Kažimír, Peter, podpredseda vlády a minister financií SR (2015-06-23):
Ďakujem veľmi pekne za možnosť vystúpiť. Pán poslanec Hlina, mám za sebou jednu kávu a som celkom kľudný. Posledné dni som stretol všelijakých ľudí po celej Európe, aj s magormi som sa stretol, aj s nimi musím ako trpezlivo rokovať, aj so všetkým, čo s tým je spojené. Chcem len povedať, že máte, proste máte skvelý dar pochváliť, pohaniť, opľuť, takisto podozrievať. Vyprosím si jednu tóninu. Tento zákon je z dielne ministerstva financií a je to transpozícia. Je to tak otvorené, tak krištáľovo jasné, že nemusíte sa vy proste ako obávať o to, čo by tam ešte mohlo byť schované. Obávajte sa, o riť Paľovu sa vy obávajte z pohľadu toho, čo tam môže byť alebo nemôže byť – a hovorím vám to presne vaším jazykom. Od tohto rána, od každého rána a každý deň, keď vás mám počúvať. (Potlesk.) Vyprosím si tieto narážky, lebo z mojej dielne takéto veci neprichádzajú a mám za sebou minimálne trojročnú históriu, z tohto pohľadu môžte stopovať, môžte sa prehrabávať, môžte orať, ak tam chcete ako nejaká vrana zdochlinár hľadať nejaké, proste nejaké zbytky. A ak vám ide o to, lebo aj proste zopár vecí tu bolo proste nasklonených, a ja sa ospravedlňujem kolegom z KDH, ale prijali ste si ho, máte ho v klube, tak si znášajte aj následky. A musím vysvetliť pánovi kolegovi niektoré záležitosti. Takže, napríklad Poštovú banku, ktorú ste tu spomínali, aj keď ideme tak trošku bokom, informujte sa. Informujte sa, kto odovzdal túto banku, ktorá je v takom zvláštnom vlastníctve. Vlastne je to jedna z posledných alebo asi posledná taká skutočná banka, ktorú vlastní slovenská alebo dnes už slovenské investičné skupiny, ale treba si pozrieť históriu, je strašne poučná. Je strašne poučná, ako štát vlastnil podiel, ako potom ho tam vpustil, tam proste cez nejakú kapitalizáciu, nejakú finančnú skupinu a potom ako sa nezúčastnil navyšovania základného imania, ako súhlasil so zmenou stanov, kde de facto menšinový vlastník sa stal, sa zmocnil cez manažment a dokonca aj fungovanie dozornej firmy celej banky, ktorá má významné postavenie z pohľadu vzťahu hlavne k retailovým klientom typu dôchodcov. Ona je naozaj z pohľadu fungovania nášho bankového systému systémová a systematická hlavne kvôli typu klientov, ktorí tam sú. A za tým všetkým je kľúčový jeden človek a volá sa pán Macejko alebo Macejka? Bol to jeden taký minister z KDH. A ináč tento príbeh je veľmi podobný tomu, čo sa dialo a čo som mal možnosť a, bohužiaľ, aj povinnosť sledovať pri dopredaji podielu v štátnom Telekome, lebo ten rukopis je úplne identický. Kto vám kedy tu povedal, že vláda terajšia, vtedajšia pravicová vláda nepredala 51 % Slovak Telekomu? Ale predala len 38 % za 600 mil. eur a ten zvyšok bol navýšenie základného imania zo strany Deutche Telekomu až do úrovne 51 %. Kto vám to tu kedy pripomenul, že to takto bolo? Proste to sú cez kopírovací papier spôsoby, ako pripraviť štát o majetok s ďaleko rozsiahlymi následkami, lebo dodnes sa s niektorými s nimi musíme vysporadúvať, správne ako ste ich pomenovali. Ja len, tá komplexnosť je proste namieste. A teraz o tom nehovorím preto, aby som hovoril, kto je vinný, a tu sediaci poslanci KDH o tomto snáď len počujú. Ja len, proste je potrebné, keď si čistíme stôl a aj duše si čistíme, že?, tak je potrebné potom o týchto veciach hovoriť otvorene a nie len tak proste ako rypnúť a podhodiť niekomu niečo na stôl ako smradľavé mäso. Dobre. Takže k tomu, čo bolo povedané pragmaticky a nepoliticky. Je to smernica, ktorá dopĺňa celý projekt bankovej únie. Samozrejme, nedopĺňa a nenahrádza ešte ten posledný pilier garantovania vkladov, ktorý v tom najväčšom slova zmysle v takom komplexnom sa podľa mojej mienky odkladá. Viete, že máme za sebou pilier superdohľadu z Bruselu, potom budovanie akéhosi jednotného postupu v prípade rezolúcie, s týmito smernicami a zákonmi som tu bol aj v Národnej rade. A to komplexné riešenie ochrany vkladov podľa mojej mienky sa na nejaký čas odkladá, to znamená také spoločné garantovanie všetkých vkladov. A myslím si, že je to aj dobré nateraz. Z pohľadu našej situácie je to určite, určite dobré, lebo nejde z tohto pohľadu zase o socializáciu nejakú spoločnú, spoločné zdieľanie rizika. Čiže keď sa nám podarí implementovať tie dva prvé piliere bankovej únie, tak bude dostatočný čas aj na, aj na tretí pilier. A toto je taká, taký lifting európskeho vnímania ochrany vkladov, kde, ak si pamätáte, bola tak zase pod tlakom udalostí robená zmena z hľadiska jednotného prístupu ochrany vkladov 100-tisíc eur, možno si to pamätáte, asi to bolo v roku 2008 alebo 9, keď napríklad začali sa predbiehať krajiny ako Rakúsko a Nemecko v tom, že budú garantovať vyššiu ochranu vkladov a tým sa nám začali prelievať vlastne vklady do týchto krajín, tak sme reagovali aj my ako Slovensko. Následne Komisia na to reagovala úplne správne, že zjednotila podmienky. Pán poslanec Kollár hovoril o tom, že stupeň ochrany sa v zásade nemení. Má pravdu, v zásade sa nemení, až na tie odlišnosti, na ktoré zase poukazoval pán poslanec Hlina, to znamená, že to sú tie dedičské konania, ale dokonca aj právnické firmy v niektorých, právnické osoby v niektorých vymedzených prípadoch. Čiže istá vyššia miera alebo precizovanie definície tam, tam určite, tam určite je. Ak tu boli otázky, ktoré smerovali od pána poslanca Hlinu na to, že kto bude a kedy vedieť z hľadiska rizikového profilu jednotlivých bánk. Súhlasím s vami oboma, že je to asi najpodstatnejšia zmena, po ktorej volali také tie obozretné banky. Pretože, pretože v každého očiach by mala byť podozrivá inštitúcia, ktorá ponúka vysoké úroky na trhoch, ktoré sa v zásade odlišujú od úrokov väčšiny bánk, a z tohto pohľadu je potom proste aj vidieť nejaký druh rizikového správania. Takže tento, tieto váhy rizikové má naozaj pripraviť Národná banka Slovenska na základe svojich prepočtov, informácií, ktoré má z dohľadových funkcií. Mala by ich zverejniť niekedy na jeseň, naozaj musia tieto parametre byť transparentné a prvýkrát by sa mali využívať tieto nástroje od budúceho roku a je to fér. Je to fér, aby tí, ktorí sa správajú rizikovejšie, platili viac ako tí, ktorí majú stabilný biznis a nesprávajú sa ako žraloci, ale potom ani nevytvárajú väčšie riziko. Boli tu ešte otázky na náplň tohto fondu. Treba si uvedomiť, všetky tie ciele sú stanovené na úroveň až do roku 2024. Treba si uvedomiť, že Slovensko má na rozdiel od iných krajín Európskej únie, eurozóny v oveľa vyššej miere vybudované inštitúcie ochrany. Ako vás, prekvapilo by vás, že napríklad susedné Rakúsko nemá podobný systém dodnes? Prekvapilo by vás, že väčšina krajín nemá de facto ex ante nazbierané peniaze na riešenie týchto problémov? A Slovensko z tohto pohľadu, a to je naprieč politického spektra, by si naozaj zaslúžilo, zaslúži si sebavedomý, sebavedomé ohodnotenie toho, že myslíme naozaj dopredu. Napriek sporom, ktoré sme tu mali pri zavedení bankového odvodu, si myslím, že dnes panuje väčšinový názor o tom, že to bola dobrá vec z pohľadu toho, že sa tieto peniaze odkladajú v štátnych finančných aktívach a sú zároveň akési z hľadiska spojených nádob napojené aj na Fond ochrany vkladov, tak je to napísané v zákone a tak to aj bude naďalej. A z pohľadu národného je to ako tzv. národný back stop. On je regulovaný z pohľadu európskej legislatívy. Ani ten bank levy alebo ten bankový odvod nemá parametre európskej regulácie a je to naše národné rozhodnutie, národný prístup k tomu, ako kumulovať prostriedky na účely situácie, keď by musel štát zasahovať. Viete veľmi dobre, že tu máme pravidlá rezolúcie, kde sa zásadne dištancujeme od riešenia akéhosi automatického zachraňovania bánk na úkor daňových poplatníkov, ale k dočasnému takému premosteniu financovania vždycky de facto ako dochádza k nejakým spôsobom aspoň u systémových bánk. A na základe rozhodnutia, ktoré sme spoločne sformulovali a následne sme sa možno šticovali o tom, s akou mierou máme plniť tento fond, dnes máme štátnych finančných aktív vyše pol miliardy eur, máme jasný rout map, jasnú mapu, na základe ktorej budeme mať v štátnych finančných aktívach skoro miliardu eur na tento účel. A, samozrejme, zo zákona je táto peňaženka pripravená aj pre účely Fondu ochrany vkladov, to znamená, že bude mať dve národné inštitúcie. Jedna regulovaná – Fond ochrany vkladov je regulovaný európskou legislatívou. Druhý je niečo ako národný back stop alebo národné zabezpečenie riešenia týchto problémov. A Fond ochrany vkladov, samozrejme, v rámci regulácie bude ďalej napĺňaný s tým, že my sa snažíme brať do úvahy celkové zaťaženie bankového sektora všetkými možnými odvodmi, ktoré tu sú, aj národného, aj európskeho charakteru, a z tohto pohľadu aj za účasti Národnej banky Slovenska sa snažíme o nejaký, o nejaký konsenzus, aby sme v tom čase v podstate to celkové zaťaženie nezvyšovali alebo aspoň ho nejakým spôsobom limitovali. Takže opakujem, už dnes pre potreby ochrany vkladov môžme použiť aj štátne finančné aktíva, tam je objem okolo, okolo pol miliardy eur a viac. A tak, ako bolo spomínané, vo Fonde ochrany vkladov je skoro okolo štvrť miliardy v zložení skutočného kešu a pohľadávok. Čiže z nášho pohľadu je to, samozrejme, v porovnaní s inými krajinami dostatočné krytie, ale, samozrejme, s poznámkou tou, že si ho neprajeme použiť, je to akýsi taký druh atómovej zbrane na to, aby každý vedel, že sme schopní riešiť takéto situácie. Ako minister financií by som poslednú vetu mal povedať a pripomenúť vám, že stress testy vykonané aj na slovenských bankách dokazujú, že slovenské banky patria z hľadiska kapitálovej vybavenosti k najlepším v celej Európskej únii. To je taký základný odkaz z toho pohľadu, aby tu neboli snáď nejaké myšlienky, ktoré by smerovali k tomu, sme potrebovali tento systém ochrany použiť. Ďakujem veľmi pekne a ďakujem aj za pochopenie. (Potlesk.)