J. Horváth, poslanec: (2010-03-10):
Mojou a nielen mojou témou je základná zmluva, základná zmluva, ktorej oficiálny názov znie Zmluva o dobrom susedstve a priateľskej spolupráci medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou. Táto zmluva bola podpísaná 19. marca 1995 v Paríži. To znamená, že dnes je v podstate predvečer 15. výročia existencie tejto zmluvy. A je čas, aby sme sa pozreli na to, ako nám slúži táto zmluva. Prečo na pôde Národnej rady? Je to z veľmi jednoduchého dôvodu. Medzinárodná zmluva je prameňom medzinárodného práva, je takým prameňom medzinárodného práva, ktorý pri zrode ratifikuje Národná rada Slovenskej republiky. To znamená, na tejto pôde sa ratifikujú medzinárodné zmluvy. To znamená, že toto je dôvod, prečo si dovolím otvoriť debatu o základnej zmluve medzi Maďarmi a Slovákmi. Dovolím si povedať hneď na úvod, že zdá sa, že počas tých 15 rokov existencie základnej zmluvy dochádza k neplneniu zmluvy minimálne v tej časti, ktorá obsahuje vzájomný konzultačný mechanizmus medzi Maďarmi a Slovákmi. A toto začína robiť čoraz väčšie a väčšie starosti na Slovensku. Budem konkrétny. Poznáme prípad Fóra maďarských poslancov Karpatskej kotliny. No naši kolegovia v Budapešti sa rozhodli zriadiť Fórum maďarských poslancov Karpatskej kotliny bez toho, aby to s nami konzultovali, bez toho, aby sa vôbec zaujímali o to, aký máme my na to názor. A navyše sa nezaujímajú o náš názor ani potom, ako vzniklo toto Fórum maďarských poslancov Karpatskej kotliny, čo si o tom myslíme, či to v poriadku je alebo nie je, či to vzájomným vzťahom ubližuje alebo nie. Jednoznačne Maďarská republika povedala, že zriadila fórum, že toto fórum bude fungovať a že sa nás nebude pýtať na to. My sme v rozhovoroch v Štúrove a v Ostrihome (na maďarskej strane v Ostrihome) dohodli na rokovaniach zahraničných výborov, že poskytneme naše právne výhrady, právne sformulované výhrady Slovenskej republiky maďarskej strane na to, aby nám dala odpoveď. Slovenská strana urobila tento krok, tak ako sa dohodla. Ako ho sľúbila, tak férovo poskytla materiály. Teda nielen nejakou rétorikou okomentovala nejaké dianie v Budapešti, ale aj veľmi zodpovedne spísala, sformulovala právne výhrady. Na toto dodnes napriek dohode z Ostrihomu sme nedostali odpoveď, ale žiadnu odpoveď, ani nielen právnu odpoveď, ale ani politickú odpoveď a dokonca ani občiansku odpoveď, či berú vážne naše výhrady alebo neberú vážne naše výhrady, či sa nimi vôbec zaoberať mienia alebo nie. Toto je flagrantným porušením konzultačného mechanizmu, ktorý vyplýva zo základnej zmluvy. Rovnako možno takto hovoriť o zákone o dvojitom občianstve, ktorý pripravuje Maďarská republika a ktorý len pod slovenským tlakom stiahla z rokovania v parlamente. A pripravuje znovu predloženie tohto zákona počas spomienky na 90. výročie Trianonu. Týmto chce osláviť Maďarská republika 90. výročie Trianonu. Rovnako zriadila Budapešť tzv. jazykový fond, fond, ktorý v podstate eliminuje celú tú spoluprácu, celú tú mravenčiu robotu, ktorú podnikla slovenská strana spolu s vysokým komisárom OBSE pre menšiny pánom Knutom Vollebaekom a aj v spolupráci s expertmi z Maďarska. Jednoducho narobili sme sa, zodpovedne, úprimne, nefalošne, naozaj úprimne sme pristupovali k veci na to, aby sme mali dobré vzťahy, aby sme si vyčistili stôl, aby sme si povedali čo je právne, čo je protiprávne, čo je správne alebo nesprávne. Po tom všetkom Maďarská republika prišla s avizovaním zriadenia jazykového fondu, ktorý bude preplácať prípadné sankcie, ak nejaké budú, individuálnym osobám, ktoré porušia náš slovenský zákon. Vôbec sa nenamáhala maďarská strana, aby s nami konzultovala takýto krok, krok, ktorý eliminuje kompletne celú prácu Maďarov, Slovákov a ešte aj vysokého komisára OBSE pre národnostné menšiny. Toľko k tým niektorým prípadom, ktorými chcem ilustrovať porušovanie a obchádzanie toho zmluvne zakotveného konzultačného mechanizmu medzi Maďarskou republikou a Slovenskou republikou. Ale ak sa obrátime, ak uprieme zrak na slovenskú menšinu v Maďarsku, no tak treba jednoznačne povedať, že Maďarská republika s nami politicky vôbec nekonzultuje postavenie Slovákov žijúcich v Maďarsku. Áno, musím povedať, aby som bol spravodlivý, existuje tu zoznam zmiešaných komisií, takzvaných medzivládnych alebo expertných zmiešaných komisií, v ktorých je niekoľko zameraní tematických na niektoré problematiky, medziiným aj na problematiku národnostných menšín, kde sa stretnú experti, aby si povedali, čo ich trápi, kde vidia trhliny v ochrane podmienok života národnostných menšín. Ale potom sa vrátia do Bratislavy a do Budapešti. A tí, ktorí sa vrátia do Budapešti, tí sa nenamáhajú s tým, aby prezentovali túto odbornú stránku veci a premietli ju do politickej roviny, tak aby politické elity v Budapešti prichádzali a prijímali nejaké účinné opatrenia na odstraňovanie problémov napr. slovenskej menšiny žijúcej v Maďarsku. Toto považujem za veľmi dôležité. Poviem teraz iný príklad, príklad, ktorý veľmi jasne vyjadruje asymetriu v maďarsko-slovenských vzťahoch. Maďarská republika sa obracia veľmi často a veľmi intenzívne na Slovákov, aby sme podporili postavenie mostov cez rieku Ipeľ, teda cez hraničnú rieku a mali sme vzájomné spoločné diela postavené, ktoré môžeme financovať spoločne a postaviť spoločne, na to, aby boli lepšie prepojené naše krajiny, naše štáty v pohraničí. Slováci hovoria, že áno, samozrejme, prečo to nepostaviť, veď to môže byť užitočné pre podnikateľov, pre turistov, pre všetky možné skupiny obyvateľov Maďarska, Slovenska. Je to pritom ale veľmi technicky náročné, organizačne náročné, finančne náročné, sú to veľké diela, ktoré si vyžadujú svoj čas, veľké nasadenie ľudských síl. V porovnaní s týmto dávam do vašej pozornosti príklad žiadosti Slovenskej republiky o osadenie jednej pamätnej tabule Jána Kollára v Budapešti, tabule, ktorá má snáď rozmery meter krát päťdesiat centimetrov alebo nejako podobne. Je to jedna malá tabuľa, pamätná tabuľa pre nás veľmi významná, významná aj pre slovenskú menšinu žijúcu v Maďarsku. Na rozdiel od našej odpovede ohľadom mostov, ktorú poskytujeme Budapešti, nám prichádza opakovane z Budapešti odpoveď, že: „No tak tá tabuľa, to je naozaj problém, to je naozaj veľký problém. My nevieme umožniť osadenie tej tabule, lebo sú tu nejaké iné vlastnícke vzťahy. A je to problém.“ V tomto porovnaní ja vidím obrovskú asymetriu a krivosť a neférovosť našich partnerov z Budapešti, ktorí sa nevedia čelom postaviť k obyčajným problémom, k problémom osadenia tabule. Toto považujem za vážny problém, táto téma absentuje vo vzájomných konzultačných mechanizmoch. Darmo sa experti o tom porozprávajú a maďarskí experti povedia, že to nie je možné. No ono to je možné. Takto lusknutím prsta je to možné. Dovoľte mi ešte možno spomenúť neuskutočnenú rekonštrukciu slovenskej školy v Békešskej Čabe. No Maďarská republika na úrovni maďarského premiéra Gyurcsányho a na úrovni maďarského premiéra Bajnaia prisľúbila financovanie najprv 140 mil. forintov a potom dokonca, mám informáciu od štátneho tajomníka Vilmosa Szabóa, 210 mil. maďarských forintov. Prísľub bol opakovane na úrovni premiérov poskytnutý, ale nič sa nezrealizovalo. Toto je využívanie alebo nevyužívanie konzultačných mechanizmov na politickej úrovni. Výsledok nie je. Darmo my konzultujeme, darmo rokujeme, darmo diplomatické aktivity vedieme, výsledok nie je. Keďže nie je výsledok, kto na to dopláca? Slovenská menšina žijúca v Maďarsku. Samozrejme, sú tu iné príklady, napr. Mlynky, ktoré spomenul pán predseda poslaneckého klubu pán Rafael Rafaj, je tu množstvo iných príkladov, napr. vydávanie Ľudových novín, kde je ohrozené ich vydávanie. Je iný príklad aktuálny, a to, že sme sa práve v tom meste, Ostrihome, dohodli na rokovaniach zahraničných výborov Maďarskej republiky a Slovenskej republiky. Dohodli sme, že dokonca ani napriek hospodárskej kríze nie je možné znižovať rozpočet pre menšiny, teda zmeniť status quo v oblasti financovania národnostných menšín v Maďarsku a na Slovensku. Toto bol konkrétne môj návrh, kde som povedal, že dohodnime sa na tom, že ani len takáto zámienka, ani len takýto dôvod nemôže byť zámienkou pre zníženie rozpočtu. V rozpore s takouto dohodou, ktorá bola jednomyseľne, jednohlasne prijatá v Ostrihome, maďarský parlament ale úplne kľudne prerokovával návrh maďarskej vlády na znižovanie rozpočtu alebo financovania národnostných menšín v Maďarsku. Maďarsko presúva peniaze určené pre národnostné menšiny žijúce v Maďarsku pre Maďarov žijúcich v zahraničí. Opäť hovorím, že náš partner v Budapešti je vierolomný, pretože sa nedá spoľahnúť na jeho ani slovo, ani písomný dokument. A rád by som počul, na čom je možné sa dohodnúť a na čo je možné sa spoľahnúť. Vážené dámy, vážení páni, je možné dlho hovoriť o vzájomnej slovensko-maďarskej relácii, ale dovoľte mi ešte spomenúť jednu maximálne dôležitú vec. A to je nárast, ale enormný nárast extrémizmu, ktorého sme svedkami. Ako dobre všetci vieme, minimálne posledné dva roky sa stupňuje extrémizmus aj u našich susedov južných v Maďarskej republike. Vieme, samozrejme, že tam, kde je zlé hospodárstvo, kde nie je pomaly čo dať do úst, kde je v troskách celé hospodárstvo, a sú tam pôžičky zo zahraničia, ktoré sa len prejedajú, no tak v takýchto krajinách zvykne kvitnúť extrémizmus. A toto sa nanešťastie deje aj v Maďarsku. Som z toho nešťastný, pretože to je náš sused, na ktorom mi záleží a nám všetkým musí záležať z existenčných dôvodov. Ale napriek tomu sa to tam deje. Sme svedkami toho, že dokonca nielen nárast extrémizmu v Maďarsku evidujeme, ale tento extrémizmus sa exportuje. Exportuje sa cez hranice. Už je tam tak veľký ten extrémizmus, že asi  mu nestačí ten priestor v Maďarsku. A pochoduje cez naše hranice na Slovensko. Aj samotný fakt, že je nárast extrémizmu v Maďarsku za posledné obdobie, šialený nárast extrémizmu, aj tento fakt je pre nás dôležitý a musíme si ho všímať. Ale osobitne dôležité je, ak sa exportuje tento extrémizmus na naše územie, to sa nás bytostne dotýka, to už je import niečoho negatívneho na naše územie. Vieme dobre, že to tak je. Vieme dobre, že to je počas dňa, počas denného svetla. A vieme dobre, že sa to deje aj v noci, keď nie je vidieť všetko, tak ako aby sme chceli. Vážené dámy, vážení páni, práve Robert Fico, premiér tejto vlády, bol tým človekom, ktorý navrhol maďarskému kolegovi, premiérovi, aby sme spoločnými silami riešili problém extrémizmu, nárastu extrémizmu. To znamená, že filozofia spočíva v tom, že nemôže jedna krajina vytláčať extrémizmus zo svojho územia smerom von na územie inej krajiny, ale musíme spoločnými silami zabezpečiť, že sa nebude prelievať extrémizmus z jednej do druhej krajiny, a spoločnými silami budeme tlmiť zdroj extrémizmu tam, kde ten extrémizmus je. Toto bol návrh, toto bola filozofia návrhu Roberta Fica. Maďarská strana si vie predstaviť, že by to možno bola dobrá vec, vie uznanlivo pokývať hlavou, ale žiadne kroky maďarská strana v tejto veci nerobí. Maďarská strana napriek tomu, že jej ponúkame otvorenú ruku, priateľskú ruku, dobre myslený návrh, neuchopí našu ruku, nepodá ju, nepotrasie priateľsky, ale vyhýba sa takémuto riešeniu. Môžeme sa domnievať, aké sú dôvody toho. Buď je to hanba, zahanbenie Maďarov, že majú takýto extrémizmus na svojom území, alebo možno silná viera vo vlastné sily, alebo nechuť spolupracovať so Slovákmi na téme extrémizmu. Tých dôvodov môže byť viac, my ich nepoznáme. Faktom je ale, že maďarská strana s nami nespolupracuje pri potieraní extrémizmu. Toto považujem za veľmi dôležité. A teraz mi dovoľte, prosím, spomenúť tú osobu, ktorá v našom denníku, slovenskom denníku, mala priestor prezentovať svoju ideológiu, svoje predstavy, ktoré sú založené naozaj na prvkoch, ktoré sú fašizoidné. Nie je hodna táto osoba našej diskusie. Táto osoba ako taká ňou určite nie je. Dokonca aj po mojich konzultáciách s Európskym parlamentom v Bruseli stále trvám na tom, že nie je hodna toho. Európsky parlament neberie vážne osobu, ktorá je krojovaná alebo ktorá sa dá obliecť do uniformy a sadne si do tak váženej inštitúcie s takou históriou, ako je Európsky parlament, ktorý bol zriadený s cieľom potierať práve takéto ideológie. Nie je hodna toho, nie je vážená táto osoba. Ale treba si povedať, keď už sme pri tom, že zdá sa, že na maďarskej politickej scéne tmavohnedé košele majú otvorený priestor, to znamená, že nám to úplne jedno nemôže byť. Teraz je len otázka, ako sa vyfarbí FIDESZ, keď hovoríme o Jobbiku, že je taký, tak ako sa vyfarbí FIDESZ. Pravicový FIDESZ, ktorý sa hlási k pravicovým myšlienkam, sa celkom jasne nevyfarbil. A sme v očakávaní, čo urobí FIDESZ, pretože FIDESZ nerobí nič, FIDESZ nepovedal, že odmieta takúto ideológiu, že je proti myšlienkam tohto typu, proti vraždeniu Rómov v Maďarsku, tak ako sa to tam deje. Čo v tomto smere robí, o tom nevieme. Socialisti ale celkom určite v Maďarsku nepodporujú takéto myšlienky. Socialisti majú ale problém, že ich je tak málo medzi obyvateľmi, že majú problém vysloviť nahlas, smelo to, čo si myslia. V každom prípade je ale dôležité, aby sa v Maďarsku nestalo v budúcnosti to, že tmavohnedé košele budú prenasledovať Rómov, Židov a potom prídu na rad aj socialisti, tak ako máme poznatky o minulom storočí, že sa to dialo v iných krajinách s veľmi tragickým koncom. Vážené dámy, vážení páni, apelujem, práve pre toto všetko, čo som povedal, na nás všetkých vrátane mňa, na nás normotvorcov, ktorí sme v najvyššom zákonodarnom zbore tohto štátu, na našu verejnosť, laickú verejnosť, odbornú verejnosť, politické elity, apelujem rovnako na naše slobodné a demokratické médiá, aby sme my všetci neotvárali priestor pre šírenie ideológií, ktoré sú zničujúce, ktoré prinášajú nešťastie a tragické konce, tragické ľudské osudy, aby sme toto neumožnili, aby sme dali vyhlásenie k tomu z tejto pôdy, z pôdy Národnej rady Slovenskej republiky, ktorá má to právo, ratifikovať pramene medzinárodné práva, medzinárodné zmluvy, a ktorá môže ukázať prstom aj na základnú zmluvu medzi Maďarmi a Slovákmi, na miesta, ktoré sa neplnia, a konštatovať, že sa neplnia. A dovoľte mi, prosím, po tom všetkom, čo som povedal, predniesť alternatívny návrh uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky z dnešného dňa k Vyhláseniu Národnej rady Slovenskej republiky k prejavom neznášanlivosti. Národná rada Slovenskej republiky schvaľuje Vyhlásenie Národnej rady Slovenskej republiky k prejavom neznášanlivosti, ako je uvedené v prílohe. A súčasťou tohto uznesenia v prílohe je vyhlásenie, ktoré alternatívne navrhujem a ktoré znie: „Vyhlásenie Národnej rady Slovenskej republiky k prejavom neznášanlivosti. Národná rada Slovenskej republiky pripomínajúc si 15. výročie podpisu Zmluvy o dobrom susedstve a priateľskej spolupráci medzi Slovenskou republiky a Maďarskou republikou, zdôrazňujúc základné zásady a hodnoty spolunažívania rodiny európskych národov, rešpektujúc princípy medzinárodných vzťahov, právneho štátu a demokratickej spoločnosti prijíma nasledujúce vyhlásenie: Národná rada Slovenskej republiky a) zdôrazňuje osobitný význam Zmluvy o dobrom susedstve a priateľskej spolupráci medzi Slovenskou republikou a Maďarskou republikou, podpísanou v roku 1995, pre budúcnosť vzťahov medzi oboma štátmi, b) vyjadruje vážne znepokojenie nad ďalším nárastom politických aktivít extrémistických strán a hnutí v Maďarskej republike, ktorý je zdrojom nestability a napätia v celom regióne strednej Európy, c) odsudzuje akékoľvek vyjadrenia predstaviteľov maďarskej politickej scény namierené proti suverenite, integrite a územnej celistvosti Slovenskej republiky, d) vyzýva predstaviteľov demokratickej spoločnosti, verejného života, médií i verejnosti v oboch krajinách, aby neposkytovali priestor na šírenie, propagáciu a podporu xenofóbnych, rasistických a nenávistných ideológií.“ Vážené poslankyne, vážení poslanci, ďakujem za vašu pozornosť. (Potlesk.)