Zajac, Pavol, poslanec NR SR (2015-09-30):
Ďakujem. Tak ako som avizoval, chcel by som vystúpiť v rozprave, aby, keď budú mať chuť kolegovia na mňa reagovať, možno aj z vládnej strany, tak aby na mňa mohli aspoň reagovať s faktickými poznámkami. Dámy a páni, problém závislosti na hazardných hrách je veľmi vážnym spoločenským problémom. Priamo ohrozuje tých, ktorí tejto závislosti prepadnú. Závislosť na hazardných hrách však nie je iba priamou hrozbou. Sprostredkovane predstavuje ohrozenie i ďalších ľudí, ktorí s človekom, čo pri hazardných hrách stratil kontrolu nad svojím konaním, spolu žijú a hospodária. Hazardný hráč nezriedka zadlži a dovedie do nešťastia nielen seba, ale aj celú svoju širokú rodinu. Hazardné hry napriek prísnej právnej regulácii bývajú často spojené s činnosťami, ktoré zákon nepovoľuje. Nezriedka i s organizovanou trestnou činnosťou. Výnosnosť takého podnikania, ktorá je spojená so závislosťou mnohých ľudí, je často nelegálnou vstupnou bránou k prostitúcii, kupliarstvu, obchodu s drogami a ďalšími nelegálnymi činnosťami. Je preto záujmom spoločnosti, aby regulácia prevádzkovania hazardných hier zohľadňovala ochranu pred nebezpečnými a nežiaducimi dôsledkami tejto činnosti. Jednotlivé druhy hazardných hier a hlavne okolnosti a podmienky, za akých sa prevádzkujú, vytvárajú rozdielnu mieru rizík, s ktorými môže byť ich prevádzkovanie spojené. Mieru týchto rizík je potrebné postupovať individuálne podľa konkrétnych, hlavne miestnych pomerov. Preto i súčasné znenie zákona o hazardných hrách upravuje reguláciu ich prevádzkovania tak, že okrem oprávnení príslušných štátnych orgánov, to znamená povoľovanie, licencovanie ministerstva financií a orgánov dozoru nad prevádzkovaním hazardných hier počíta i s aktívnou regulačnou činnosťou aj zo strany obcí a miest. Tieto slová možno, ako všetci ste sa už s tým stretli, počuli, možno ste čítali články o tom, ako niektorí ľudia prepadli hazardu, čo to spôsobilo ich rodine, čo to spôsobuje spoločnosti. Možno v nejakej širšej svojej rodine ste s takýmto prípadom sa stretli, ale ja som na základe aj, aj určitých mojich skúseností, aj ako bývalého poslanca obecného zastupiteľstva, kde sme v obci mali v herni automat, zrušili sme ho. Aj s ďalšími kolegami, aj u nás v strane, ale aj mimo strany, rozprávalo sa o tom, ako niektoré obce a mestá zakázali hazard, svojho času to bolo aj mesto Humenné. Sabinov je takým veľmi známym príkladom. To bolo na základe toho, že za vlády Ivety Radičovej sa mojim kolegom poslancom za KDH podarilo presadiť, aby obce a mestá mohli rozhodovať o regulácii hazardu. To znamená, či povolia alebo nepovolia hazard vo svojom meste. A tak to bolo aj v prípade Humenného, vtedy na základe toho zákona zakázali prevádzku hazardu v meste Humenné. Na to nastúpila vláda Roberta Fica v roku 2012 a naozaj už na jeseň prišla s návrhom zákona, ktorý síce sprísňoval určité podmienky pre prevádzkovanie hazardu, hazardných hier, herní, takisto zvýšil poplatky za túto činnosť, ale okrem iného navrhli, že rozhodnutie obecného, mestského zastupiteľstva je podmienené, musí byť podmienené, najprv chceli tým referendom 50 % občanov, a nakoniec ustúpili a schválili v zákone to, že 30 % občanov svojou petíciou sa musí sťažovať, že je narúšaný verejný poriadok v súvislosti s prevádzkovaním hazardných hier v tej-ktorej obci. Až na základe toho môžu mestá, obce zakázať prevádzku týchto hier, alebo povoliť. Je to na slobodnom rozhodnutí troch pätín obecného alebo mestského zastupiteľstva. Ale tá podmienka petície spôsobila to, že vo väčších mestách, napríklad ako v tom Humennom, už sa nenašlo 30 % občanov, nepodpísalo petíciu, tým pádom v Humennom znova hazard je. Samozrejme, našli sa obce a mestá, väčšinou síce menšie, ktoré, ktoré dokázali vyzberať petíciu 30 % občanov, a na základe toho túto petíciu predložiť obecnému, mestskému zastupiteľstvu a zrušil sa hazard v týchto obciach a mestách. Keďže je to podľa mňa vážny celospoločenský problém, zorganizoval som spolu s Nadáciou Antona Tunegu v júni konferenciu na hazardné hry a ich vplyv na spoločnosť, na rodinu a spoločnosť. A bol som veľmi rád, že na túto konferenciu prijali pozvanie naozaj ľudia, čo majú k tejto problematike čo povedať. Pozval som námestníka ministra financií Českej republiky Ondřeja Závodského, pozval som zástupcu mesta Sabinov, bol viceprimátor pán Ján Fekiač, ktorí, ktorí majú skúsenosti s tým, že čo, čo hazard im kedysi spôsoboval v meste a aká je situácia v meste teraz. Pozval som, myslím si, že jedného z popredných odborníkov na problematiku liečby závislostí, aj závislostí na hazardných hrách, tzv. gamblingu, primára z Prednej Hory pána doktora Jozefa Benkoviča. Teda na konferencii sa zúčastnili aj zástupcovia tretieho sektora, ktorí sa podieľajú na liečbe závislých ľudí na gamblingu. Na konferencii sa zúčastnili aj zástupcovia prevádzkovateľov, prevádzkovateľov hazardných hier. Aj im sme dali možnosť, aby vyjadrili svoj názor, aby v tejto debate, niekto to môže nazvať konfrontácii, sa hľadali riešenia pri tomto závažnom probléme, ktorý na Slovensku máme. A pozval som aj a vystúpil na konferencii aj kňaz Martin Majda, ktorý svojho času päť rokov pôsobil v Lomničke, kde väčšina obyvateľov je Rómov, a rozprával nám o svojich skúsenostiach, ako títo obyvatelia, ktorí, väčšina, drvivá väčšina z nich žije zo sociálnych dávok, ako tieto dávky dokázali v okolitých obciach míňať v hazardných prístrojoch, výherných. Dámy a páni, prečo som pozval ministra financií Českej republiky, asi je nám to všetkým jasné. Tak pred dvadsiatimi – koľkými? – dvoma rokmi sme boli spoločný štát, problém gamblingu a problém regulácie hracích, hazardu je podobný aj v Českej republike, aj na Slovensku. Dámy a páni, pán námestník Ondřej Závodský sa tejto problematike venuje už dlhodobo a okrem iného povedal – a teraz vám chcem povedať informáciu, aký je monitorovaný stav patologických hráčov v Čechách – táto informácia nám, mimochodom, na Slovensku chýba: v Čechách je podľa jeho vyjadrenia a podľa údajov a podľa štúdie, ktorú si dali vypracovať, 100-tisíc patologických hráčov. Stotisíc patologických hráčov v Českej republike. Na Slovensku, aj keď sme s pánom primárom Benkovičom debatovali, či takéto štúdie sú vypracované, na Slovensku takéto štúdie nemáme. Ale ak by sme prijali teda takú myšlienku, že ten problém je podobný ako v Čechách, a my sme zhruba, polovičný počet obyvateľov máme oproti Českej republike, ak by to malo byť 50-tisíc patologických hráčov na Slovensku, tak to hovoríme o patologických hráčov, tak to je veľmi silné číslo, veľmi silná informácia. Mimochodom, podľa jeho vyjadrenia celková výška nákladov pre celú spoločnosť na, ktorá súvisí s liečením alebo s výdavkami štátu na hazard, na patologických hráčov, povedal, že to je 16 miliárd českých korún. Dámy a páni, výnos pre štát je 8 miliárd. To je vyjadrenie pána ministra financií Českej republiky. Osem miliárd prínos, 16 miliárd výdavky. To je to, keď sme tu svojho času v minulosti viacerí opakovali, že sú štúdie z Ameriky, ktoré hovoria o tom, že príjem z jedného dolára do štátnej pokladne znamená 5 dolárov vynaložených nákladov na liečbu týchto patologických hráčov. Bolo by dobré, samozrejme, aj na Slovensku mať takéto štúdie, ale je to, je to, sú to veľmi vážne čísla aj zo susednej Českej republiky, s ktorou sme boli spoločný štát, problém hazardu je tam podobný ako na Slovensku. V Českej republike po rozhodnutiach Ústavného súdu, ktorý rozhodol o tom, že obce a mestá môžu regulovať hazard, to znamená, môžu povoľovať alebo zakázať hazard, Ústavný súd Českej republiky to povedal. A na základe toho viaceré obce a mestá sa rozhodli ako zakázať prevádzku, alebo odňali licencie na prevádzku hazardných hier vo svojich mestách. Stalo sa tak aj v druhom najväčšom meste Brne, v neďalekom Brne sa to tak stalo takisto. Mimochodom, aj susedná Viedeň zakázala prevádzku hazardných hier. Dámy a páni, chcem vás informovať aj o tom, že v Českej republike súčasná vláda už vyše dvoch rokov pripravuje zavedenie monitorovacieho systému, ktorý zavedie register vylúčených hráčov, teda tých hráčov, ktorí nebudú môcť sa podieľať na, teda nebudú môcť hrať. Aj na súčasnej schôdzi, myslím si, že kolegovia z klubu OĽaNO predkladajú návrh zákona o tom, aby určité skupiny obyvateľov, ktoré poberajú napríklad sociálne dávky alebo sú v exekúcii, aby nemohli hrať v týchto herniach a na hracích automatoch. Možno, že sa vám to zdá, dlhá doba, aj mne sa zdalo, dlhá doba, keď povedal pán minister, že dva roky to pripravujú, vláda to dva roky pripravuje. Trošku dlhé, tak samozrejme najväčší problém je asi zosúladiť tieto právne predpisy so smernicami Európskej komisie, Bruselu o slobodnom podnikaní. Ale blížia sa k záveru a budú mať takýto monitorovací systém. Na Slovensku by sme takýto systém monitorovací potrebovali ako soľ. A to preto, lebo, dámy a páni, neviem ako vy, ale ja sa nemôžem každý mesiac pozerať na to, ako veľká časť poberateľov sociálnych dávok na severe a východe Slovenska, možno aj na juhu, minie tieto sociálne dávky v hracích automatoch. Dámy a páni, za vlády Ivety Radičovej bol návrh, určitý pilotný projekt, ktorý spustili na ministerstve sociálnych vecí kolega Mihál, Nicholsonová, a pokúšali sa spustiť takýto pilotný projekt, aby poberatelia sociálnych dávok mohli tieto dávky vyberať cez určité, cez určitú kartu. To znamená, v tej karte by bolo zadefinované, na čo všetko môžu minúť tieto sociálne dávky. Predpokladám, nevidel som podrobne ten návrh, a predpokladám, že asi by nemohli na základe týchto kariet títo sociálne odkázaní ľudia, ktorí poberajú od štátu sociálne dávky, aby mohli hrať na hracích automatoch. V Česku chcú nielen, aby nemohli, medzi tými vylúčenými hráčmi boli tí, ktorí poberajú od štátu sociálne dávky, ale aj tí, ktorí, proti ktorým sa vedie konkurz, exekúcia, alebo ktorým zakáže súd pre spáchaný trestný čin, že im zakáže súd, že už nemôžu hrať na hracích automatoch. A veľmi sa mi páčila aj myšlienka, že do tejto skupiny obyvateľov budú zaradení aj tí, ktorí prejdú liečením a sami sa označia za takýchto vylúčených hráčov. To znamená, prejde liečením a sám sa zaregistruje ako vylúčený hráč. To znamená, ak by to znova naňho prišlo, že chce hrať, prevádzkovateľ herne alebo hracích automatov nemá oprávnenie, nemá právo na základe toho systému monitorovacieho, ktorý oni zriaďujú, ho pustiť ku hraciemu automatu. Potrebovali by sme to na Slovensku ako soľ. Hovoril o tom Martin Majda, kňaz, ktorý pôsobil v Lomničke a rozprával nám príbehy, ako na druhý deň chodili rómske ženy za ním, aby, aby nejakú polievku im aspoň dal pre ich deti, ktoré nemajú, nemajú čo im dať do úst. A hovoril, včera ste brali sociálne dávky; všetky skončili v herni. Dámy a páni, na konferencii rozprával aj viceprimátor Sabinova Ján Fekiač o tom, ako celý Sabinov, centrum Sabinova, pekné mestečko, v ktorom sa natáčal Obchod na Korze, ako celé centrum Sabinova bolo obsadené herňami, hracími automatmi. Ukazoval nám fotky, ako to vyzeralo, ako z okolitých obcí sociálne odkázaní občania, veľakrát Rómovia, po tom, keď si prebrali dávky, ako tam chodili hrať, aký príjem mal Sabinov z výherných automatov. Ešte bývalý primátor a vlastne aj súčasný primátor, pardon, pán Molčan hovoril o tom, že mali príjem okolo 80-tisíc. A to mali na konci, v tých najlepších obdobiach mali okolo 130-, 140-tisíc príjem z hracích automatov. A pán primátor Molčan aj pán Ján Fekiač, viceprimátor, povedali, že nechcú taký príjem a sú radi, že hracie automaty v Sabinove nemajú. Ja si myslím, že to má byť na slobodnom rozhodnutí obcí a miest, poslancov, ktorí majú mandát od občanov, aby mohli sa takto slobodne rozhodnúť, či budú regulovať hazard vo svojom meste. Kto iný o tom má rozhodovať? Samozrejme treba nechať iniciatívu aj občanom. Občania predsa dnes môžu sa obrátiť na svojich poslancov, či jednotlivo, alebo formou petície. A preto v navrhovanej úprave nechávame túto možnosť, že keď 10 % občanov spíše petíciu, tak aby obecné zastupiteľstvo sa tým muselo zaoberať, aby rešpektovali túto vôľu, hoci aj 10 % občanov. Ja som sa stretol, že obecné zastupiteľstvá alebo mestské zastupiteľstvá sa veľakrát zaoberajú aj problémami, ktoré navrhne jeden občan. Tak prečo, keď 10 % spíše petíciu, by sa tým obecné alebo mestské zastupiteľstvo nemalo zaoberať? Lebo aj také prípady boli v minulosti. Samozrejme už vo svojom úvodnom vystúpení som rozprával o tom, aby v Bratislave a Košiciach mohli o tom rozhodovať mestské časti. Veď nie je normálne, aby v Bratislave, ak dneska by chceli zakázať hazard, musia vyzbierať petíciu 30 % občanov, čo je v Bratislave, sa mi zdá, okolo 120-tisíc občanov. Stodvadsaťtisíc občanov musí spísať petíciu, aby sa tým mestské zastupiteľstvo v Bratislave mohlo zaoberať. Prečo takto kladieme takéto polená pod nohy občanom? Stodvadsaťtisíc občanov musí spísať petíciu, aby mestské zastupiteľstvo sa zaoberalo hazardom. Prečo o tom nemôžu rozhodovať mestské časti? My to navrhujeme, aby aj mestské časti. A navrhujeme, aby to bolo bez petície. Majú poslanci dostatočný mandát, ktorý získali vo voľbách od občanov. A ak si vedia zodpovedať pred občanmi, že prevádzku hazardných hier ponechajú vo svojej obci alebo mestskej časti a vedia si to takto vyargumentovať voči svojim voličom, je to v poriadku. Napríklad si to vyargumentujú možno tým, že aký to prínos bude mať do tej obecnej kasy. Ale ak sa rozhodnú, že nechcú hazard v svojej mestskej časti, svojej obci, tak na to majú dostatočný mandát a právo, aby o tom rozhodli. Posledná vec, ktorú som spomínal, je, dalo by sa povedať, taká drobnosť, ktorú máme v návrhu zákona, a to je to, aby 200 metrov od škôl, školských zariadení, zariadení sociálnych služieb pre deti a mládež, ubytovní mládeže nebolo možné prevádzkovať herňu. Lebo, ako som povedal, výherné hracie automaty sa nemôžu prevádzkovať v takejto vzdialenosti, ale herňa môže byť oproti škole alebo stredoškolskému internátu. Nemyslím si, že či bude herňa 250 alebo 300 metrov, že to automaticky znamená, že tam mládež, alebo dokonca až deti nebudú chodiť, mimochodom, čo je podľa zákona zakázané osobám mladším. Ale ak by ste videli štatistiky aj pána doktora primára Benkoviča, ktorý ukazoval nám štatistiky, že kedy niektorí patologickí hráči začali hrať, tak tam boli aj deti. Viacerí títo patologickí hráči, ktorí sa liečili, priznali, že začali hrať už ako deti. To znamená, že ich niekto do tých herní, alebo do tých krčiem, kde boli tie výherné automaty, niekto dostal, alebo sa tam dostali sami, ale hlavne že im povolil hrať. Ale myslím si, že ak herňa má byť vybudovaná priamo oproti internátu, škole, sociálnemu zariadeniu, tak to je úplný výsmech, to je úplný výsmech tomu, k čomu by sme chceli našu mládež vychovávať. Ak mládež vyjde zo školy a oproti je rovno herňa, tak je určite väčší predpoklad, že sa tam pôjdu pozrieť, či zo zvedavosti, alebo z toho, že sa budú navzájom hecovať. Takže ja si myslím, že ak sú hracie automaty v pohostinstvách zakázané do 200 metrov, aj herne by mali byť zakázané. Dámy a páni, o tejto problematike by sa dalo samozrejme dlho diskutovať, aj preto sme urobili tú konferenciu, odbornú, aj preto, keď kolegovia z OĽaNO budú predkladať návrh zákona o tom, aby tí, ktorí poberajú sociálne dávky a sú v exekúcii, aby nemohli hrať, tak aj s takýmto návrhom zákona budem súhlasiť. Chcem povedať, že ak by takýto monitorovací systém mal byť vybudovaný na Slovensku, tak musel by byť, nazvem to, nepriestrelný, to znamená, že musí ten systém fungovať dokonale. To znamená, musí identifikovať dostatočne toho človeka, ktorý do tej herne príde. A zase aj ten register tých, ktorí poberajú sociálne dávky, sú v exekúcii, alebo tí, ktorí dobrovoľne sa tam zapíšu, musí byť zase nenapadnuteľný, aby to bolo zabezpečené. Dneska na to technické prostriedky určite sú, dalo by sa to zabezpečiť. Osobne si myslím, že takýto návrh by mala pripraviť, pre to, aby to fungovalo teraz stopercentne, že takýto návrh, monitorovací systém by mala pripraviť vláda alebo ten, kto je vo vláde. Z opozície to beriem ako skôr veľmi dobrú myšlienku, ktorú podporím určite v prvom čítaní. Tak týmto spôsobom som sa vyjadril možno aj k návrhu zákona, ktorý bude neskôr, ale súvisí s tým, čo som hovoril, s tou problematikou hazardu, ktorá je vážnym celospoločenským problémom. Preto vás chcem poprosiť všetkých, vrátane poslancov za vládnu stranu SMER, aby takýto návrh podporili v prvom čítaní a v druhom čítaní prípadne ho vieme upraviť. Ďakujem za pozornosť.