Mihál, Jozef, poslanec NR SR (2015-11-10):
Ďakujem, pán predseda. Vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, moje vystúpenie bude obsahovať jeden pozmeňovací návrh, ktorý chcem predložiť k zákonu o službách v zamestnanosti, ale tú diskusiu, ktorú vlastne otvoril môj predrečník, pán kolega Julo Brocka, chcel by som na ňu nadviazať, využijem priestor, ktorý mám, nie v rámci faktickej poznámky, ale takto. No, pán minister, mne je smutno z toho, že ako ten projekt dopadol. Jednoducho fakt je ten, že 3,5-tisíc opatrovateľov dnes nevie, čo bude ďalej. Vy teda tvrdíte, teraz dokonca pani Šedivcová, že už v decembri sa rozbehne ďalší. Ja som v médiách zachytil vyjadrenia vášho hovorcu, že v januári, respektíve niekedy na jar 2016. Tak z toho celého, z toho celého keby som ja bol ten, kto prišiel o tých 460, alebo ako sa písalo, eur hrubého, no tak by som bol nie v istote, ktorú ste sľúbili ľuďom, ale v značnej neistote, čo mám teraz vlastne robiť, či si mám hľadať nejaké zamestnanie, alebo či ten projekt skutočne bude pokračovať. Veď idú voľby. Tu bude zrejme nejaká nová vláda, vláda, ktorá bude mať možno nejaké iné predstavy. Takto sa to skrátka nerobí. Keď ste pripravili tento projekt a spustili ho, a pokiaľ viem, tak to bolo pred rokom, tak mali ste vlastne rok času na to, aby ste to tak nastavili, aby sa plynule pokračovalo ďalej ďalšou fázou. Veď vy kade chodíte, tade rozprávate, ako ste vybojovali ďalšie a ďalšie peniaze do Európskeho sociálneho fondu na tvorbu pracovných miest v Bruseli, koľké desiatky miliónov ste tam ako dostali. To znamená, že ak toto vaše tvrdenie je pravdivé, tak predsa nemôžte mať problém s prefinancovaním tých 3500 ľudí. Všade, kde ste chodili, my v televíznych diskusiách sme sa často stretávali, ste týmto projektom operovali ako úspechom vlády pri tvorbe nových pracovných miest a ja som vám dával za pravdu. Áno, toto ste dobre urobili. Dával som vám za pravdu, mimochodom aj preto, pretože ten projekt začal ešte sa tvoriť, ešte za našej vlády, kedy sme tiež, nieže tiež, to bolo o tom istom, skrátka, keď sme nestihli my urobiť za jedenásť mesiacov alebo pätnásť mesiacov nový zákon o sociálnych službách, tak aspoň týmto projektom sa pomohlo terénnej opatrovateľskej práci v rámci sociálnych služieb ľuďom, ktorí žijú na Slovensku. Čiže vy ste vlastne tento projekt spackali. A keby išlo len o tento projekt. Vy ste za štyri roky mali možnosť urobiť v tej úžasnej, jednotnej, nezlepeneckej vláde, ktorá nám tu prináša samé úžasné sociálne balíčky a úžasné výhody pre občanov, vy ste za tie štyri roky mali urobiť poriadne veci. Konkrétne, poriadny zákon o sociálnych službách. Mohli ste ho celý prerobiť, mohli ste ho postaviť nanovo. Máte ministra financií, ktorý je z tej istej strany, ktorý, v mojom prípade bol problém dohodnúť sa, ako to urobíme s tým financovaním, keď som sa ja o tieto veci snažil za ten rok. Vy ste na to mali štyri roky. Vláda jednej strany, čo ste v tejto veci urobili? Spackaný projekt, ktorý teraz skončil, a 3,5-tisíc ľudí nevie, čo bude ďalej. A tí, o ktorých sa takto starali tí opatrovatelia, tí takisto nevedia, čo bude s nimi ďalej. Tí starí ľudia, zdravotne postihnutí. Čo s nimi bude? Čiže jedna vec je spackaný projekt, ale druhá vec je to, že vy ste neurobili systémový zásah do zákona o sociálnych službách. Keby ste tak spravili, tak sa o tom projekte baviť nemusíme, pretože by to celé fungovalo inak a poriadne. Druhá vec, teda téma, s ktorou som vlastne prišiel za tento pult, pozmeňujúci návrh. Čoho sa týka? Týka sa toho, čo som hovoril v prvom čítaní. Jedna z metód, akým spôsobom vy znižujete počet nezamestnaných na úradoch práce, že hľadáte všetky možné cestičky ako tých evidovaných nezamestnaných z tých úradov dostať preč. Nie tak, že si nájdu prácu, ale tak, že si hľadáte spôsob ako ich odtiaľ vyšikanovať von. A jeden z tých spôsobov je šikan, ktorý je voči ľuďom, ktorí sú spoločníkmi, konateľmi, štatutármi v obchodných spoločnostiach. A ten šikan vlastne novelou chcete ešte zvýšiť, pretože zabudlo sa na prokuristov, ktorých treba ešte tiež poriadne „kch“, im zakrútiť krkom (rečník to ilustruje gestom). Podstata je tá, že ak spoločník obchodnej spoločnosti, ak štatutár, konateľ, člen dozornej rady obchodnej spoločnosti, eseročky, akciovky je zapísaný v obchodnom registri bez ohľadu na to, či z tej svojej funkcie má nejaký profit, bez ohľadu na to, či tá spoločnosť reálne funguje alebo či je, povedzme, v bankrote, v likvidácii, vy vyhadzujete, respektíve nepustíte týchto ľudí do evidencie na úrade práce. To po prvé. Čiže fajn, máme nižšiu nezamestnanosť, pretože títo ľudia, ak sú v ťažkých problémoch, do evidencie ich nepustíte. A po druhé, čo je ešte horšie, pretože jedna vec je nejaká hra s číslami, ale druhá vec je, že to sú osudy tých ľudí, pretože títo ľudia napriek tomu, že si platili poistenie v nezamestnanosti, tým, že sú zapísaní v nejakej zabudnutej, zaprášenej, nefungujúcej eseročke v obchodnom registri, nemajú tým pádom nárok na dávku v nezamestnanosti. To vaše odôvodnenie, ktoré ste hovorili v záverečnej reči v prvom čítaní, veď predsa na úradoch práce je nejaký pokyn, aby prižmúrili oko. Možno niekedy oko prižmúria, možno nie. Ja tu prinášam systémové riešenie a pri všetkom zdravom rozume, ktorý tu snáď ešte je v tejto snemovni, vás poprosím, aby ste toto riešenie podporili. Prečítam pozmeňujúci návrh. Pán predseda?