J. Burian, poslanec: (2003-11-11):
Ak si prečítame druhý odsek, čo je dôvodom tejto privatizácie, vidíme, že hlavným cieľom navrhovanej právnej úpravy je umožniť doprivatizácie podnikov s charakterom prirodzených monopolov a verejnoprávnych služieb, čo je deklarované v zámere vlády, že spustenie dôchodkovej reformy a vytvorenie povinného kapitalizačného piliera predpokladá vyčlenenie nemalých finančných prostriedkov. Ak hovoríme o tom, že podstatná časť tejto privatizácie by mala byť určená na dofinancovanie dôchodkovej reformy, chcem sa opýtať, čo vláda plánuje urobiť s týmito peniazmi, keď ešte dnes na účte v Národnej banke Slovenska máme 65 mld., ktoré sú primárne určené na dôchodkovú reformu, a už 2 roky Národná banka Slovenska platí zvýhodnený úrok na úročenie tohto vkladu. A myslím, že prispieva na ďalšie teda zhoršovanie výsledkov Národnej banky. Ďalej sa pýtam, keď týchto 65 mld. má byť na 4 až 5 rokov postačujúcich na dôchodkovú reformu, či dnes je také dôležité, aby sme otvárali tento zákon, keď tieto peniaze sú deklarované ako primárny zdroj na to, aby sa udržala dôchodková reforma na obdobie 4 až 5 rokov. V ďalšom odseku sa píše, že z takto získaných finančných zdrojov vláda použije časť na posilnenie štátnych finančných aktív a splácanie úverov a pôžičiek. Ak je tento progres, čo je deklarovaný, aj v návrhu štátneho rozpočtu na rok 2004, kde sa už uvažuje o získaní zdrojov z privatizácie, tak neviem, či primárnym záujmom je získať peniaze len privatizáciou štátnych podnikov alebo hľadaním rezerv v rámci štátneho rozpočtu. Myslím, že korunou celého riešenia a tých významových pojmov, ktoré sú použité v tejto dôvodovej správe, je aj ďalší odsek, kde sa hovorí, že o výbere podnikov tzv. prirodzených monopolov, o percentuálnom podiele, ktorý sa bude privatizovať alebo príp. ostatne majetkom štátu, bude rozhodovať z prípadu na prípad vláda Slovenskej republiky po predložení týchto návrhov k vyjadreniu Národnej rady Slovenskej republiky. Musím povedať, že po prečítaní tejto dôvodovej správy som došiel k tomu, že by sa mali objaviť slová ako „časť, nemalé, z prípadu na prípad“ vo výkladovom slovníku finančnom alebo ekonomickom výkladovom slovníku ako zdôvodnenie privatizácie na Slovensku. Bohužiaľ, myslím si, že pri takomto pojme, ako je pojem „nemalé finančné prostriedky“, nie je jasné, akým spôsobom a koľko je nutné na túto, povedzme, dôchodkovú reformu dať. A teda vôbec tento materiál neuvažuje o tom, že tieto peniaze sú tam. Potom je tu uvedené, že časť sa použije na krytie štátnych dlhov. Nie je jasné, koľko sa toho použije, a nie je jasné, v akom horizonte sa to použije. A potom je tu uvedené, že z prípadu na prípad vláda proste sa rozhodne zo dňa na deň a niečo doprivatizujeme ešte, dlho sme neprivatizovali. Pýtam sa a dávam si otázku a neviem na ňu odpovedať, ak tento materiál má hovoriť o tom, že je to nejaká filozofia strategického rozvoja tohto štátu a filozofia napredovania tejto ekonomiky, akým spôsobom majú sa poslanci tejto Národnej rady rozhodovať o tom, aká zmysluplnosť čaká po privatizácii týchto podnikov. Keď hovorím o zmysluplnosti, pýtam sa, aká návratnosť týchto zdrojov je predpokladaná, aká výnosnosť týchto zdrojov je predpokladaná, ako budú použité tieto zdroje, a, povedzme, či vôbec niekto už uvažoval nejakými metódami, ktoré sú bežne štandardné vo svete, napr. metódou budúcich výnosov, metódou vnútorného výnosu, proste metódami, aký výnos bude z tejto privatizácie alebo aký vnútorný výnos je momentálne z týchto podnikov, ktoré prinášajú do štátneho rozpočtu príjmy. Ja sa chcem opýtať do budúcna, aké príjmy bude mať štátny rozpočet mimo tých daňových príjmov, ktoré sa znižujú, teda daňová záťaž v tom slova zmysle priamych daní z podnikov sa znižuje a na druhej strane ideme privatizovať tieto štátne podniky, čo bude primárny príjem do štátneho rozpočtu, ak tieto podniky jednoducho sprivatizujeme. Čiže ja ako poslanec Národnej rady neviem sa stotožniť s takýmto materiálom, ktorý je pre mňa nekonzistentný a nehovorí o tom, aká efektívnosť z tejto privatizácie a z tohto celého riešenia bude v prospech tejto ekonomiky. Ja by som bol veľmi rád, aby niekto dopracoval tento materiál tak, aby títo ľudia v Národnej rade alebo poslanci Národnej rady vedeli si jasne zadeklarovať, či to, čo budú schvaľovať, je v súlade s ich cítením alebo rozmýšľaním alebo úvahou, nie na základe toho, že sa tu používajú pojmy „z času na čas, nemálo, z prípadu na prípad“ a proste pojmy, ktoré, si myslím, sú abstraktného významu a nemajú žiadnu ekonomickú hodnotu alebo číselné vyjadrenie. Na záver mi dovoľte, aby som dal pozmeňujúci návrh, kde v návrhu navrhujem v čl. IV ods. 3 zmeniť v poslednej vete slová „do 10 rokov“ na slová „do 30 rokov“. Odôvodnenie. Najvýznamnejšie krajiny Európskej únie, Francúzsko, Nemecko, Anglicko, si vyhradili uplatňovať právo na navrátenie majetku do 50 rokov, a preto si myslím, že 30-ročná lehota na to je opodstatnená aj na Slovensku. Ďakujem za pozornosť.