M. Maďarič, minister kultúry SR: (2008-02-15):
Ale tento zákon o tom nie je, hoci sa to snažil navodiť včera pán poslanec Galbavý a dnes pani poslankyňa Vášáryová. Keď som ich dvoch zmienil, nedá mi nepovedať, že vidím tu predsa len aj nejaký rozdiel. Pri pánovi poslancovi Galbavom, hoci politizoval, mi je jasné, že pokiaľ vecne hovoril o problematike, ktorú rieši tento zákon, tak zdá sa, že tomu aj rozumie, vedel, o čom hovorí. Pani Vášáryová tu dnes opäť predviedla, že neveľmi rozumie tomu, o čom hovorí. A, páni poslanci z koalície, ja by som si želal, aby sme mali čím viac takýchto „zdatných“ politických protivníkov ako pani poslankyňa. Návrh zákona jednoznačne vychádza zo zlej situácie, v ktorej sa nachádzajú verejnoprávne médiá na Slovensku. Každému, kto sa tým zaoberá, je jasné, že nedostatočné financovanie verejnoprávnych médií vzhľadom na úlohy, ktoré im ukladá zákon a ktoré od nich očakáva verejnosť, je absolútne nedostatočné a roky sa pohybujeme v začarovanom kruhu. Ceny, vstupy, náklady rastú, aj divácke a poslucháčske očakávania rastú, no ekonomicko-finančné podmienky, ktoré sú zlé, redukujú kvantitu aj kvalitu programu, čo vyvoláva oprávnenú nespokojnosť divákov a poslucháčov a, samozrejme, aj klesajúcu ochotu podieľať sa na financovaní Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu. Takže bez zmien vo financovaní verejnoprávnych médií tento trend nielenže nezvrátime, ale bude viesť ku kolapsu a možno aj zániku verejnoprávneho vysielania. Preto sme sa tým seriózne zaoberali a návrh zákona, ktorý predkladám, je súčasťou viacerých logických krokov. Za ním by mal nasledovať zákon, ktorý bude upravovať podmienky zmluvy medzi štátom a verejnoprávnymi médiami tak, aby sa táto zmluva klenula nad striedajúcimi sa vládnucimi garnitúrami, aby ani striedanie vlád neobralo Slovenskú televíziu a Slovenský rozhlas o istotu prostriedkov vyjednaných v transparentom a odôvodnenom schvaľovacom procese. A súčasťou týchto systémových opatrení je aj výstavba novej spoločnej budovy pre Slovenský rozhlas a Slovenskú televíziu, čo pomôže výrazne znížiť neúmerné prevádzkové náklady týchto inštitúcií a dobehnúť ich technologické zaostávanie. V tomto kontexte sa treba pozerať aj na zákon o úhrade za služby verejnosti poskytované Slovenskou televíziou a Slovenským rozhlasom. Nie opatrenie momentálne, nie opatrenie prechodné, ale logické prvé opatrenie, na ktoré nadväzujú ďalšie opatrenia, aby sme tak malý štát, tak malý početne národ zvládli financovanie verejnoprávnych médií, ktoré je možné, a väčšinou to vo svete býva s výnimkou možno veľkých štátov, ako je Veľká Británia, že tie zdroje financovania sú aj zo štátneho rozpočtu, sú aj z verejnosti zloženej z právnických a fyzických osôb a sú v istej miere aj z reklamy. Je to úplne normálne, štandardné a je našou povinnosťou nájsť vyváženosť týchto troch zdrojov financovania a dať im istý systém. Teraz mierim najmä na tú zmluvu, ktorá dnes má svoju obdobu, ale je to absolútne na svojvôli a dobrej vôli, áno, vlády, ministra financií. Raz sa podarí vyjednať verejnoprávnym médiám nejakú štátnu dotáciu, raz sa to nepodarí. Nemá to žiadny systém. A tento systém funguje osvedčene vo Francúzsku, v Taliansku, v Škandinávii. Napokon aj samotné BBC je riadené na základe zmluvy medzi vládou a touto najkvalitnejšou verejnoprávnou vysielacou spoločnosťou. Zaznelo tu, že táto vláda, včera to povedal pán Galbavý, nezvyšuje súčasnú platbu a necháva toto opatrenie, nepopulárne opatrenie na budúcu vládu. No mne sa tak trochu zdá, že pravicoví politici si ani nevedia predstaviť iné riešenie ako zvyšovanie poplatkov. No my sme v situácii takého vysokého podielu neplatičov, zvýšenie poplatkov by malo za následok len to, že by viac platili tí poctiví a neplatiči by sa ďalej viezli. To znamená, toto určite v tejto chvíli by nebol správny krok. Skutočnosť vysokého podielu neplatičov nám ale umožnila, ba priam nám dala povinnosť vyriešiť najprv problém efektívnejšieho výberu poplatkov. A hovorím otvorene, až keď svojím programom verejnoprávne médiá presvedčia v dostatočnej miere občanov o svojej užitočnosti a kvalite, potom môžu pomýšľať na zvyšovanie poplatkov. To však určite nejaký rok potrvá. Takže tých 23 euro, rakúskych, je naozaj len snom, ale aj to si treba povedať. Tie poplatky 140 korún sú naozaj v porovnaní s Európou mimoriadne nízke. Napriek tomu sme si to nemohli dovoliť, lebo prvotný problém je vysoký podiel neplatičov. Neplatičov aj preto, lebo niektorí politici zviazaní so súčasnou opozíciou vyzývali ľudí, aby neplatili koncesionárske poplatky. Ale, samozrejme, ako som už spomenul, ten problém spočíva aj v tom, ako hodnotia ľudia kvalitu verejnoprávnych médií. Zaznelo tu aj viacero zavádzajúcich tvrdení, aké je nespravodlivé, že každá domácnosť bude platiť rovnako. A vari dnes neplatí rovnako? Vari dnes rodina milionára platí viac ako rodina učiteľa? No neplatí viac. No neplatí viac. Alebo že nový zákon je trest pre podnikateľov. A vari dnes nemajú podnikatelia povinnosť platiť? A tých najmenších živnostníkov sme dokonca oslobodili od tejto úhrady. A v rokovaní s Republikovou úniou zamestnávateľov, určite nie organizáciou naklonenou súčasnej vládnej koalícii, sme preukázali zástupcom podnikateľov, že po novom budú väčšinou platiť menej, ako platia dnes, alebo by platili, keby rešpektovali súčasný zákon. A keď tu bola tá dojemná starostlivosť a je tu stále dojemná starostlivosť, lebo teda domnieva sa opozícia, že toto je taká naša slabina, keď budú hovoriť o solidarite tohto zákona. Aj platby právnických osôb sú vyjadrením solidarity. Keby neplatili právnické osoby, bol by to výpadok vyše pol miliardy a o toľko by musel sa pomerne zvýšiť poplatok pre fyzické osoby. A to už nehovorím o širokom oslobodení pre ťažko zdravotne postihnutých alebo úľavách pre dôchodcov a pre domácnosti v hmotnej núdzi. No včera tu zazneli aj také argumenty, že systém je ťažkopádny a každému sa môže stať, že nezaplatí úhradu. No tak zrušme všetky platby v tomto štáte, všetky povinnosti z obavy, že sa môže stať, že občan nezaplatí úhradu. Na druhej strane som rád, že pán poslanec Galbavý korektne poznamenal, že nový zákon už nepozná úroky z omeškania. A naozaj nikomu nebudú hroziť astronomické penále. Vzhľadom na to, že aj pán poslanec Galbavý načrtol aj možnú alternatívu financovania verejnoprávnych médií priamo zo štátneho rozpočtu, v krátkosti ju okomentujem. Takýto návrh sa chce tváriť, akoby po prvé občanov nič nestál. Nuž ale peniaze zo štátneho rozpočtu sú tiež peniaze ľudí, ktoré, ak sa dajú na STV a SRo, nedajú sa na cesty, na školy, nemocnice alebo kdekoľvek inde, kde to občania takisto potrebujú. Po druhé takáto platba cez rozpočet uberie všetkým, aj tým, ktorí sú dnes oslobodení od poplatkov, resp. v budúcnosti od úhrady. Ale aj tým, ktorí v rámci domácností neplatia, pretože akokoľvek je domácnosť početná, platí 140 korún alebo bude platiť len raz. Úvaha naviazať Slovenskú televíziu a Slovenský rozhlas na štátny rozpočet je zvrátená aj vzhľadom na to, že sme ich po roku 1989 odštátnili. A ironicky poviem, neviem teraz, ako sa s týmto spätným procesom zoštátnenia zlučujú tie hrozivé opozičné obavy o demokraciu na Slovensku. Tak dokonca som tu počul, že aj ekonomike sa bude dariť. To je tiež taká nejaká zmena. Raz je ekonomika pred absolútnym krachom a bude tu potopa, no ale keď sa to hodí, tak sa povie, že ekonomike sa bude aj v ďalších rokoch dariť. No samozrejme, že sa bude, pretože naša aj ekonomická politika je zodpovedná a hlavne ľudia na Slovensku sú natoľko pracovití a invenční, že potiahnu ekonomiku, ktorú oživili zahraničné investície. Proti naviazaniu Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu na štátny rozpočet sú napokon aj samotné verejnoprávne médiá. A dodám ešte jeden zaujímavý fakt. V Európe je pár štátov, kde sa rozhodli financovať médiá verejné služby zo štátneho rozpočtu. Dôsledkom je však aj to, že nutnou súčasťou takto financovaných médií je vysoký rast podielu reklamy v ich vysielaní, niekde až 20 %, pretože vlády týchto štátov nie sú v konečnom dôsledku ochotné zaplatiť kompletné rozpočty verejnoprávnych médií, a tak im dávajú možnosť pomáhať si reklamou v neprimeranom rozsahu. Ja si však myslím, že trend by mal byť opačný a po krokoch posilňujúcich financovanie Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu by sme mali rozmýšľať skôr o redukcii reklamy v nich. No a napokon, škoda, že s takýmto ľahkým a geniálnym riešením dámy a páni, najmä z SDKÚ, neprišli za celých osem rokov, kedy boli pri moci. S jediným, s čím vedela prísť súčasná opozícia, bolo zvyšovanie poplatkov za ich vládnutia. (Potlesk.) Dámy a páni, návrh zákona je prvým z krokov, ktoré majú dostať verejnoprávne médiá z opakujúcej sa finančnej krízy, čo bude základom pre ich programové skvalitnenie. A keďže sme našli dieru v efektivite výberu poplatkov, mohli sme v tomto štádiu navrhnúť krok, ktorý podstatne zvýši vybranú sumu bez toho, aby sme museli zvýšiť úhradu samotnú. Nejde už pritom o úhradu za vlastníctvo televízneho alebo rozhlasového prijímača či iného zariadenia umožňujúceho príjem televízneho a rozhlasového vysielania, preto už nejde o koncesionársky poplatok. A nejde ani o úhradu za byt alebo elektrickú zástrčku. Ide o úhradu za služby verejnosti, ktoré jej verejnoprávne médiá poskytujú a o ktorých prospešnosti pre verejnosť, pre kultúru, pre menšiny, pre cirkvi, pre deti a mládež, pre šport, pre vzdelávanie a vôbec pre demokraciu ako takú som presvedčený. Ďakujem vám za pozornosť a aj za podporu pri hlasovaní. (Potlesk.)