Počiatek, Ján, minister dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja SR (2012-09-14):
Ďakujem za slovo. Ťažko povedať, kde vlastne začať, pretože ja som normálne ako Alenka v ríši divov, čo vy ste tu boli schopní teraz posplietať. Ale skúsim to nejako teda trošku porozplietať. Pán Hlina, vy ste sa dostali už do takej vývrtky, že vy ste sa zacyklili v tých svojich vlastných fóbiách, myšlienkach, paranojach, a naozaj ma to mrzí, pretože tento zákon, už aj z toho názvu, je o inteligentných, ako to slovo „inteligentné“ by tam malo byť inšpiráciou pre všetkých. Začnem asi z tohto konca. Celé, ako ja to cítim, že ten hlavný driver toho celého vášho emotívneho prejavu v nejakej tej paranoji o tom, že „Big brother is watching you“, hej? Tak som to tak nejako pochopil a viacerých vás to tu trápi, tak asi takto: Ak si vy myslíte, že tento zákon je presne o tom, tak to sa naozaj mýlite. Tá budúcnosť, a teraz idem úplne všeobecne, ak si vôbec niekto myslí, že v budúcnosti nebudú systémy nezávisle od štátu, privátne, akékoľvek, ktoré budú schopné sledovať ľudí, tak ste naivní. Budú. Budú, tak to skončí. A nakoniec to asi aj skončí tak, že nás niekto očipuje, ale určite to nie je o tomto zákone. Tento zákon nič také nerieši. Čiže riešiť tu všetko cez prizmu paranoje, že jedného dňa nás budú nejaké systémy elektronické sledovať, je čudné, pretože to sa jednoducho stane, ale s tým nemá štát nič spoločné. To sa stane bez štátu, to proste jedného dňa príde. Ale vôbec to nesúvisí s tým, že by štát niečo také chcel robiť. A žijeme proste v dobe, kde viete, aké sú výkonné tieto elektronické systémy. Tu bol príklad, že telefóny sa dajú nejakým spôsobom sledovať, a to proste tak je. Aj tie internetové firmy, čo si myslíte, že ony nevedia, čo sa deje na tých ich serveroch? Samozrejme, že vedia, ale s tým štát nemá nič spoločné. Čiže na jednej strane chápem tú vašu fóbiu a to môžme riešiť, ale úplne nejakou celospoločenskou debatou, či chceme, aby to takto bolo, a či tá doba, v ktorej žijeme, je pre nás akceptovateľná a vôbec tie technológie, ktoré súčasná doba prináša, sú pre nás akceptovateľné, alebo nie. Ale to určite nesúvisí s týmto konkrétnym zákonom. Ďalší druhý taký zásadný pomýlený fakt je, že niekto z vás tu povedal, alebo viacerí ste povedali, že tie peniaze, ktoré ideme investovať do tohto systému, sme mali dať učiteľom. Tak, a to je teda naozaj veľká chuťovka, pretože, pán Hlina, vy viete vôbec čítať rozpočet? Pretože ja vám garantujem, že v rozpočte na tento rok nie je ani jedno euro vyčlenené na tento systém, a keď, a to vás vyzývam, preto som vystúpil aj v rozprave, aby ste mohli reagovať, ukážte mi to číslo, ukážte mi tam tie eurá, ktoré by ste vy chceli dať učiteľom. Vy ste nám, vlastne ste tu viacerí, ktorí ste vládli v predchádzajúcej vláde a zachovali ste nám rozpočet taký, aký ste nám zachovali, ale určite tam nie je ani euro vyčlenené na tento systém. Ten zákon sám osebe vytvára len rámec na zavádzanie inteligentných dopravných systémov a taktiež, ako ten systém bude v budúcnosti vyzerať, je ešte naozaj otázkou budúcnosti. Nie je vôbec presne povedané, ako má vyzerať, ani ako bude vyzerať. A keď by raz vôbec došlo k tomu, že sa bude budovať, tak bude k tomu určite nejaká súťaž, ktorú môžte presne monitorovať, vyhodnotiť, kritizovať, čokoľvek. Ale dnes povedať, že týchto 150, vy sa tvárite, ako keby tých 150 mil. bolo niekde konkrétne v rozpočte a stačí ich presunúť na platy tých učiteľov. Tak mi ukážte tú položku. Pretože toto je už naozaj veľký populizmus. Pretože to tam vôbec nie je. Koľko ten systém bude nakoniec stáť, či sa vôbec bude zavádzať a kedy, to je ešte hudba budúcnosti a môžeme sa o tom baviť, diskutovať o tom, vy to môžte kritizovať, my to môžme obhajovať – a možnože sa to vôbec nezavedie. Nemusíme ho zaviesť. Ja sa vôbec tomu nebránim, ak sa zhodneme, že tento systém je zbytočný, tak nebude. Ale tu sa musíme pozrieť aj trošku do minulosti, taktiež keď nebudeme budovať takéto systémy a žijeme v treťom tisícročí, tak sa môžme na to dívať aj tak, že načo sú nám, keď nepotrebujeme takýto systém, možno nepotrebujeme ani semafory, lebo to je taká podčasť kvázi inteligentných dopravných systémov, alebo jeden z komponentov inteligentných dopravných systémov. Môže byť inteligentný semaforový systém, nie statický, ktorý prepína tie semafory v nejakom úplne fixnom režime, ale v dynamickom režime, bude to prispôsobovať premávke. A o tom sú inteligentné dopravné systémy, aby uľahčovali tú prepravu cestujúcim a aj nákladu, skvalitňovali ten traffic, aby bol plynulejší, čím vznikajú úspory, samozrejme, nielen časové, ale aj energetické a zároveň, samozrejme, prioritnou úlohou takýchto systémov je zvyšovať bezpečnosť cestnej premávky. Nemusíme to robiť, nemusíme zvyšovať, pán Hlina, bezpečnosť cestnej premávky. Vám asi na tom nezáleží. Nemusíme mať ani semafory, môžu to riadiť policajti. Budú si telefonovať medzi sebou, kde je zácpa, a nejak to prežijeme, určite, prežili sme, to tisíce rokov sme tak žili, tak môžme žiť znovu tak. Pán Hlina bude jazdiť na koni, ako to obľubuje, a nebude treba semafory, nebude treba nič. Ale iné krajiny to budujú, viete, že dnes už skoro každé auto má navigačný systém. Navigačné systémy sú v telefónoch. Ale nemusíme tu všetko mať. Ja to chápem. Nemusíme. A hovorím ešte raz, ak sa zhodne spoločnosť, že my takéto systémy, inteligentné dopravné systémy budovať nechceme, tak ich nebudujme. Ale tento zákon, o ktorom tu rokujeme, nič také nehovorí, že ten systém vybudujeme a že bude stáť toľko. Je to rámec. Môžme, nemusíme. Žiadne peniaze v rozpočte, dokument, rozpočet, nie sú tam napísané, čiže sa nedajú odtiaľ zobrať, to tu kolegyňa Mezenská hovorila. Nie sú v rozpočte napísané, tie 150 mil., nedajú sa zobrať a presunúť učiteľom. Nedajú. (Reakcia z pléna.) Ale však ja s vami súhlasím. Keby to v rozpočte bolo, tú kritiku by som potom bral za relevantnú. Keby ste mi ukázali, že my sme si do rozpočtu napísali, že na tento systém minieme v budúcom roku 150 mil., tak by som to akceptoval, čo hovoríte. Ale nevymýšľajte si, že sa dá... (Reakcia z pléna.) Je to v rozpočte, pán Hlina? (Reakcia z pléna.) Počkať, ja sa pýtam, to je rámec. Rozpočet je dokument, ktorý vy asi neviete čítať, a v takom návrhu nič nie je. Čiže keď tam bude raz napísané to číslo, že to chceme minúť, potom je adekvátne hovoriť, že ideme niečo minúť na niečo neefektívne. A otázka je, či to je naozaj neefektívne. Ale okej. Takže zhrniem to len tým... (Reakcia poslanca Hlinu.) Nemôžete. (Zaznievanie gongu. Reakcia z pléna.) Budete mať priestor. Ja vám na všetko odpoviem.