I. Mikloš, podpredseda vlády SR a minister financií SR: (2003-06-20):
Najskôr chcem povedať, že sa budem vyjadrovať len k tým vecným argumentom, ktoré boli predložené, a nie k tomu množstvu osobných invektív, ktoré často vyplývajú zo zle utajovanej osobnej zášte, ako to bolo v prípade pána poslanca Murgaša alebo pána poslanca Fica. Takže budem sa vyjadrovať vecne k tým veciam, ktoré tu boli hovorené. K vystúpeniu pána poslanca Kiňa, a to sa samozrejme opakovalo, a je to jeden ako z hlavných dôvodov uvádzané, je vlastne neplnenie predpokladaných, rozpočtom predpokladaných príjmov. K tejto veci chcem povedať, že - a nakoniec vo vládnom materiáli je to napísané - aj tá analýza je urobená a bola prijatá vládou, chcem skonštatovať, áno, v tomto roku dochádza k výpadkom v plnení dane z príjmov právnických osôb, DPH a v zrážkových daniach, k väčším výpadkom, ako to bolo zvykom aj v minulých rokoch. A ja som vysvetľoval pri schvaľovaní skrátených konaní noviel zákonov o zvýšení spotrebných daní aj dôvody, kvôli ktorým k tomu došlo, a povedal som, že tie dôvody sú aj objektívne, ale aj subjektívne a že vyplývajú z chybných odhadov ministerstva financií pri zostavovaní štátneho rozpočtu. Nechcem sa zbavovať osobnej zodpovednosti. Otvorene som tu aj povedal, že túto osobnú zodpovednosť na seba beriem. Aj som vyvodil dôsledky voči konkrétnym ľuďom, ktorí boli za to konkrétne zodpovední, a je, samozrejme, na vás, či vyvodíte politickú zodpovednosť voči mojej osobe pri hlasovaní o mojej dôvere. A ja to, samozrejme, plne budem rešpektovať. Chcel by som však pripomenúť, že štátny rozpočet bol zostavovaný v prvých týždňoch pôsobenia druhej vlády Mikuláša Dzurindu a že v týchto prvých týždňoch jednoducho človek nemá, človek na poste ministra financií nemá inú možnosť - ako aj na iných ministerských postoch - ako pracovať s tými údajmi, s tými podkladmi, a s tými ľuďmi, nakoniec, ktorých na ministerstvách nájde. K tomu deficitu však chcem povedať, že problém, ktorý riešime skráteným konaním zákonov o spotrebných daniach, má rozmer a objem 3,7 miliardy korún, pričom keď som vystupoval v diskusii o týchto spotrebných daniach, tak z úst viacerých opozičných poslancov bolo zosmiešňované, keď som povedal, že štátny rozpočet je vždy prognóza. Je to zákon, ale je to zároveň aj prognóza. Keďže to bolo zosmiešňované, dovoľte, aby som vám povedal na konkrétnych príkladoch za roky 1995 až 2002, ako sa teda táto prognóza vždy líšila od skutočnosti, každý jeden rok. V roku 1995 napríklad sa celkové daňové príjmy líšili v skutočnosti o 6,8 miliardy korún od tých, ktoré boli rozpočtované. Takisto sa líšili napríklad celkové príjmy dokonca o 16,7 miliardy korún. Tie, ktoré boli rozpočtované v zákone o štátnom rozpočte, a tie, ktoré sa potom v skutočnosti dosiahli. Takisto v roku 1996 daňové príjmy boli o 5 miliárd korún v skutočnosti nižšie, ako boli rozpočtované, a tak ďalej. V roku 1997 to bolo 9,1 miliardy korún menej v skutočnosti, ako to bolo rozpočtované v zákone o štátnom rozpočte. Takže preto hovorím a opakujem, že to, že skutočný vývoj sa líši od toho, ktorý je predpokladaný v zákone o štátnom rozpočte, je niečo, čo platí každoročne a čo je vec bežná. Je pravdou, čísla, ktoré tu zazneli z úst pána poslanca Šulaja a ďalších, že je to tých 17 miliárd korún, je pravda, ale je pravda aj to, že niektoré iné položky sa plnia lepšie, ako sa pôvodne predpokladalo, a je pravdou, že problém, ktorý tu musíme riešiť novelami zákonov o spotrebných daniach, má rozmer 3,7 miliardy korún. K tomu by som rád podotkol, že sme museli na výdavkoch usporiť oproti pôvodným predpokladom, ktoré sme predpokladali v štátnom rozpočte, 2,2 miliardy korún, ktoré sme museli nájsť na krytie nákladov na získanie investície Peugeot-Citröen v Trnave. Takže ak by nebolo došlo k tomuto riešeniu, tak by sme viazaním vedeli tú sumu 3,7 miliardy, väčšiu jej časť, riešiť napríklad týmto spôsobom, ktorým sme riešili Peugeot-Citröen. Takže tá disproporcia potom, ktorá zostáva na riešenie, by bola len 1,5 miliardy korún, čo pri predpokladaných celkových príjmoch štátneho rozpočtu 255 miliárd korún je vec, ktorá je zanedbateľná. Takže k tejto skupine dôvodov, ktoré sú uvádzané, chcem teda uzavrieť, že ten vývoj je síce iný, ale je iný každý rok, ale že je pravdou, že v tomto roku tie rozdiely vznikli aj z dôvodov subjektívnych chýb, z ktorých boli však vyvodené dôsledky. Čo sa týka tej povinnosti 8-percentného odvodu z poistného, ktorý neustále, neustále veľmi účelovým a nepravdivým spôsobom interpretuje pán poslanec Fico, chcel by som veľmi jasne povedať. Návrh, aby poisťovne odvádzali 8 % z prijatého poistného, považujeme za nesystémový a zlý. Za takýto ho považovala aj minulá vláda, ktorá nenavrhovala takéto riešenie v tomto zákone, až poslaneckým návrhom tu bol schválený, tu bol doplnený tento zákon, ktorým sa zavádza tento odvod 8-percentného poistného. Už minulá vláda teda to považovala, aj terajšia vláda to považuje, aj terajšie ministerstvo financií, za zlé, nekoncepčné riešenie, čo, mimochodom, je potvrdené aj tým, že nikde na svete takýmto spôsobom záchranná služba financovaná nie je. Zároveň treba povedať, že navrhujeme, navrhovali sme, aj vláda navrhuje zrušenie tohto odvodu, ale zrušenie až od 1. 1. 2004. Teda tento odvod platil v minulom roku, platí aj v tomto roku a z tohtoročného odvodu by sa mala financovať tá záchranná služba v budúcom roku. Inými slovami, na financovanie záchrannej služby sú vytvorené finančné podmienky aj pre tento rok, aj pre budúci rok a je rok a pol na hľadanie iného systémového riešenia, ktoré ministerstvo financií bude navrhovať. Teda interpretovanie také, že sme tu chceli niečo prepašovať, pán poslanec Fico, je lživé. Hovorím vám otvorene, klamete, ak to interpretujete tak, že sme tu čokoľvek chceli prepašovať, a vôbec nie je pravda, ako ste to povedali, že som mal pánovi poslancovi Malchárkovi povedať, že teda keď ste na to prišli, tak to dajme preč. Povedal som mu, že keď je to neakceptovateľné pre poslancov vládnej koalície, v poriadku, ten zákon však rieši iné dôležité veci, a povedal som mu, že by bolo chybou a škodou, keby sme zákon neprijali kvôli tomu, že nie je zhoda na tomto jednom partikulárnom probléme. Nikto tento zámer, pán Fico, netajil, tento zámer zrušiť ten 8-percentný odvod z poistného bol diskutovaný aj vo výboroch a teda všetci o ňom vedeli. Čo sa týka daňovej reformy, to bola ďalšia vec, ktorá tu bola z úst viacerých otváraná, takže dovoľte, aby som sa vyjadril aj k nej. Venoval sa jej najmä pán poslanec Murgaš, aj keď väčšinu svojho vystúpenia skôr venoval osobným invektívam ako vecnej argumentácii. Takže z tých pár vecí, ktoré hovoril v rovine vecnej, na ne budem reagovať. Čo sa týka vertikálnej spravodlivosti, definícia vertikálnej spravodlivosti, ktorú on citoval z publikácie OECD, vôbec neznamená ani propagovanie progresívneho zdanenia, ale ani propagovanie rovnej dane. To, že tí, ktorí zarábajú viac, platia viac, platí totiž aj pri progresívnom zdanení, aj pri rovnej dani. Rozdiel pri progresívnom zdanení a pri rovnej dani je, či ide o platenie viac aj absolútne, aj relatívne, to platí pri progresívnej dani, alebo či je to platenie rovnako relatívne, ale viac absolútne. Takže odporúčal by som, aby si tieto veci pozrel, a zistí, som presvedčený o tom, že zistí, že definícia OECD, ktorú citoval, neznamená preferovanie ani rovnej dane, ani progresívneho zdanenia. Definícia, ktorú citoval z koncepcie daňovej reformy, je definíciou, ktorá zdôvodňuje rovnú daň. Zdôvodňuje, že pri princípe vertikálnej spravodlivosti síce relatívne platia všetci rovnako, ale absolútne tí, ktorí zarábajú viac, platia viac aj pri relatívne rovnakej sadzbe dane. Za závažnú považujem však tú vec, ktorú hovoril pán poslanec Murgaš ohľadom harmonizácie priamych daní. On vlastne propagoval potrebu harmonizácie priamych daní v Európskej únii a je faktom, že niektoré členské krajiny smerujú k tomu, že chcú navrhovať harmonizáciu priamych daní. Takže chcel by som veľmi jasne povedať všetkým poslancom, najmä poslancom Smeru a najmä pánovi poslancovi Murgašovi, že to, čo hovoril, je veľmi zlé pre Slovenskú republiku. Inými slovami, že harmonizácia priamych daní by bola v neprospech záujmov Slovenskej republiky. A on priamo túto harmonizáciu obhajoval. Ja som presvedčený o tom, že je to v neprospech Slovenskej republiky, pretože Slovenská republika potrebuje rásť rýchlejšie ako vyspelé krajiny a práve preto je pre nás výhodná daňová konkurencia, práve preto je pre nás výhodné, aby sme nižšími sadzbami pritiahli omnoho viac investorov a investícií aj z tých krajín, ktoré sa daňovo harmonizovať s nami chcú. A toto je pozícia, musím povedať, všetkých ministrov financií, ale aj ekonómov z novo pristupujúcich krajín, takže považujem tie veci, ktoré tu propagoval alebo preferoval, za škodlivé pre slovenskú ekonomiku do budúcnosti. Ďalej chcem povedať, a to by som veľmi rád zdôraznil, pretože pán poslanec Murgaš tu použil, myslím si, že veľmi neférovým spôsobom, jednoducho lživé informácie, že som mal niečo v úzkom kruhu povedať. Chcem povedať, že je to lož. Je to lož alebo je to narábanie s neoverenými informáciami. Nikdy som žiaden taký citát, aký som údajne mal povedať, že polovička obyvateľov prežije, nepovedal a nepoužil, a považujem to zo strany pána poslanca Murgaša za veľmi zákerné a nepravdivé, lživé obvinenie, ktoré, samozrejme, má svoj účel. Keď pán Murgaš nakoniec citoval nejaký citát o Argentíne a povedal, že sa veľmi hodí na naše slovenské pomery a na moju osobu, tak mu chcem povedať, že neviem, či vie, aká je ekonomická situácia v Argentíne, a neviem, či vie, ako je hodnotená ekonomická situácia na Slovensku. Na Slovensku je všetkými relevantnými ekonomickými analytikmi, ekonomickými inštitúciami, finančnými inštitúciami, medzinárodnými inštitúciami situácia v slovenskej ekonomike hodnotená ako jedna z najlepších v stredoeurópskom a východoeurópskom regióne z hľadiska konkurencieschopnosti, z hľadiska ekonomického rastu a z hľadiska vytvárania podmienok na dlhodobo vysoký ekonomický rast. Najlepším dôkazom toho je, že nedávno, pred niekoľkými týždňami vydané eurobondy slovenskej vlády boli umiestnené za historicky najvýhodnejších podmienok, za najnižších úrokových sadzieb, aké kedy ktorákoľvek transformujúca sa krajina dosiahla. Finančné trhy sú najlepším indikátorom, pretože oni sa nedajú ovplyvniť rôznymi politickými záujmami. Takže musím konštatovať, že vystúpenie pána poslanca Murgaša, aj keď on aj sám seba deklaruje ako za ekonóma, považujem za čisto účelové a čisto politické. Pán poslanec Fajnor, vy ste hovorili o vážnych veciach, vy ste okrem taktiež osobných invektív dosť z veľkého množstva hovorili o trestnoprávnej zodpovednosti, preto by som vás chcel upozorniť, že ak máte akékoľvek informácie o spáchaní trestného činu ktoréhokoľvek človeka, ktoréhokoľvek občana Slovenskej republiky, vrátane člena vlády, je vašou povinnosťou podať trestné oznámenie. Je vašou povinnosťou a keď tak neurobíte, porušujete zákon, takže sú dve možnosti. Sú dve možnosti - buď viete o porušení zákona o trestnoprávnej zodpovednosti niektorého z členov vlády, možno o mojej, a porušujete zákon, ak nepodávate trestné oznámenie, alebo rozprávate do vetra. Jedna z týchto dvoch možností, žiadna iná, žiaľ nie je, takže vyzývam vás, aby ste takéto trestné oznámenie podali. Čo sa týka robenia protiľudovej politiky, to tu odznieva veľmi často a musím vám povedať, že to tak, samozrejme, nie je. My vieme, že prijímame mnohé ťažké zákony, ťažké opatrenia, verte, že sa nám neprijímajú ľahko. My by sme chceli, aby dôchodky mohli rásť viac, nemyslite si, že nie, lenže máme aj zodpovednosť a my vieme, že keby sme to urobili, keby sme viac zvýšili dôchodky, keby sme neupravovali dane, tak v konečnom dôsledku, tie dôsledky pre práve sociálne slabších by boli omnoho horšie. A zároveň vieme, že keď budeme robiť tie reformy, ktoré robíme, ktoré nie sú ľahké, tak výsledkom bude vyšší udržateľný ekonomický rast a výsledkom bude aj vyššia životní úroveň. A dovoľte mi to teda povedať na príklade Estónska, lebo neviem, čo má dnes Slovensko spoločné s Argentínou, ale podľa môjho názoru nič, ale má určite Slovensko mnohé podobné črty s inými transformujúcimi sa krajinami. A práve daňová reforma, ktorú ste tak hlava-nehlava kritizovali, práve tá je medzi ekonómami uznávaná ako jedna z hlavných príčin vysokého ekonomického rastu v Estónsku. Podobná daňová reforma tam bola zavedená v roku 1995, platí od roku 1996 a od roku 1996 Estónsko znížilo náskok, ktorý Slovensko pred Estónskom malo, výrazným spôsobom. V roku 1995 v Estónsku hrubý domáci produkt na obyvateľa bol o 35 % nižší ako na Slovensku, dnes je to už len 11 %, Takže aj preto robíme tieto reformy, aby ekonomický rast a potom dosah aj na životnú úroveň bol lepší a väčší. Ďalšia skupina argumentov, ku ktorej sa chcem vyjadriť, je tá, že padla tu kritika, že neznižujeme výdavky a že neznižujeme, aj pani poslankyňa Angyalová, ak sa dobre pamätám, daňové zaťaženie. Nie je to pravda. Daňové zaťaženie však nemôžme merať tým, či sa zvyšuje spotrebná daň, z piva alebo minerálnych olejov. Daňové zaťaženie sa, vážení, meria a môžeme brať objektívne, len podielom príjmov z daní len na hrubom domácom produkte, či sa to niekomu páči, alebo nie, je to tak a merané týmito ukazovateľmi, v rokoch 2002 až 2004 znížime daňové zaťaženie, znížime daňové aj odvodové zaťaženie a zároveň výrazne znižujeme deficit verejných financií. Ak by sme len v tomto roku neznížili deficit oproti minulému roku a ak by sme ponechali daňové odvodové zaťaženie také, aké bolo v minulom roku, tak by sme vo výdavkoch mali naviac až takmer 37 miliárd korún. Však práve preto, že sme presvedčení o tom, že neľahká cesta, ale jediná cesta pre budúcu prosperitu a zvyšovanie rastu je znižovanie deficitu, máme tých prostriedkov k dispozícii menej a tých 37 miliárd korún nie je málo peňazí a práve preto sa musia robiť úsporné opatrenia. Za dva roky je to dokonca suma 76 miliárd korún. Takže musím konštatovať, že sa nezvyšuje daňové zaťaženie a že sa znižujú výdavky. Veľmi stručne k ďalším argumentom, ktoré tu padli. Rušenie rozpočtových kapitol generálnej prokuratúry a najvyššieho súdu neohrozuje deľbu moci ani demokraciu v krajine. Ak by to bola pravda, že ohrozuje, tak potom väčšina západoeurópskych krajín by boli nedemokratické krajiny, pretože tam samostatné rozpočtové kapitoly tieto inštitúcie nemajú. Zdravotníctvo, pán poslanec Paška, znížili sme tvorbu nových dlhov a my sme ani nemali ambíciu v tomto roku odstrániť tvorbu nových dlhov, znížila sa zhruba na polovicu oproti minulému roku a od budúceho roka máme ambíciu zastaviť vznik nových dlhov v zdravotníctve. A pani poslankyňa Angylová, môžem vás ubezpečiť, že sa venujem tejto práci intenzívne, dokonca tak intenzívne, že mám slabšiu kondíciu, ako som mal vlani, vlani som absolvoval cyklomaratón, v tomto roku som si netrúfol, takže budem myslieť na vaše slová a budem aj s tou kondíciou teda niečo robiť. Chcel by som teda uzavrieť, ak dovolíte, svoje vystúpenie tým, že, samozrejme, plne rešpektujem legitímne právo opozície a nakoniec Národnej rady rozhodnúť o tom, či mi bude, alebo nebude vyslovená dôvera, zároveň však musím konštatovať, že tie dôvody, ktorými je preukazovaný tento návrh, nepovažujem za relevantné. Ďakujem pekne. (Potlesk.)