M. Číž, podpredseda NR SR: (2007-05-18):
Aby som ešte nezabudol. Pán navrhovateľ, veď diskusií bežia v Európskej únii desiatky a stovky. A pravdepodobne treba zvažovať, za akých okolností aký typ politických aktivít treba zvažovať, ktoré sú primerané. O tom vedieme diskusiu. A snažíme sa vám vysvetliť, že ten stav diskusií o tejto otázke v súčasnosti nie je taký, aby sme prijímali deklarácie. A celý rad rečníkov predo mnou veľmi vážne vysvetlil, prečo je tomu tak. K tomu nezaznelo vo vašom vystúpení ani slovo. Tak ale ďakujem vám aspoň za trošku korektný prístup čo, pravda, nemôžem celkom povedať o tom, čo tu teraz opäť organizujú vážení kolegovia z SDKÚ. Chcem zdôrazniť v tejto súvislosti, pretože sme nevystupovali v tejto diskusii, naše politické stanovisko k tejto deklarácii. Na jednej z predchádzajúcich schôdzí sme mali na programe už Deklaráciu o daňovej suverenite, kde prebehla opäť niekoľkohodinová diskusia plná konfrontácie politickej, toho všetkého, čoho sme svedkom aj dneska. Úplne prirodzene sme zvažovali, čo cielite touto diskusiou, pán navrhovateľ, tuším jeden mesiac po tom, ako sme sa  tým zaoberali, a s tým, že sme zmenili, že už nejde o daňovú suverenitu, ale teda suverenitu v oblasti priamych daní, aby tu teda neprekážala tá klauzula o šiestich mesiacoch prerokovania. Je to úplne legitímne a nie je s tým žiadny problém, vytvárate si tým formálny priestor v parlamente a chcete hovoriť o veciach, ktoré považujete za dôležitú súčasť vašej politickej agendy. Osobitne pán poslanec Frešo v tom vedie prím, že niekto tu nebodaj chce brániť v nejakom slobodnom prejave. Osobitne, pán Frešo, som presvedčený, že každý váš prejav vám zvyšuje preferencie. To by ste mi iste zazlievali, vážení kolegovia, keby som mu čímkoľvek bránil vo vystupovaní. Takže osobne, pán Frešo, mi odpustite, urobím všetko preto, aby ste mohli vystupovať čo najviac, skutočne. A berte to ako verejný prísľub. K tejto vlastnej diskusii ešte k vlastnej daňovej suverenite. Som presvedčený, že Slovensko potrebuje diskusiu o daňovej suverenite, pretože táto téma je veľmi široko v tomto slova zmysle prerokovávaná a diskutuje sa o nej, rozhodne doteraz v akademických kruhoch, v odborných kruhoch. Postupne sa, samozrejme, táto diskusia dostáva aj do prostredia Európskej komisie, a, samozrejme, istým spôsobom o týchto veciach hovoria aj poslanci, stáva sa agendou politických strán. Osobitne pravicové strany niektoré teda majú pocit, že tá harmonizácia nie je potrebná. Vzniká aj veľmi zvláštna situácia v Európe, keď napr. pravica Švédska je proti akejkoľvek harmonizácii daní, pretože sa bojí, že by sa mohol znížiť daňový štandard, s ktorým švédska spoločnosť, mimochodom, v prieskumoch v 75 % súhlasí. Potvrdiť to môžu všetci tí kolegovia, ktorí boli so mnou v júni minulého roku na švédskom ústavnoprávnom výbore, kde sme diskutovali o týchto otázkach, pričom stanoviská sú im známe. Rovnako som presvedčený, že treba diskutovať o otázke harmonizácie, otázke rozsahu harmonizácie, časových lehôt, intenzity tejto harmonizácie a podobne. Samozrejme, tá diskusia vyplaví mnoho okolností. Nikto z nás predsa, kto trošičku si myslí, že chce konať korektne, sa neuzavrie pred akoukoľvek diskusiou. Ona je nevyhnutná. Ja dokonca, pán Mikloš, čiastočne chápem, že Slovensko má právo diskutovať o tom, pokiaľ teda uzná pravicový politik na Slovensku, že práve nízke dane sú základom rozvoja tohto štátu. Takže je to súčasťou jeho politickej agendy. A sme pripravení súperiť o verejnú mienku, pán Mikloš, na túto tému. A sme pripravení aj na odborné diskusie. Problém je, a tu mi dovoľte takú všeobecnú úvahu, ktorú teraz poviem, v tom, že konfrontácia s neokrôchanosťou niekedy, ak dovolíte, vážení kolegovia, s aroganciou a niekedy, mi odpustite to slovo, aj s hlúposťou je ťažká. Bolí. A máloktorý normálny človek ju vyhľadáva a vstupuje do nej. Ja pevne verím, že my všetci si tento fakt uvedomujeme. Ale potom musíme zobrať na vedomie, aká je situácia v parlamente. Totiž diskusia potrebuje isté prostredie, potrebuje zmysel a potrebuje obsah. Nehnevajte sa, ale máme ten pocit, odpustite mi, pán navrhovateľ, že to pripomeniem, že tu nejde len o to, aby ste si vytvorili priestor legitímny na prediskutovanie témy pred verejnosťou, ktorú považujete za dôležitú, lebo ju vyhľadávate ako politickú konfrontáciu. A tam to už celkom nie je v poriadku, lebo je to zbytočné, nezmyselné. Ak by sme vystupovali my a náš poslanecký klub spôsobom, akým to robíte vy dneska, ako by vyzeral tento parlament? On predsa len je istým intelektuálnym zrkadlom tejto krajiny. Chcem teraz dokumentovať, že my neprijmeme, pán Frešo aj pán Mikloš, tento tón, nebudeme vyprávať, pán Mikloš, či niečomu rozumiete alebo nerozumiete. Verte mi, že každý z nás má tisíc dôvodov upozorňovať na vaše obrovské profesionálne prešľapy, pochybenia, desiatky pochybení, nepresností, nekorektné narábanie s číslami a podobne. Ale nepotrebujem v tomto smere vás obviňovať, či niečomu rozumiete, pán Mikloš, alebo nie. Svoju vedomosť o práve ste demonštrovali pred chvíľou, keď ste tu vyprávali, že vy súhlasíte alebo nesúhlasíte s tým, aby vám niekto bral slovo. Teda, pán Mikloš, musíte predovšetkým zobrať na vedomie, že toto je právny štát. Tento štát sa riadi pravidlami, ktoré sa v demokratickom procese prijmú. Jedným z takýchto pravidiel je zákon o rokovacom poriadku. Iste vám ušlo, že v tom zákone o rokovacom poriadku je napísané, že ten, ktorý vystupuje s faktickou poznámkou, tak musí reagovať iba na svojho predrečníka, nemôže s faktickou poznámkou reagovať na iného rečníka. Je povinnosťou a je napísané v rokovacom poriadku, pokiaľ takto poslanec činí, predsedajúci mu odoberie slovo, nieže môže mu ho odobrať, odoberie mu slovo. Mojím problémom je, že som právnik, rešpektujem toto právo a považujem za povinnosť teda, pokiaľ sa niektorý poslanec odkláňa od témy a nereaguje na predchádzajúce rečníka, odobrať mu slovo. Koľkokrát dnes demonštratívne ste toto ustanovenie zákona o rokovacom poriadku porušili? Čiže by som vás poprosil, vážené kolegyne, kolegovia, Slovensko potrebuje korektnú diskusiu o všetkých témach. Slovensko tak ako všetky ostatné krajiny bude mať aj diskusiu a isté typy a, dúfam, vecnej konfrontácie na tému toho, čo je pre Slovensko dobré, čo je pre Slovensko zlé. Všímam si s istým nadhľadom to, o čom ste tu rozprávali ako teda pán poslanec Mikloško, že teda my vás obviňujeme, že ste niečo predali a nepredali. Pán Mikloš, každý z nás mohol využiť tisíckrát tú dnešnú situáciu. Hovorím to iba preto, lebo ste konfrontačným tónom vyvolali túto atmosféru. Za 6,7 mld. ste predali rozvodné sústavy súkromným vlastníkom. Koľko je ich hodnota? Koľko je ich cena? Predali ste za 5,6 mld. či koľko mld. korún Slovenskú poisťovňu. Koľko je cena poisťovní, ktoré dneska pôsobia na tomto trhu? To znamená, ako ste nakladali s verejným majetkom? Ide o desiatky miliárd korún? Keby sme mali 20 mld. korún, nepotrebujeme diskusiu o tom, že lekári nemajú na platy a že nevieme splniť náš predvolebný sľub a podobne. Ale nepovažujem za potrebné o tomto neustále hovoriť. Povedali sme to, keď to bolo potrebné. A teraz sa snažíme venovať vecným otázkam. K tomu, čo sa tu deje, osočovaniu nás všetkých, že niečím porušujeme rokovací poriadok a že bránime pánovi poslancovi Frešovi, aby on vystupoval. Pán poslanec, nerobíte nič iné, iba si neokrôchaným spôsobom vynucujete možnosť beztrestne porušovať rokovací poriadok. Ja budem veľmi pozorne sledovať atmosféru. A pokiaľ budem viesť tú schôdzu, ja sa pokúsim teda byť najbenevolentnejší, ako sa len dá. Opäť zverejním prísľub alebo vás poprosím aspoň trošku, ak ste džentlmen, skúste sa tak aj správať. Myslím, že aj politika znesie džentlmenstvo a že pomôže to tomuto parlamentu a aj hodnoteniu tohto parlamentu na verejnosti. Čo sa týka tej harmonizácie, ešte chcem pripomenúť drobný rozmer, lebo naozaj všetko podstatné tu bolo povedané. Na harmonizáciu máme istý názor ako politická strana, na harmonizáciu má istý názor vláda. Vláda, samozrejme, nie je reprezentantom politickej strany Smer, ale je koaličnou. To znamená, že vášmu bystrému zraku politickému iste neujde, že sú medzi tým isté rozdiely. Keďže harmonizácia je zatiaľ veľmi otvorený a diskutovaný pojem, diskutujeme aj v Smere na túto tému. Ja mám istý názor, predseda strany má iný názor, podpredsedovia strany majú iný názor, odborníci ekonómovia majú jeden názor, humanisti majú iný názor. Diskutujeme o tom. Nie je žiadny dôvod, aby sme v tomto smere urobili definitívne a zásadné rozhodnutia. Ak tak bude treba urobiť, garantujem vám, že to urobíme. Vieme sa podriadiť, vieme byť disciplinovaní. Ale v tomto smere, pre Kristove rany, skutočná diskusia je nevyhnutným predpokladom kvality politického života. Skúsme chápať tieto kategórie. A pokiaľ ste naozaj tak presvedčení o tom, že vecne máte pravdu a že chcete aj zvestovať verejnosti nejaké posolstvá, urobte to slušne, pán  Mikloš. Neosočujte ma, či ja rozumiem a nerozumiem tomu, ako to robíte, vecne diskutujte. Myslím si, že zo spôsobu, ktorým sa ja v parlamente správam piaty rok, sa nedá povedať, že by som teraz diskutoval nevecne alebo že by som nejakým spôsobom sa k niečomu vyjadroval takto, ako to robíte vy. Čo vám bráni v tom, aby sme o týchto veciach diskutovali úplne normálne? Ide o vážny fenomén, považujeme ho za vážny fenomén. A sme pripravení sa čestne o tomto probléme sporiť. To je všetko, čo som chcel povedať. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.