Zemanová, Anna, poslankyňa NR SR (2019-05-16):
Ďakujem pekne za slovo a budem v podstate pokračovať v téme, ako som uvádzala pri návrhu tohto materiálu. Výzvu adresovanú premiérovú nazvanú „A DOSŤ! pani ministerka“ podporilo vyše 42-tisíc nespokojných občanov Slovenska, ktorí v nej požadovali odvolanie ministerky do 31. marca. Vo výzve sa uvádza. Dôvody, pre ktoré by mala byť podľa týchto veľkej skupiny 42-tisíc nespokojných občanov pani ministerka odvolaná, sa uvádza: Neriešenie a ignorovanie naliehavých a zásadných problémov v rezorte pôdohospodárstva a rozvoja vidieka, ktorý vedie pani ministerka Gabriela Matečná, pociťujeme my občania Slovenskej republiky ako vážne zlyhanie. Situácia v našej krajine sa stále zhoršuje a netýka sa to len chránených území, ale aj lesov a poľnohospodárskej krajiny. Sme sklamaní, nahnevaní a nechceme už ďalej tolerovať súčasný stav, a preto dôrazne žiadame predsedu vlády Slovenskej republiky, aby navrhol prezidentovi Slovenskej republiky bezodkladné odvolanie Gabriely Matečnej z postu ministerky. Za hlavný dôvod jej odvolania považujeme negatívne dosahy zlých a nekompetentných rozhodnutí v pôdohospodárskom rezorte, za ktoré nám už hrozia aj medzinárodné sankcie. K výzve sa pridali aj farmári, ktorí kľačali pred Mostom Slovenského národného povstania, ako aj lesníci a geodeti. Sú sklamaní a rozhorčení z nezvládnutia riadenia tohto rezortu, a to nielen v oblasti poľnohospodárstva, ale aj oblasti spravovania našich lesov, ako uviedol Karol Kaliský z iniciatívy My sme les. Verejnosť očakáva rázne kroky zo strany premiéra, ten však na túto výzvu nereagoval. Je to neuveriteľné, že v krajine, ktorá je súčasťou Európskej únie, v 21. storočí dokáže nezodpovedný minister svojou nečinnosťou alebo v úvodzovkách činnosťou zlikvidovať celý rezort a vystaviť ho takejto obrovskej nedôvere. Takto to vnímajú ľudia, 42-tisíc ľudí, ktorí podpísali výzvu. Samozrejme, tá výzva sa týka zastavenia ťažby dreva a zásahov v najcennejších častiach národných parkov a vo všetkých zostávajúcich starých horských lesoch na Slovensku. Tá výzva sa odvoláva aj na konanie Európskej komisie voči Slovensku pre nedostatočnú ochranu prírody. Ak nedôjde k náprave, prípad môže skončiť na Súdnom dvore Európskej únie s následnými sankciami. Je smutné, že pán premiér na výzvu takejto rozsiahlej skupiny ľudí nezareagoval. Ale pre úplnosť treba povedať, že zareagoval rezort, kde vedenie agrorezortu sa bránilo, že uskutočnilo množstvo opatrení vrátane sprísnenia kontrol, stransparentnenia, ale aj zefektívnenia poľnohospodárstva na Slovensku. Zdôraznil to minister, hovorca ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Vladimír Machalík, ktorý tak reagoval na kritiku. Ministerstvo životného prostredia ale v tejto problematike vytrvalo drží bobríka mlčania. Ministerka Matečná nesie časť zodpovednosti za zničené životy farmárov a odmietanie si priznania a systémových zlyhaní. Napriek jej deklarovanej snahe stále nie je zavedená povinnosť preukazovať vzťah k pôde, na ktorú si užívateľ žiada platbu, a to ide aj o pôdu štátu, ktorú na stovkách hektároch mnohí užívali bez platenia nájmu štátu či dane z nehnuteľnosti. Vrátim sa k lesom. Odlesňovanie je téma, ktorá už dlhšie rezonuje spoločnosťou. V súčasnosti sme svedkami rôznych analýz a štúdií, ako dochádza k likvidácii rôznych druhov biotopov, celé ekosystémy sú v ohrození. Naozaj dochádza, ľudia sú v depresiách a môže sa to naozaj prirovnať k panike. K panike, strachu z budúcnosti, že vláda a politici nekoňajú, nekonajú. Spisujú sa rôzne memorandá, petície na úrovni vlád, na úrovni medzinárodných fór, rôzne dohody, napríklad aj medzirezortné, dohody o strome. To, čo majú spoločné, je, že každý hovorí o tom, ako chráni les, že..., a hovorí o lese, ale hovorí to tak, ako keby každý hovoril inou rečou svojho kmeňa. Hovoria to isté, ale myslia niečo iné. Kde je koreň problému? Na úvod sa zíde zopár čísel z oficiálnych zdrojov. Podľa Zelenej správy sa výmera lesných porastov neustále zvyšuje. Stúpajúci trend má aj celková zásoba dreva. Prečo teda verejnosť vníma rozsiahle holiny, plošné výruby a rozjazdené lesy od kolies ťažkých vozidiel? Aby sme si to, aby sme si porozumeli, je potrebné asi si vyjasniť slovník jednotlivých kmeňov, pretože evidenčná výmera lesnej pôdy nie je to isté ako výmera porastovej plochy. Jeden meter kubický dreva nie je jednou tonou dreva. A v týchto rôznych výkazoch a štatistikách sa mnohokrát zamieňajú tieto čísla a dochádza k dezin..., k dezin..., vlastne k dezinterpretácii. Výmera lesných pozemkov v Slovenskej republike v roku 2016 bola viac ako 2 mil. ha, z toho porastovej pôdy 1,94 mil. ha. Vo vlastníctve štátu je celkovo 40 % z celkovej výmery porastovej pôdy, avšak štát hospodári na výmery viac ako 53 % a to je z dôvodu doteraz neusporiadaných vlastníckych vzťahov k lesným pozemkom aj podľa reštitučných zákonov. Najviac zastúpenou kategóriou sú lesy hospodárske, ktorých je 1,4 mil. ha, čo predstavuje takmer 72 % z celkovej výmery porastovej pôdy. Výmera lesných pozemkov v národnej sýstave, sústave chránených území je v súčasnosti približne 0,784, resp. 784-tisíc hektárov, čo je 40 % z výmery porastovej pôdy a z toho na ploche 98 070 ha je bezzásahová zóna, čo je 5 % z výmery porastovej pôdy a 2 % z rozlohy Slovenska. Množstvo čísel, v ktorých sa môže už človek strácať, ale faktom je, že musíme hovoriť o tom, čo sú čísla, ale čo sú aj pocity a vnímanie a obavy ľudí o našu krajinu. Pokračujem v číslach. Veľmi nízka je výmera lesov, ktoré sú certifikované podľa schémy PEFC. K 31. decembru to bola len výmera 146 271 hektárov. Na Slovensku sa ťaží dreva veľmi veľa, priemer ťažby dreva v rokoch 1993 až 2004 bol 5,85 mil. metrov kubická dreva. V rokoch 2005 až 2016 to už bolo deväť celé..., viac ako deväť, 9 mil. metra kubického, čo je nárast o 54 %. Ťažba dreva v roku 2016 bol ešte vyššia, pričom objem náhodnej, tzv. kalamitnej ťažby bol z tohto objemu 4,69, 4 690-tisíc metrov kubická, kubických, to je až viac ako 50 % z celkovej ťažby dreva, pričom podiel náhodnej ťažby, tzv. kalamitnej u ihličnatých drevín bola až 85 %. Čiže dá sa zdôvodniť kalamita neplánovanej ťažby, ktorá je ako dôsledok nejakých abiotických alebo biotických kalamít, ale za, za posledné roky stúpol aj plán ťažby dreva, a to o 94 %. Pri týchto číslach je oprávnená otázka, na kvalitu alebo formu spracovania programov starostlivosti o les, o ich kontrolu a napĺňanie aj iných funkcií lesa ako len o produkčnú. Veľkým ohrozením je aj špekulatívne využívanie zdravého dreva na energetické účely. Často sa skloňuje slovo trvalo udržateľné hospodárenie. Aké by to malo byť? Zjednodušene povedané, k prírode citlivejšia ťažba. Týka sa spôsobu výrubu a najmä vyťahovania a zvozu dreva po lesných cestách. Ťažké mechanizmy deštruujú pôdny kryt, výstavba nových a nových lesných ciest významne zvyšuje riziko povodní a sucha, zrýchľuje eróziu a ďalšie druhy deštrukcie pôdy. V dôsledku toho dochádza k zanášaniu a narúšaniu vodných ekosystémov a ďalších biotopov. Lesy sú aj domovom lesnej zveri. Jej vysoké stavy, najmä ako jeleň, daniel, muflón a diviak, sú veľkým problémom nielen z pohľadu škôd na lesných porastoch a na poľnohospodárskych kultúrach, ale aj z pohľadu ochrany biodiverzity. Poškodzujú lesné ekosystémy aj v najcennejších územiach, kde sa inak nezasahuje. Poškodzujú až likvidujú chránené druhy rastlín a chránené druhy živočíchov. Napríklad diviak likviduje na zemi hniezdiace vtáky, znášky aj mláďatá. Chýbajú štatistiky stretov s motorovými vozidlami v migračných trasách. Aj z oficiálnej Zelenej správy vyplýva, že k nárastu početnosti raticovej zveri dochádza najmä v dôsledku nedostatkov v poľovníckom obhospodarovaní. Sú najmä nesprávne zostavené plány chovu a lovu nezodpovedajúce skutočným stavom zveri v poľovných revíroch a následne aj samotné neplnenie týchto plánov. Nadmerné a nesprávne prikrmovanie zveri jadrovým krmivom a nadbytok potravy v kombinácii s miernejšími zimnými obdobiami. Prispievajú k tomu tie zmeny v prostredí poľnohospodárskej krajiny, keď sa plošne výrazne zvýšilo pestovanie kukuríc, repky a ciroku. Premnožené diviaky sú priamou hrozbou na šírenie afrického moru ošípaných, výskyt ktorého sa potvrdil už vo všetkých okolitých krajinách a je reálnou hrozbou pre našu živočíšnu produkciu ošípaných. Poľnohospodárska komora odhadla škody na poľnohospodárskych plodinách za rok 2017 vo výške 7 mil. eur, a pritom poľovníctvo za rok 2016 vykázalo kladný hospodársky výsledok 1 473-tisíc. Vo výkazníctve sú ešte ďalšie absurdity, kde sa ako škoda vykazuje, ak napríklad rys uloví srnu alebo vlk jeleňa. To je naozaj absurdné hodnotenie. Šelmy sú v prírode najdôležitejším prirodzeným regulátorom. Zásadne nesúhlasím s postojom ministerstva pôdohospodárstva, že reguláciu početnosti si vyžaduje aj medveď a vlk. Nielen z dôvodu zvyšujúcich sa škôd spôsobovaných týmito šelmami najmä v živočíšnej výrobe, ale aj kvôli ich vysokej početnosti na malom území a v strate plachosti. To nie je chyba týchto zvierat, ale chyba človeka v nepochopení ekologických súvislostí a neuvedomelej hospodárskej činnosti v kontaktných pásmach lesov. Čo by pomohlo? Čo by pomohlo pred tou panikou zo zmeny klímy? V prvom rade načúvať prírode, načúvať prírodným procesom a neísť tvrdohlavo proti základným prírodným javom a prírodným zákonitostiam. Ale aj pri lesných hospodárstvach by pomohlo vo vlastníctve štátu zadefinovať jasný pomer hospodárskeho významu lesov, teda ťažby dreva k ich ostatným funkciám. V tomto duchu treba vykonať inventarizáciu lesných porastov a jasne zadefinovať aj poresty, porasty, ktoré by spĺňali kritériá pre bezzásahové územia. Veľkým problémom, ako som hovorila, je tzv. kalamitná ťažba, ktorá tvorí vysoké percento ťažby. Ťažbu kalamitného dreva nemožno nazývať obnovnou ťažbou, paradoxne dochádza, dochádza aj k tomu, že práve lesníci vytvárajú podmienky na opätovný vznik kalamít na tej istej lokalite, hoci sa stane..., ktorá sa stane o niekoľko desaťročí, a to následným zalesňovaním, napr. smrekom ako už dnes posudzovaný nevhodnou drevinou pre dopady zmeny, z dôvodu dopadov zmeny klímy. Umelo sa takto obnovujú podmienky na opätovný vznik veľkých kalamít, teda vetrových či snehových polomov, gradácií podporného hmyzu a poprípade aj v súbehu s meniacou sa klímou. Treba zmapovať lesné cesty a nevytvárať nové cesty v pralesoch a v prírode blízkych lesoch. Treba vykonať opatrenia na odstránenie nedostatkov v poľovníckom obhospodarovaní. Sú to najmä nesprávne zostavené plány chovu a lovu nezodpovedajúce skutočným stavom zveri v poľovných revíroch a následné, následne aj samotné neplnenie týchto plánov, zmena pri spôsobe prikrmovania zveri, najmä v kombinácií zmiernejšími zimnými obdobiami. Treba vykonať aj inventarizáciu chránených území a objektivizovať ich stupeň ochrany. Radšej menej a zodpovedne chránených najcennejších území ako veľké plošné výmery, kde sa udeľujú výnimky aj v najvyššom, piatom stupni ochrany. S okamžitou platnosťou treba prehodnotiť programy starostlivosti o les na lesných pozemkoch vo vlastníctve a správe Lesov Slovenskej republiky, Vojenských lesoch a v ďalších lesoch, ktoré má v majetku a v správe štát. Treba legislatívne ošetriť zapracovanie záväzných častí územných plánov do programov starostlivosti o les a hľadať možnosti, ako tieto plány posudzovať aj z pohľadov ich dopadov na životné prostredie. Ide najmä o voduzádržnú schopnosť, zmenu klímy, druhovú skladbu a podobne. A s okamžitou platnosťou neudeľovať výnimky na výroby v chránených územiach v piatom stupni ochrany. Treba sa venovať aj intenzívnemu, venovať intenzívne aj na zosúladenie záujmov štátu so súkromnými obhospodarovateľmi, zjednodušiť formu kompenzácie v prípade obmedzovania bežného obhospodarovania z titulu požiadaviek ochrany prírody. S tým úzko súvisí informačná kampaň o možnostiach exkluzívneho hospodárenia v chránených územiach ako výhody, a nie ťarchy. Certifikácia ďalších lesov podľa schémy FSC by veľmi pomohla ochrane biodiverzity. Táto certifikácia núti obhospodarovateľa lesov zmeniť hospodárenie tak, aby viac rešpektoval aj iné hodnoty. Štátne lesy by mohli byť povinne certifikované podľa tohto systému. V podstate certifikovaný subjekt nerobí žiadnu inú zmenu v obhospodarovaní s tým, čo robil doteraz, ale núti ho inak vnímať tieto hodnoty. Aké ďalšie opatrenia by pomohli? Zadefinovať štandard alebo odporúčania, ako sa má hospodáriť v lesoch osobitného určenia, aký objem ťažby dreva, cieľ hospodárenia či rekreačný význam, estetika lesa a tak ďalej. Dnes bežný človek nevidí rozdiel medzi lesom hospodárskym a rekreačným. Takisto pravidlá pre lesy mestské, súkromné, ale aj štátne. Mal by sa zvýšiť podiel rekreačných lesov. Dnes je to možno len okolo 2 % a aj na tých sa rekreačná funkcia často porušuje. Svoje stanovisko k hospodáreniu lesov som konzultovala s viacerými lesníkmi, dokonca sa mi podarilo aj, že prijali pozvanie na stretnutie okolo okrúhleho stola viacej lesníci štátni, súkromní, ochranári z mimovládnych organizácií, ale aj ochranári štátni. Sadli sme si okolo jedného stola a povedali – všetci sme les –, že treba hľadať nejaké spoločné cesty. Pani ministerka často hovorí, že sa téme lesov hovorí a považuje ich za dôležité, avšak forma rôznych čiastkových podpor, ktoré ona presadzuje ako systémové riešenia, práve poškodzuje lesné hospodárstvo, lebo prináša nerovnosť. Taktiež pripomínam, že Slovensko na pôde OSN sa zaviazalo, že do roku 2020 zastaví odlesňovanie a pristúpi k obnove zničených lesov. Zatiaľ nevieme vôbec, aký postup k tomuto záväzku slovenská strana zaujala, aké reálne kroky, aké príkazy dostanú naše štátne organizácie za to, aby naplnili tento cieľ. V rozpočte verejnej správy na rok 2018 sa uvádza, že štát môže ušetriť až 13 mil. eur ročne na povodňových škodách. Ale na to sú potrebné systémové opatrenia proti povodniam. Medzi ne patrí aj obnova lesa. Čiže teraz mi povedzte, akú logiku má, keď štát môže ročne ušetriť 13 mil. eur realizáciou protipovodňových opatrení, medzi ktoré výraznou mierou patria lesy so svojou schopnosťou zadržiavať vodu, a štát tlačí na ekonomický, na ekonomickú nadvýrobu svojich štátnych lesov s tým, že jej vyrubí niekoľkomiliónový osobitný odvod do štátneho rozpočtu. Rôzne výskumy už dlhodobé predkladajú rôzne vážne riziká nadmernej, nadmernej ťažby, zvlášť tzv. tej náhodnej, ktorá následne si vyžaduje výstavbu tých lesných ciest, ako som už o nich hovorila. Takéto ťažby spôsobujú narušenie štruktúrej..., štruktúrnej zložitosti stanovíšť, narušenie ekosystémových procesov a funkcií. Ako by mala reagovať vláda? Vláda by mala bezodkladne zastaviť ťažbu a výstavbu ciest v posledných zvyškoch pralesov a prírode blízkych lesov, ale aj v lesoch, kde ešte prežíva tetrov hlucháň. Mala by tiež prijať záväzok na zvýšenie podielu prísne chránených území a na prijatie zonácie parkov podľa medzinárodne uznávaných kritérií. Zákon o štátnej ochrane prírody bol prijatý v roku 2002, kde bolo jednoznačne povedané, do dvoch rokov musí byť prijatá zonácia Tatranského národného parku. Máme polovicu roku 2019 a nevedia sa dohodnúť ani len na návštevnom poriadku Tatranského národného parku. V tejto chvíľu by som prerušila svoju rozpravu, aby som dala priestor aj môjmu kolegovi Martinovi, a potom by som sa ešte vyjadrila v zaverečnom..., teda nie v záverečnom slove, ale ešte som sa prihlásila do rozpravy. Takže, Martin. Ďakujem pekne zatiaľ za slovo.