L. Gyurovszky, poslanec: (2006-12-06):
Aké je teda stanovisko vlády k makroekonomickému vývoju a stavu verejných financií. Vláda konštatuje výbornú kondíciu slovenskej ekonomiky, jej kladný vplyv na životnú úroveň, konsolidované verejné financie a celkovú udržateľnosť. Inými slovami, vláda oceňuje doterajšiu politiku predchádzajúcich vlád, ktoré uskutočnili reformy a dali do poriadku ekonomiku. Slová „ekonomický tiger“ v súvislosti so Slovenskou republikou už neznejú čudne. Posledné čísla o raste HDP to potvrdzujú. Minister financií sa vo svojom úvode vyjadril v tom slova zmysle, že nastal čas na zožatie plodov tvrdej práce. Potiaľ by to bolo všetko úplne v poriadku. Problémom však je, keďže to hovorí vláda pod vedením strany Smer. Táto strana v uplynulom období hlasovala proti všetkým návrhom, ktoré spôsobili súčasný stav a súčasný rast. Táto strana urobila všetko, čo bolo v jej silách, aby reformy, ktorých plody teraz sú viac než očividné, znemožnila. Vo volebnej kampani odmietla všetky reformné kroky a sľubovala okamžité zmeny. Dnes ich už nerobí alebo ich nahradzuje opatreniami menej škodlivými, hádam iba okrem zdravotníctva, kde, bohužiaľ, robí to, čo sľúbila, čím tento sektor sa vracia k už prekonaným problémom. Problém teda zostáva, že táto vláda sa dostala k moci tak, že, chvalabohu, neplní svoje deštrukčné sľuby, zatiaľ len naoko. To, že sa teda dostala k moci takýmto spôsobom, však už nie je problém rozpočtu, a preto sa tým nebudem zaoberať. Pozrime sa teda na príjmovú časť rozpočtu. Tu musím konštatovať, že nemáme vážnejšie výhrady. Príjmy sú nastavené realisticky a zatiaľ vývoj ekonomiky nejaví známky alebo problémy, ktoré by mohli spôsobiť spochybnenie uvedených čísiel. Takisto je možné vysloviť čiastočnú spokojnosť s naplánovanou výškou deficitu, iba čiastočnú spokojnosť z dvoch dôvodov. Po prvé, v časoch rýchleho rastu ekonomiky je šanca rýchlejšie znižovať deficit a znižovať dlh verejných financií a aj týmto spôsobom sa pripravovať na obdobie, keď ten vývoj bude pomalší. Tu už môžeme hovoriť o určitom krátkodobom pohľade vlády na budúcnosť Slovenska. Táto vláda jednoducho chce dať väčší priestor svojim krátkodobým populistickým cieľom, ako je to zdravé. Spomeniem si iba na začiatok vládnutia, keď premiér Fico viackrát spochybnil zavedenie eura a nutnosť dodržania deficitu. Až prudká reakcia peňažného trhu a dlhé rokovania s Národnou bankou Slovenska prispeli k tomu, že pochopil, že bez týchto cieľov mu finančný vývoj jednoducho neumožní ani čiastočné plnenie predvolebných sľubov. Aby bolo jasné, je to dobré, že to pochopil, je dobré, že neplní svoje predvolebné sľuby. Je veľmi dobré, že sa stal zástancom eura a zástancom znižovania deficitu. Z hľadiska Slovenska je to dobrá správa. Nebolo to však z vlastného presvedčenia o užitočnosti týchto krokov, ale z donútenia. Čo sa týka deficitu, s deficitom je previazaná nielen príjmová časť, voči ktorej, naopak, nemám výhrady, ale aj výdavková časť. Tu je možné poukázať na niekoľko možných rizík, ktoré môžu spôsobiť napätie v tejto oblasti. Najväčšiu neistotu spôsobuje oblasť zdravotníctva. Pred chvíľou parlament schválil novelu, kde sa zvyšuje príspevok štátu o 1 %, avšak nie na obdobie jedného roka alebo trvalo, ale iba na určité obdobie. Je to bezprecedentné rozhodnutie. A vytvára neistotu v celom systéme zdravotníctva. Údajne sa majú nájsť rezervy v celom systéme. Bohužiaľ, konkrétne kroky vlády a plánované zmeny v nás nevyvolávajú pocit reálnosti. Oddialenie exekúcií, ktoré, mimochodom, Ústavný súd už prijal na konanie, a zastavil jeho účinnosť, pôsobí proti možnostiam nájsť úspory. Dokazujú to čísla v zadlženosti nemocníc, ktoré od nástupu vlády jednoznačne rastú. Vláda a minister zdravotníctva spôsobia deštrukciu finančnej disciplíny, a preto nutne musí narastať dlh zdravotníctva, zvyšovanie dopytu a finančná nedisciplinovanosť. Je teda skoro isté, že vláda nenájde potrebné zdroje na ďalšie mesiace a v druhej polovici roka nastane napätie vo výdavkovej časti rozpočtu. Zdravotníctvo je zároveň oblasťou, kde najviac pokračovala demontáž reforiem. A ukazuje sa, že tu budú aj najväčšie problémy. Ak si spomenieme na nápady o povinnom poistení poistencov štátu v štátnych poisťovniach, o premene akciových spoločností na mäkké verejnoprávne inštitúcie či na myšlienku jednej štátnej poisťovne, riziko sa ukazuje ešte ostrejšie. Ďalšie časti výdavkovej časti už obsahujú menšie riziká, avšak prejavuje sa tu krátkodobý pohľad vlády. Ide konkrétne o oblasti, kde sa zakladá prechod Slovenska z ekonomiky s nízkou pridanou hodnotou na ekonomiku vzdelanostnú, znalostnú, ide o oblasti školstva, vedy, výskumu a inovácií. Je zarážajúce, že vláda, ktorá sa hlási k znalostnej ekonomike, dáva relatívne a niekde aj absolútne menej prostriedkov na regionálne školstvo, na vysoké školy, na vedecké inštitúcie, celkovo na vedu a na informatizáciu. Mohli by sme sa domnievať, že ide o nutnosť vyvolanú výškou deficitu a politickými prioritami novej vlády v prvom roku vládnutia. Avšak opak je pravdou. Dokazuje to aj dnešné rokovanie vlády, ktoré sa zaoberalo štrukturálnymi fondmi, Kohéznym fondom, a to na programovacie obdobie rokov 2007 až 2013. Ide teda o dlhodobé plány, ktoré vláda dnes schválila a kde môžeme pozorovať podobné tendencie. Keď porovnáme schválený referenčný rámec, ktorý bol predložený dnes na rokovanie vlády, tak vidíme, že dochádza k znižovaniu výdavkov na znalostnú ekonomiku v dlhodobom horizonte do roku 2013. Došlo k rozbitiu operačného programu Vzdelanostná ekonomika, a to bez potrebnej koordinácie. A nastala chaotická koordinácia. To znamená, že vláda aj dlhodobo má záujem znižovať prostriedky v tých oblastiach, ktoré podmieňujú prechod Slovenska z ekonomiky s nízkou pridanou hodnotou na ekonomiku s vyššou pridanou hodnotou. Preto aj tento rozpočet v tejto časti nemôžeme chápať iba ako kompromis prvého roka, lebo ide o trend minimálne do roku 2013, aspoň podľa chápania tejto vlády. Položme si teda otázky: Prispeje nová vláda a rozpočet k udržaniu rastu slovenskej ekonomiky? Prispeje nová vláda a rozpočet k prechodu Slovenska z ekonomiky s nízkou pridanou hodnotou na ekonomiku vzdelanostnú? Prispeje nová vláda a rozpočet k zvýšeniu slobody podnikania na Slovensku? Na tieto otázky môžeme dať jednoznačnú odpoveď. Vláda sa riadi krátkodobými populistickými cieľmi a zanedbáva dlhodobé potreby Slovenska. Môžeme to ilustrovať nielen štátnym rozpočtom alebo referenčným rámcom na obdobie rokov 2007 až 2013, ale nedávno schváleným Konvergenčným programom. Vláda konštatuje, že z hľadiska dlhodobého vývoja verejných financií a dôchodkového systému je potrebné udržať 2. kapitalizačný pilier. A konštatuje, že príjmy z privatizácie postačia na krytie dočasného deficitu do roku 2010. Nenavrhuje však žiadne riešenie tohto problému a necháva to na nasledujúcu vládu. Celkovo teda môžeme konštatovať, že vláda žije z toho, čo našla, a nenavrhuje žiadne opatrenia na dlhodobú udržateľnosť ekonomického rastu, okrem vecí, ku ktorým ich donútili ekonomické fakty. Ďalším pilierom rozvoja Slovenska je dobudovanie základnej infraštruktúry. Čoho sme svedkami v tejto oblasti? Vláda znižuje výdavky na dobudovanie diaľnic, rýchlostných ciest a ciest I. triedy. Znižujú sa výdavky na životné prostredie, ako aj na bývanie. Že opäť nejde o jednorazový úlet, dokazuje opäť Národný strategický referenčný rámec, kde aj z dlhodobého hľadiska dochádza k zníženiu výdavkov v týchto oblastiach, o tom už ani nehovoriac, že neprivatizovanie železníc, letísk Slovensko prichádza o investície, o rast konkurencieschopnosti. Situácia teda vôbec nevyzerá tak ružovo, ako to tvrdí vláda. Práve naopak, táto vláda začína žiť z podstaty, začína míňať peniaze určené na budúcnosť. Je to obrovská škoda, lebo sa asi premrhá šanca na skoré dobehnutie 15 starých členov Európskej únie a na dlhý zdravý vývoj slovenskej ekonomiky. Na záver by som sa rád dotkol ešte jednej témy. Premiér Fico ešte ako opozičný poslanec rád kritizoval Stranu maďarskej koalície, že zanedbáva južné a východné oblasti Slovenska. Tvrdil, že sa zanedbáva výstavba ciest, sociálna oblasť, občianska vybavenosť, cezhraničná spolupráca, zamestnanosť a podobne. Aká je teraz skutočnosť, keď dostal možnosť splniť svoje sľuby? Štátny tajomník ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií pri odovzdaní obchvatu okolo Tornale vyhlásil, že okrem dokončenia obchvatu Figy sa už do roku 2013 neplánujú žiadne ďalšie investície na tomto úseku. To znamená, že R2 zo Zvolena do Košíc, rýchlostná cesta R7 z Bratislavy cez Nové Zámky do Lučenca už úplne vypadla nielen z programového vyhlásenia vlády, ale aj z rozpočtu. Čo to znamená? Znamená to, že južné a východné oblasti Slovenska sa budú rozvíjať pomalším tempom a deje sa presne to, čo premiér Fico ešte ako opozičný poslanec tvrdo a, musím povedať, nepravdivo kritizoval. Rozpočet takisto neobsahuje pokračovanie výstavby mostov cez Ipeľ alebo budovanie ďalších ciest v pohraničí. Moji kolegovia z SMK budú hovoriť o ďalších konkrétnostiach v oblastiach školstva, kultúry, hospodárstva a podobne. Podajú aj konkrétne pozmeňujúce návrhy, preto sa o nich nebudem podrobnejšie zmieňovať. Na záver chcem povedať, že z uvedených dôvodov poslanci za Stranu maďarskej koalície nepodporia zákon o štátnom rozpočte. Ďakujem za pozornosť.