Žitňanská, Lucia, poslankyňa NR SR (2012-08-03):
Ďakujem veľmi pekne, pani predsedajúca. Vážená pani predsedajúca, vážené dámy poslankyne, vážení páni poslanci, vážený pán minister, vyjadrím sa aj k dôvodom skráteného legislatívneho konania, ale vyjadrím sa aj k situácii prerokovávania tohto bodu programu, ako aj bodu programu číslo dva tejto schôdze. V prvom rade chcem povedať, že som presvedčená o tom, že nie sú splnené zákonné podmienky na to, aby sme o vládnom návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 461/2003 o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony, na skrátené legislatívne konanie. Poviem jeden dôvod za všetky. Keď si pozrieme zákon, o ktorom máme rokovať v skrátenom legislatívnom konaní, pozrieme si účinnosť tohto zákona, tak vidíme, že časť týchto bodov, ale menšia časť bodov návrhu zákona, má byť účinná 1. októbra, kde predpokladám, že bude predložený pozmeňovací návrh v druhom čítaní, aby tieto body návrhu zákona nadobudli účinnosť 1. septembra. Zároveň upozorňujem na to, že väčšina bodov nadobudne účinnosť v roku 2013 1. januára, niektoré 1. januára 2014 a niektoré 1. januára 2016. Dámy a páni, neviem si predstaviť dôvod, pre ktorý ustanovenia zákona, ktoré majú nadobudnúť účinnosť 1. januára 2013, 1. januára 2014, prípadne 1. januára 2016 museli byť teraz prerokované v skrátenom legislatívnom konaní. To proste nesedí ani len formálne, pán minister. Ja mám absolútne čisté svedomie, môžete upozorňovať na to, čo táto snemovňa všetko schválila v skrátenom legislatívnom konaní. Vždy som upozorňovala na to, keď podmienky na skrátené legislatívne konanie neboli splnené, či som bola poslankyňa, alebo som bola členka vlády a mám tu k tomu aj svedkov, minimálne pán minister Mihál musel niektoré svoje návrhy zákonov na vláde meniť a meniť ich takým spôsobom, aby do skráteného legislatívneho konania navrhoval len tie ustanovenia zákona, ktorých sa skrátené legislatívne konanie naozaj týkalo, a musel priniesť návrh zákona na vládu znova. Pán bývalý minister Nagy súhlasí, ale vie, že toto som vždy konzekventne dodržiavala. Nie sú dané dôvody na skrátené legislatívne konanie. Ak si myslíte, že 83 členov snemovne môže všetko, tak ja si dovolím upozorniť na to, že nemôže všetko, pretože zákon stojí nad 83 hlasmi. Ale trošičku aj k situácii, v ktorej rokujeme o tomto návrhu. Pretože tá situácie je úplne, ale úplne absurdná a trošičku si ju pomenujme. Začali sme rokovať o vládnom návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon o sociálnom poistení, riadne v prvom čítaní. Potom bola úplne mimo zákon prerušená rozprava. Potom bol prednesený v rozpore s rokovacím poriadkom návrh zákona, návrh o skrátení legislatívneho konania k tomu návrhu zákona, ktorý sme už prerokovávali v rámci prvého čítania. Potom na túto tému zasadol ústavnoprávny výbor, kde sme na tento problém upozorňovali. Ústavnoprávny výbor zase mocou hlasov väčšiny poslancov strany SMER k tomu prijal výklad. Ale zjavne tie pochybnosti boli tak veľké aj vo vládnej koalícii, že sa rozhodla nepokračovať v tomto spôsobe rokovania o zákone o sociálnom poistení na 5. schôdze a pán predseda ukončil rokovanie 5. schôdze v štádiu, kedy bola rozbehnutá rozprava o zákone o sociálnom poistení, ktorá nebola ukončená žiadnym uznesením, ale bola ukončená schôdza. Na to dnes bola zvolaná 6. schôdza tejto Národnej rady a do programu boli zaradené body, návrh na skrátené legislatívne konanie, ale hlavne vládny návrh zákona o sociálnom poistení, ktorý bol rokovaný na 5. schôdze a rokovanie nebolo ukončené žiadnym uznesením Národnej rady. Ja naschvál popisujem túto situáciu, pretože toto je situácia právne aj politicky, akú sme v tomto parlamente za dobu jeho existencie ešte nikdy nemali. A preto som žiadala svojím procedurálnym návrhom, aby zasadol ústavnoprávny výbor, aby túto situáciu, ktorú sme v tomto parlamente ešte nikdy neriešili, sme si ozrejmili aj z pohľadu rokovacieho poriadku. Pretože som presvedčená o tom, čítajúc § 73 ods. 4, ktorý hovorí: „Ak Národná rada neprijme uznesenie podľa odseku 3,“ akože neprijala na 5. schôdze k návrhu zákona o sociálnom poistení, tak citujem ďalej z rokovacieho poriadku: „znamená to, že nebude pokračovať v rokovaní o návrhu zákona.“ Inými slovami, znamená to to isté, ako keby sa uzniesla na tom, že nebude pokračovať v rokovaní o návrhu zákona, s čím rokovací poriadok spája dôsledky a tie dôsledky sú povedané v § 96 ods. 3: „Ak Národná rada návrh zákona neschválila, nový návrh zákona v tej istej veci možno podať najskôr o šesť mesiacov odo dňa neschválenia návrhu zákona.“ Podľa mňa od včera, kedy sme neprijali žiadne uznesenie v zmysle § 73 ods. 4. Pozitivistický výklad? Je rovnako legitímny ako akýkoľvek iný, a preto je na mieste, aby sa tým ústavnoprávny výbor zaoberal, a podľa mňa sú pochybnosti o tom, že o návrhu na skrátené legislatívne konanie, ale hlavne o návrhu zákona o sociálnom poistení budeme rokovať v súlade s rokovacím poriadkom. Hovorím to s plnou vážnosťou, dámy a páni, a verím, že sa nad tým zamyslíte. Dovoľte mi ale povedať ešte pár slov o tom, prečo táto situácia vznikla. Pretože táto absurdná situácia, ktorá vyvoláva vážne právne pochybnosti o legitímnosti a legalite rokovania parlamentu o návrhu zákona o sociálnom poistení na 5. schôdzi tohto parlamentu, ako aj na 6. schôdzi tohto parlamentu, vznikla z jedného jediného prostého dôvodu. A ten dôvod bol, že premiér Robert Fico z nejakého dôvodu sa rozhodol, že chce vystúpiť v parlamente o druhej. Aký iný dôvod bol? Návrh zákona o sociálnom poistení bol riadne zaradený na rokovanie parlamentu, pokiaľ si dobre pamätám, v stredu o deviatej, v utorok o deviatej sa o ňom malo rokovať. V utorok o deviatej! Všetci to vedeli. Vláda to vedela. Vláda schválila v pondelok návrh na skrátené legislatívne konanie. Počítali sme s tým. Počítali sme s tým, že pán minister príde a prednesie návrh na skrátené legislatívne konanie ráno v utorok o deviatej. Nepáčilo by sa nám to, ale asi by sme mali veľmi čo namietať, keby 83 poslancov schválilo zaradenie do programu, rokovali by sme. Nemali by sme žiadne právne pochybnosti. Ale pravdepodobne pánovi premiérovi sa zdalo, že v utorok o druhej je lepší čas komunikovať problémy tejto krajiny, lebo novinári asi radšej počúvajú o druhej ako ráno o deviatej. (Potlesk.) Kde je pán premiér, pán minister? (Reakcia z pléna: „Hľadá pána Mikloša na Kanárskych ostrovoch.“ Smiech v sále. Potlesk.) Teraz vládnete vy, teraz vládnete vy, pán Richter, teraz vládnete vy, teraz ste vy zodpovední za stav tejto krajiny a ste zodpovední vy za to, či sa bude, či bude parlament rokovať v súlade s rokovacím poriadkom, alebo nie a či vaše zákony budú spochybniteľné, alebo nebudú spochybniteľné. A ja sa preto pýtam: Kde je pán premiér? Radi by sme si ho vypočuli. Koniec koncov je docentom práva, možno by nám túto právnu situáciu vyriešil. (Potlesk.) Dámy a páni, zakončím môj prejav tým, čo som povedala aj na 5. schôdzi v rozprave k skrátenému legislatívnemu konaniu. Prekračujete hranice, prekračujete hranice v domnení, že 83 hlasov v parlamente môže všetko. Prekračujete, prekračujete hranice, za ktorými, podľa mojej mienky, je naozaj možné všetko. Ale potom naozaj pre mňa vzniká tá otázka, kde budeme na konci tohto volebného obdobia? Keď chceme byť súčasťou Európy, tak ja chcem byť súčasťou Európy nielen právne, ale aj súčasťou Európy politickej a kultúrnej, do ktorej patrí aj to, že sa dodržiavajú princípy právneho štátu. Ďakujem pekne. (Potlesk.)