Baránik, Alojz, poslanec NR SR (2018-12-04):
Ďakujem pekne. Kolega Heger povedal veľa z tých vecí, ktoré som ja povedal, tak sa trochu sústredím len na niektoré zo základných tém k tomuto návrhu. Nebudem za tento návrh hlasovať, pretože si myslím, že je v princípe protiústavný. V Českej republike existujú aj panovali pri prijatí podobného zákona veľké obavy o to, a pochybnosti o to, že či sa jedná o úpravu, ktorá je v súlade s ústavou. Sudcovia českého ústavného súdu vyjadrili niekoľko zásadných myšlienok, ktoré ak platia v Čechách, tak platia o to viac na Slovensku, pretože Slovensko na rozdiel od Českej republiky nie je právny štát, neexistuje u nás súdna ochrana práv podnikateľov na takej úrovni, ktorá by korešpondovala s takto sofistikovanou úpravou toho, ako majú podnikatelia postupovať pri plnení si svojich daňových povinností. Uvediem teda niekoľko len základných myšlienok, ktoré sú príznačné pre obavy z toho, čo by táto právna úprava priniesla, teda z pohľadu základných práv a slobôd. Ako už bolo povedané, najviac budú dotknutí malí podnikatelia, pretože veľkí podnikatelia, samozrejme, majú možnosti technické aj finančné na to, aby prostredníctvom dedikovaného napríklad zamestnanca vyriešili všetky problémy, ktoré sú s tými novými povinnosťami uloženými týmto zákonom stanovené. Je treba si uvedomiť, že malý podnikateľ sa fakticky veľmi významne približuje k zamestnancovi. Tie rozdiely sa stierajú, a ak k tomu pristúpime takto, tak si uvedomíme, že vlastne tá úprava spochybňuje právo na prácu alebo právo na, na obživu prostredníctvom práce, pretože tí podnikatelia, ak im bude naložená takáto povinnosť napríklad v situácii, kedy majú nie jednu, ale povedzme dve malinké prevádzky, nedá sa to utiahnuť ani finančne, ani technicky pre nich, a vlastne sa dostávajú do situácie, kedy strácajú prácu, stanú sa nezamestnanými. Ďalším obrovským problémom, o ktorom sa tu už hovorilo, je to, že táto úprava bude zabezpečovať to, že sa bude prenášať obrovské množstvo dát o podnikaní veľkého počtu ľudí do výlučnej sféry štátu. To znamená štát bude v konečnom dôsledku rozhodovať o tom, že aká transakcia ako kedy prebehla. Nebude existovať žiadna spätná kontrola ani, ani možnosť sa dožadovať nejakej nápravy. Toto opäť v situácii, kedy na Slovensku prakticky nemáme ochranu súdov, je niečo, čo vystavuje malého podnikateľa do úplnej bezmocnosti. Pripomínam tiež, že ak táto úprava je, má za cieľ odstrániť nejaké nešváry v súvislosti s povinnosťou platiť dane, tak potom štát má z ústavy povinnosť použiť menej invazívne prostriedky na to, aby dosiahol deklarovaný účel. Tu sa, naopak, používa taký účel, ktorý, taký spôsob, ktorý je obrovské kladivo na jednu muchu. Chcem tiež pripomenúť, že navzdory tomu, čo sa tu deklaruje, týmto opatrením sa dotýka alebo toto opatrenie sa dotýka len príjmov štátu, ktoré sú v rozsahu približne jedného promile celkových príjmov štátu, čiže je ťažko si myslieť, ťažko je uveriť tým, ktorí tvrdia, a predkladateľovi, vláde, že je toto nutné opatrenie na zabezpečenie potrieb fisku, teda príjmov štátu. Je to nonsens, keď si uvedomíme, že toto opatrenie postihne len približne jedno promile príjmov štátu, ale čoho sa dotkne, je, je to, že bude mať v podstate všetky informácie o každom, o každej transakcii, ktorá sa v podnikateľskom prostredí odohrá. V tom spočíva neprimeranosť tejto úpravy a tá neprimeraná invazívnosť do súkromia aj malých podnikateľov. Toto všetko, čo bolo povedané, platí o to viac, že vieme, že Finančná správa je v rukách ľudí, o ktorých panujú veľké pochybnosti, pokiaľ ide o ich dôveryhodnosť. Je len, podľa nášho názoru len otázkou času, kedy sa zistí, že tam funguje v podstate zločinecká skupina, ktorá si sprivatizovala Finančnú správu. Aj to je ďalší dôvod popri, popri skutočnosti, že na Slovensku neexistuje súdna ochrana práv jedinca, aj to je dôvodom preto, aby sme takto široko poňatú úpravu toho, ktoré dáta sa dávajú do výlučnej kontroly štátu, aby sme ju odmietli. Ďakujem pekne.