D. Čaplovič, poslanec: (2004-10-27):
Vážení, ťažko by sme hľadali v Európskej únii štát, v ktorom by poslanci parlamentu museli vyvíjať iniciatívu pre to, aby verejnoprávna televízia venovala, aspoň raz 20 % hovoríme, inokedy 10 %, tentoraz hovoríme o 5 % svojho vysielacieho času premiérovej, pôvodnej tvorbe. A asi nikde na svete neexistuje verejnoprávna televízia, ktorej vyplýva zo zákona i z vlastnej podstaty fungovania duálneho systému, aby predovšetkým tvorila a vysielala vlastné pôvodné programy, ktorá by takúto povinnosť, a to sa týka našej Slovenskej televízie, teda takúto povinnosť považovala za ohrozenie svojej existencie. Pozrime si listy, ktoré pán Rybníček napísal. Žiaľ, takýto stav je u nás doma na Slovensku. Takto sa totiž stavia súčasné vedenie Slovenskej televízie k prirodzenému očakávaniu ľudí, občanov tohto štátu, ktorí za verejnoprávnu televíziu platia preto, aby v nej videli niečo iné, podčiarkujem, niečo iné ako v komerčných televíziách. Len na Slovensku je asi možné, že generálny riaditeľ verejnoprávnej Slovenskej televízie účinkuje v propagačnom spote, v ktorom obhajuje a vyzdvihuje ako ťažiskový a záchranný program pre Slovenskú televíziu ten najkomerčnejší formát, akým nesporne je súťaž Super star. (Potlesk.) Nepoznám verejnoprávnu televíziu, že by vystupoval riaditeľ v zmysle takéhoto programu. Je to všetko príznačné spomínanému stavu Slovenskej televízie. Som presvedčený, že koreňom takéhoto pomýleného postoja je zjavné uprednostňovanie peňazí a sledovanosti nad hodnotami, ktoré by mala Slovenská televízia zo zákona tvoriť, zo zákona šíriť občanom Slovenskej republiky, koncesionárskym platiteľom. Je to pochybné súťaženie, ktoré nadovšetko uprednostňuje jej terajšie vedenie, ktoré prostredníctvom dnes už generálneho riaditeľa zabudlo, čo sľúbilo vo svojom programe pri predstavovaní sa v našom gestorskom mediálnom výbore na prelome rokov 2002 až 2003. Vtedy som zdvihol za pána generálneho riaditeľa, vtedy ústredného riaditeľa, ruku. Teraz by som tú ruku zdvihnúť nemohol. Považujem pritom za veľmi krátkozraké, ak si v Slovenskej televízii myslia, že sledovanosť verejnoprávnej televízie je možné dosiahnuť len jej komerčnou zložkou. Príklad BBC, opakujem, príklad BBC, ale aj k nám najbližšej Českej televízie hovorí o tom, že najviac sledované a obľúbené sú napríklad pôvodné dramatické seriály, kvalitná, nie povrchná pôvodná dokumentárna tvorba a tak ďalej a tak ďalej, čo nemôžeme vidieť zo Slovenskej televízie. Treba si uvedomiť, že pôvodná tvorba je nielen to, čo by mala Slovenská televízia zo zákona robiť, ale aj to, čo dáva zmysel jej existencii a čo - ak je to kvalitné -, môže získať verejnoprávnej televízii pevnú pozíciu na diváckom trhu. Týmto sa bude Slovenská televízia odlišovať od Markízy, JOJ a ďalších televízií v duálnom systéme, týmto bude jedinečná a o to by sa mal snažiť aj generálny riaditeľ Slovenskej televízie. Preto náš návrh nie je ohrozením Slovenskej televízie, pán generálny riaditeľ, ale pomocou pre jej manažment, vrátane vás, ktorý nepochopil alebo nechce pochopiť, že cesta pôvodnej tvorby je jedinou cestou pre Slovenskú televíziu. Myslím si, že s dvojročnou skúsenosťou uvažovania a konania súčasného vedenia Slovenskej televízie v oblasti programu je načase urobiť konkrétne opatrenia. Nemôžeme sa predsa nečinne prizerať na to, že už tretí rok, lebo ideme do tretieho roku, tretí rok za sebou bude pôvodná tvorba v Slovenskej televízii prakticky mŕtva. Sľubovali hory-doly a nič sa neurodilo. Navrhovaných 5 % je minimum, je konsenzom, pripomeniem váženému plénu, že v návrhu zákona o Slovenskej televízii, ktorý parlament schválil, bolo pôvodne až 20 % na výrobu a vysielanie pôvodnej tvorby. Vtedy sa podarilo pánu ústrednému riaditeľovi vylobovať, že toto ustanovenie zo zákona vypadlo a neocitlo sa v ňom ani kompromisných 10 %. Popritom aj tu prítomný spravodajca, ktorý teraz odišiel, pri návrhu nového zákona o STV tvrdil, že do roka prijmeme také opatrenie. Je to zachytené v materiáloch z Národnej rady, že explicitne uvedieme minimálne 10 % pre výrobu a vysielanie pôvodnej tvorby. Žiaľ, niektorí poslanci v Národnej rade majú veľmi krátku pamäť, čo tu hovorili, čo tu tvrdili. A dnes sa rovnako odmietalo 10 % a ponúka sa nám tentoraz kompromisných 5 %. Obrazne ideme, tak mi to babička vravela, od dvadsiatich k piatim percentám, od dvadsiatich k piatim, ale je to dôležité systémové opatrenie, dôležitá zmena, aby STV konečne začala výraznejšie produkovať taký program, ktorý si občan nemôže pozrieť v komerčných televíziách. Aj tých navrhovaných 5 % je zmena, a preto si myslím, že je potrebné podporiť ju. Pán Mikloško, kolega v našom výbore, keď sme prerokúvali finančnú situáciu Slovenskej televízie, bol sám šokovaný ako ostatní členovia nášho výboru, keď sa dozvedel, že Slovenská televízia nemá vytvorený samostatný účet pre koncesionárske poplatky. Dnes Európska komisia, ale aj v iných štátoch už to navrhuje, aby to bolo vytvorené, a pevne verím, že Slovenská televízia takýto účet už má vytvorený, pretože to je kontrola, kam idú tie peniaze občanov, či sa neprelievajú iným smerom ako na tie úlohy, ktoré má zo zákona Slovenská televízia plniť. Ide o koncesionárske poplatky. Čo sa urobí s poplatkami za reklamu a inými zdrojmi, to je vecou generálneho riaditeľa Slovenskej televízie, ale tuto by tá kontrola mala byť jasná. Žiaľ, zatiaľ sa v tej veci nič neurobilo. Ak tak neurobíme, čo sa týka tohto nášho návrhu, ktorý bol skutočne väčšinou vylepšený a ešte sa ďalej vylepšuje a zlepšuje, aj čo sa týka kontrolnej činnosti, lebo skutočne poslanci, náš výbor, Rada Slovenskej televízie, okrem tej dozornej rady, úplne sú bezzubé na kontrolu, čo sa v Slovenskej televízii deje. Tam do tých eseročiek ani vstúpiť nemôžeme a pritom sa tam používajú peniaze našich občanov, ktorí si platia za Slovenskú televíziu, a my sme volení občanmi a nemáme možnosť kontrolovať, ako sa tieto finančné prostriedky používajú v prospech toho, čo sa zo zákona Slovenskej televízii ukladá. Preto opakujem, ak tak neurobíme, neurobíme túto systémovú zmenu, opäť budú sľuby manažmentu Slovenskej televízie len pascou a stále si budeme opakovať na Slovensku obvyklé, čo som už povedal, sľubovali hory-doly, aj rybníčkovci sľubovali hory-doly. Ak nepodporíme tento konsenzuálny návrh so zmenami, ktoré tu navrhol, a prípadne vylepšia tento náš návrh, ktorý tu navrhol aj kolega Lintner, obrátime sa znovu chrbtom verejnosti. Tej verejnosti, ktorej sme zvýšili koncesionárske poplatky a prizeráme sa, ako sú používané krok za krokom na budovanie tretej komerčnej televízie. Musíme konečne pocítiť v našej spoločnosti, ctené dámy, vážení páni, že máme verejnoprávnu, a nie komerčnú tretiu Slovenskú televíziu. Preto vás prosím, zoberte za slovo generálneho riaditeľa, ktorý svojho času sľuboval, môj kolega a predkladateľ pán Jarjabek to už povedal, že televízia nahradí ministerstvo kultúry, napísané zostáva. Bolo to v jeho interview pre Pravdu, keď nastúpil za vtedy ústredného riaditeľa, že nahradí ministerstvo kultúry a umožníme mu aj tentoraz, aj prostredníctvom tejto novely, aj týchto zmien to realizovať, čo sľuboval, že skutočne bude plniť úlohy, ktoré vyplývajú aj pre ministerstvo kultúry v tejto oblasti. Žiaľ, asi sa tak nestane, pretože pán Rybníček sa zubami-nechtami tomu bráni a ovplyvňuje dosť negatívne aj poslancov Národnej rady. Možno si potom raz sadne v štúdiu do kresla pán Rybníček v nedeľu a bude nútený propagovať aj pôvodný slovenský film alebo rozprávku pre deti. Bude môcť propagovať pôvodný slovenský film alebo rozprávku pre deti, pretože tých rozprávok, pán generálny riaditeľ Rybníček, pre dospelých a vašich nedeľných kázní a sľubov, ktoré odznievajú z Mlynskej doliny, sme sa už napočúvali dosť. Ďakujem vám za pozornosť a verím, že budete hlasovať za túto novelu. Ďakujem. (Mohutný potlesk.)