Kleinert, Dana, poslankyňa NR SR (2024-06-11):
Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené poslankyne, poslanci, dovoľte mi vyjadriť sa za klub Progresívne Slovensko k navrhovanej novele zákona o pozemných komunikáciách. Začala by som tým, že skúsme si všetci odpovedať na jednoduchú otázku a tá otázka je: Ak si obec, okresný úrad v sídle kraja a okresný úrad ako orgán verejnej správy poverený úlohami štátneho odborného dozoru plní svoje úlohy, existuje relevantný dôvod na zásah ministerstva? Myslím si, všetci odpovieme, že nie, nie je. Nie je tu dôvod na zásah ministerstva. Ten môže byť až v prípade, ak tieto orgány riadne nevykonávajú úlohy štátneho odborného dozoru, resp. sú nečinné, tak môže nastúpiť ministerstvo ako nadriadený orgán. Iste sa zhodneme, že ide o štandardnú schému vzťahov medzi orgánmi vykonávajúcimi štátnu správu na zverenom úseku. Ministerstvo nemôže ukladať pokuty inak, ako je skutková podstata za správny delikt a tá už v cestnom zákone je jasne uvedená. Nie je žiaden relevantný dôvod na to, aby bola vytvorená nová. Zároveň obdobne ako pri iných sankciách, subjekt, ktorému bola uložená sankcia, musí mať garantované právo namietať nezákonnosť postupu alebo nesprávne posúdenie skutkovej podstaty zo strany sankcionujúceho subjektu a teda nezákonnosť toho postihu. V právnom štáte, sa asi zhodneme, že nie je prípustné, aby nebola možnosť odvolania a riadneho preskúmania správneho aktu. Predpokladám teda, že na týchto rámcoch sa zhodneme. To, čo som doteraz hovorila, je vlastne pozmeňujúci návrh, ktorý si vám dovoľujem predložiť, vážené poslankyne, vážení poslanci. Daný pozmeňovací návrh prečítam na konci. V jednoduchosti ide o to, že len dáva logiku do postupov v konaní orgánov. Vopred ďakujem za jeho podporu. Apelujem na koaličných poslancov a poslankyne na jeho podporu. Zbytočne by bez tohto pozmeňovacieho návrhu mali obce, z ktorých mnohí a mnohé ste vo vedeniach, chaos a brali by sa im kompetencie, ktoré teraz majú a ktorými napĺňajú svoj program a doručujú svojim obyvateľom predvolebné sľuby a želania. Nás v Progresívnom Slovensku by naozaj zaujímalo, aký názor majú poslanci za koalíciu, ktorí sú zároveň primátormi miest či starostami obcí práve napríklad k tomu odobratiu kompetencií v rozhodovaní o ich vlastníctve, pokutovanie ich obcí a podobne. V novele je tu problémom viac vecí, ja skúsim sa na to pozrieť. Napríklad sa naďalej v ňom objavujú pojmy, ako je verejný záujem či osobitý zreteľ, osobitný zreteľ. V praxi napríklad v samosprávach má aplikácia osobitného zreteľa jasné procedurálne postupy a musí byť pri jeho aplikovaní prvok zapojenia verejnosti. Podobne je to aj pri verejnom záujme, ktorý vzniká zo skupinového záujmu práve procedúrou hľadania vecného, odborného a následne aj politického konsenzu a opäť pri povinnom zapojení verejnosti. Postup, procedúra pri formulovaní verejného záujmu alebo osobitného zreteľa je pritom natoľko dôležitá, že v prípade jej nedodržania môže byť rozhodnutie orgánu vyhlásené za nezákonné, a to asi nikto z nás nechce. Predkladateľ tohto návrhu síce v dôvodovej správe používa tieto pojmy, no neuvádza ani tú procedúru a ani spôsob zavedenia, zapojenia verejnosti. Tiež je tu argumentácia naliehavým verejným záujmom pri zasahovaní do kompetencie orgánov miestnej štátnej správy z úrovne ústrednej štátnej správy. No ale o dva novelizačné body ďalej teda je doslovne uvedená až dvojročná lehota ukladania sankcií na vykonanie uloženého opatrenia a neviem, či je dobrý argument naliehavý verejný záujem, ktorý môže počkať dva roky. Čo sa navrhuje v tomto cestnom zákone zmeniť? Navrhuje sa tu rozšíriť dozornú, kontrolnú právomoc ministerstva ako ústredného orgánu štátnej správy pre cestnú dopravu a pozemné komunikácie na cestách 1. až 3. triedy a miestnych cestách. V dôvodovej správe konštatujú, že súčasná právna úprava neposkytuje ministerstvu náležité kompetencie v prípadoch, ak nežiaducimi opatreniami orgánov miestnej štátnej správy či obcí dôjde k ohrozeniu verejného záujmu na zabezpečení plynulosti a bezpečnosti cestnej premávky. Ako príklad sa uvádza, že ministerstvo by malo mať možnosť kontroly zmien organizácie dopravy, ktoré môžu negatívne ovplyvniť plynulosť a bezpečnosť cestnej premávky s nežiaducimi socioekonomickými vplyvmi na určitý región. Pod bezpečnosťou a plynulosťou cestnej premávky sa dá rozumieť toho viacej. My predpokladáme teda, že navrhovatelia vnímajú predovšetkým bezpečnosť a plynulosť automobilovej premávky bez ohľadu na iný typ dopravy v mestách a obciach. Vieme teda, prečo si to môžeme myslieť. Je dôležité, aby obce vedeli doručovať svojim voličom plnenie svojich programov a mali svoje kompetencie, ktoré nie je dobré, keď sa im okliešťujú. K pokutám. Ministerstvo môže uložiť pokutu, a to vo výške, ktorá by bola pre niektoré obce aj likvidačná, pričom odvolanie voči rozhodnutiu o udelení pokuty nemá odkladný účinok. V prípade opakovanej pokuty odvolanie ani nie je možné. Ministerstvo toto odôvodňuje motiváciou subjektov, ktoré vykonali porušenie, na včasnú nápravu. Predkladateľ v dôvodovej správe uvádzal, že ide o posilnenie dozorovej, čiže kontrolnej právomoci ministerstva, ale dozor a kontrola, ako som už hovorila aj minule, sú dve odlišné právne kategórie. V predloženom návrhu sa ale podľa nášho názoru nejedná ani o dozor a ani o kontrolu. O dozor by sa mohlo jednať v prípade, ak by žiadateľ mohol požiadať alebo ministerstvo si mohlo vyžiadať ex offo platné rozhodnutie a na základe jeho preštudovania a posúdenia uložiť príslušnému orgánu nejaké kroky na vykonanie. A o kontrolu by išlo v prípade, ak by sa skúmal celý rozhodovací postup, spracovanie žiadostí, ich vyhodnocovanie a podobne. Na tento návrh zákona prišlo aj veľké množstvo pripomienok rôznych inštitúcií, orgánov, miest, obcí, združení, takých zásadných bolo 31. Rozpory k predloženému návrhu zákona majú napríklad Únia miest Slovenska, hlavné mesto Slovenska, mesto Košice, mesto Nitra, viaceré samosprávne kraje, občianske združenie Cyklokoalícia, ale aj generálna prokuratúra a iné. V Progresívnom Slovensku vnímame dôležité počúvať ľudí z regiónov, ich zástupcov, a je dôležité počúvať pripomienky a skúsenosti samospráv pozorne, zamyslieť sa nad ich podstatou, a to obsahovou aj právnou. Samotná sekcia vládnej legislatívy Úradu vlády kritizuje tento návrh tým, že konštatuje, že: „Zavedenie odlišných postupov pri udeľovaní pokuty nie je riadnym spôsobom odôvodnené a javia sa ako nesystémové riešenie vo vzťahu k platnému zneniu cestného zákona. Navrhovaná úprava navyše umožňuje dvojaký prístup pri ukladaní pokút bez jasných pravidiel v nadväznosti na to, ktorý subjekt vykonáva štátny dozor.“ Kľúčový je tiež rozpor so strategickým plánom rozvoja dopravy do roku 2030, vydaný v roku 2016, a aj súčasným programovým vyhlásením vlády schváleným v roku 2023, touto vládou. Treba spomenúť aj obmedzenie práv územnej samosprávy a rozpory s Európskou chartou miestnej samosprávy. Návrh zákona je v priamom rozpore s princípmi, na ktorých stoja princípy samosprávy, lebo nedá sa zodpovednosť dať a aj ju nedať. Demarkačné línie rozhodovania musia byť v zásade jasné pre všetkých. Návrh by mohol vytvárať aj možnosť možno politického nátlaku, šikany, potenciálneho papalašizmu, proste na toto sa tiež treba dosť dôležito pozrieť. Podľa § 4 ods. 3 písm. f) zákona o obecnom zriadení obec pri výkone miestnej samosprávy, citujem: „zabezpečuje výstavbu a údržbu a vykonáva správu miestnych komunikácií...“ Je preto možné argumentovať, že správa miestnych komunikácií je výkonom samosprávy obce a podľa uznesenia Ústavného súdu Slovenskej republiky z 19. decembra roku 2000, citujem, je: „Ústavný princíp územnej samosprávy, ktorý je jedným zo základných demokratických hodnôt demokratického a právneho štátu, článok 1 Ústavy SR, musí požívať ústavnú ochranu nezávisle od zákonnej úpravy.“ Tento návrh zákona podporuje hierarchizáciu namiesto partnerského vzťahu medzi štátom a samosprávami a obmedzuje práva územnej samosprávy a ani dokonca neumožňuje niesť zodpovednosť volených zastupiteľov, predstaviteľov územnej samosprávy, znemožňuje im riešiť problémy tam, kde vznikli, podľa potrieb komunity ľudí, ktorí žijú v danom územní. Skúsenosti zo sveta, ale aj naša krátka história, kedy sa v roku 1990 rozhodlo o rozdelení štátnej správy a samosprávy, ukazujú, že efektivitu a atraktivitu verejnej správy je možné zvýšiť len decentralizáciou právomoci zo štátnej správy na územnú samosprávu, ale cieľom tejto novely je však v zásade výkon dohľadu nad činnosťou samospráv použitím pojmu štátny odborný dozor. Ďalším naším protiargumentom voči návrhu zákona je, že je v rozpore s Európskou chartou miestnej samosprávy. Úloha štátu vo vzťahu k činnostiam samosprávy vrátane správy miestnych ciest je obmedzená len na posúdenie zákonnosti činnosti obce. Štát by teda nemal mať právo vykonávať túto dozornú právomoc en bloc, a teda prevziať správu miestnych komunikácií od obce, pokiaľ táto túto nevykonáva v rozpore so zákonom. Podľa § 4 ods. 3 písm. h) zákona o obecnom zriadení teda ten zákon obciam stanovuje povinnosť v rámci samosprávy utvárať a chrániť zdravé podmienky a zdravý spôsob života a práce obyvateľov obce či chrániť životné prostredie. Myslím si, že aj výraz životné prostredie je veľmi dôležitý na to, aby sme sa pozreli na tento zákon touto optikou. Obdobne podľa zákona o obecnom zriadení je obec povinná dbať o zachovanie prírodných hodnôt. Obec je teda pri výkone samosprávy orgánom, ktorý je povinný vážiť rôzne záujmy vrátane ochrany životného prostredia. Inými slovami, pri výkone správy miestnych komunikácií je obec povinná zohľadňovať aj svoju povinnosť chrániť životné prostredie, resp. zdravý spôsob života obyvateľov obce. Ministerstvo dopravy na druhej strane dáva do popredia záujmy plynulosti dopravy a ochrana životného prostredia spadá primárne do kompetencie ministerstva životného prostredia. (Zaznievanie gongu. Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)