J. Tkáčová, poslankyňa: (2005-03-21):
Začiatkom októbra minulého roka sa v Berlíne uskutočnilo stretnutie političiek európskych ľudových strán a diskusiou okolo okrúhleho stola sme sa pokúsili zadefinovať aktuálne problémy a tie najťaživejšie problémy, s ktorými ženy v Európe dnes zápasia. Ja vám vymenujem tie, ktoré považujeme za najviac problematické. V prvom rade je to približne 25-percentný  rozdiel v príjmoch v platoch mužov a žien za tú istú prácu, je to nezamestnanosť a chudoba žien, sú to nižšie dôchodky žien v porovnaní s dôchodkami mužov, nízke zastúpenie žien v politike a vysokých riadiacich funkciách a sociálne postavenie imigrantiek, aj keď tento problém sa týka viac pôvodných členských štátov ako týchto desiatich nových. Zastavím sa pri nezamestnanosti žien a pri ich nižších dôchodkoch. Nízke dôchodky žien v zásluhových systémoch sú jednak dôsledkom ich nižších miezd za tú istú prácu, ale zároveň sú aj dôsledkom toho, že ženy si plnia svoju funkciu matiek. V čase materskej dovolenky  dôchodkové zabezpečenie vyzerá aj v Európskej únii rôzne. Napríklad v Rakúsku sa časť výchovy detí započítava do dôchodkového času až od roku 1993. Ako sme počuli od pána ministra, na Slovensku platí štát za matky na rodičovskej dovolenke sumu 2 643 korún, čo je tiež ozaj to minimum z minima. Negatívny dopad na nižší dôchodok v budúcnosti má i tá skutočnosť, že prevažne matky zostávajú doma so svojimi deťmi, keď dieťatko ochorie. Matky s malými deťmi mávajú aj problém so zamestnanosťou. Mladá žena, ktorá zostane doma šesť rokov s dvoma deťmi, stráca kontakt s realitou. Stráca svoje profesionálne zručnosti, je ťažšie zamestnateľná. Napriek tomu, že máme Zákonník práce, ktorý zabraňuje diskriminácii, ja si myslím, že ženy s malými deťmi sú latentne diskriminované. Totižto zamestnávatelia ich považujú za menej skúsené, za fluktujúce. Nemôžu robiť nočné, nemôžu robiť v sobotu,  a to býva problém, a to opäť má dôsledok na dôchodkové zabezpečenie do budúcnosti. Preto sa vo všetkých európskych krajinách hľadajú opatrenia, ako pomôcť matkám s malými deťmi včleniť sa do pracovného procesu, ako skĺbiť úlohu matky a pracovné povinnosti. Ja si na rozdiel od kolegu pána poslanca Brocku nemyslím, že keď matka odíde do roboty od malého dieťaťa, je zlou matkou. Alebo sa nevenuje dieťaťu dostatočne, pretože, pán kolega, z vášho vystúpenia to medzi riadkami vyplynulo. Ja som to takto cítila. Samozrejme, týmito problémami sa zaoberajú aj sociológovia. Ja som posledný týždeň čítala výsledky výskumu britskej sociologičky  Kathrin Hakimovej, ktorá na vzorke 3 700 respondentov v Británii a v Španielsku skúmala predstavy mužov aj žien o tom, ako sa vyrovnať s touto situáciou. A výsledok je zhruba takýto. Jedna tretina žien sa chce bezpodmienečne venovať len rodine a svojim deťom bez ohľadu na kariéru, druhá tretina chce skĺbiť pracovné povinnosti s opaterou detí, ale s tým, že na prvom mieste je opatera detí, a tá tretia tretina uprednostňuje jednoznačne kariéru a opateru detí prenecháva na profesionálnych opatrovníkov. My ženy v SDKÚ považujeme návrh ministerstva práce a sociálnych vecí za moderný prvok pri riešení zamestnanosti žien, ktorý korešponduje s filozofiou sociálnej politiky pomáhať aktívnym a ktorý dáva možnosť výberu. A teraz k samotnému rodičovskému príspevku. V princípe ide o príspevok na opateru dieťaťa určený pre dieťa a zostáva na rodičoch, ako túto opateru zabezpečia. Argumentuje sa tu, že sa ide v prospech žien, ktoré veľa zarobia. Ja si myslím, že žena, ktorá veľa zarobí, sa vracia na svoje lukratívne miesto krátko po narodení dieťaťa a vôbec nerozhoduje, či sa jej materský alebo rodičovský príspevok skráti, alebo nie. Nám práve ide o ženy, ktoré by si privyrobili dve, tri tisícky korún, alebo ktoré pracujú za nízke mzdy a pre ktoré rozhodovanie o tom, či ísť do práce, alebo neísť býva hlavne rozhodovaním o tom, či sa ten príjem dá porovnať s tou stratou troch tisícok korún. Ide napríklad  o mamičky študentky, ide o samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré môžu pracovať doma, napríklad prekladateľky, ale tým, že sú zárobkovo činné osoby, sa im rodičovský príspevok kráti. Ide o to, že práca na čiastočný úväzok, ktorá by zabezpečila stály kontakt s pracovným prostredím a udržanie si profesijných zručností, je pre rodinu čistou finančnou stratou. Porozprávam vám aj niektoré príbehy, tak ako som ich počula od mladých žien. Jana, 34- ročná, je gynekologička, má možnosť štyri hodiny týždenne praxovať v ambulancii u svojho kolegu. Za tento príjem 1 800 korún, ktorý prevažne použije na cestovné náklady, je rodičovský príspevok skrátený. Za ten pol deň za týždeň sa o dieťatko stará jej mamička. Jana hovorí: „Z hľadiska uchovania kontinuity s mojou profesiou a ďalšieho profesijného uplatnenia sa po rodičovskej dovolenke je to pre mňa veľmi dôležité. Návrh, ktorý schválila vláda, je pre mňa pozitívnou zmenou.“ Monika má 28 rokov, má dve malé deti do troch rokov a je aktivistkou materského centra. Zo   zahraničného grantu má možnosť poberať 2-tisíc korún, ale keďže je považovaná za pracujúcu matku, tak jej rodičovský príspevok je krátený. Monika hovorí: „Návrh, ktorý prichádza do parlamentu, pre mňa znamená, už nám neprekáža, že si aktívna, že sa staráš o svoju rodinu a okrem toho sa snažíš urobiť niečo pre svoju komunitu okolo seba, nebudeme ti preto krátiť rodičovský príspevok.“ Mária je na rodičovskej dovolenke s jednoročným synom. Je tlmočníčka. Občas využije príležitosť tlmočiť, aby nevyšla z praxe, vtedy si berie dovolenku manžel. Mária hovorí: „Pokiaľ prejde nový zákon vo vládou schválenej forme, budem to považovať za reálnu podporu našej rodiny.“ Nie nezanedbateľný je fakt, že od sedemdesiatych rokov sa pôrodnosť na Slovensku znižuje. Nie je iba jedno správne riešenie, ako pôrodnosť zvýšiť. Musí tu byť komplex riešení, ktoré umožnia ženám a rodinám vybrať si. Veľmi dobre tento problém zvládajú napríklad vo Francúzsku, teda pôrodnosť vo Francúzsku patrí medzi jednu z najvyšších v Európe a kde v súbore na podporu rodiny a na podporu matky patrí aj finančná podpora pracujúcej matke. Samozrejme, obrovské prostriedky sa vynakladajú na predškolské zariadenia. Zavádza sa pružný pracovný čas a podobne. Dávam do pozornosti vyjadrenie eurokomisára pre sociálnu oblasť a zamestnanosť pána Špidlu, ktorý uviedol: „Pôrodnosť sa dá zvýšiť štátnou podporou rodinám a matkám.“ Preto vítame tento vládny návrh zákona, ktorý pomôže ženám udržiavať si svoje profesionálne zručnosti aj počas rodičovskej dovolenky, ľahšie sa po materskej dovolenke zamestnať a vrátiť sa do pracovného procesu, zabezpečiť si do budúcnosti vyšší dôchodok, finančne prilepšiť rodinnému rozpočtu a spojiť úlohu matky a pracovné povinnosti. Ženy v SDKÚ plne podporujú tento vládny návrh zákona a veríme, že o tom, že pomôže rodinám aj deťom, presvedčíme aj svojich kolegov, ktorí o tom zatiaľ presvedčení nie sú.  Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)