J. Brocka, poslanec: (2007-06-27):
Dámy a páni, KDH má naďalej výhrady k predloženej novele Zákonníka práce, pretože sú v nej zbytočné regulácie pracovnoprávnych vzťahov, ktoré povedú skôr k sťaženiu zamestnania sa a k sťaženiu vytvárania nových pracovných miest. Návrh vlády vedie k zhoršeniu podnikateľského prostredia, zvyšuje náklady zamestnávateľov, zavádza tzv. vynútenú závislú prácu ako opak podľa vlády nútených živností. Ďalej návrh zákona zvyšuje kompetencie odborov na úkor zamestnaneckých rád a v neposlednom rade zvyšuje odborárske privilégiá. My si v KDH myslíme, dámy a páni, že posilňovanie postavenia zamestnancov je správne, ale dlhodobo sa dosahuje skôr zvyšovaním konkurencieschopnosti a súťaže podnikov medzi sebou, a nie škodlivou zmenou Zákonníka práce, ktorá zhoršuje podnikateľské prostredie. Dnes platný Zákonník práce výrazne zvýšil pružnosť na trhu práce v pracovnoprávnych vzťahoch, umožnil nielen zamestnávateľom pružne reagovať pri realizovaní svojich podnikateľských zámerov, ale zvýšil možnosti uchádzačov o zamestnanie. Týkalo sa to najmä úpravy skončenia pracovného pomeru, deregulovala sa úprava pracovného času na kolektívne vyjednávanie, spružnili sa druhy pracovných pomerov a zároveň sa zvýšila ochrana zamestnancov. Rovnako moderná i reformná bola úprava kolektívnych pracovných vzťahov, postavenie odborových orgánov a zamestnaneckých rád, aby mohli pôsobiť súčasne u zamestnávateľa. Vtedy zákon vymedzil, a tak to dnes platí, ich vzájomné kompetencie, tak ako je to obvyklé aj v iných európskych krajinách. Menej prísna, menej rigidná legislatívna úprava pracovnoprávnych vzťahov viedla k spružneniu trhu práce, k zdravšiemu podnikateľskému prostrediu a v konečnom dôsledku aj k zníženiu chudoby. Taká je skúsenosť nielen na Slovensku, tak je to aj v iných európskych krajinách. Naopak, práve pre menej úspešné krajiny vo svete alebo v Európe je charakteristické práve rigidné pracovnoprávne vzťahy, prísna úprava napríklad aj nadčasov, aby som bol konkrétny. To, čo u nás je ešte stále striktne upravené v zákone, v úspešnejších krajinách sa rieši neformálnymi vzťahmi medzi zamestnávateľom a zamestnancami, alebo kolektívnym vyjednávaním na podnikovej úrovni. Dámy a páni, ak sú niekde silné odbory, tak to nie je zo zákona, ale je to z vôle zamestnancov. Táto vláda to robí úplne naopak. Posilňuje postavenie odborov zo zákona. Odborári budú mať nové kompetencie, budú oproti napríklad zamestnaneckým radám vo veľkej výhode. Kým na založenie odborovej organizácie stačí 5 členov, na založenie zamestnaneckej rady, tá musí byť zvolená polovicou ľudí z firmy. Môj kolega Pavol Minárik mal zaujímavú poznámku v tejto súvislosti, že stačí, aby konkurenčná firma založila odborovú organizáciu u konkurencie a môže ju úspešne torpédovať, samozrejme, nenavrhujem to teraz ako návod, ale je to možné. Podľa schválenej novely Zákonníka práce budeme takto svedkami v mnohých prípadoch aj nekalej súťaže. KDH presadzuje súťaž aj v oblasti zastupovania zamestnancov. Je to spravodlivé, je to aj lepšie,  ale najmä pre zamestnancov. Navrhované zmeny v oblasti posilňovania a postavenia odborov sú veľmi rafinované. Ak niekto čítal povrchne túto novelu Zákonníka práce, tak niektoré veci aj pri povrchnom čítaní boli zrejmé. Napríklad v § 87, to je práve tá oblasť nerovnomerného rozvrhnutia pracovného času, sa navrhuje zmeniť dnes platné slová „po prerokovaní so zástupcami zamestnancov“ sa nahradí slovami „po dohode so zástupcami zamestnancov“. To je výrazná zmena, ak sa prerokovanie nahrádza dohodou a, samozrejme, je to výrazné posilnenie postavenie odborov. Ale sú tam miesta, ktoré nie sú také zrejmé na prvé prečítanie, pretože, ako som hovoril, že je to rafinované, tak to v prípade ďalšej zmeny tak je. Keď sa navrhuje dnes platný text, citujem: „Po dohode so zástupcami zamestnancov alebo po dohode so zamestnancami“ nahradiť slovami „po dohode so zástupcami zamestnancov, a ak u zamestnávateľa nepôsobia zástupcovia zamestnancov, po dohode so zamestnancom“. Sledujete ten rozdiel? Aj v novom texte je dohoda so zamestnancom, ale iba v prípade, že tam neexistujú odbory. Dámy a páni, mám taký dojem, že vy z vládnej koalície zamestnanca  považujete za nesvojprávneho, inak si neviem vysvetliť túto dojemnú starostlivosť o zamestnanca. To vlastne ani nie je starostlivosť o zamestnanca, to je starostlivosť o odborárov, lebo to je o záujmoch odborárov v prvom rade a nepovažujem za správne, aby sa takto odborári ako zástupcovia zamestnancov skrývali za paragrafy. Vo vysoko vyspelých priemyselných krajinách, a takou krajinou Slovensko je, sa odbory zaraďujú k nepriamym zamestnávateľom, to znamená, sú spoluzodpovedné za stav hospodárstva, za pracovné možnosti, pretože spolurozhodujú o mzdách, o pracovnom čase, o pracovných podmienkach, o deľbe spoločenského produktu, a preto by nemali svoje postavenie zneužívať. V spoločnej správe sú uvedené body 62, 63, čo chcem zdôrazniť tromi výbormi Národnej rady navrhnuté na vypustenie, t. j., aby sa zachoval súčasný stav. Gestorský výbor, naopak, navrhuje tieto body vypustiť, čo ja považujem, ak by sme to tak schválili, toto považujem za sabotáž slovenskej ekonomiky, a nie znižovanie daní. Dámy a páni, aj pani Zmajkovičová, bod 62, ktorý navrhujú tie spomínané výbory, výbor pre financie, rozpočet a menu, výbor pre hospodársku politiku, ďalší bod navrhuje, tam sa pridáva aj výbor pre verejnú správu a regionálny rozvoj argumentujú veľmi rozumne a veľmi správne, že ak sa dnes vylúči zo zákona možnosť zamestnávateľa dohodnúť sa aj so zamestnancom, tak to ohrozuje záujmy toho zamestnanca. A ja si myslím, že v prípade práve tých veľkých firiem, teda automobilového priemyslu na Slovensku, je to aj proti národným záujmom, veď táto krajina dnes a v najbližších rokoch bude profitovať práve z tohto priemyslu. Preto si myslím, že vylúčenie alternatívnej možnosti individuálne sa dohodnúť na nerovnomernom rozvrhnutí pracovného času so zamestnancom je v rozpore so záujmom zamestnanca, pretože odborári ani nemôžu vedieť, aké sú záujmy zamestnancov. V tomto smere si myslím, že sa angažujú na nesprávnom mieste. Rovnako je to aj pri bode 137, návrh novely Zákonníka práce, aj tento navrhuje gestorský výbor neschváliť napriek tomu, že v iných výboroch si poslanci myslia niečo iné. A to je práve ten prípad konfliktu medzi odbormi a zamestnaneckou radou. Pôvodne, to som už hovoril, že Zákonník práce dnes vymedzuje dostatočne postavenie jedných aj druhých. Navrhované znenie však diskriminuje zamestnanecké rady. Na ich úkor neprimerane posilňuje právomoci odborovej organizácie. Toto nie je v súlade ani s bežnou praxou v Európskej únii a myslím si, že je to na škodu najmä zamestnancov. Pani kolegyňa Radičová spomínala niektoré body zo spoločnej správy na osobitné hlasovanie, ja by som to zjednodušil a navrhujem všetky body zo spoločnej správy, ktoré gestorský výbor navrhuje en bloc neprijať, aby sme o nich hlasovali osobitne. A väčšinový názor aj môj, aj kolegov, ktorí vystupujú práve v súvislosti s týmto nerovnovážnym postavením odborov a zamestnaneckých rád alebo pri zvyšovaní kompetencií odborov majú iný názor ako gestorský výbor, čiže hlasovať o každom bode zo spoločnej správy osobitne. Moje prvé dva pozmeňujúce návrhy sa týkajú vypustenia bodov 113 a 114, tam sú navrhované zmeny v § 149. Nevidím dôvod na to, aby odbory suplovali referáty bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci a zasahovali do kompetencií inšpektorátu práce. Ďalší návrh je na vypustenie bodov 139 a 141 z návrhu novely. To sú zmeny v § 230 a § 239. Návrhy sú nevyvážené, odbory nenesú zodpovednosť za škodu spôsobenú vstupom osoby konajúcej v mene odborov do priestorov zamestnávateľa a na druhej strane zamestnávateľ má byť zodpovedný za bezpečnosť osôb, ktoré vstúpia na jeho pracovisko napriek jeho nesúhlasu. Môj ďalší pozmeňujúci návrh sa týka otcovskej dovolenky, ktorú som sa snažil navrhovať aj pri novele Zákonníka práce začiatkom roka a využívam túto možnosť. Navrhujem za bod 76 doplniť nový bod s nasledovným textom: „V § 100 za písm. c) doplniť nové písm. d) s textom d) otcovskú dovolenku.“ A zároveň za bod 77 doplniť nový § 108 nasledovného znenia: „Otcovská dovolenka § 108 ods. 1. „Zamestnanec, ktorý počas nepretržitého trvania pracovného pomeru k tomu istému zamestnávateľovi vykonával u neho prácu aspoň 60 dní, má v čase narodenia dieťaťa jeho manželke nárok na otcovskú dovolenku.“.“ „Odsek 4. Otcovská dovolenka je jeden týždeň.“ Ďalší odsek. „Otcovská dovolenka sa musí vyčerpať v čase do 3 mesiacov od narodenia dieťaťa. Za nevyčerpanú otcovskú dovolenku sa náhrada mzdy neposkytuje.“ Nebudem tento návrh zdôvodňovať. Už som ho tu zdôvodňoval minimálne 2-krát v tejto sále. (Nech sa páči, pán spravodajca.) Záverom mi dovoľte zopakovať alebo konštatovať, že návrh zákona, ak by sme neprijali pozmeňujúce návrhy, ktoré navrhli niektoré výbory alebo niektoré strany, najmä opozičné, ale spomínam si teraz aj na návrhy, ktoré predniesol kolega z vládnej koalície pán poslanec Ďuračka vo výbore pre financie, rozpočet a menu prešli, ale v spoločnej správe ich gestorský výbor navrhuje neprijať – predpokladám, že poslanci za Slovenskú národnú stranu budú hlasovať za návrh svojho kolegu –  návrh Zákonníka práce v podobe, teda bezo zmeny, tak ako ho navrhuje vláda, výrazne poškodí v konečnom dôsledku zamestnancov. Obmedzí tvorbu nových pracovných miest a spomalí aj rast miezd. Výrazne zhorší ešte stále atraktívne podnikateľské prostredie, zníži konkurencieschopnosť slovenskej ekonomiky a, samozrejme, súvisí to aj s obrazom našej krajiny v zahraničí, ktorý sa určite nezlepší. A v takej podobe by Kresťanskodemokratické hnutie predložený vládny návrh zákona nemohlo podporiť. Ďakujem za vašu pozornosť.