Mezenská, Helena, poslankyňa NR SR (2014-10-15):
Vážená pani predsedajúca, pán minister, prítomní poslanci, dovoľte aj mne zaujať v krátkosti postoj k predkladanému a prerokovávanému Zákonníku práce a to hlavne s apelom a zdôraznením jedného konkrétneho praktického návrhu, s ktorým som sa mala možnosť počas výkonu mandátu stretnúť priamo v praxi. Tento konkrétny praktický návrh súvisí a vyplýva z podnetu vodičov kamiónov, ktorí ma upozornili na porušovanie a diskrimináciu ich ako zamestnancov pri vyplácaní cestovných náhrad. Hneď v úvode chcem podotknúť, že mojou snahou bolo riešiť tento prípad na tvári miesta so zamestnávateľom nadnárodného rozmeru a súčasne som o tomto probléme, ktorý sa dotýka, predpokladám, veľkého množstva vodičov kamiónov, snažila som sa tento problém riešiť, upozorniť naň aj štátneho tajomníka pána Ondruša. Hneď v úvode chcem povedať, že vystupujem v tomto prvom čítaní opisujúc tento návrh, avšak, samozrejme, v druhom čítaní bude predložený aj konkrétny pozmeňujúci a doplňujúci návrh. Aby som však nič neostala dlžná aj prerokovávanému Zákonníku práce nejakým takým všeobecným vyhodnotením a zaujatím postoja, dovolím si povedať, že aj napriek tomu, že nie som odborníkom na pracovné právo, na oblasť zamestnávania a už vôbec si netrúfam byť nejakým špecialistom a odborníkom na výklad Zákonníka práce, za čo ďakujem veľmi pekne pánovi poslancovi Mihálovi, že nám takýto prehľad, exkurz do tohto zákona urobil aj s poznaním reálií, dovolím si povedať, že pracovný trh je veľmi komplikovaný, neprehľadný a ja si myslím, že túto komplikovanosť si spôsobujeme sami tým, že neprecízne, nekoncepčne a nesystémovo pripravujeme legislatívne návrhy. Rovnako ako pán poslanec Novotný si myslím, že dnes v takej komplikovanej a napätej atmosfére preberáme tento zákon a riešime ho v dôsledkoch. Rovnako sa zastávam toho jeho postoja, podporujem ho v tom postoji, že je potrebné vrátiť sa k príčinám, prečo tento stav vznikol. A my sa potrebujeme týmto spôsobom vrátiť do leta 2012, kedy bol prerokovávaný zákon o sociálnom poistení, v ktorého dôsledku sa stalo to, že ak sa prijali opatrenia na zvýšenie odvodov, naozaj reálne, či už samostatne zárobkovo činné osoby, alebo aj rôzni iní zamestnávatelia signalizovali aj mne, bola známa táto skutočnosť, že pokladajú živnosti, neoptimalizuje, ale naopak, sťažuje sa ich možnosť zamestnávania nových ľudí, ak vôbec a vôbec sťažujú sa podmienky udržiavania už vytvorených pracovných miest. Bolo by dobré, aby sme si v tomto momente sebakriticky priznali, že je potrebné zjednať nápravy. Prihováram sa za to, aby sa zoptimalizovali podmienky pre zamestnávateľov, aby sa vyvažovali pracovné vzťahy na pracovnom trhu, a to tak, aby to bolo výhodné pre obe strany, aj pre zamestnávateľov, aj pre zamestnancov. Ak je potrebné prijať opatrenia, zastávam sa toho, že je potrebné znížiť odvody, lebo je ťažké dnes byť zamestnávateľom a je potrebné vzhľadom na to, že sa ocitáme v hospodárskej kríze, o príčinách ktorých by som vedela hovoriť a často o nich hovorím v parlamente, napriek tomu je potrebné uskutočniť úpravy aj v legislatívnom nastavení poskytovania sociálnych istôt. Ja by som chcela ešte k tomu povedať, že aj na tému pracovných agentúr sa naozaj žiada, aby tieto pracovné agentúry, ich pôsobenie a zapojenie do pracovného trhu bolo precizované. Domnievam sa, že pracovné agentúry majú predovšetkým poskytovať pomoc pri sezónnom dočasnom zamestnávaní. Určite som proti tomu, aby prostredníctvom pracovných agentúr využívaním rôznych nekalých špekulatívnych praktík boli zamestnávaní u užívateľských zamestnávateľov ľudia, pracovníci, v princípe neformálne zamestnaní, sťaby v trvalom pracovnom pomere. Myslím si, že naozaj tým, že sa upraví zákon o sociálnom poistení, ak sa vrátime naozaj do tohto zákona, znížime odvody, ak vytvoríme optimálne priaznivé podmienky pre zamestnávateľov, nebude potrebné riešiť otázku udržiavania trvalých pracovných miest. Viem si predstaviť, že pracovné agentúry možno aj v prepojení a v súčinnom pôsobení s úradmi práce vedeli by poskytovať prácu pre tých, ktorí sa nachádzajú v nejakom prechodnom štádiu, keď prišli o prácu a potrebujú si nájsť nejaké alternatívne zamestnanie. Viem si predstaviť, že by sa špecializovali na oblasť zamestnávania ľudí, zamestnancov sezónnymi prácami, ale hlásim sa k tomu, čo tu bolo povedané, predovšetkým ak neobídem ostatných, pánom Mihálom, je potrebné sústrediť našu pozornosť na vytváranie trvalých pracovných miest. Veď je to aj váš volebný záväzok, ako sociálnej strany, sociálnej vlády. Veď ste ľuďom sľubovali istoty. Tak kde? Veď pre ľudí je naozaj najväčšou istotou dnes práca, z ktorej si zabezpečujú príjem vôbec na to, aby dokázali uhradiť primárne potreby. Tak je potrebné ísť touto cestou, byť sebakritický, pokorný a priznať si všetky vecné, pádne, opodstatnené návrhy opozície, obzvlášť ak ich dôvodnosť potvrdzuje samotná skutočnosť, reálny život a prax. A teraz idem naspäť k tomu môjmu návrhu, ktorý sa týka teda toho obchádzania zákona a ktorý upozorňuje aj na skrytý mobbing a diskrimináciu zamestnancov, ktorým častá zmena pracoviska vyplýva z osobitnej povahy povolania. V § 5 ods. 5 zákona o cestovných náhradách je vytvorený legislatívny priestor pre to, aby mohol zamestnávateľ so zamestnancom uzatvoriť zmluvu, ale po vzájomnej dohode o tom, že sa zníži vyplácanie nárokovanej čiastky stravného o 25 %. Mnohí práve vodiči kamiónov ma upozornili na to, že napriek tomu, že sú v niekoľkých turnusoch, v niekoľkých piatich, šiestich týždňoch od svojich rodín, s týmto krátením na svojich právach a vyplácaných diétach sú nespokojní. V princípe sa mesačne jedná o krátenie v objeme 200 – 300 eur. Ja sa plne stotožňujem s touto ich kritikou a nespokojnosťou a chcem naozaj poukázať na nekalosť pôsobenia jednotlivých zamestnávateľov, hlavne nadnárodných spoločností, nadnárodné kamiónové spoločnosti, ktorí naozaj zneužívajú benevolenciu tohto zákona, alternáciu, ktorá je daná práve tým, že možno uzavrieť v pracovnej zmluve toto krátenie o 25 %. Formálne to naozaj vyzerá tak, že zamestnanec sa môže so zamestnávateľom dohodnúť, ale neformálne je to tak, že ak by naozaj nepristúpil zamestnanec na takéto 25-percentné krátenie jeho diét, prišiel by o prácu. Takže je to skrytý mobbing a toto nemôžeme v našej spoločnosti tolerovať. Ako poslanci sme tu na to, aby sme chránili práva našich občanov, práva zamestnancov, ktorí sú takto na svojich právach ukracovaní. Pán štátny tajomník Ondruš vie o tomto probléme. Do podrobnosti sme ho rozoberali na spoločnom rokovaní. Ja som ho požiadala, aby tento podnet sprostredkoval vám, pán minister, aj vládnym poslancov, ktorí majú možnosť do tohto zasiahnuť a ovplyvniť tento proces, pomôcť takto kamiónovým prepravcom. My darmo budeme udržiavať rodinu cez inštitucionálnu alebo legislatívnu ochranu, cez ústavné zákony formálne na papieri, pokiaľ budeme benevolentní a budeme rezervovaní k úprave takýchto legislatívnych návrhov. Rodiny takto prichádzajú nielen o otcov, manželky o manželov, sú vzdialení kvôli stavu núdze, sú nútení zobrať prácu, aká príde, ale sú ešte ukracovaní napriek tomu o svoje diéty. A pre takúto bežnú slovenskú rodinu 200 – 300 eur určite nie je zanedbateľná čiastka. Už nehovoriac o tom, že samotný podiel vyplácaných súm na stravnom je väčší, ako samotná mzda. Vážený pán minister, vážení vládni poslanci, vážený pán štátny tajomník, chcem vás veľmi pekne poprosiť o to, že ak si preberiete tento pripravený pozmeňujúci, doplňujúci návrh, budete mu venovať svoju pozornosť a na základe mnou predložených argumentov sa nebudete s ním iba zaoberať, ale ho zapracujete do návrhu predkladaného Zákonníka práce. Ďakujem.