Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2012-05-11):
Dobré ráno, teda ešte raz prajem. Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán premiér, vážená vláda, vážení kolegovia, dovoľte, aby som aj ja niečo povedal k programovému vyhláseniu vlády, a poviem aj, čo pán kolega Vašečka, ospravedlnenie sa prijíma, oceňujeme, že ste ho povedali. Chcem povedať k programovému vyhláseniu teraz, lebo ja som v mojom vystúpení nehovoril o programovom vyhlásení, ja som vtedy hovoril o ospravedlnení za Slotu a nechcel som miešať dve veci dokopy, aby to znížilo takú určitú dôstojnosť, čo bola potrebná. K samotnému programovému vyhláseniu vystupujem až teraz, a teda chcem povedať zopár vecí, nechcem vás zdržiavať, tak dúfam, že to také nebude. Pristupoval som k nemu s rešpektom, predsa len 65 strán je 65 strán, poviem pravdu bez toho, aby ste ma mučili, neprečítal som to celé. Je to také zvláštne čítanie, ale z toho, čo som prečítal, dovoľte povedať nasledovné. Nasledovné: Premiér, a už som to hovoril, veľmi dobre identifikuje, že na splnenie jeho diabolského plánu potrebuje rast, ale keď potrebuje rast, ja naozaj nerozumiem, prečo brzdí? Lebo ja to nechcem zaťažovať takou mojou mierne insitnou, ja som si toho vedomý, ekonómiou, obzvlášť po vystúpení takých odborníkov ako pán Kollár alebo po vystúpení pána Mikloša, ktorý sa po svojom vystúpení zrazil s druhým titanom teoretickej ekonómie, s premiérom pánom Ficom. Z pohľadu takej praktickej ekonómie, dovoľte mi povedať, ak potrebujete rast, nemôžete brzdiť, myslím, že je to v celku logické. Musíme mať taký motivovaný tím, musíte mať motivovanú spoločnosť, ktorú nič nevyrušuje a je pripravená, zase aby sme to s tou motiváciou neprehnali, ako na nejakom stretnutí Amway, že tu budeme vytlieskavať, teda až tak to nemyslím, hovorím o nejakej zdravej motivácii, ktorá je fakt potrebná, ak chcete rast. Ak chcete naštartovať ekonomiku, musíte splniť jednu veľmi dôležitú podmienku, a to je byť spravodlivý a spravodlivý v tom, že najlepší vyhrá. To je mimoriadne dôležité, aby najlepší vyhral, ten, kto je najlepší, nech vyhrá, ten kto v ten daný moment nebol najlepší, nech má možnosť ísť ešte raz, a, samozrejme, v spoločnosti existujú slabí a nemohúci a tým zdravá spoločnosť dovolí a o nich sa postará a dovolí prežiť dôstojný život. Toto je mimoriadne dôležité, táto spravodlivosť a pokiaľ také prostredie nevytvoríte, tak to nenaštartujete. Pokiaľ nevytvoríte prostredie, v ktorom aj chlapec zo Smolníka alebo z Giraltoviec, a nemusí byť zrovna synom či SMER-áckeho funkcionárskeho, alebo SDKÚ-funkcionára, nedosiahne nijaký úspech. Takto krajinu bez tejto spravodlivosti nenaštartujete ani náhodou a ja s pýtam, ako chcete s tými dinosaurami, ktorí sa vracajú do verejných funkcií, takúto spravodlivosť a takéto nastavenie spoločnosti dosiahnuť? Ja som sa to už pýtal, spýtam sa to znova, je pre mňa dôležité: Prečo ste si nechali otráviť studňu? Prečo je odborník, jediný odborník na hospodárstvo iba ten, čo prenajíma niekomu z Penty? Alebo ináč sa spýtam, neexistuje iný odborník na hospodárstvo, ktorý neprenajíma niečo Pente? Neexistuje iný odborník na zdravotníctvo, ktorý tam nerobil? Prečo ste, preboha, pán Richter, vyhodili tú pani z vášho ministerstva, ktorá pomohla niečo odhaliť. To bolo naozaj a dlho nebudem rozumieť. Toto sú nebotyčné škody na spoločnosti, ktoré spôsobia to v konečnom dôsledku, že vy tým hlavný motor nenaštartujete. Nenaštartujete a tým pádom nesplníte váš diabolský plán, ktorý potrebuje rast. Možno sa mýlim, nevylučujem, možno pre túto krajinu to bude aj lepšie, ak sa mýlim, a niečo z toho, čo hovoríte, sa vám podarí. Ak by sa to potvrdilo, ja s tým problém nemám, ja sa ospravedlním, mne to, myslím, neublíži. V programovom vyhlásení som identifikoval takú zaujímavú Radu pre solidaritu a rozvoj. Ja to identifikujem ako zaujímavý počin, však jedným dychom dodávam, že koľko ich bolo a ako skončili. Pred cca 20 rokmi som bol v Číne s delegáciou, ešte bol Mečiar, Ducký a kapitáni priemyslu pološtátnych a štátnych podnikov a my sme vtedy sprostredkovali stretnutie, sa to volalo, že Rada na pomoc chudobným oblastiam Číny, a keď prebiehalo zasadnutie v tejto, v tejto kancelárii tejto rady, to bolo také chudobné prostredie. A jeden z tých kapitánov z priemyslu sa tak pýtal, že a prečo je to také ošumelé, vyšmatlané, a ten Číňan, ktorý to tam organizoval hovorí, však je to Rada pre pomoc chudobným oblastiam Číny, tu nemôže byť luxus. Znova, znie to logicky. Aj táto rada SMER-u je zaujímavá, len ja sa pýtam, kto tam bude sedieť, kto tam bude reálne, ale reálne rozhodovať a kto tam bude solidárny? Všetci tí, teraz použijem taký výraz, „jastrabi“, ktorí krúžia okolo SMER-u, tí budú tiež sedieť v tejto rade na vyšmatlaných stoličkách a budú solidárni? Budú jastrabi z finančných skupín solidárni s ľuďmi z Hriňovej, z Revúcej, Rožňavy, Giraltoviec. Vy tomu veríte? Ja neviem, kto tu tomu verí, tá čínska rada, čo koniec koncov to vidíme, mala výsledky. Ináč je to mimoriadne vplyvný orgán. Neviem, aké budú výsledky tejto SMER-áckej rady, som zvedavý a počkám si na „krotenie jastrabov“, ktoré pre výsledky tejto rady je mimoriadne dôležité. Myslím si, že to bolo pri otvorení tejto schôdze, kde skladal sľub poslanec zo Smolníka, ja som bol minulý týždeň v Krásnohorskom Podhradí sa pozrieť, aká je tam situácia v tej rómskej osade, a vracal som sa takou polopoľnou cestou cez Uhornú, Smolník, som ani nevedel, že existuje Smolník, je to taký koniec sveta, je to taká tabuľa – že koniec sveta ešte hodinu autom – a tam je Smolník. To dúfam, že kolega, myslím, tu nie je, že sa neurazí, ja som koniec-koncov zo zapadákova z Hornej Oravy a tuná kolega Poliačik, ktorý tu zrovna dneska nie je, ma posielal dojiť ovce a variť baraní guláš, takže v tomto sme si podobní, ale čo chcem tým povedať? Chcem tým povedať po prvé, že slúži ku cti SMER-u, že má poslancov aj z takýchto oblastí. Naozaj obzvlášť od rôznych elitárskych spolkov typu SaS, ktoré sú bratislavskými spolkami, čiže toto slúži ku cti. Po prvé. Po druhé však treba povedať to, že som zvedavý a naozaj som zvedavý, ako dlho ľudia v Smolníku vydržia sa nechať zásobovať informáciami typu, ako obstarožná speváčka niekde spievala v nejakom luxusnom tatranskom hoteli a koľko tam stojí večera. Koľko vydržia s takou informáciou, ako dlho im bude stačiť informácia, či minister dopravy sa geluje iba ráno, alebo aj poobede. Ja neviem, je podľa mňa, príde čas, keď sa začnú pýtať, ak sa už nepýtajú, a budú sa pýtať, silno a ofenzívne, že kedy príde robota do Gelnice, do Smolníka, do Prakoviec. Vcelku fandím tejto Rade pre solidaritu a rozvoj, som však skeptický, lebo mám naozaj pocit, že neustrážite „jastrabov“ a myslím, pán kolega Mičovský mi povedal dokonca: „Jastrabi sa nedajú skrotiť.“ Ja som avizoval, že ma vyrušuje v programovom vyhlásení taký neoboľševizmus, ktorý tam identifikujem. Ja som ho nazval kryptovaným a je naozaj ťažko ho priamo identifikovať, i keď napríklad nedá sa povedať, že až dokonca až v preambule, strana č. 3, je napísané niečo v tomto zmysle. Hovorí sa, že stabilita vlády vyplýva z toho, že strana SMER má kvalifikáciu a schopnosti, a tie sú praxou overené. Ono mi to príde, vážení, také konštatovanie typu strana a vláda, strana vie, strana pozná, dobré ráno. Táto formulácia ma vyrušuje. Prisudzovanie takýchto vlastností niečomu takému ako politická strana je naozaj zvláštne a pre mňa, človeka ctiaceho si demokraciu a princípy, hlboko vyrušujúce. Nechcem tu moc teoretizovať na tému boľševizmus, resp. neoboľševizmus, myslím, že odborníkov na túto tému je tu dosť, pán Blaha je tu prítomný, takže prípadne on tomu rozumie. Dokonca jeden poslanec, neviem, či tu je, SMER-u to vo faktickej poznámke rozbalil naplno a hovoril o socialistickom chápaní a prístupe, ak sa nemýlim. To už bolo znova takým, by som povedal, že zlomovým bodom v tejto sále, čo sa tu hovorí. Neanalyzujem boľševizmus, ani z politologického hľadiska, ale tak ľudsky, tak ako ho trebárs aj na Orave ľudia chápali. Za boľševika bolo všetko naše, avšak iba niekto mohol všetko. Zákon bol na nich krátky a žiadne obmedzenie pre nich neexistovalo. Keď bolo treba strieľať z vrtuľníka, strieľalo sa, Babinský to zariadil. Ako sa však doba zmenila a ako je to za neoboľševika? Za neoboľševika je to trošku ináč. Iba niektorí môžu všetko a iba oni môžu povedať, že všetko je iba naše. Byť nad zákonom je absolútna samozrejmosť, strieľať z vrtuľníka je už málo sexi, už sú iné zábavky. Okolo SMER-u sú ľudia, ktorí toto všetko môžu, SMER teraz urobí hon, poľovačku na akože bohatých a na pomoc si privolá vzbudený spravodlivý hnev chudoby a pôjde po trojizbových bytoch. Iná skupina „žralokov a jastrabov“ už bude v kategórii nedotknuteľných a len sa tak budú blahosklonne usmievať a to mne, vážení, hlboko vadí. Vadí mi, že budeme musieť dokazovať, na ktorej strane Dunaja je parlament, a keď už bude jasné, že parlament je na tejto strane Dunaja, tak potom bude treba dokazovať, že v ktorej budove. Ak sa pýtate, že ako to myslím, všimnite si, kde si vybudovali svoje sídla „žraloci a jastrabi“, v akom dohľade na parlament. Odkaz je jasný, o to, kde sa bude rozhodovať, o to sa bude bojovať. Vadí mi servilnosť politikov, vadí mi slabosť politikov, budem vyčkávať a sledovať, ako silno bude prebiehať dokazovanie si moci a kto bude obeťou. Moc chutí a absolútna moc chutí absolútne. Generáli ŠTB sa jej tak ľahko nevzdajú. Bude zaujímavé sledovať aj to, ako dlho spoločnosť bude ochotná pristúpiť na túto hru, a keď už pochytáme, zdaníme, dodaníme, spoplatkujeme všetkých občanov zo strednej vrstvy, čo bude potom? Bude zaujímavé sledovať, či ľudia po tomto hone na strednú vrstvu sa budú ochotní uskromniť kvôli tomu, aby „žraloci a jastrabi“ mali ešte väčšie „Audi centrá“. Poviem niečo aj o tvorivosti, ja som to hovoril, že je to úplne zbytočné, ale to mi nedá. Tvorivosť je kľúčové slovo tretieho tisícročia a na to, aby sme definovali, potrebujeme si definovať, čo je tvorivosť. Tvorivosť nie je vytvorenie cukrovej polevy na koláč, tvorivosť je schopnosť vytvoriť niečo nové, originál. Táto schopnosť je kľúčová v školstve, hospodárstve, kultúre. A kde sa v tom programovom vyhlásení nachádza? V hospodárstve sa nenachádza vôbec, v kultúre vôbec, to už treba hádam aj študovať, ako nedať do kultúry slovo tvorivosť, a iba v školstve v takej obligátnej vete sa nachádza, je to na úrovni takej povinnej jazdy. Summa summárom, summa somár... (Smiech.), summa summarum slovo tvorivosť je v dobrom kontexte v programovom vyhlásení iba raz, niekto povie – hlúposť, hlavne taký „intelektuálny buldozér“ nepriestrelnou argumentáciou typu – čo tam tvorivosť, robotu treba! Nuž treba takýmto „buldozérom“ povedať, že na to, aby ste dneska mali robotu, treba byť tvoriví a nájsť a vytvoriť túto robotu na základe toho, že ste tvoriví. Dovolil som si túto vsuvku, lebo pre mňa je slovo tvorivosť mimoriadne dôležité. Ku koncu dovoľte, aby som sa povenoval sociálne vylúčenému spoločenstvu, alias rómsky problém ako jeden najväčší, ak nie z najväčších problémov v Slovenskej republike. Tento problém dostal mimoriadne dôstojné miesto v programovom vyhlásení, a to poslednú a predposlednú stranu. Na Slovensku máme 600 sociálne vylúčených spoločenstiev, časovaných bômb, ohnísk napätia, rizikových oblastí. Čo hovorí „programovka“? Dôstojne poslednú stranu dostal. Ja už som to tu včera citoval, nedá mi, aby som to nezacitoval tú skvostnú vetu z programového vyhlásenia ešte raz a pomaly, včera som ju povedal rýchlo: „Stratégie inklúzie marginalizovaných rómskych komunít bude realizovať najmä prostredníctvom lokálnych stratégií komplexného prístupu a lokálnych partnerstiev sociálnej inklúzie.“ Preboha, kto to napísal? Kto tomu rozumie? Pán Poliačik tu nie je, ja som to včera hovoril, však tomu ani on nerozumie, a mám pocit, že aj pán Kolesík radšej ide preč, tiež má s tým problém. (Smiech v sále.) Ten, kto to napísal, podľa mňa by mal odísť, lebo to sú také presne, to, čo je ten problém, to sú presne to, že sa takéto krasorečnenia dlhé roky vypisujú, nikto im nerozumie, keďže im nikto nerozumie, tak ostatní pre istotu nič nerobia, aby nič nepokazili a nevyzerali za blbých. Takto to, vážení, na Slovensku funguje. (Krátke prerušenie vystúpenia poslancom z pléna, ktorý priniesol rečníkovi fľašu kofoly.) Som rád, že rušíme monopol kokakoly v tejto sále a teším sa, že tu ja som včera dal pepsikolu, kofola je možno naozaj vhodnejšia. (Ruch v sále.) A zatriasli ste s ňou? Problém sa nerieši, tak vrátim sa k problému, pepsikola nie je, je problém kokakola. Problém je rómsky problém, že takto sa nerieši... (Smiech v sále.), takto sa nerieši, iba narastá. To, čo som teraz čítal, tú skvostnú vetu skúste niekto ísť prečítať pánovi Dobrovodskému do Malaciek a počkajte, kam vás pošle. Problém sociálne vylúčených spoločenstiev, alias rómsky problém je jeden z najväčších, ak nie najväčší problém na Slovensku. Pre istotu to ešte zopakujem, keby niekto tomu nerozumel. Problém sociálne vylúčených spoločenstiev, pán premiér Fico, pán Dzurinda a otec vlasti Vladimír Mečiar, ktorý tu už chvalabohu nesedí, ale sedí iba na priedomí v Trenčianskych Tepliciach, spôsobili, že narástol do takýchto obludných rozmerov. Títo premiéri používali verejné zdroje, uplácali Rómov, aktivistov, kupovali si sociálny zmier. Problém však narástol tak, že sa už nedá schovať, už sa nedá uplatiť, už nezapcháte oči a uši starostom, už nezapcháte oči a uši rôznym aktivistom, organizáciám, aby sedeli ticho. Nenapcháte, lebo nemáte, a aj keby ste mali, tak ľudia sú už tak citliví, že to nebudú ochotní tolerovať. Nebudú ochotní tolerovať hlúpe riešenia a nesystémové kroky. Tam sú jednoduché otázky. Čo urobíte, kedy to urobíte, ako to urobíte, za čo to urobíte? Problém sociálne vylúčených spoločenstiev bude vašou nočnou morou a nedovolí vám spať. Doba sa zmenila, ja sám som mal... (Ruch v sále.), už nie veľa, asi tri strany, dobre, vydržíte? Môžem aj skončiť. Doba sa zmenila a ja sám som mal v mojich programových prioritách vetu: „Maternica nie je výrobný prostriedok.“ Keby som toto napísal pred desiatimi rokmi, tak niekoľko organizácií by podalo, neviem, aké žaloby na mňa za rasizmus a neviem, čo ešte všetko. Doba sa naozaj zmenila, nazeranie na problém sa naozaj zmenilo, to je šanca pre vás definovať, pomenovať. Dajte ľuďom niečo, čoho sa môžu chytiť. Ja sám osobne sa budem pýtať, pýtať, žiadať a žiadať: Robte niečo! Definujte úlohu štátu, koľko detí v rodine štát podporuje alebo má podporovať, dve deti, tri deti? Nebojte sa a teraz fakt chcem mať toto ako výzvu a zrušte tie diabolské peniaze, tzv. kočíkovné, zrušte kočíkovné! To bola vaša agenda, že ste pridali druhému, tretiemu dieťaťu „kočíkovné“, to sú diabolské peniaze a aj týmto krokom ste sa stali spoluzodpovedným za to, že maternica sa stala výrobným prostriedkom. A nakoniec ešte poviem takú malú politologickú úvahu, premiéra nášho súčasného existujúceho môžete rozšúpať ako cibuľu a na konci posledné, čo zostane, bude heslo „sociálna úloha štátu“. Táto teoretická výbava je veľmi dôležitá a slávi úspech v tejto krajine, avšak problém je, že je zlá. Musí dôjsť k zrážke koncepcií a kľúčový moment je ten, že iba zodpovedný štát dokáže byť sociálny. Otázka nestojí, či je zodpovednosť verzus sociálnosť, takto to nestojí. Je to jednoduché, lebo iba zodpovedný štát dokáže byť sociálny. Zodpovedný štát zabezpečuje úlohy štátu, bezpečnosť, zahraničná politika, obrana a, samozrejme, áno, aj sociálne úlohy štátu. Skôr či neskôr k tejto zrážke koncepcií dôjde. Keď budete viac sociálni ako zodpovední, nastanú problémy a vtedy začnú od SMER-u odchádzať zodpovední poslanci. Najskôr je potrebné definovať, kto je zodpovedný poslanec, nehovorme o všelijakých hochštapleroch, nehovorme o poslancoch typu Džupa, Kolesár alebo ako sa volali, nehovorme o ľuďoch, ktorí z večera do rána zmenia svoj názor, ani sa za to nehanbia. Títo džupovia, či ako sa volá, kolesárovci sú hanbou slovenského parlamentarizmu. Od nich by sa to malo učiť, že čoho je človek schopný. Hovorme o zodpovedných poslancoch. Ak smerovanie vlády bude zlé, tak títo zodpovední poslanci SMER-u by mali spozornieť. Ak smerovanie bude veľmi zlé a úplne mimo svojho programu, tak zodpovední poslanci SMER-u by mali začať hľadať alternatívu. Ak sa nič nebude diať a poslanci SMER-u budú pokojní a spokojní, tak sú dve možnosti: SMER si zodpovedne plní svoj program a nie je dôvod, alebo v SMER-e nie sú zodpovední poslanci. Na začiatku som povedal, že k programovému vyhláseniu vlády pristupujem s rešpektom, avšak nie až takým, aby som ho podporil, budem hlasovať proti programovému vyhláseniu vlády, v zásade je to jedno, lebo nás nepotrebujete. Hovorím to len preto, aby sa nezabudlo. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)