Heger, Eduard, poslanec NR SR (2018-05-22):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Vážený pán predseda, vážené kolegyne, kolegovia, máme tu správu Najvyššieho kontrolného úradu, Najvyššieho kontrolného úradu. Chcem to zopakovať, pretože toto je jednak najvyšší, je to kontrolný úrad a taká možno rečnícka otázka, že aké má postavenie tento úrad, resp. aké by mal mať v demokratickej spoločnosti a čo vlastne je jeho miesto aj pre tú debatu pre nás v Národnej rade? Keď tak pozerám, máme tu väčšinu zastúpenia z opozície, máme tu pána predsedu, máme tu pár koaličných poslancov. Som rád, že spravodajcom je člen finančného výboru, lebo práve na veci zo správy, ktoré sa týkajú hospodárenia, chcem poukázať. Prečo to hovorím? Pretože v programovom vyhlásení vlády nám vláda celému parlamentu sľubovala lepšiu budúcnosť. Parlament je aj orgán, ktorý kontroluje vládu a tieto podklady sú pripravené práve týmto nezávislým orgánom, ktorý by mal mať a požívať veľký rešpekt aj u vlády, aj u parlamentu, by, vlastne prináša konkrétnu správu toho, ako sa on pozerá na fungovanie, fungovanie štátu. A je to podľa mňa aj, by som povedal, veľký podklad pre koaličných poslancov a z toho, čo tu aj prečítam a zacitujem, tak myslím si, že aj vy, koaliční poslanci by ste mali biť na poplach, pretože akosi to, čo je tu napísané, nejde úplne do súladu s programovým vyhlásením vlády, v ktorom ste teda sľubovali všetkým občanom Slovenskej republiky lepšiu budúcnosť. Hneď keď si pozrieme prvý odsek, tak je tam vlastne napísané „postavenie a pôsobnosť NKÚ“ a teda Najvyššieho kontrolného úradu. A píše sa tu, že úrad vykonáva kontrolu z hľadiska dodržiavania všeobecne záväzných predpisov, hospodárnosti, efektívnosti a účinnosti. Čiže hospodárnosti, aj efektívnosti a účinnosti. To je veľmi dôležité a myslím si, že áno, toto je jeho rola. Je dôležité, aby ju napĺňal. A z toho, čo som čítal a čo vám tu budem citovať, tak sami uvidíte, do akej miery sa súčasnej vláde darí, respektíve nedarí. Pretože, alebo poďme, takto, poďme priamo k tomu, čo vlastne táto správa hovorí. Prvé, čo ma zaujalo, bolo, keď tu je odkaz na vyrovnaný rozpočet a priamo správa hovorí: „Vyrovnaný rozpočet by malo Slovensko dosiahnuť v roku 2020, čo je v súlade s programovým vyhlásením vlády. K odloženiu cieľov došlo aj voči programu stability a rastu z apríla 2017, podľa ktorého mal byť dosiahnutý vyrovnaný rozpočet už v roku 2019.“ Čiže často tu počúvate od nás rétoriku, od opozície, a je to tak povedané, že to je taká tá vaša opozičná rétorika. Preto budem teraz citovať priamo rétoriku Najvyššieho kontrolného úradu a uvidíte sami, čo si o tom myslí táto nezávislá inštitúcia, ktorá má všetko právo, všetky kompetencie na to, aby sa vyjadrovala objektívne, verím, že to aj robí a z týchto údajov si utvorte obraz sami. Naplnenie cieľa vyrovnaného rozpočtu verejnej správy už bolo niekoľkokrát presunuté na neskoršie obdobie. Z toho dôvodu NKÚ vidí riziko v dosiahnutí vyrovnaného rozpočtu v roku 2020, hovorí NKÚ. V absolútnych číslach dlh vzrastie 
o 1,6 mld. eur. NKÚ vo svojom stanovisku k štátneho rozpočtu i rozpočtu verejnej správy dlhodobo poukazuje na ďalšiu slabú stránku rozpočtového procesu, za ktorú považuje značný počet rozpočtových opatrení. Tieto v prípade štátneho rozpočtu majú podobu presunov rozpočtových prostriedkov, povoleného prekročenia limitu výdavkov a viazania rozpočtových prostriedkov. Na strane 22 môžte vidieť tabuľku, koľko rozpočtových opatrení sa konalo v jednotlivých rokoch a ktoré kapitoly boli tým, by som povedal, najviac poznačené. Najväčší objem v roku 2019 predstavujú opatrenia v rámci uvoľnenia rozpočtových prostriedkov z predchádzajúcich rokov. Najväčší objem predstavujú opatrenia Ministerstva dopravy a výstavby Slovenskej republiky v objeme 1,5 mld. eur, Ministerstva práce, rodiny, pardon, toto bude ministerstva, pardon, Ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka v objeme 1 mld. eur a Ministerstvo životného ministerstva 
403 miliónov. Napriek tomu, že správcovia kapitol odôvodňujú vysoký počet rozpočtových opatrení vyššie uvedenými dôvodmi, NKÚ takýto stav hodnotí dlhodobo za slabú stránku rozpočtového procesu. Vysoké množstvo rozpočtových opatrení z dôvodov časového nesúladu medzi skutočným príjmom prostriedkov z fondov EÚ a čerpaním výdavkov na projekty by bolo možné obmedziť lepším manažmentom tohto procesu, na čo NKÚ upozorňuje dlhší čas. Kolega spravodajca, to len taká poznámočka pre vás, ako aj člena finančného výboru. V oblasti rozpočtových vzťahov Slovenskej republiky a v Európskej únii úrad vo svojom ostatnom stanovisku k štátnemu rozpočtu upozornil na pomalší nábeh čerpania prostriedkov tretieho programového obdobia a na potrebu zdynamizovať čerpanie na národnej úrovni. Hovoríme o tom dlhé roky my, hovorí dlhé roky o tom aj NKÚ a vidíme, že aj tretie programové obdobie sme sa nepoučili. Úsilie všetkých zainteresovaných by malo smerovať k tomu, aby čo najvyšší objem oprávnených výdavkov bol predložený na Európsku komisiu v rámci účtovného roku za účelom absorbovania čo najvyššieho objemu príslušnej ročnej zálohy, mohol by som rozprávať ďalej. Podľa názoru NKÚ časť rozpočtových opatrení je spojená s nadhodnotením alebo podhodnotením potrieb rozpočtových prostriedkov správcami kapitol. Nemusím vysvetľovať, čo to znamená, máme tu už aj pána predsedu finančného výboru – ďakujem za pozornosť, budem pokračovať -, ktoré nezodpovedajú skutočným potrebám a ani možnostiam jednotlivých správcov kapitol a ani nedostatočnému zvládnutiu programového rozpočtovania. Svedčia o tom veľké hodnoty medziročných presunov alebo prekročenia limitov viacerých ministerstiev. Okrem už vyššie uvedených súm viacerých rezortov Ministerstvo financií rozpočtovými opatreniami typu „prekročenie limitu výdavkov“ zabezpečovalo financovanie IT systémov v objeme 21 mil. eur a objeme 18,6 mil. eur, Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka 2 mil. eur na IT systémy v PPA a pod. Takto nastavené pravidlá rozpočtových opatrení podľa názoru NKÚ nemotivujú k dôslednému plánovaniu príjmov a výsledkov jednotlivých kapitol. Myslím, že veľmi dobrý podnet na diskusiu na finančnom výbore s pánom ministrom financií. Za jeho slabú stránku, teda to programové rozpočtovanie, za jeho slabú stránku považuje a je častá absencia merateľných ukazovateľov, a taktiež aj hodnotenie efektívnosti a účinnosti vynaložených prostriedkov v jednotlivých programoch. NKÚ nám jasne hovorí, čo treba v rozpočtovom procese vylepšiť, priniesť, hodnotiť efektívnosť a účinnosť. Samo NKÚ postráda tento rozmer. Väčšina kontrolovaných projektov v roku 2017 tento nedostatok potvrdzuje. Za slabú stránku rozpočtového procesu NKÚ považuje i problematiku rezerv. Ak si pamätáte, na jeseň sme o tom hovorili aj s kolegom Jurzycom a ďalšími. Pre rok 2017 sa ich výška rozpočtovala v hodnote 500 mil. eur. Za problém považujeme najmä tie, ktoré nemajú definovaný účel a preto NKÚ vo svojom stanovisku k štátnemu rozpočtu na rok 2018 upozornil na nevyhnutnosť pristupovať k čerpaniu rezerv v súlade s ich účelovým určením a v prípade bližšie nešpecifikovaných rezerv zabezpečiť ich oprávnené použitie v kapitolách, kde vzniknú riziká v priebehu roka. Z údajov vyplýva, že za obdobie rokov 2009 až 2016 sa príjmy verejnej správy zvýšili o 37 %. Vidíme a potvrdzuje to aj správa, že príjmy výrazne narastajú. Áno, aj výdavky, žiaľ. Výsledky o výške kapitálových výdavkov, je tu venované kapitálovým výdavkom, poukazujú na značnú závislosť kapitálu verejnej správy na eurofondoch. Veľmi výstižná veta. Ale na druhej strane dokumentujú, aká mimoriadne nízka je kapitálová aktivita verejnej správy. Dobré časy prejedáme a na budúcnosť a pre udržateľný rozvoj robíme veľmi málo. Na strane 24 môžte vidieť krásny graf, kde vidíte práve zelenými stĺpčekmi to prejedanie a tými modrými, ktoré sú veľmi maličké, percentuálne sa pohybujú do výšky 9 %, sú práve tie kapitálové výdavky, ktoré by mali byť práve investíciou. V praxi to znamená minimálnu mieru obnovy kapitálu a minimálnu mieru nových, najmä rozvojových investícií do zdravotníctva, školstva, infraštruktúry. Opakujem, rozvojových investícií, rozvojových, čo potvrdzujú výsledky kontrolnej akcie štátnych a samosprávnych nemocníc a tak ďalej a tak ďalej. Môžte si to preštudovať priamo v správe. Čiže vidíme tu, akým spôsobom teda boli jednotlivé výdavky aj nevyčerpané. A pre krátkosť času túto tabuľku preskočím. Krásne je tu ukázané, že aj kontrola v roku 2016 ukázala vysokú mieru nepripravenosti na zvládnutie programov v rámci rezortu ministerstva obrany, na ktoré boli vyčlenené nepomerne nižšie rozpočtové zdroje. S ohľadom na neprehľadnosť pri postupe predaja, respektíve, pardon, v rámci rezortu ministerstva vnútra s ohľadom na neprehľadnosť pri postupe predaja, respektíve zámeny nehnuteľností za účelom zriadenia klientskych centier bude podľa názoru NKÚ naplnenie plánovaných príjmov rozpočtu problematické. Trend zníženia počtu administratívnych pracovníkov, ktorý by mala priniesť reforma ESO, neprichádza. Opačný vývoj je na strane príslušníkov policajného zboru, kde dochádza k zníženiu, čiže vidíme veľa administratívy, málo výkonu. Ministerstvo financií. Ide najmä o nekrytie výdavkov na pokračovanie reformy UNITAS, ako aj rozvoj a prevádzku informačných systémov do rezortného a nadrezortného charakteru, na prebiehajúce, príp. hroziace medzinárodné arbitráže. Ďalej ministerstvo hospodárstva tam má svoju zmienku. Povenujem sa chvíľočku daňovým príjmom, ktoré tu čiastočne boli spomenuté. A hlavne spotrebným daniam. Veľmi ma zaujala práve tá časť, kde ste pojednávali o spotrebných daniach. A ako vidíme, porovnávali ste vlastne Českú republiku so Slovenskou republikou, čo bolo veľmi zaujímavé čítanie a určite odporúčam aj členom finančného výboru, pretože vidíme, že Česká republika dosiahla, dosahuje vyššiu efektivitu za podstatne menej peňazí. Spoločnou tendenciou je dlhodobý rast administratívnych výdavkov vynaložených na správu spotrebných daní, a to najmä z dôvodu rastu miezd, čo je jeden z hlavných faktorov poklesu ich efektívnosti. V Slovenskej republike túto tendenciu v poslednom období ešte umocňujú výdavky vynaložené na elektronické služby a mzdy zamestnancov vykonávajúcich stály dozor. A teraz. Napriek týmto faktom kontrola zistila výrazné rozdiely v administratívnych výdavkoch vynaložených na jedného zamestnanca spravujúceho spotrebné dane v Slovenskej republike a Českej. Kým v Slovenskej republike na výber 100 eur spotrebných daní boli výdavky v sume 1,94 eur, v Českej republike to bolo 73 centov. Právna úprava spotrebných daní Českej a Slovenskej republiky vo viacerých oblastiach ich správy významne presahuje požiadavky EÚ, čo predstavuje potenciál pre zjednodušenie správy týchto daní a pre úsporu administratívnych nákladov finančnej správy. Ale v Českej republike prispieva k efektívnej správe spotrebných daní overovanie ekonomickej stability žiadateľov, v Českej republike je zavedené povinné označovanie a farbenie vybraných minerálnych olejov. A Česká republika spravuje tieto úkony kamerovým monitoringom a náhodnou kontrolou, kdežto u nás máme stály dozor. V Slovenskej republike je distribúcia kontrolných známok jednoduchšia, ako v Českej republike a kontrolné známky majú vyššiu úroveň ochranných prvkov. Stále citujem správu NKÚ. Tuto môžme vidieť práve aj odporúčania, alebo taký priestor na efektivitu. Správca dane v Slovenskej republike vykonáva v zmysle zákona značnú časť administratívnych úkonov prevažne formou výkonu, fyzického výkonu daňového dozoru, kým v Českej republike správca dane kladie dôraz na vzdialený dohľad a analýzu rizík. Je tam ukázané aj vlastne, že tá efektivita sa dá dosahovať aj takýmto spôsobom. A vidíme, že výrazne vyššie náklady zistila aj kontrola zavedenia systému MCS v Slovenskej republike v porovnaní s Českou republikou. Výdavky na zavedenie systému, ako aj upgrade boli na Slovensku za päť rokov o 20 % vyššie, ako v Českej republike za desať rokov. Napriek tomu, že úroveň dohľadu je v oboch krajinách porovnateľná, to je veľmi dôležité, v Slovenskej republike je správa spotrebných daní významne náročnejšia na personálne zdroje. Dosiahnuť efektívnosť aspoň na úroveň Českej republiky je potrebné považovať za veľkú výzvu a úlohu finančnej správy. Opäť, kolegovia finančného výboru, veľmi silný odkaz. Dokonca aj tento odkaz: súčasná fáza ekonomického cyklu a situácia na trhu práce vytvárajú vhodné podmienky na optimalizáciu ľudských zdrojov vo finančnej správe. Taktiež sa tu odkazuje na to, že je vhodné realizovať nie lokálny, ale nadnárodný benchmarking. Ako jedna z prvých možností sa javí zmeniť spôsob výkonu stáleho daňového dozoru, keďže vidíme, že to v Čechách funguje a že, citujem opäť zo správy: „je to efektívnejšie a účinnejšie“. Daň z pridanej hodnoty. Veľmi ma zaujalo konštatovanie práve Najvyššieho kontrolného úradu, ktorý teda vypracoval aj samostatnú k tomu kontrolnú správu a konštatuje, že s touto daňou sa spája najviac daňových podvodov veľkého rozsahu. Kontrola, ktorá sa sústredila na úlohu ministerstva financií a finančnej správy v tomto procese potvrdila, že merať účinnosť jednotlivých prinajmenšom tých opatrení, ktoré sú všeobecne považované za úspešné, nie je možné z viacerých dôvodov. A teraz vám prečítam: „Akčný plán vrátane jeho aktualizácie neobsahuje kvantitatívne ciele jednotlivých opatrení, t. j. aký má byť prínos opatrení vyjadrený konkrétnym zvýšením výberu DPH. Dokument nestanovuje merateľné kritériá a spôsob vyhodnocovania účinnosti prijateľných opatrení. Finančná správa a zrejme ani ostatné orgány štátnej správy nesledujú osobitným spôsobom náklady s implementáciou jednotlivých opatrení akčného plánu.“. Toto sú proste veľké zlyhania, ktoré keď robíme nejaké akčné plány a nedáme si merateľné ukazovatele, potom vidíme, že sa nedá spätne ani vyhodnocovať. Takisto je tu aj vlastne vyjadrené, že finančná správa nejakým spôsobom ministerstvo financií spätne odhadlo, aký bol prínos a tu sa píše, že aký prínos mali jednotlivé opatrenia, však nie je špecifikované. Nie je tiež zrejmé, či medzi opatrenia, ktoré sa prijali, nie sú aj opatrenia so zanedbateľným alebo žiadnym prínosom, alebo už splnili svoje opodstatnenie a iba zaťažujú správcu dane i daňovníka. Nie je zrejmá ani výška použitých zdrojov na realizáciu a jeho opatrení. Toto určite nie je ani účinné, ani efektívne, ani hospodárne nakladanie s finančnými zdrojmi. NKÚ upozorňuje, že v zmysle zákona o rozpočtových pravidlách je potrebné používať rozpočtové prostriedky nielen hospodárne, ale aj účinne. Ďalej sú tu ďalšie veci, ktoré z hľadiska aj tej Národnej bločkovej lotérie vidíme, že teda nepriniesli nejaký veľký osoh, keď čítate priamo vyjadrenia NKÚ. Takisto pri čerpaní európskych fondov vidíme veľké nedostatky z hľadiska čerpania. Či už v pomalom nábehu alebo aj z minulého obdobia NKÚ konštatuje, že pri druhom programovom období sme nevyčerpali objem 347 miliónov eur. Ak si pamätáte, sociálny balíček bol 250, toto je 347 miliónov a dokonca NKÚ upozorňuje, že táto suma zrejme bude ešte väčšia, keď sa ukončí toto obdobie účtovne. Takže toľko k eurofondom a zvyšok času by som chcel ešte krátko venovať, píše sa tu aj kapitola 3.5.2. štát ako akcionár, kde poukazuje na to, ako zle hospodárime, alebo ako zle vláda hospodári s majetkom, s ktorým disponuje. Výdavky rezortov na lepšie využitie verejných prostriedkov poukazujú na to, ako sa plytvá práve tým, že sa používajú prostriedky na právne služby externe. Z preverovania vyplynulo, že vynakladanie prostriedkov v oblasti služieb bolo v niektorých prípadoch neefektívne a neúčinné. Viaceré externé zadávania činností mohli byť zabezpečené vlastnými zamestnancami, odbornými útvarmi rezortov. Týmto postupom tak došlo k neodôvodnenému, prípadne predraženému využívaniu externých zdrojov. Finančné prostriedky tak boli uhradené bez adekvátneho vyhodnotenia. Potvrdila to aj nedostatočná praktická využiteľnosť predmetu zmluvy. Tam môžte vidieť grafy, ako ktoré rezorty vlastne využívali aké služby a zbytočne. Poslednú minútku, ak stihnem. REPAS je tam veľmi dobre rozobratý, určite odporúčam si to preštudovať, trošku sa dostať do obrazu triezveho, ktorý táto správa priniesla. A posledné, čo ma tam zaujalo, bolo ESO projekt, ktorý tam je tiež veľmi dobre rozobratý a vlastne ukazuje, že deklarovaná úspora vo výške 
1 miliardy nebola preukázaná, a to z dôvodu, že ministerstvo vnútra doposiaľ nevykonalo žiadnu analýzu skutočného dopadu implementácie ESO. Pred samotnou delimitáciou neprebehla žiadna pasportizácia budov, jednalo sa o 1 348 budov, neprehľadnosť pri postupe predaja, resp. zámeny nehnuteľností za účelom zriadenia klientskych centier vytvára riziko plnenia plánovaných príjmov rozpočtu. NKÚ identifikovalo riziko nehospodárneho a neefektívneho nakladania s delimitovaným majetkom štátu v správe. A takto by som mohol pokračovať. Ja teda chcem len povedať, že z tejto správy jasne vidíme, že táto vláda určite nenapĺňa ani programové vyhlásenie vlády a už vonkoncom nie, nehospodári (zaznievanie zvukov časomeru) efektívne, účinne a už vonkoncom nie hospodárne. Takže toto predkladám hlavne koaličným poslancom ako apel. Ďakujem pekne.