R. Zajac, minister zdravotníctva SR: (2003-01-14):
Dovolím si požiadať tento parlament, uznávajúc ťažkú úlohu opozície, lebo s každým poslancom, ktorý vystúpil, som diskutoval väčšinou verejne. Uvedomujem si jeho ťažkú úlohu na jednej strane kritizovať niečo, čo predloží vláda, lebo to je akosi výsostná funkcia a povinnosť opozície, a na druhej strane dosť ťažko hovoriť o systéme, o ktorom všetci vedia, že to nie je systém, ale iba obyčajný dezorganizovaný chaos za naše spoločné peniaze. Chcem povedať, že vidím aj snahu niektorých opozičných poslancov vecne zasiahnuť a všetky rozumné návrhy prerokujeme a považujem za sen, aby všetky pozmeňujúce návrhy išli ako návrhy zdravotníckeho výboru, a nie návrhy individuálnych poslancov. A myslím si, že budeme mať šesť týždňov na to, aby sme pracovali. Malá formálna pripomienka k predsedovi poslaneckého klubu pánovi Ficovi. V tomto zákone nepotrebujeme splnomocňujúce vyhlášky, ktorých sa domáha, pretože používame všeobecne právne platné predpisy. To znamená, keď hovoríme o riadne vyúčtovanej cene, vychádzame z Občianskeho zákonníka, Obchodného zákonníka, vychádzame zo zákona o účtovníctve a nepotrebujeme tieto zákony vnášať i tak do chaotických zákonov, ktoré my zdravotníci zatiaľ spravujeme. Som presvedčený, že toto je prvý krok a že strana, ktorá ma nominovala na funkciu, Aliancia nového občana, našla politickú odvahu  postaviť sa nielen do parlamentu, to nie je až také ťažké, ale aj pred občanov Slovenskej republiky a povedať im, ak veci nepomenujeme pravdivo, ak vám nepovieme, v akom je to stave, a ak neurobíme tieto bolestivé kroky, nič iné nespravíme, len ten systém sa definitívne zrúti a tento systém, ktorý sa nám definitívne zrúti, budeme oveľa drahšie a oveľa bolestivejšie, oveľa drahšie a oveľa bolestivejšie  reparovať. Nie je umenie, keď ministerstvo financií prizná s krížikom po funuse, to znamená za minulé fiškálne obdobie, že nebolo správne jedinečne peniaze z privatizácie dávať do systému, ktorý ich pohltil bez toho, že by koruna z toho fungovala, a išlo o desiatky miliárd korún z predaja spoločného majetku. Je umenie   systém tak urobiť v tých dlhoch, v ktorých je, aby sme to už nikdy v budúcnosti nemuseli robiť, aby sme si povedali, toľkoto môžeme dať, lebo na to teraz tá spoločnosť má. A jedna osobná poznámka, pán poslanec Murgaš niečo hovoril o ekonómii a ekonomizácii. Hádam v parlamente sedí viacero ekonómov, ja som iba obyčajný komerčný urológ, keď to mám takto povedať, pán poslanec, ale takú nehoráznosť, ako hovoriť v percentách nárastu výdavkov, porovnávať neporovnateľné, nedať to v stálych cenách, nedať to k nijakému reálnemu rastu HDP v stálych cenách, kde vám preukážeme kedykoľvek, aj o polnoci, že máme zhruba rovnaké výdavky, ako sme mali, že inflačný rast je tam korigovaný, samozrejme, deflátormi, že máme zhruba 7,1 percenta HDP v stálych cenách na zdravotníctvo tak ako v roku 1994 a hovoriť tu o 540 percentách, od poslanca by som to zobral, od rektora Ekonomickej univerzity to považujem za mierny populizmus, a možno kontrola, po ktorej sa toľko žiada, by si vyžadovala trošku aj sebakontroly v takej chúlostivej otázke, ako je strašenie poslancov a strašenie občanov. Dúfam, že moju pripomienku zoberiete preto, aby sme ďalej pokračovali v plodnom ekonomickom dialógu, a nie vo vzájomnom strašení sa. Ďakujem pekne. (Potlesk.)