Blanár, Juraj, poslanec NR SR (2015-02-10):
Ďakujem pekne za slovo. Vážená pani predsedajúca, vážený pán podpredseda, pán minister, milé kolegyne, kolegovia, mnoho tu už bolo povedaného, a preto aj ja som upravil svoje vystúpenie a budem sa snažiť povedať zopár vecí k tej, keď som už aj posledný, k tej diskusii, ktorá tu prebehla. Preberáme zameranie zahraničnej a európskej politiky Slovenskej republiky a ako ste si všimli, celá táto diskusia sa dostala do jedného smeru a ten je Ukrajina. Zavše tu bolo povedané aj niečo iné, ale gro diskusie je okolo Ukrajiny, čo je, myslím si, že aj možno z hľadiska Slovenska veľmi dôležité, pretože Ukrajina je náš bezprostredný sused, s ktorým máme spoločnú hranicu, dokonca hranicu Schengenu. A zároveň tá diskusia ako keby pokračovala z diskusie, ktorú sme mali v októbri, tuším, minulého roku, keď sme prijímali tu v Národnej rade uznesenie k situácii o Ukrajine, a tiež tam bolo mnoho vecí povedané. Vystúpenia, ktoré tu mali kolegovia z opozície, ma mnohé prekvapili, pretože, po prvé, nezaznelo ani jedno z tých vystúpení na výbore, napríklad zahraničnom. Ak sa viedla diskusia na európskom, viem s určitosťou povedať, že neboli takéto vystúpenia na zahraničnom výbore, kde sme mohli o tom možno aj hlbšie diskutovať a bol tam k dispozícii pán minister, ktorý by určite vedel odpovedať na mnohé veci podrobnejšie, vecne, možno bez politiky, ako je to tu urobené za týmto rečníckym pultom. Ale vybrali si a možno to bolo aj zámerom. Zámerom preto, lebo vedeli, že táto správa a to zameranie, ktoré tu je na stole, je naozaj dobre spracované. Potvrdil to aj kolega Jožko Mikloško, ktorý keď tu vystúpil, tak povedal, že áno, veď je to dobré. A je z opozície a oceňujem to, pretože keď si pozriete celé to zameranie, tak to zameranie práve začína tým, čo prirodzene je najväčšou diskusiou, a to je, že, budem citovať: „Zmenené bezpečnostné prostredie vyvolané krízovými udalosťami na Kryme, v juhovýchodnej Ukrajine, ale i vývojom na Blízkom a Strednom východe postavili zahraničnú politiku Slovenskej republiky pred nové výzvy, ktorým ostatných 20 rokov nemusela čeliť. Bola porušená suverenita a teritoriálna integrita susednej krajiny, celková geopolitická rovnováha európskeho kontinentu, princípy medzinárodného práva i kontrola medzinárodne uznaných subjektov, ich vlastných štátnych teritórií.“ A pokračuje ďalej: „A preto tá dimenzia bezpečnostná v slovenskej zahraničnej politike je veľmi dôležitá“. A je tam ten vektor nasmerovania na toto. To je úvod. No a toto sa zrejme opozičným poslancom veľmi nepáči, že podpredseda vlády, minister zahraničných vecí aj s podporou vlády Slovenskej republiky presne pomenoval situáciu, aká v súčasnosti je. On si vôbec nezakrýval oči a my si to tiež nezakrývame, ale vieme, kde je gro problémov. A ja by som možno teraz premostil trošičku, aj keď to predvídalo ministerstvo zahraničných vecí v tom zameraní, kde povedalo aj zároveň, že „ukrajinská kríza zároveň nepriaznivo poznamenala široký, dlhodobo existujúci vnútropolitický konsenzus v otázkach zahraničnej politiky Slovenskej republiky“. Myslím si, že to veľmi citlivo popísali a dobre vystihli. No a ja to trošku premostím do ďalšej časti, ktorá je tu uvedená v zameraní, a hovorí sa v nej, že na pozadí nestability s globálnym dosahom si Slovenská republika v roku 2015 pripomenie 70. výročie ukončenia II. svetovej vojny, ale aj významného medzníka v novodobej, čo je významným medzníkom v novodobej histórii Slovenska, ako aj 70. výročie vstupu do platnosti Charty OSN. A teraz si uvedomme tú obrovskú silu tohto premostenia a s tými slovami, ktoré tu boli povedané od niektorých opozičných politikov, ktorí naozaj navodzovali atmosféru, nech akokoľvek to zoberieme, navodzovali atmosféru militantnú, to znamená vojenskú. Hovorilo sa tu o zvyšovaní výdavkov na armádu. Áno, môžeme o tom polemizovať, že či Slovensko je práve na chvoste, ale aj iné krajiny v rámci NATO. Povedal to pán poslanec Osuský, ktorý zároveň neúprimne takéto niečo povie, pretože keď podporoval vládu a bol najskôr v strane MOST – HÍD a potom sa dostal do SaS, nikdy neprišiel sem s návrhom, keď sa prerokoval rozpočet Slovenskej republiky o navýšení rozpočtu pre ministerstvo obrany. Neúprimné. Ale boli tam aj ďalšie výroky, ktoré sú s tým spojené, ale uvedomme si, samozrejme, že všetci, ako sme tu, možno niekto je tu lepší historik, možno niekto slabší, ale každý vieme, že história je matka múdrosti, historia magistra vitae. Ale to znamená aj zároveň, že sa ľudstvo má nejakým spôsobom posúvať. A to, že si budeme pripomínať 70. výročie ukončenia vojny, by malo byť práve mementom takým, že je potrebné si toto zobrať do úvahy, či vôbec nad takýmito hodnotami uvažujeme. Ja poviem jeden taký krátky príbeh, ktorý mi povedal môj priateľ, ktorého zastavili aktivisti na chodníku v meste a sa ho spýtali jednu otázku, takú prozaickú: „Môžete nám odpovedať na otázku, že či ste šťastný?“ A on povedal, že áno. „A prečo ste šťastný?“ „No, viete, som zdravý. Zažil som v živote lásku, mám manželku, ktorú milujem, rovnako mám deti, ktoré sú zdravé, robím prácu, ktorá ma baví, a nezažil som hrôzy vojny.“ A teraz sa zamyslime, tak ako sme tu, koľkí z nás by sme takto povedali, že hodnota nezažiť hrôzu vojny je pre nás veľmi významná? Prirodzene, môžeme povedať, že tí, ktorí majú s tým akúkoľvek skúsenosť, to povedia, povedzme my, ktorí máme aspoň kontinuitu z rozprávania našich rodičov alebo starých rodičov. Ale už mladí určite sa na to ináč budú pozerať. Ale môžeme si povedať, že aj my starší, alebo ja som v strednom veku, ale tí, ktorí sú ešte starší, by možno takéto niečo nepovedali. A teraz poviem aj možno ďalší v kontexte tohto výrok, ktorý povedal jediný zatiaľ slovanský pápež Ján Pavol II., ktorý povedal, že „vojna nech sa vedie s akýmkoľvek cieľom, je v konečnom dôsledku prehrou ľudstva“. Toto je podľa môjho názoru posun poznania histórie. Nie tu omieľanie toho, čo tu urobil kedysi Stalin, čo sa tu udialo z jednej alebo druhej strany, či Chamberlain tým alebo oným tu mával. Z toho sa máme skôr poučiť. A všetci vieme, že to nie je také čierno-biele, ako sa tu navonok ukazuje aj v súvislosti s Ukrajinou. A práve pri príležitosti 70. výročia vojny je o to dôležitejšie tu v Európe robiť všetko pre to, aby sme diplomatickou cestou a takýmito nástrojmi zamedzili vzniku hocijakého iného vojnového konfliktu, pretože práve Európa, ktorá sa pýši tým, že je kolískou civilizácie vďaka antike, Rímu a všetkému, čo potom nasledovalo, tu vzplanuli dve najväčšie, najhroznejšie udalosti v histórii ľudstva, prvá a druhá svetová vojna. Preto je potrebné, práve naopak, zachovať chladnú hlavu pri tomto hodnotení a dobre vážiť každé slovo, čo sa povie. Pretože práve takými neuváženými slovami sa môže niečo udiať, čo bude tým povestným takým impulzom, že sa začne domino váľať, ktoré už nikdy nezastavíme. A keď sa začne nejaký konflikt, tak viete veľmi dobre, že tam sa už ide kto z koho, tam už rozum veľmi, a to vám všetci tí, ktorí, ale keď si prečítate literatúru od Remarquea počnúc a ďalších, tak budete, viete, o čom hovorím. Preto som chcel túto vec oceniť, čo ministerstvo aj dalo sem, do tejto správy, pardon, do tohto zamerania zahraničnej politiky, že si uvedomujeme túto obrovskú silu. Veľmi oceňujem aktivity kancelárky Merkelovej aj prezidenta Hollanda, pretože zdá sa, že to uvedomenie si tej sily, ktorú môže Európska únia v tejto oblasti zohrať, je veľmi silné. A preto oceňujem aj našu zahraničnú diplomaciu, pretože sme členmi Európskej únie aj NATO, a myslím si, že sme platnými členmi, pretože pri každej diskusii máme aj kritický pohľad, ktorý je potrebné zachovať, ale keď sa už dohodne na niečom, tak potom to aj dodržiavame. Ale ten kritický pohľad vo vnútri, ako v každej rodine, keď sa niečo rieši, tak sa aj povie niečo tvrdšie, tak je potrebné urobiť, aby sme sa posunuli. A myslím si, že naša diplomacia je v tomto naozaj prínosná aj z hľadiska európskej diplomacie, ktorú napĺňame. A oceňujem mnohé veci, ktoré sme si mohli aj na výbore, a práve preto to aj spomínam, povedať, ako pán minister, keď sme diskutovali o tom uznesení k Ukrajine, povedal, že áno, hovoríme aj o sankciách ekonomických proti Rusku, ale keď sme boli na rokovaní ministrov zahraničných vecí a hovorili sme, ako teda ďalej, tak v podstate sme skonštatovali a tuším, že to bolo na impulz ministra zahraničných vecí Nemecka, že síce máme mechanizmus zavedenia sankcií, ale nemáme vôbec mechanizmus, ako tie sankcie potom dávať späť. A toto je podľa mňa tá konštruktívna diskusia, ktorá sa má viesť. Vážené dámy, vážení páni, zameranie zahraničnej politiky a európskej politiky, ktorú máme teraz na stole, hodnotím veľmi pozitívne. Je to naozaj zameranie, ktoré svedčí o sebavedomí Slovenskej republiky a jej diplomacie, o uvedomení si, kde sa nachádza, v akých zoskupeniach. Som rád, že zahraničná diplomacia sa snaží to aj približovať, zjednodušovať tých päť princípov, ktoré sú tu jasne zadefinované. Myslím si, že popisujú súčasný stav a predovšetkým, ako som povedal, tú bezpečnostnú otázku, ktorá je pre nás zo Severu na Juh, z Východu na Západ veľmi dôležitá, a že všetko toto máme postavené na štyroch pilieroch, ktoré tu sú zadefinované: bezpečnostný a demokratický svet, európska politika, ekonomická diplomacia, ktorá tu tiež nebola veľmi spomínaná, ale myslím si, že tiež naberá na dynamike, no a služby občanom, čo tak isto z hľadiska diplomacie pokladám ako za veľmi dôležité, všetky služby pre občanov, ktorí vycestujú do zahraničia. Takže, vážené dámy, vážení páni, ja toto zameranie určite podporím a ešte raz vás chcem všetkých vyzvať, tak ako sme tu, zachovajme si chladnú hlavu. Práve v tomto období, ktoré je naozaj ťažké, pretože nás ľudia pozorne počúvajú a vyhodnocujú každé slovo, ktoré môžu si aj vysvetliť ináč, ako ste ho možno chceli povedať. A tým sa môže naštartovať niečo, čo nikto z nás určite nechce. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)