ameriky, tam sa chytila a bezhlavo prešla do Európy. Ja nie som proti tomu, že sa poučujú ľudia o tom, že fajčenie škodí, ale po rokoch úvahy a po špekuláciách, čo s tým robiť a ako to robiť som dospel k názoru, že najlepšie by bolo zakázať pestovanie tabaku, produkciu tabakových výrobkov, ich distribúciu a predaj, i keď si uvedomujem všetky dôsledky, ktoré spôsobuje prohibícia, i keď si uvedomujem, že sme v Európskej únii a je voľný pohyb tovarov. Ale keď chceme niečo, alebo vyhlasujeme niečo za škodlivé, píšeme na škatuľky, že zabíja, tak predsa to nepredávajme. A prečo nemôže byť Slovensko pionierom, tak ako profesor Fodor a cez Kanadu a Ameriku začal kampaň proti fajčeniu, pionierom Slovensko v tom, že nebude testovať, vyrábať tabakové prostriedky a predávať. Nech si berú druhý od nás príklad. Budem veľmi rád, ak sa to ujme v celom svete. A všetko to, o čom sa tu rozpráva, ako fajčenie škodí, ako nás navzájom vyrušuje, padne a nemusíme o tom hovoriť. Dámy a páni, chcem povedať jednu vec a musím ju dnes povedať. Bude niekedy ľudstvo normálne? Ja osobne verím, že je možné zlikvidovať obchod s drogami, že je možné zlikvidovať čierny obchod so zbraňami, že je možné zlikvidovať čierny obchod s bielym mäsom, že je možné zlikvidovať podvodné obchody s naftou, ropu a plynom, ale musí to ľudstvo chcieť a takisto verím, že je možné zlikvidovať všetky iné špekulatívne obchody, a keby sme likvidovali, nemuseli sme dôjsť ani do finančnej a hospodárskej krízy. Ale v štáte a na zemeguli, v ktorej žijeme, kde 10 % žije z prospechu 90 % a tých 90  % si to nechá, ja nevidím iný dôvod, nehnevajte sa na mňa a hovorím to úplne s triezvou hlavou po rokoch uvažovania, čo robiť s tabakom. Zakázať výrobu, predaj, a to isté by sme mohli hovoriť aj o alkohole. Znížiť reklamu, obmedziť reklamu, dať za regál škatuľky, viete dobre, že to neplatí. Čiže tí, ktorí, keby nemali prístup k tabaku a bola by kontrola ako takisto aj v drogách, to nie je o tom, že sa nedá zlikvidovať drogový biznis, nechcú ho ľudia zlikvidovať, ľudstvo ho nechce zlikvidovať, niektorí z tých 10 %, ktorí zarábajú na tých 90 %. Čiže toto je moja myšlienka, a preto po zrelej a triezvej úvahe, a nie z recesie som navrhol tomuto parlamentu a predkladám pozmeňujúci návrh k vládnemu návrhu zákona , ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 377/2004 Z. z. o ochrane nefajčiarov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 465/2005 Z. z. (tlač 844). Článok I sa dopĺňa novým bodom 3, ktorý znie. Bod 3 § 6 vrátane nadpisu – § 6 zákaz uvádzania tabakových výrobkov do obehu, zakazuje sa uvádzať tabakové výrobky do obehu na celom území Slovenskej republiky. Odôvodnenie. Širšie som povedal pred chvíľou, ale vzhľadom na dokázané škodlivé účinky splodín v tabakových výrobkoch, všetky doteraz navrhnuté opatrenia neriešia zásadný problém prístupu k tejto škodlivine. Preto sa navrhuje, aby sa tabakové výrobky nemohli na území Slovenskej republiky distribuovať, predávať, t. j., aby sa stali nedostupnými. Slovenská republika sa stane tak príkladom pre ostatné štáty. Nezahrnul som tam produkciu tabaku, pretože by to bolo nad rámec tohto zákona. Čiže, dámy a páni, ja som pokladal za svoju povinnosť toto tu dnes už prečítať, pretože pred pár rokmi, keď sa prijímal ten zákon, som o tom hovoril, ale asi nedostatočne dôrazne. Takže sa nehnevajte, že som zdržal váš ctený čas, ale toto som tu musel predniesť, aby som bol spokojný sám voči sebe a myslím si, že to sú cesty, a nie pokrytectvá a hľadania nejakých cestičiek aj ťa mám rád, aj ťa nemám. Raz niečo škodí, tak by sa nemalo predávať. Ďakujem pekne.