Matovič, Igor, poslanec NR SR (2015-03-18):
Pán predsedajúci, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som vystúpil k navrhovanej novele zákona, ktorou navrhujeme, a myslím, že to úplne tak nezaznelo aj v tej úvodnej reči, že aby neplatenie faktúr bolo trestným činom, samozrejme, vtedy, ak podnikateľ má k dispozícii prostriedky finančné na účte. Čiže nenavrhujeme to, čo zvyčajne v takýchto situáciách niekto hneď prvú vec povie, no však ale keď mne nezaplatia, jako ja mám trpieť za to, že nezaplatím niekomu druhému. Jasné, toto berieme do úvahy. Nikto by nemal, žiaden poctivý podnikateľ doplácať na tzv. druhotnú platobnú neschopnosť, kedy by sme ho trestali za to, že v podstate jemu niekto nezaplatí. Čiže nie, navrhujeme iba také situácie, aby neplatenie faktúry bolo trestným činom v situácii, kedy pán podnikateľ na účte suší peniažky, rozváža sa v svojom béemvéčku a svojím zamestnancom alebo živnostníkom, ktorí pre neho pracujú, neplatí faktúry a smeje sa im do tváre. Čiže približne takto možno opisne vyzerajú tie situácie. Mnohokrát sú to práve takí ľudia, ktorí si v podstate na neplatení faktúr urobili alebo postavili si celý svoj biznis. Ak by existovalo, ak by existovala možnosť v živnostenskom registri si zapísať si predmet podnikania, tak títo ľudia by na prvom mieste v predmete podnikania mali mať napísané „neplatenie faktúr chudákom, ktorých podvediem“. Bohužiaľ, takýchto ľudí sú na Slovensku a kvázi podnikateľov, ja by som použil možno aj pojem podnikavci, ale akože aj podnikavec podľa mňa sa dá vnímať pozitívne, čiže poviem skorej podvodníkov podnikateľov, sú na Slovensku tisíce a mám pocit, ako by politickej scéne na Slovensku 25 rokov tento stav plne vyhovoval. A dovoľte mi byť úprimný, mám pocit, ako by tento problém sa neriešil preto, lebo jednoducho niektorí politici alebo poslanci zrejme takýmto spôsobom, či už priamo, alebo nepriamo, zarábajú na chudákoch. Inak si neviem vysvetliť situáciu, že my tu 25 rokov tolerujeme, že niekto systematicky neplatí faktúry, potom svoju firmu utopí, založí si novú firmu, znova ďalším neplatí faktúry, založí si ďalšiu firmu a tak dokolečka a tak dokolečka. Čiže ešte raz, prepáčte úprimnosť alebo neprepáčte, je mi to ukradnuté, ak toto plénum 25 rokov toleruje podvodníkov medzi podnikateľmi, ktorí neplatia faktúry čestným dodávateľom, tak niekto – a vysokopostavený – zrejme tu má z toho vlastný biznis, keď takýto systém systematicky kryje. Na tejto schôdzi, aby ste si mohli vybrať, aby sme vás netlačili do kúta iba s jedným riešením, predkladáme dva rozličné spôsoby alebo teda riešenia tejto situácie, možno aj tri. Ale poviem teda ten druhý, alternatívny, ktorý, myslím, že to je bod 52, ktorý navrhuje obdobné riešenie, ale ak by to niekto z vás nevedel nejako prežiť a príliš by to bol veľký, veľký krok k spravodlivosti a chcel by urobiť iba polovičatý, tak navrhujeme také riešenie, aby neplatenie faktúry živnostníkovi, kedy fakturuje svoju mzdu, de facto cenu práce, aby to nebolo, aby to vlastne bolo trestným činom. Čiže je to také, poviem, že polovičaté riešenie, alebo jak som povedal, polovičný krok k spravodlivosti. Samozrejme, najspravodlivejšie by bolo, aby každý podnikateľ, ktorý nezaplatí, napriek tomu, že má, nezaplatí, napriek tomu, že nepotrebuje peniaze na nevyhnutnú existenciu svojho podnikania, čiže svojvoľne nezaplatí faktúru, aby tento podnikateľ, spáchal trestný čin. Po dvadsiatich piatich rokoch dozrela doba, aby sme podvodníkov nazývali podvodníci a aby sme trestný čin nazývali to, čo v skutočnosti trestným činom je. Dnes možno podľa zákona sú to poctiví podnikatelia. Alebo však čo, nezaplatil faktúru chudákovi, čo pre neho odrobil prácu, chudákovi, čo pre neho dodal nejaký tovar, ale morálne to je trestný čin. My iba chceme, aby to, čo dnes morálne je trestným činom, aj legislatívne bolo nazývané trestným činom, čiže aby podvodník, ktorý je podvodníkom, len podľa zákona je čistý, aby aj podľa zákona bol podvodník. Nič viac, nič menej. A ak my sme sa tu aj bavili pri predošlom návrhu zákona o reštrukturalizácii, že bolo by dobre, aby sme odstraňovali príčiny, tak áno, toto je najzákladnejšia príčina, že mali by sme odstrániť príčiny dlhov, kedy vlastne dlhy vznikajú. Ak my urobíme z neplatenia faktúr, svojvoľného neplatenia faktúr trestný čin, tak už ani tí podvodníci nebudú chcieť dobrovoľne byť odsúdení, tak prestanú „podnikať“ neplatením faktúr. Čiže tu môžeme odstrániť príčinu vzniku nejakých dlhov, nevyplatených faktúr a následných reštrukturalizácií. Čiže omnoho lepšie, ako riešiť reštrukturalizácie, je riešiť príčinu vzniku akýchkoľvek dlhov. A ten vznik je, bohužiaľ, v nás, že sme jednoducho vnútorne, mnohí z nás, ak môžeme, tak skazení a vyberieme si cestu, kedy môžeme druhým ľuďom ubližovať. Svojvoľne si povedať, že niekomu nezaplatím jeho zaslúženú mzdu, svojvoľne si povedať, že nezaplatím jeho faktúru, hoci mi dodal všetko tak, ako dodať mi mal, či to bola služba alebo tovar, je čistý podvod a je prejav skazenosti v nás. Zákony sú od toho, aby nás odstrašovali od vlastne nás samých a aby nám zdvihnutým prstom poukázali na to, že keď podľahneme svojím zvrhlým chúťkam, tak spáchame zlo, spáchame trestný čin a budeme za to platiť. Preto chceme, aby takýto zdvihnutý prst bol rovnako trestný čin neplatenia faktúry, a preto vás v tomto prípade opäť vyzývame, lebo 25 rokov sme mali čas to riešiť dobrovoľne a prosením, teraz vás vyzývame, či vpravo, alebo vľavo, či opozíciu, alebo koalíciu, aby ste nabrali odvahu a konečne pomenovali zlodejov zlodejmi, podvodníkov podvodníkmi a neplatenie faktúry trestným činom. Ešte raz nakoniec, ak ste náhodou niektorí nepočúvali dôsledne, nenavrhujeme, aby akékoľvek nezaplatenie faktúry bolo trestným činom, ale iba v prípade, ak podvodník má k dispozícii peniaze a svojim dodávateľom sa smeje do tváre. Sme to dlžní práve tým malým, drobným, ktorí sú v tomto prípade najzraniteľnejší. Bohužiaľ, veľakrát to funguje systémom, že tí dodávatelia si vyberú, čo platia a čo neplatia. Jasné. On keď má to béemvéčko, či na lízing, to je jedno, tak lízing platí, lebo však chce robiť frajera. Jasné, mobil platí, lebo chce robiť frajera, elektriku platí, lebo asi ťažko by tam si pozeral niečo na LCD-čku dvojmetrovom niekde v robote, keď by nemal elektriku. Aj plyn si zaplatí, lebo v zime by sa mu zle pozeralo. Ale to, že pre neho tam niekto možno pozametal dvor, niekto druhý pokosil trávu, niekto ďalší mu možno dodal nejakú farbu, papier alebo čokoľvek iné, čo potrebuje k svojmu podnikaniu, tak tam už si vyberá a jednoducho nezaplatí, lebo vie, že má ďalších ix dodávateľov, od ktorých si to môže objednať. A tu keď niekto hovorí, že mu ide o ochranu slabších, o ochranu práv slabších na úkor možno práv tých silnejších, tak v tomto prípade to je evidentné, že práve tu tí kvázi podnikatelia, tí podvodníci, ktorí si biznis postavia na neplatení faktúr, práve uprednostňujú veľkých, ktorí majú moc im niečo urobiť, ktorí sú zvyčajne monopolní dodávatelia, ako som spomínal, buď energií, alebo telekomunikácií, ani tomu podvodníkovi sa nechce meniť telefón, tak radšej bude teda ten Orange platiť, lebo už ho platí 20 rokov alebo 25 rokov, nejaký T-Mobile. Akože toto platiť bude, čiže tým veľkým, silným zaplatí, ale práve tých malých, drobných, ktorých bez problémov vie nahradiť, tak tým to nezaplatí a naším právom, ak sme raz sieň zákonnosti, ako hovorí Janko Mičovský, tak mali by sme naozaj robiť zákony pre ľudí. Malo by nám ísť o dobro, o naše spoločné dobro a nielen nás samých alebo dobro nejakých pár podvodníkov, ale dobro hlavne tých malých, drobných, zraniteľných. Návrh, ktorý dávame, je plne so sociálnym cítením, v súlade so sociálnym cítením, ktoré by mala prioritne vaša strana SMER, ktorá dnes vládne a má tu väčšinu, hlásať. Čiže ak vám záleží skutočne na ochrane malých a drobných na úkor veľkých, silných a bohatých, nemôžete hlasovať inak, ako tento návrh zákona podporiť. Ak vám čokoľvek v ňom vadí, v druhom čítaní, samozrejme, si ho viete opraviť. Samozrejme, s dodatkom, ako som povedal, kolega Martvoň a Brixi vedia kopírovať, ak nedokážete sa stotožniť s tým, že zahlasujete za náš návrh, v pohode, dávame dopredu súhlas na kopírovanie, skopírujte, len, prosím vás, prijmite. Ľudia si po 25 rokoch konečne zaslúžia ochranu aj v takejto veci. A pripomínam znova billboard „Ľudia si zaslúžia istoty“. Istota mať zaplatené za svoju poctivo vykonanú prácu je najzákladnejšie právo, ktoré v zamestnaneckom alebo pracovnoprávnom vzťahu zamestnanci majú. Iba preto, že títo ľudia sa volajú živnostníci, lebo inak by ich nikto nezamestnal, by nemali byť ochudobnení o svoje právo mať zaplatenú svoju poctivo vykonanú prácu. Konečne začnime podvodníkov nazývať podvodníkmi a zlodejov zlodejmi. Prajem vám čisté svedomie a čistú myseľ a dobrú vôľu pri hlasovaní o tomto návrhu zákona.