Kolíková, Mária, poslankyňa NR SR (2024-02-27):
Ja si myslím, že my práve rokujeme o tom návrhu zákona, ktorý má v názve _/2024, a ja upozorňujem na to, že je tu určitá nepresnosť, že som sa s takým ničím ešte nestretla, vidím tu dvoch aktérov, ktorí to môžu napraviť, tak som si dovolila k nim prehovoriť ako poslanec voči predsedovi parlamentu a ministrovi spravodlivosti, aby tú nápravu urobili. Aj to je spoločenská objednávka. A stále sa rozprávame o spoločenskej objednávke, o ktorú sa opierate v tomto skrátenom legislatívnom konaní. A spoločenskou objednávkou je práve aj to, aby sme tam nemali _/2024, aby sme tam mali celý názov zákona. To je spoločenská objednávka. Ja by som povedala, to je teraz úplne najsilnejšia spoločenská objednávka. To naozaj očakáva celá spoločnosť, aby sme zákon, ktorý tu meníme, mali riadne označený. Čo tomu bráni? Určite nie čiarka, ani bodka. A vy to veľmi dobre, minister, pán minister spravodlivosti, viete, žiadne čiarky, bodky tu nikto nenapráva. Jednoducho máte len zverejniť zákon, ktorý sme tu schválili 8. februára. Neexistuje žiadny precedens, že v skrátenom legislatívnom konaní predseda parlamentu u seba drží zákon. Neexistuje takýto prípad! Neexistuje! A súčasne sú tri podania na Ústavnom súde ohľadom protiústavnosti zákona, ktorý proste nie a nie sa zverejniť v Zbierke zákonov. Taký prípad jednoducho neexistuje. A preto ja tu hovorím a opakujem, podľa mňa toto je trestný čin sabotáže, proste sabotujete ústavné zriadenie, v ktorom Ústavný súd má svoju rolu, má posudzovať zákony, či sú alebo nie sú v súlade, má tam tri podania ohľadom zákona, ktoré sú označené, ktorý je označený _/2024. Toto tu naozaj ešte nebolo, aby sme museli podávať návrh na Ústavný súd s označením zákona _/ z nejakého dátumu, to tu ešte nebolo! A nebolo tu ešte, že predseda parlamentu aj s ministrom spravodlivosti sa priznávajú, že urobia všetko pre to, aby znemožnili Ústavnému súdu včas rozhodnúť. To tu fakt ešte nebolo! A ani by to tu nemalo byť, keď sme v právnom štáte. Jednoducho keď sme v právnom štáte, čo sa bojíte?! Sa bojíte toho Ústavného súdu? Bojíte sa ústavného orgánu, ktorý je súčasť jednoducho nášho zriadenia, aby mohol konať? Aby mohol posúdiť návrh, ktorý ste prijali? Toho sa bojíte? Bojíte sa, aby mohol riadne konať? Tak naberte odvahu, keď ste takí presvedčení, že je taký dobrý ten zákon. (Reakcie z pléna.) Je to typické popretie princípov právneho štátu, toto, čo robíte. To tu ešte nebolo. To tu (reakcie z pléna), nie, nebolo to tu, nebolo tu, aby tu niekto prišiel s novým Trestným zákonom a potom ho nevedel zverejniť v Zbierke zákonov, to tu ešte nebolo! (Reakcie z pléna.) To tu ešte nebolo, aby sme menili zákon a menili sme ho s tým, že nie je ani platný, ani účinný a nemali sme ho označený, to tu fakt ešte nebolo! (Reakcie z pléna.) Ja budem rada, páni poslanci a poslankyne, že sa prihlásite s faktickými poznámkami a budeme môcť na seba reagovať, že tu bude riadna debata, ja budem veľmi rada, keď tu bude normálna parlamentná diskusia, ktorá je náležitá v tomto zákonodarnom orgáne. Budem naozaj rada, ale naozaj sa ešte nestalo, aby sme menili zákon, ktorý nemal svoje číslo. Meníte pravidlá, meníte štandardy. Meníte štandardy, na základe ktorých rozhoduje Ústavný súd. Ale nech sa páči, vy ste si to vypýtali a vy to podľa mňa aj dostanete. Tak ako dostanete, čo vám patrí. A, bohužiaľ, bohužiaľ, budeme trpieť všetci aj s ohľadom následkov, ktoré robíte voči Európskej komisii. Budeme trpieť na tie následky všetci. Ďakujem pekne. (Potlesk.)