Kiššová, Jana, poslankyňa NR SR (2018-03-23):
Ďakujem veľmi pekne za slovo. Vážené dámy, vážení páni, dovoľte mi vysvetliť dôvody, pre ktoré nemôžem hlasovať za programové vyhlásenie vlády, a dôvody, pre ktoré nebudem rovnako ja ani klub SaS hlasovať za dôveru tejto vraj novej vláde. Čo sa týka programového vyhlásenia vlády, z toho ste, dámy a páni, spravili jednu obrovskú frašku. Nedali ste si ani len toľko námahy, aby ste z neho vyhodili neaktuálne pasáže alebo aby ste ho aspoň v čase zaktualizovali. Dávate tým najavo nielen aroganciu k tejto snemovni, ktorá má o tomto dokumente následne hlasovať, dávate tým najavo hlavne to, aký je program vlády pre vaše ďalšie pôsobenie nepodstatný. Podstatné je v tomto momente pre vás niečo úplne iné. A možno máte aj pravdu. Dnes nie je ani tak dôležité, či sa rozhodneme pre túto vládu alebo proti nej pre jej postoj či už k sociálnej politike, alebo k diaľniciam, dnes je ďaleko dôležitejšie, či sa rozhodneme pre alebo proti režimu Roberta Fica. Vážené dámy, vážení páni, od popravy dvoch mladých ľudí, investigatívneho novinára Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej, sa Slovensko významne zmenilo. Zomreli dvaja mladí ľudia, ktorí sa previnili tým, že svojou čestnou a poctivou prácou chceli zo Slovenska spraviť lepšiu krajinu a my všetci sme dostali jeden vážny odkaz. A v tejto súvislosti mi napadá niečo, čo odznelo na jednom zo smútočných zhromaždení. Bola to táto veta: „My nepoznáme meno vraha Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej, ale poznáme páchateľa. A tým je korupcia.“ Dámy a páni, vďaka korupcii, ktorá sa za vlád Roberta Fica stala vysoko profesionalizovanou kriminálnou činnosťou, boli popravení dvaja mladí ľudia. Boli popravení aj vďaka tomu, lebo neochota polície ísť po korupcii na tých najvyšších miestach je dnes vlastnosťou našej spolitizovanej polície. Celé roky je verejným tajomstvom, že korupcia požiera naše spoločné peniaze, že privilegovaní nezaslúžene bohatnú a milióny eur, ktoré by mali byť využité na zlepšenie školstva, vyššie dôchodky, príspevky pre ľudí, ktorí to bytostne potrebujú, či na záchranu životov a zdravotnú starostlivosť, nenávratne miznú. Jedny končia v alobale, iné vo vreckách tých, čo manažujú predražené cétečká alebo iné zákazky. A všetky tieto špinavé peniaze nakoniec zlievajú sa do schránkových firiem v daňových rajoch. Nevieme o tomto prúde bohatstva všetko, ale vieme dosť na to, aby sme mohli povedať, že medzi jeho konečnými adresátmi sú podnikatelia formátu Široký či Bašternák. Dámy a páni, priznám sa, mráz mi behá po chrbte z vyjadrenia nášho bývalého kolegu Daniela Lipšica, ktorý v jednej z televíznych diskusií porovnával dva odlišné svety, a dovolím si opäť zacitovať. (Rečníčka sa otočila za seba, hovoriac nasledujúcu vetu.) Môžem vás pekne poprosiť, trošku ma to ruší. Dovolím si teda zacitovať pána Daniela Lipšica: „Máme tu dve skromné a čestné rodiny, ktoré dali svojim deťom vzdelanie, zásady, charakter. Tieto deti nerobili nič iné, iba pracovali na tom, aby Slovensko bolo slušnejšou krajinou. Ján Kuciak odhaľoval korupciu, písal o nej, písal o oligarchoch a problémoch na Slovensku. Potom tu máme druhý svet. Svet luxusných áut Bentley, hodiniek Breitling, exotických dovoleniek, mafiánskych zlatokopiek a to je svet, ktorý dnes do veľkej miery Slovensko ovláda.“ Dnes bez akýchkoľvek pochybností vieme, že najbližší ľudia bývalého premiéra Roberta Fica sú prepojení na taliansku mafiu, že obrovský 	kus z eurofondov odkrajuje organizovaný zločin. Dnes vieme, že vyšetrovanie vraždy Jána, ktorý o tomto všetkom písal, je sprevádzané čudnými pochybeniami, ktoré spôsobujú jeho nedôveryhodnosť. Minister vnútra klame, policajný prezident odkláňa pozornosť a Robert Fico, ktorý sľuboval, že Slovensko dostane do prvej európskej ligy, nás škandalózne a potupne dostal aj so slečnou Troškovou akurát tak na titulné stránky zahraničných médií. A dovolím si upozorniť pána Pellegriniho, nebola to opozícia, ktorá Slovensko dostala do hanby a na titulné stránky zahraničných médií, boli to vaše metódy, boli to ľudia blízki Úradu vlády a ich pochybné prepojenia na taliansku mafiu, toto dostalo Slovensko na titulné stránky zahraničných médií, nie opozícia. Je donebavolajúcou nehoráznosťou, keď sa vedľa premiéra štátu na jeho stretnutiach na najvyššej úrovni zúčastní dáma pochybnej povesti, navyše s takýmito pochybnými kontaktami na taliansku a možná aj inú mafiu. Dámy a páni, tým, že tu dnes sedíte, nominanti vraj novej vlády, už bez akejkoľvek pochybnosti vieme, že morálka a ľudia na námestiach dostali facku. Facku v podobe tejto Pellegriniho vlády. Robert Fico a Robert Kaliňák síce akože odchádzajú, ale ich režim, a teda kontinuita korupcie a klientelizmu tu stále ostáva. Presne tak, ako ostáva prakticky bezo zmeny programové vyhlásenie vlády, ktoré ste aj tak ani doteraz neplnili. A z tohto celého ide naozaj hrôza. Vážené dámy, vážení páni, ako predsedníčka hospodárskeho výboru sa v parlamente venujem väčšinou hospodárskej politike a v rámci nej najmä podnikateľskému prostrediu. A dlho som si kládla otázku, čo vláde Roberta Fica bránilo zásadne zlepšiť podnikateľské prostredie, keď je to také jednoduché. Čo jej bránilo vytvoriť dobré podmienky pre všetkých, čo jej bránilo dostať Slovensko na špicu krajín, kde sa férovému podnikaniu dobre darí? Opakujem, férovému podnikaniu dobre darí. Dnes poznám odpoveď. SMER – sociálna demokracia a, bohužiaľ, zjavne nielen oni, je partička podnikateľov, ktorí sa naučili získavať peniaze len vďaka tomu, že majú politickú moc. Politická moc je hlavným zdrojom ich bohatstva a ich úspechu. A tam je zároveň aj zdroj všetkých tých deformácií a trestuhodnej ľahostajnosti k tomu, ako sa najmä malým a stredným podnikateľom bez politických stykov u nás darí alebo možno skôr nedarí. Koncept, ktorý dlhodobo presadzujú Ficove vlády, je nasledovný. Najprv podnikateľské prostredie zavalia byrokraciou, nezmyselnými povinnosťami či vysokými daňami, odvodmi a poplatkami. A potom, keď mnohých od podnikania odradia, tak vybraným firmám selektívne udeľujú výnimky z týchto svojich zlých pravidiel. Poskytujú im dotácie, stimuly, kadejaké úľavy, výnimky, samozrejme, nie všetkým, len vyvoleným. Regióny si tak prirodzene odvykli lákať k sebe investorov, zvykli si lákať Roberta Fica, aby prišiel za nimi s dotáciami. Mnohí investori prestali hľadať podnikateľské príležitosti, ale hľadajú väzby a vzťahy, cez ktoré by sa dostali do tých správnych dverí na ministerstve alebo do tých správnych dverí na nejakom úrade. Filozofia hospodárskej politiky, ktorá tvrdí, že treba podporovať len vybraných podnikateľov dotáciami a stimulmi, je škodlivá a nebezpečná. Nielenže škodí ekonomike, nielenže deformuje trh a vytvára v spoločnosti nezaslúžené majetkové rozdiely, ale silne deformuje správanie ľudí a ich očakávania. Ľudia prestávajú chcieť peniaze zarábať, pretože ich vláda učí, že peniaze sa získavajú a zháňajú na ministerstvách a na úradoch. A toto je, dámy a páni, z dlhodobého pohľadu azda to najhoršie, čo politika pre vyvolených, politika štátnych stimulov a dotácií spôsobuje. Spôsobuje a vytvára živnú pôdu pre korupciu a klientelizmus. Áno, dámy a páni, korupcia a klientelizmus, prienik organizovaného zločinu do štátnych štruktúr sú výsledkom zlej hospodárskej politiky. A opäť sa teraz vrátim k jednej myšlienke zo smútočného zhromaždenia: „Páchateľom vraždy Jána a Martiny je korupcia.“ Dnes máme akože novú vládu, vládu kontinuity, táto akože nová vláda nedokáže však urobiť v hospodárskej politike nič iné ako tá predošlá, lebo je to stále tá istá vláda, je to stále ten istý koncept, a teda že kľúčom k bohatstvu je politická moc. Nie nápady, nie poctivá práca, nie férová hospodárska súťaž, ale privilégiá, ktoré udržujú pri živote politickú moc. A, samozrejme, naopak. Takto, dámy a páni, na Slovensku je a zjavne ešte chvíľu aj bude. Dámy a páni, rozhodnutie pána prezidenta o vymenovaní akože novej vlády berieme v SaS na vedomie, veľa možností totiž ani nemal. To ale neznamená, že s touto vládou súhlasíme. Nesúhlasíme s kontinuitou korupcie, kontinuitou prepojení štátnych špičiek na mafiu, kontinuitou budovania a kultivovania už vybudovaných väzieb vládnych politikov na mafiu. Akou nádejou na dôveryhodnosť je zostavenie tejto vraj novej vlády, v ktorej si len pôvodní aktéri vymenili stoličky, pričom politika a režim ostáva stálej ten istý? Akú dôveru v nás má vyvolávať pocit, že po dvoch rokoch vládnutia novopostavená akože nová vláda predkladá parlamentu dva roky staré programové vyhlásenie vlády? Veď to je, dámy a páni, hotová fraška. Akú nádej na reformy alebo plány do budúcna, či systémové zmeny chcete o tejto fraške u ľudí vyvolávať? Akú nádej na zlepšenie podnikateľského prostredia a zmenu v selektívnom prístupe k možnostiam a úľavám v podnikaní dáva dnes staronový minister hospodárstva Peter Žiga? Akou nádejou na zmeny, dámy a páni, je pán minister Richter, je pre niekoho zárukou lepšieho Slovenska, je človek, ktorý sa správal doslova ako bodyguard Čistého dňa, nádejou na nejaké lepšie Slovensko? Akou nádejou na úspešné dotiahnutie e-Governmentu je Richard Raši, ktorý svoju totálnu neznalosť problematiky obhajuje tým, že sa chce na digitalizáciu pozrieť očami užívateľa? Ja sa pýtam teda pána Rašiho ako užívateľa, či vôbec tuší, na čo je občanom slávne Slovensko.sk, za ktoré už doteraz vyvalili obrovské milióny eur. K pánovi Druckerovi, ktorý bude zrejme novým ministrom vnútra, sa radšej ani nebudem vyjadrovať, na jeho adresu sa v týchto dňoch zosypalo toľko vtipov a kritiky zároveň, že to ani asi netreba komentovať. Možno si skôr dovolím len taký, taký malý apel, pretože ho považujem zatiaľ za slušného človeka, či mu to fakt nie je blbé sa nechať takto pre tieto ciele zneužiť. Akú dôveryhodnosť dáva ľuďom nový minister spravodlivosti pán Gál, ktorý nedokázal občanom ani len zmysluplne vysvetliť stanovisko ich republikovej rady bez toho, aby si ľudia neťukali prstom na čelo a necítili sa podvedení? Akou nádejou je pre ľudí ministerka Lubyová, ktorá doteraz nepredložila žiadny systémový ani akceptovateľný koncept zlepšenia vzdelávania na Slovensku, ale zato dokázala agilne zlikvidovať všetko a všetkých, ktorí prichádzali s reformami? Akou vidinou lepšej budúcnosti je táto vraj nová vláda? Dámy a páni, pre nás v SaS žiadna. Táto vláda je pre nás tma. A nielen pre nás, hlavne pre občanov, ktorí na námestiach jasne formulovali svoje požiadavky, títo ľudia sa cítia oklamaní, cítia sa podvedení a vnímajú, že mandát, ktorý svojim zástupcom dali, tí to brutálne zneužili. Ľudia na námestiach sa dožadujú predčasných volieb. Dožadujú sa slušnej, poctivej a dôveryhodnej vlády. Ľudia, nominanti strán SMER – sociálna demokracia, SNS a MOST – HÍD, ktorí dnes o ňu žiadajú, túto alternatívu nezosobňujú. Dámy a páni, hlavne poslanci vládnej koalície, Slovensko sa v týchto dňoch nachádza na historickej križovatke, v týchto dňoch sa rozhodne o tom, či sa vydá na cestu slušnej a poctivej demokracie, na cestu k lepšiemu a slušnejšiemu životu pre všetkých, alebo ostane kráčať na ceste, ktorú jej diktujú oligarchovia, slečny Troškové, podnikatelia rangu Široký a kadejakí Bašternákovia. V týchto dňoch, dámy a páni, rozhodneme o tom, ktorú cestu si zvolíme, máme to dnes všetci v rukách a všetci sa budeme zodpovedať občanom za naše rozhodnutie. A dovoľte mi preto v tejto súvislosti niekoľko osobných výziev. Sedia tu medzi nami a budú rozhodovať aj poslanci, ktorí už v minulosti prejavili istú mieru odvahy a aj v ťažkých mečiarovských časoch stáli na tej správnej strane. A chcem ich vyzvať, aby sa aj dnes postavili na tú správnu stranu. A chcem osobne, osobne veľmi pekne poprosiť a vyzvať poslancov, pani Žitňanskú, pána Kresáka, pani Pfundtner, pani Bašistovú a mnohých ďalších, ktorí viackrát svojim voličom sľúbili, že idú do politiky preto, aby nahradili stranu SMER, aby v sebe našli toľko morálky a odvahy a za dôveru tejto vláde nezahlasovali. Pani Žitňanská nech ukáže Slovensku, že jej rezignácia z postu ministerky mala zmysel. Pretože ak dnes zahlasuje za súčasnú vládu, tak jej rezignácia žiadny zmysel nemala. Spomeňte si, vážené kolegyne a kolegovia, na tie dva svety, ktoré tak bolestivo rozdeľujú Slovensko. Na ten svet skromných a slušných ľudí, ktorí vychovávajú svoje deti k hodnotám, k poctivosti, a na ten druhý svet, svet okázalého bohatstva a bielogolierovej kriminality. Pretože práve o tom, ktorý svet bude našou budúcnosťou, bude naše hlasovanie o dôvere k tejto vláde, k tejto vláde Petra Pellegriniho, ktorá nie je ničím iným ako štvrtou vládou Roberta Fica. Ďakujem pekne. (Potlesk.)