Krátky, Rastislav, poslanec NR SR (2024-02-21):
Dobré ránko prajem aj ja. Vážený pán predsedajúci, milé kolegyne, kolegovia, pokračujeme v rozprave, ktorá sa už v podstate druhý deň tiahne a zaoberá témou preukazovania pôvodu majetku. Moji kolegovia včera konkrétne hovorili o množstve príkladov, ktoré by riešil tento zákon, a mohol by byť použitý pri nezrovnalostiach toho, keď vidíme, že mnohí napríklad aj ústavní činitelia majú nepomer medzi príjmom a tým, akú majú spotrebu, alebo akým majetkom oplývajú. Nechcem však len hovoriť o tom, že tento zákon by mohol byť nejakým kladivom na podvodníkov alebo korupčníkov, ale zároveň častokrát sa tu aj vedú spory o tom, že niekto tu má majetok, ktorý si zarobil poctivým podnikaním, a snažia sa ho politickí oponenti očierniť, čiže napr. by mohlo takéto konanie aj preukázať poctivo zarobené peniaze, pretože nebudem to hovoriť, vysvetlím ten mechanizmus, ako to funguje. Nie je len o tom, že preukazujete, čo ste nadobudli a získali nejakou nelegálnou cestou, ale môžte krásne si obhájiť aj to, čo ste získali legálne a čo máte čím obhájiť. Na úvod ešte chcem povedať a vyzvať aj Petra Pellegriniho z tohto miesta, aby nerobil handru z Ústavného súdu a podpísal teda trestné kódexy, už keď sme sa teda k nim tak intenzívne a po nociach stretávali, a zároveň to leží ladom teraz na stole a bola upretá možnosť mnohým poslancom, aby sa vyjadrili v rozpravách, tak by bolo dobré teraz to nezdržovať a nerobiť obštrukcie. A teraz späť ešte teda k tomu zákonu o preukázaní pôvodu majetku. Čo je zaujímavé a čo ma teda až zarazilo, je, že tento zákon trinásť rokov v podstate nepriniesol nejaký väčší výsledok a trinásť rokov jeho existencie nechytilo žiadnu veľkú rybu do tejto siete. Samotná Generálna prokuratúra sa vyjadrila, že tento zákon sa dá obísť, že sa dá obísť tým napríklad, že si daný človek rozdelí majetok, keď sa dostane do konania preukazovania pôvodu alebo neobvyklými operáciami, ktoré môže robiť a vyhnúť sa tak účinnosti aktuálne platného zákona. Čiže my ho predkladáme v novom znení. Dalo by sa to robiť aj tak, že by sme napríklad novelizovali, alebo vsunuli ustanovenia o preukazovaní pôvodu majetku do zákona o dani z príjmov a, čiže do zákona 595/2003, ale vybrali sme si cestu, že predkladáme nový zákon o preukázaní pôvodu majetku, účinný, efektívny. Keď sa schváli, efektívnym spôsobom bude postihovať či už nelegálne príjmy, nadmernú spotrebu, alebo nelegálne získaný majetok. Takže máme tu mechanizmus, ktorý môže zafungovať po jeho schválení, chcem len pripomenúť napríklad, že podobný mechanizmus majú krajiny, ako je Dánsko, Nemecko, Španielsko alebo napr. aj Bulharsko a Maďarsko. My sme sa inšpirovali pri tomto zákone ustanoveniami, ktoré používa Česká republika. Na pripomenutie alebo na také ešte zdôvodnenie je, že dnes by sa dalo postupovať v prípade, že by orgán verejnej moci chcel skúmať a preverovať majetok dvoma spôsobmi, buď by mohlo ísť o trestné konanie, to znamená, že napríklad by skúmal sa, alebo začal by konať orgán činný v trestnom konaní vo veci nejakého daňového deliktu alebo teda trestného činu, alebo potom je druhý spôsob, a to je vlastne na základe postupu o zákone o preukázaní pôvodu majetku. Cieľom tohoto návrhu zákona je odhaliť zatajené nezdanené príjmy a ich následné odobratie. Chcem uviesť, že tento zákon, ktorý predkladáme, je v súlade so všetkými platnými legislatívnymi, by som povedal, náležitosťami Európskej únie a zároveň je aj ústavne komfortne napísaný, správne, čiže sme sa vysporiadali v tomto zákone s nástrojom na odobranie tých nelegálne získaných príjmov, tak aby to bolo ústavne čisté a aj v súlade s európskymi smernicami a nariadeniami. Má pozitívny vplyv na rozpočet verejnej správy, to už bolo povedané. Čiže akým spôsobom tento zákon funguje? Spúšťačom, alebo tým prvotným iniciátorom by bol po prijatí tohoto zákona správca dane, čiže dá sa povedať jednoduchšie, daňový úrad, ktorý buď zo svojej vlastnej iniciatívy, alebo na základe oznámenia začne skúmať pôvod majetku buď fyzickej, alebo právnickej osoby. Toto oznámenie, chcem upozorniť, že musí byť, musí spĺňať jasné náležitosti, ktoré tento zákon ustanovuje, nemôže byť anonymné, musí byť jasne zdôvodnené a konkrétne toto oznámenie, aby nedochádzalo k nejakým šikanóznym praktikám alebo zneužívaniu tohoto zákona. To znamená, že ten, ktorý by prípadne oznamoval, alebo dával daňovému úradu podnet na preverenie, tak musí jasne a konkrétne zdôvodniť, že na základe čoho sa domnieva, že daný subjekt alebo osoba má nejaké nelegálne príjmy alebo nejakú nadmernú spotrebu, ktorej pôvod, pomer k príjmom sa nedá zdôvodniť. Konkrétne to musí byť uvedené aj preto, pretože keď správca dane, čiže daňový úrad, dostane, alebo začne toto konanie, dostane oznámenie a začne toto konanie, tak vyzve daňovníka k tomu, aby sa vyjadril, a ten má mať tie konkrétne dôvody preto, aby mohol na ne jasne zareagovať. Keď si to v tomto prvotnom štádiu, v tomto prvom kroku tejto výzvy zdôvodní a jasne odôvodní a ukáže, preukáže to, že skadiaľ pochádzajú jeho príjmy a že teda jeho majetok nadobudol legálnou cestou, tak toto konanie sa zastavuje. V prípade, že by to neurobil, a ešte chcem povedať aj dôležitú vec, pretože častokrát vieme, že život prináša rôzne okolnosti a tie úradné lehoty sú niekedy, niekedy náročné, tak tu je minimálny, minimálny čas 30 dní na podanie odôvodnenia, keď by prišla výzva danému subjektu. Zároveň keby sa nepreukázal, nepreukázal jasnosť príjmov, a čo inak v praxi býva často, častokrát daňové úrady vidia disproporciu medzi tým, akým majetkom disponuje daňovník a tým, aké príjmy má, aké príjmy vykázal v daňovom priznaní. Ale dneska daňový úrad má veľmi, veľmi zúžené, až by som povedal, že častokrát nemá nástroje na to, aby to riešil efektívnym spôsobom. V tomto prípade by, samozrejme, hovorím o tom, že daňový úrad, správca dane získa nové kompetencie, čiže mal by možnosť to riešiť. Po tom prvotnom štádiu, keď by už teda prešiel, prešlo obdobie, kde daňovník zdôvodňuje vo výzve, na ktorú reaguje, svoje príjmy a nepreukázal by to dostatočne dôvodne, tak správca dane ho môže vyzvať aj na takzvaný súpis majetku, ktorý rovnako tento zákon ustanovuje veľmi podrobne, ako má vyzerať. Keď hovorím že podrobne, tak tým nemyslím znovu, že by sa malo jednať o nejaký, nejakú šikanóznu praktiku, kde teraz budete, teraz to zjednoduším, vypisovať úplne každú drobnosť. Je tam stanovená presne hranica, čiže majetok, ktorý napríklad nepresahuje hodnotu 4-tisíc eur alebo pohľadávky, ktoré máte a záväzky a rôzne iné majetkové podstaty, tak nemusíte ho tam uvádzať. Zároveň pokiaľ máte majetok, ktorý nepresahuje hodnotu 200-tisíc euro, tak stačí oznámenie, že takýmto majetkom,	respektíve väčším majetkom nedisponujete. To je aj z toho dôvodu, že tu nejde o to, aby sa daňovník vyviňoval, alebo obhajoval z každého jedného eura. Je tam jasne stanovená hranica, ktorá je inšpirovaná inými legislatívnymi predpismi a hranicami, ktoré, hranicou 133-tisíc euro. Čiže tá disproporcia medzi tým, čo ste si mohli zarobiť, a tým, čo sa zdá na začiatku, že presahuje ten majetok, na ktorý ste si mohli zarobiť legálnou cestou, musí byť väčší ako 133-tisíc eur. Pokiaľ to tak nie je, tak sa nekoná a, alebo teda, respektíve nemusíte zdôvodňovať pôvod majetku. Čiže inak povedané, tento zákon je šitý na veľké ryby, na tých, ktorí naozaj vo veľkom kradli, rozkrádali, nadobudli majetky, a nie na tých, ktorí žijú bežným životom. Pokiaľ sa dostanete, alebo dostane subjekt do štádia, že musí poskytnúť súpis majetku, opäť je tam lehota 60 dní, ktorá môže byť aj predĺžená, na to, aby tento súpis poskytol. Tento súpis sa overuje, aby bola zaručená jeho hodnovernosť a, samozrejme, slúži na to tento súpis a tá lehota začína plynúť od podania výzvy, aby nedochádzalo k tomu, čo už dnes vytýka Generálna prokuratúra bezzubému zákonu, ktorý je aktuálne platný, že si daňovník rozdelí majetok alebo nelegálnymi, teda respektíve neobvyklými, neobvyklými operáciami si “vyrieši” svoju situáciu. Tento súpis môže, alebo respektíve ho nariadi správca dane, keď nebola dostatočne odôvodnená výzva, a na základe neho potom posudzuje, že či teda daňovník mal, alebo nemal možnosť si legálne zarobiť na svoj majetok. Čo sa stane na konci celého šetrenia alebo respektíve procesu, je, že daňovník v lehote, ktorú skúmal, pretože tu opäť nejde o to, že sa skúma od nevidím do nevidím, ale presne si správca dane určí rozhodujúce obdobie, v ktorom skúma to, že či tie príjmy sú legálne. A v tomto období potom, pokiaľ by sa prišlo na to, že je tu disproporcia medzi tým, čo si mohol zarobiť a majetkom, tak daňový úrad dodaní platnou daňou, ktorá prislúcha danému subjektu na základe zákona o dani z príjmov, tieto dodatočné príjmy, na ktoré sa prišlo. Dodaní ich vo výške platnej dane, ktorá je maximálna možná, momentálne až 35 %, plus uplatní penále na takýto majetok dodatočne zistený. Tie penále môžu byť vo výške 60 až 80 %. Čiže de facto môže prísť k tomu, a je tam aj korekčný mechanizmus, aby táto suma nepresiahla 100 % majetku, ale teda de facto to znamená vo výsledku, že človek, ktorý nadobudol majetok nelegálnym spôsobom, by oň prišiel takýmto mechanizmom zdanenia a uplatnenia penálov. Postihuje sa primárne príjem daňovníka, nepostihuje sa primárne majetok, ale tým, že by bola vyrubená daň a daňovník by musel zaplatiť danú sumu, a teda ten rozdiel medzi tým, čo mohol získať legálne a tým, čo získal nelegálne, tak by sekundárne viedlo k tomu, že by sa uplatnili ďalšie ustanovenia zákonov, napríklad by sa zriadila exekúcia, exekučný titul by nadobudol právoplatnosť a de facto by to viedlo k tomu, že tomuto daňovníkovi by bol majetok, ktorý nadobudol nelegálne, zhabaný a prepadol by v prospech štátu. Tá sadzba 60 až 80 % sa určí podľa toho aj, že o akú sumu v prípade preukázania sa jedná. Pokiaľ napríklad daňovník opakovane v tej istej veci sa prehrešil, tak sa uplatní tá vyššia, tých 80 %. Alebo napríklad, že ten rozdiel medzi tými príjmami je 400-tisíc a viac, tak sa uplatní vyššia sadzba penálov. Takto funguje mechanizmus, alebo fungoval by v praxi po jeho prijatí. Chcem uviesť a je dôležité povedať, že je tu určená aj lehota zo zákona, ktorá nebude dlhšia ako desať rokov, teda to obdobie, ktoré môže správca dane skúmať v prípade, že by došlo k procesu, v ktorom musí daňovník preukázať pôvod majetku. Samozrejme, že všetko musí byť postavené na argumentoch, so silou dôkazu musia byť dôvodné jednak argumenty strany, ktorá preukazuje poctivý pôvod svojho majetku alebo aj strany, ktorá skúma, alebo dôvodí, že by tomu tak byť nemalo. Samozrejme, sa prihliada na to, že čím staršie obdobie sa skúma, tým náročnejšie je preukazovať tento pôvod a správca dane prihliada na túto skutočnosť. Čiže toľko k tomu mechanizmu, akým spôsobom by fungoval. A chcem ešte uviesť a aj sa vrátiť k niektorým podľa mňa veľmi pekným citáciám alebo momentom z rozpravy včera od mojich kolegov, ktorí krásne demonštrovali niektoré veci, pretože my tu máme, by som povedal, že až vykričaných a už aj právoplatne odsúdených daňových podvodníkov. Taký najznámejší príklad je pán Bašternák. A mnohí z vás môžete, pokiaľ ste sledovali, alebo ste tu boli aj v tejto sále, si pamätať na to, keď sem naše hnutie prišlo a demonštratívne ukázalo, že čo to znamená, že tu fungovala doba kešu. Dvanásť miliónov v hotovosti platba za byty je nonsens a obhajovať to, tiež svedčí o tom, že to zjavne nemáte úplne správne hodnotovo postavené. Najkrásnejším príkladom a pre mňa takým patrónom zločincov, a zároveň takým najväčším vykričaným príkladom toho, že kto by mohol napríklad krásne zdôvodňovať legálnosť príjmov svojho majetku, je súčasný, súčasný predseda vlády, pretože ten si zas v zásade nastavil zrkadlo sám. A najkrajšie, včera to tu padlo, v roku 2008, keď v diskusii, myslím, že to bolo v RTVS vtedy, O päť minút dvanásť, keď povedal v diskusii s bývalým, ešte predošlým predsedom vlády Mečiarom, že by musel žiť ako korytnačka 250 rokov, aby si našetril na také majetky, na také veľké majetky, ako je napríklad luxusná vila, luxusné bývanie. A myslel tým na to, že veľmi dobre pozná pomery ústavných činiteľov a ich platy. A teraz ponúkam vám taký príklad na zamyslenie, že pokiaľ ústavný činiteľ, ktorý v roku 2008 alebo teda, beriem späť, v roku 2016 býva u daňového podvodníka pána Bašternáka a zarába asi tak v čistom, čo môže prísť na účet, 4-tisíc euro a býva v budove alebo teda v byte, za ktorého nájom by mal platiť, budem, budem grantom, no poviem takú dolnú hranicu, 3-tisíc, 3-tisíc minimálne, tak si nemôže našetriť počas siedmich rokov na takú významnú sumu, aby si dnes mohol kúpiť iný luxusný, veľký apartmán. Takže bolo by zaujímavé sledovať zdôvodňovanie príjmov u ľudí, u ktorých sú jasné, očividné, vykričané podozrenia na to, že oplývajú majetkom a spotrebou, na ktorú si nemohli legálne zarobiť. A vieme, že najväčším takým sporom v Národnej rade, ktorý sa tiahne dlhé roky, je spor medzi Robertom Ficom a Igorom Matovičom. Tak si zoberte, že by teda tento spor bol obojstranný na základe tohoto zákona. No krásne by to vyzeralo, keby musel Igor Matovič zdôvodniť pôvod svojho majetku, ktorého všetci dobre poznáme, ktorý si legálne zarobil, mal úspešnú firmu, milióny zaplatil na odvodoch a daniach štátu. A dnes, pokiaľ napríklad ste čítali jednu z kníh Mareka Vagoviča, v ktorej popisuje, že Igor Matovič, teda ja si tak vysvetľujem, bol sledovaný Bödörovými ľuďmi a je tam o ňom napísané, že žil ako mních, do roboty a domov, žiadne luxusné večierky, žiaden luxusný vohoz, oblek, žiadne luxusné autá. No a oproti tomu je tu jeho politický vyzývateľ a konkurent, ktorý má drahé hodinky za desiatky tisíc eur, kúpe sa v kaštieľoch v bazénoch, má majetky, na ktoré nevie legálne zdôvodniť a ktoré len takými slabučkými náplasťami vysvetľuje, že ako si asi mohol našetriť a prísť k peniazom, z ktorých zaplatil toto bývanie. Tak tento spor by bol veľmi zaujímavý. Ak ho chcete vidieť v priamom prenose, ak chceme rozlúsknuť tento gordický uzol, schváľme tento zákon a pozrime sa tým, o ktorých si myslíme, to je jedno, či sú z jednej, alebo opačného spektra, či z tej, alebo onej strany, proste padni, komu padni. Uplatnime tento princíp, prijmime tento zákon a sfunkčnime a zefektívnime efektívne preukazovanie pôvodu majetku. Ďakujem za pozornosť.