R. Zajac, minister zdravotníctva SR: (2003-03-04):
Ďakujem pekne. (Potlesk.) (Reakcie z pléna a smiech.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Máme tu faktické poznámky. Uzatváram možnosť hlásiť sa s faktickými poznámkami. Pán poslanec Hopta. I. Hopta, poslanec: Pán minister, ja si myslím, že svojou rečou teraz konkurujete, aby ste sa zaradili medzi najhlúpejšie výroky, aké kedy som počul v tomto parlamente. Ja viem, že vy týmto slovám nerozumiete, lebo vy so svojimi miliónmi, ktoré ste nahonobili po roku 1989, žijete úplne celkom ináč než občania, drvivá väčšina občanov Slovenskej republiky. Nie my ožobračujeme tento národ, vy ho ožobračujete, pretože za socializmu nebolo žobrákov, ľudia nemuseli doplácať za lieky a ďalšie iné veci. Čiže bol by som veľmi rád, aby ste si uvedomili, že politický subjekt, ktorý tu zastupujeme, získal možno len o trošku menej hlasov než vaša televíziou Markíza vytvorená politická strana, ktorú tu zastupujete, v mene ktorej robíte reformy, ktoré budú ožobračovať národ tejto republiky. Áno. Spomínali sme tu genocídu. Aj ja som ju spomínal. Túto genocídu zavádzate vy, lebo ak občan nemá na to, aby si zaplatil liek a zomrie, tak čo je to iné než genocída. Tvárite sa ako veľký boh, a ak chcete reagovať na tieto poznámky spôsobom, akým reagujete, tak aspoň by ste si mali odpustiť, keď rozprávajú poslanci, a nežuvali žuvačku, lebo je to nedôstojné jedného člena vlády Slovenskej republiky. Ak chcete v budúcnosti kritizovať náš politický subjekt a 185-tisíc občanov, ktorí nám dali hlas, tak bol by som rád, aby ste rozprávali úctivejšie, pretože nie všetci si myslia to, čo si myslíte aj vy. A keď už nás toľko kritizujete, tak ja si kladiem otázku, prečo sa napríklad v Humennom vaši členovia doprosovali, aby sme ich zobrali do spoločného klubu k HZDS, KSS, aby neboli ako chudobné deti. Takže, vážený pán minister, bol by som rád, aby ste sa v budúcnosti správali dôstojnejšie, úctivejšie, ako sa na člena vlády Slovenskej republiky patrí, lenže to vás zrejme tento režim nenaučil. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Ďaďo. V. Ďaďo, poslanec: Pán minister, je mi veľmi ľúto, že musím na vás reagovať, tak ako reagujem, pretože som si nepredstavoval, že ako poslanec niekedy budem takým spôsobom vystupovať vo faktickej poznámke. Počítal som, že sa od vás dostane odpoveď aj na kritické pripomienky, ktoré nie sú vám milé, aj odborné stanovisko ako ministra a člena vlády. Ak ste vystúpili, tak ako ste vystupovali, tak vám musím aj ja odporučiť, prosím vás, choďte k lekárovi na odborné vyšetrenie, nech vám zoberú krv a výter z konečníka, aby vedeli, kde máte prácu, či ju máte v krvi alebo niekde inde. Ďakujem. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Ondriaš. K. Ondriaš, poslanec: Ja by som chcel povedať niečo ku genocíde. Za 40 rokov socializmu počet obyvateľov na Slovensku vzrástol o 1,8 milióna. Od roku 1990 stúpal veľmi málo a v súčasnosti začal klesať. Štatistiky hovoria, že stratíme pol až tri štvrte milióna ľudí za 30 rokov. To, ako ľudia žijú a čo je to genocída, hovoria fakty, a nie emócie. Poviem vám niektoré fakty. 680 samovrážd za rok, dnes dvaja ľudia spáchali samovraždu. 200 ľudí nájdu mŕtvych v kanáloch za rok, za dva dni jedného, 180 ľudí sa stratí za rok, 142 ľudí sa zavraždí a o tom, ako sa ľudia majú, stačí si pozrieť štatistiky, koľko ľudí navštívi psychiatriu alebo psychológa. No a keď si pozriete, tak zistíte, tri až štyrikrát viac. Alebo pozrite si štatistiky, koľko je násilných trestných činov. Násilné trestné činy sú odraz objektívnej reality, ako ľudia žijú. Sú odrazom kultúry. Ja sa divím, pán minister, že ste ministrom. Ďakujem. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Zubo. S. Zubo, poslanec: Pán minister, od začiatku som neveril tým návrhom, ktoré ste predkladali v oblastiach reformy zdravotníctva. Neveril som im nie preto, že ste ich predkladali vy, ale preto, že ich predkladala takzvaná liberálna pravicová strana. Ale v súčasnosti vidím, že moje úvahy a nedôvera bola správna po tom, čo ste vy vystúpili a ukázali svoj inteligenčný kvocient. Skutočne je to na úrovni a tento parlament niečo také ešte nezažil. Len pre upozornenie by som vám chcel pre vašu lepšie orientáciu povedať, aby ste sa trošku zahľadeli v rámci voľna aj do histórie a pozreli si, ako to bolo s tými Khmérmi, aká genocída a  kým spôsobená genocída v Kambodži bola. Možno vám to pomôže rozšíriť si obzor. Na tie hranice, za ktoré nepôjdete, ja si myslím, že ste prekročili tie hranice, ktorých by sa nedopustil ani pastier oviec. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pán poslanec Juščík. M. Juščík, poslanec: Vážený pán minister. Som zhrozený tým, že vy poviete a spomeniete genocídu. Prosím vás. Váš návrh zákona koho postihne. Tých najslabších, tých, čo potrebujú pomoc, tých postihne, chorý bude bitý ďalej, zdravému sa nič nestane. Hovoríte o genocíde, ale mne to pripadá, že sa riadite heslom, áno, americkým, mŕtvy Indián, dobrý Indián. Chorý Slovák, mŕtvy Slovák bude dobrý Slovák. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Pokračujeme v rozprave, panie poslankyne, páni poslanci. S vystúpením je pripravená pani poslankyňa Edit Bauer, po nej je do rozpravy pripravený pán poslanec Murgaš.