L. Miklós, poslanec: (2009-10-23):
Najprv by som sa vyjadril k dôvodovej správe, lebo tam je vlastne filozofia vysvetlená a túto filozofiu ja aj podporujem. No, je tu predovšetkým dôraz na plánovanie preventívnych opatrení, čo mimoriadne vítam, pretože všetci vieme, že povodne nevznikajú tam, kde sa prejavia škody, ale úplne niekde inde. Takže treba na tie preventívne opatrenia dbať. To ale bolo aj doteraz. Teraz však je šanca na prelomenie doterajšieho sektorového prístupu k povodniam, ktoré sa považovali, že to je vodohospodársky problém a robte si s vodohospodárskym, čo chcete. Je to nielen vodohospodársky problém. To je problém využívania celej krajiny. Teraz je teda možnosť, a tento zákon to dobre vystihuje, len bude treba potom realizovať aj tak tento zákon a respektíve využívať. Teraz je táto poloha v polohe integrovaného manažmentu využívania povodia, tým aj krajiny ako celku. Totižto treba povedať, že všade je povodie a všade je krajina. Nie je povodie mimo krajiny a nie je krajina mimo povodia. Aspoň v strednej Európe. V púštiach nie je povodie, v poriadku, ale v strednej Európe určite nie. A druhý veľmi dôležitý moment je, že práve dneska sme už prerokovávali nový zákon o priestorových informáciách a integrovaný manažment treba postaviť práve na bázu týchto komplexných priestorových interoperatívnych informácií. Toto je mimoriadne dôležitá vec. Takže ja toto veľmi vítam, aby sme prelomili a položili povodňovú ochranu do polohy integrovaného manažmentu povodia, kde otázka povodní je len chvíľková vec. Však celý rok trvá 365 dní a povodne možnože sú desať dní, pätnásť dní. Aj to treba povedať, že povodne nie sú o vode, ale predovšetkým o nádobe, cez ktorú prechádza voda počnúc od mrakov cez polia a lúky, cez ktoré voda preteká. A už keď je v koryte, už je zle. Vtedy sa už s tým ťažie narába, lebo už jej je veľa. Takže toto by som považoval za kľúčové, že postaviť manažment povodní do postavenia integrovaného manažmentu povodia. Na to, predstavte si, že na to máme aj nástroje, že netreba nič špeciálneho vymýšľať. Totižto máme v tomto momente niekoľko nástrojov, ktoré manažujú krajinu ako celok, pretože tým je to územné plánovanie. V rámci toho je povinnou súčasťou územný systém ekologickej stability a územný systém ekologickej stability je postavený aj na základe protipovodňových účinkov zadržovania odtoku a zvyšovanie retencie povodí. Je tu ochrana prírody. Všetky územia ochrany prírody majú aj retenčnú a zadržovaciu schopnosť, len to tak treba pochopiť a  tak to treba brať, že ochrana prírody nie je len preto, aby sme chránili kvetinky a zvieratká, ale to má aj tieto praktické účinky, samozrejme. Máme projekty pozemkových úprav, kde je povinnou súčasťou územný systém ekologickej stability, kde zase musím povedať, že takzvané ekostabilizačné opatrenia sú zamerané práve na zadržovanie odtoku, teda spomaľovanie odtoku a zabránenia erózie a akumulácie, čiže to len treba využívať. A nakoniec aj lesné hospodárske plány, ktoré v každej jednotke hospodárenia lesa hovorí o nejakých opatreniach. A sám les osebe je, keď sa nerobia holoruby, tak má retenčné a odtok zabraňujúce účinky. Takže nástroje na to máme, takže treba tu len zobrať vážne ten paragraf, kde sa hovorí o koordinácii týchto nástrojov. Pretože je to tu v návrhu zákona. Druhý veľmi dôležitý moment, že práve sme prerokúvali, že sa vytvára národná infraštruktúra, priestory, informácie. To je rozhodujúca vec. A keď to budeme mať, tak je to dobré. A okrem toho, vážený pán podpredseda, musím povedať, že na ministerstve životného prostredia sa rozpracovával takzvaný land cover, to je krajinno-ekologická základňa integrovaného manažmentu povodí, kde sú sústredené už dôležité dáta a na jednotnom kartografickom základe, takže je z čoho vychádzať. Nakoniec máme aj kow-how, viete. Atlas krajiny Slovenskej republiky na základe land cover a GIS, takže vieme s týmto narábať, len to treba dosiahnuť. Už, samozrejme, čas beží a niektorá vláda stihne jedno, druhá vláda stihne druhú vec. Chcem ešte to povedať, že tento integrovaný postup nie je len o tom, aby sme nemali povodne, ale toto je zároveň ochrana kvality vôd, ochrana kvantity vôd, vodných zdrojov. Je tu ochrana pôd, zamedzenie erózie, zamedzenie akumulácie, ochrana prírody, ochrana lesov, ako aj optimálna priestorová organizácia využitia krajiny. Čiže jedným opatrením to, keď budeme integrovaným manažmentom povodia, dobre ho budeme využívať, tak jedným razom alebo jedným ťahom, jedným opatrením môžeme chrániť prakticky celú krajinu. Čo sa týka tých výdavkov, musím pochváliť kolegov, sú zrejme tu, no napočítali sa. Napočítali sa a musím povedať, že im to muselo aj dlho trvať, a toto je strašidelne ťažko, ako to napočítať, len by som povedal, že bude omnoho lacnejšie presadiť tento zákon, keď sa vypracuje národný informačný systém priestorových informácií, pretože to je kľúč na to, aby sme vedeli vypracovať mapy povodní a tak ďalej a tak ďalej. Vtedy som si istý, že sa dá ušetriť z týchto relatívne veľkých čísiel. A radšej by som potom venoval tieto čísla do konkrétnych opatrení v krajine na zabránenie, na zníženie odtoku, respektíve na ukončenie projektovo-pozemkových úprav, na dokončenie  ÚSES-ov, na dokončenie územných plánov obcí. Teraz k zákonu. V tom istom duchu, v duchu integračných opatrení, respektíve integrácie. Paragraf 4 hovorí – opatrenia na ochranu pred povodňami, úplne presne to, čo si všetci želáme, že po a sú to opatrenia, ktoré spomaľujú odtok vody z povodia do vodných tokov a zvyšujú retenčnú schopnosť. A po b opatrenia, ktoré, teraz zahrniem technické, teda to, čo sme zvyknutí, čo sa robia protipovodňové opatrenia. No, treba povedať, že v tomto paragrafe je to úplne perfektne, lepšie sa to nedá ani napísať, ale už potom ďalej v tých paragrafoch sa predovšetkým sústreďujeme len na tú technickú stránku, omnoho menej na spomalenie odtoku vody z povodia. Ja ináč ani netrvám na tom, aby sme tam dávali zbytočne nejaké deklaratívne paragrafy, len aby sme si uvedomili tú integrovanosť alebo potrebu integrácie tých nástrojov, čo je veľmi pekne povedané v § 9, že sa tam hovorí o koordináciách plánu manažmentu povodňového rizika s plánom manažmentu povodia. Tu by som celkom iste dodal ešte buď jeden odsek, alebo to doplnil, že koordinovať aj s projektmi pozemkových úprav, s územným plánom a s lesohospodárskym plánovaním vrátane ich súčastí  ÚSES, teda územných systémov ekologickej stability. Potom sú tu ešte niektoré drobnosti, s ktorými vás už ani nejdem unavovať. Jedna vec je na uváženie, a preto to teraz hovorím, aby bolo možné o tom ešte rozmýšľať, náhrada za obmedzenie vlastníckeho práva. Samozrejme, správcovi povodia patrí len voda. A možno medzihrádzový priestor. A to môže potom viesť k problémom, ako chceme urobiť tento integrovaný manažment, keď pôda patrí niekomu inému. No ja si myslím, že by bolo treba pristúpiť k nejakej integrovanej stratégii vykupovania pozemkov alebo aspoň výmeny pozemkov na tých miestach, ktoré sú nutné, ktoré sú potrebné na protipovodňové opatrenia. Ja vám poviem teraz zo života jednu záležitosť. Zrejme poznáte meno Michal Kravčík. On je Ľudia a voda, ktorý presne toto presadzuje. Nikto nie je medzi vodármi, to vám zodpovedne hovorím, ktorý by bol proti tým myšlienkam, ktoré on presadzuje – zabraňovať odtoku a zvyšovať retenčnú schopnosť. Ale k tomu sa treba dotknúť využívania územia. A to územie niekomu patrí, hej. A teraz, keď poviem gazdovi, že podľa teórie metodiky a terénu a pôd a všetkých ostatných v prostriedku jeho tristohektárového poľa je potrebná protierózna zábrana, no tak on nebude s tým súhlasiť. Čiže to nejde tak, že ja sa rozhodnem metodicky, že tu a tu. Musím povedať, že za socializmu, keď boli veľké družstvá, tam sa relatívne dobre dalo s týmto manipulovať. Nakreslili sme mapu a ten, čo riadil družstvo, tak povedal, no dobre, no tak tu venujeme tých päť metrov po vrstevnici na výsadbu nejakého pásu. Ale v súčasnosti je už iná situácia, že inak sa to nedá riešiť, len tak, že máme na to nástroje, projekty pozemkových úprav, existuje územný plán. Existuje územný systém ekologickej stability. Cez tieto nástroje to musíme presadiť. Čiže ale k tomu presadeniu jedna vec je nakresliť a druhá vec je potom skutočne urobiť v priestore. A to nebudú všetci súkromníci súhlasiť bez toho, že by bola náhrada za obmedzenie vlastníctva. Čiže toto budeme musieť asi prešpekulovať, akým spôsobom sa dá táto veľmi dôležitá otázka domyslieť. Musím pochváliť aj to, že k tomuto zákonu sú aj hotové vyhlášky, čo už v poslednom čase nebýva zvykom. Celkom iste by sa aj na nich dalo niečo vymyslieť, vylepšiť, ale to nechám na potom. Ja by som zhrnul z tohto relatívne dlhého vystúpenia zase ten hlavný odkaz. Najdôležitejší moment, ktorý umožňuje tento zákon, dokonca ho zdôrazňuje, že integrácia nástrojov priestorového manažmentu krajiny, ktoré som už vymenoval. A druhý veľmi dôležitý nástroj je, že začíname budovať národnú infraštruktúru, priestorové informácie. Treba si zvyknúť ešte aj na tú skratku NIPI a na ktoré už má ministerstvo životného prostredia určité podklady, a to je ten KEZIMK. Ďakujem pekne, že ste si ma vypočuli. (Potlesk.)