Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2016-10-26):
Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, kolegovia, zákon o nadobúdaní vlastníctva poľnohospodárskej pôdy alebo poľnohospodárskeho pozemku bol prijatý v roku 2014 a považujem ho za zlý nápad od začiatku do konca. Patrí do... (Reakcia z pléna.) Ja som navrhovateľ. Patrí do kategórie nápadov typu ústavný zákaz vývozu vody a podobne. Som navrhovateľ, aby som teda pánovi poslancovi Gálovi pripomenul, ja som bol aj medzi kritikmi toho návrhu v čase, keď sa schvaľoval, bol som jedným z iniciátorov hromadnej pripomienky ešte v čase medzirezortného pripomienkového konania. Takže tejto téme sa dlhodobo venujem. Kolega Peter Osuský, ktorý je teraz tiež medzi navrhovateľmi, tak niekoľko, alebo teda navrhol v priebehu minulého volebného obdobia zrušiť tento návrh zákonov. Na Ústavný súd sa obrátila skupina poslancov Národnej rady so žiadosťou o posúdenie súladu tohto zákona s Ústavou Slovenskej republiky, dokonca to boli dve skupiny poslancov. Predkladáme návrh nie na zmenu toho zákona, ale na zrušenie toho zákona. A tie okruhy dôvodov sú v zásade dva, jeden je ústavnoprávny a druhý je európsky. Inak povedané, súlad s Ústavou Slovenskej republiky a súlad s právom Európskej únie. Ten prvý problém, ústavnoprávny, bol zjavný už v čase schvaľovania zákona, ten druhý sa objavil neskôr a vyplynul z postojov a stanovísk Európskej komisie. Prvý súvisí s ochranou vlastníckeho práva, ktoré je zakotvené v Ústave Slovenskej republiky, a toto právo, samozrejme, že nie je absolútne. Za určitých okolností, keď ústava to pripúšťa, tak je možné pristúpiť k obmedzeniu vlastníckeho práva. A aj sa tak deje, ale musia byť naplnené tie predpoklady, ktoré sú stanovené v ústave. Podľa čl. 20 ods. 1 ústavy „každý má právo vlastniť majetok“ a „vlastnícke právo všetkých vlastníkov má rovnaký zákonný obsah a ochranu“. No v podobe tohto zákona vlastnícke právo všetkých vlastníkov nemá rovnaký obsah a ochranu, pretože vlastnícke právo vlastníkov poľnohospodárskej pôdy má podľa tohto zákona iný zákonný obsah ako vlastnícke právo vlastníkov iného majetku. To bol čl. 20 ods. 1 ústavy. Potom je tu čl. 20 ods. 2 ústavy, kde mal s čítaním a porozumením prečítanému problém pán poslanec Kotleba, kde sa uvádza: „Zákon tiež môže ustanoviť, že určité veci môžu byť iba vo vlastníctve občanov alebo právnických osôb so sídlom v Slovenskej republike.“ No ale to tento zákon nerobí. Tento zákon kategorizuje ešte aj občanov Slovenskej republiky na tých, ktorí môžu, nemôžu, môžu skôr, môžu neskôr. Podľa čl. 20 ods. 4 ústavy je možné vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie vlastníckeho práva, ale iba v nevyhnutnej miere a vo verejnom záujme, a to na základe zákona a za primeranú náhradu. Predmetný zákon nútene obmedzuje vlastnícke právo, voľné nakladanie s vlastníctvom poľnohospodárskej pôdy, pričom pri tomto obmedzení absentuje jednak jasne definovaný verejný záujem, absentuje iba nevyhnutná miera obmedzenia vlastníckeho práva a absentuje aj akákoľvek náhrada. Splnená je iba podmienka, že sa tak deje zákonom, ale chýbajú štyri, teda tri zo štyroch predpokladov obmedzenia vlastníckeho práva, ktoré sú stanovené ústavou. Podľa čl. 13 ods. 4 ústavy „pri obmedzovaní základných práv a slobôd sa musí dbať na ich podstatu a zmysel“ a „takéto obmedzenia sa môžu použiť len na ustanovený cieľ“. Obmedzenie vlastníckeho práva obsiahnuté v predmetnom zákone ale nedbá na podstatu a zmysel vlastníckeho práva a nesleduje žiadny legitímny cieľ, ktorý by zásah do vlastníckeho práva opodstatňoval. Ten druhý okruh problémov sa týka súladu s európskym právom a nie je to náš výmysel, je to stanovisko Európskej komisie. Škoda, že pani poslankyňa Grausová tú štúdiu Parlamentného inštitútu neposkytla Európskej komisii, pretože Európska komisia sa domnieva, že naša legislatíva v tomto bode porušuje voľný pohyb kapitálu a slobodu usadiť sa. Prvé kolo teda v podobe formálnej výzvy, ako prvý stupeň konania vo veci porušenia predpisov podľa čl. 258 Zmluvy o Európskej únii už prebehlo od marca, v máji Komisia pristúpila k ďalšiemu kroku v podobe odôvodneného stanoviska. V súčasnosti podľa mojich informácií prebiehajú rokovania a vyjasňovanie stanovísk medzi Európskou komisiou a Slovenskou republikou a ak teda nedôjde k zhode, tak to bude pokračovať v podobe ďalších krokov voči Slovenskej republike. A Slovenská republika nie je jediná, ktorá má podobné maslo na hlave. Obdobné odporúčania zaslala Európska komisia aj ďalším štyrom krajinám, konkrétne Bulharsku, Litve, Lotyšsku a Maďarsku. Náš návrh zákona, teda návrh na zrušenie zákona o nadobúdaní vlastníctva poľnohospodárskeho pozemku bude mať pozitívny vplyv na rozpočet alebo rozpočty verejnej správy aj pozitívny vplyv na podnikateľské prostredie. Pozitívny vplyv na podnikateľské prostredie spočíva v tom, že ak bude predmetný zákon zrušený, tak už nebudú musieť vlastníci poľnohospodárskej pôdy absolvovať byrokratickú procedúru, keď budú chcieť svoj majetok predať, a rovnako sa tým zlepší podnikateľské prostredie z hľadiska posilnenia ochrany vlastníckych práv a zníženia byrokratickej záťaže spojenej s podnikaním. Pozitívny vplyv zrušenia zákona na rozpočty verejnej správy nevieme vyčísliť, ale v každom prípade zákon stanovuje povinnosti ministerstvu pôdohospodárstva a rozvoja vidieka, okresným úradom, obciam, katastrálnym úradom. Pokiaľ bude zrušený, tak tieto povinnosti odpadnú a znížia sa náklady príslušných inštitúcií. Oslovili sme pani ministerku pôdohospodárstva, informovali sme ju, že predkladáme takýto návrh zákona a spomenuli sme aj tie dôvody, ktoré uvádzame, jednak ten ústavnoprávny aspekt, kde uznávam, že môže to byť vecou názoru, či je alebo nie je to v súlade s ústavou, ale sú tu potom, je tu potom aj konanie zo strany Európskej komisie, kde to už tak celkom iba vecou názoru nie je. Dostali sme odpoveď a tá odpoveď je negatívna. Pán Jaroslav Puškáč, generálny riaditeľ sekcie legislatívy ministerstva pôdohospodárstva, nás informoval, že sa ministerstvo nestotožňuje s naším návrhom, zotrváva na svojej argumentácii použitej vo vyjadrení pre Ústavný súd, čiže nedomnieva sa, že ten návrh je protiústavný. A zároveň nás informuje, že ministerstvo pripravuje návrh novely zákona, ktorý navrhne odstrániť desaťročný trvalý pobyt, resp. sídlo na území Slovenskej republiky ako podmienku nadobudnutia vlastníctva poľnohospodárskeho pozemku a tento návrh novely bude v najbližších týždňoch predložený do medzirezortného pripomienkového konania. Dovolím si vysloviť pochybnosť, že toto bude stačiť, ale to uvidíme z ďalšieho konania Európskej komisie. V odpovedi ministerstva pôdohospodárstva sa ďalej uvádza, že nami navrhované zrušenie zákona je kontraproduktívne voči programovému vyhláseniu vlády, v ktorom je obsiahnutý záväzok zdokonaľovať a prehlbovať mechanizmus nadobúdania vlastníctva poľnohospodárskej pôdy aktívnymi poľnohospodármi, a aj z toho dôvodu nemôže ministerstvo s naším návrhom zákona súhlasiť. Preto ma trochu prekvapuje, že v tej debate v rámci rozpravy nevystúpili s nejakým príspevkom aj poslanci SMER-u – sociálnej demokracie, ktorí v minulom volebnom období mali absolútnu väčšinu a tento zákon schválili na návrh svojej vlády. Nevystúpil ani žiaden poslanec Slovenskej národnej strany, ktorá nominovala tam ministerku pôdohospodárstva, ktorá tiež zjavne nesúhlasí s naším zámerom. Na obhajobu tohto SMER-om v minulom volebnom období presadeného a celou vládnou koalíciou akoby si osvojeného zákona vystupovali tu len poslanci fašistickej strany. Rád by som ďalej poznamenal, že v júli 2016 bola zverejnená predbežná informácia, že ministerstvo pripravuje návrh novely predmetného zákona, ktorý má za cieľ odstrániť námietky Európskej komisie, a uviedol, že predpokladaný termín začatia pripomienkového konania je august 2016. Teraz je už koniec októbra 2016 a termín sa zjavne nestihol. Záverom by som chcel povedať, že chápem, že z dvoch nami uvádzaných argumentačných línií ten prvý nehovorí nič obhajcom zákona, teda či to je alebo nie je v súlade s ústavou, a to, samozrejme, na to môžeme mať rôzny právny názor a konečný verdikt o tom vyriekne až Ústavný súd, pokiaľ ten zákon nezrušíme sami alebo ho nezmeníme. Len mi nie je celkom jasné, že trocha ľahkovážne pristupujeme aj k námietkam Európskej komisie a k námietkam, ktoré smerujú k tomu, že tento zákon nie je v súlade s európskym právom. A Európska komisia už začala konanie, takže ak aj náš návrh neschválite, čo vzhľadom k postoju ministerstva pôdohospodárstva predpokladám, že tak bude, tak si myslím, že veľmi rýchlo bude treba pristúpiť k jeho významnej novelizácii. A len dúfam, že tu nedostaneme o chvíľu na stôl návrh novely tohto zákona v skrátenom legislatívnom konaní, ktorý bude hovoriť, že okamžite musíme zmeniť ten zákon, nie štandardným legislatívnym postupom, ale zrýchlene, pretože Európska komisia voči nemu koná. Ďakujem za pozornosť.