Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2023-05-03):
Ďakujem za uvedenie a budem reagovať na to, čo zaznelo v rozprave, konkrétne teda na posledného pána poslanca Mizíka, na poslanca Šeligu aj na pani poslankyňu Kolíkovú. K tým, tomu ukradnutému dôchodku babičke, no naozaj sa treba pozrieť na to, že hodnota vecí sa vyvíja aj hodnota peňazí sa vyvíja. A keď bol schválený nový Trestný zákon v roku 2005, tak tá hodnota bola definovaná na 8-tisíc, malá škoda na 8-tisíc korún vtedy, lebo ešte sme mali koruny. Potom sa to zmenilo, keď sme zaviedli euro, na 266 eur. A teda 266 eur, ak zobereme infláciu, tak dnes podľa inflačnej kalkulačky INAKO zodpovedá 411 eurám. Ale keď to pomeriame napríklad k priemernej mzde v národnom hospodárstve alebo k priemernému dôchodku, tak sme zase na iných číslach. V roku 2005 bola priemerná mzda, keď prepočítame na eurá, 576 eur, takže tých 266 eur tvorilo nejakých 46 % z priemernej mzdy. Dnes alebo minulý rok priemerná mzda 1 304 eur, tak tých 500 eur tvorí 38 %, čiže menej z tej priemernej mzdy. A keď sa tu už toľko operuje tými babičkami a dôchodkami, tak dôchodok, priemerný dôchodok v roku 2005 vychádzal 257 eur, čiže, čiže tých 266 eur bolo 103 % z toho priemerného dôchodku. Dnes to vychádza 97 % z toho priemerného dôchodku, teda za minulý rok. Čiže aby som to preložil do úplne zrozumiteľného jazyka, aby tomu rozumel aj pán poslanec Mizík, keby si dôchodca odložil priemerný dôchodok v roku 2005, keď, keď bol schválený nový Trestný zákon, a niekto by mu ho ukradol, tak by to nebol trestný čin, lebo by to bolo trochu menej ako, ako bola tá sadzba. Kdežto dnes keby si, keď bude tento rok schválený ten, tá novela Trestného zákona a dôchodca si odloží čo i len z minulého roku priemerný dôchodok a bude mu ukradnutý, tak to už bude trestný čin. Čiže v kontexte času to nie je zmiernenie, ale, naopak, sprísnenie oproti tomu, čo sme tu mali v čase, keď sa ten zákon, zákon schvaľoval. A ten zákon nerešpektoval, že mali sme tu infláciu, mali sme rast miezd, rast dôchodkov. Sú úvahy alebo boli úvahy, že možno by bolo lepšie nastaviť nejaký automat, aby sa to priebežne zvyšovalo, čo ale v prostredí trestného práva asi nie je celkom možné, aby od nejakých údajov, ktoré vykazuje štatistický úrad, sa automaticky nejaké konanie menilo z priestupku na trestný zákon. Takže je to potrebné urobiť zmenou zákona. Pán poslanec Šeliga hovoril o tom, že treba povedať, že dačo je tam aj dobré. Ja si myslím, že bývalá pani ministerka, pani poslankyňa Kolíková hovorila aj o veciach, ktoré sú tam, ktoré sú tam dobré. Nepochybne väčšina tej matérie stojí za podporu. Bola dlhodobo pripravovaná, bola široko konzultovaná. Ja by som nad rámec toho, čo tu bolo, zdôraznil alebo pochválil to, ten dôraz na väčšie využívanie alternatívnych trestov a princípov restoratívnej justície. Teda nejde iba o to, aby páchateľ bol potrestaný, aby si odsedel ten trest, ale aj to, aby bola nejakým spôsobom odčinená tá ujma alebo nahradená tá ujma, ktorá bola spôsobená, a aby došlo k reintegrácii toho páchateľa. Lebo nie je hlavný cieľ, aby niekto sedel čo najdlhšie, ale aby už v budúcnosti nepáchal tú trestnú, trestnú činnosť, čo, samozrejme, iba samotnou zmenou zákona nedosiahneme a bude tam určite, určite potrebné napríklad aj posilniť probačnú, probačnú službu oproti súčasnému stavu, pretože dnes je výrazne poddimenzovaná, čo súvisí s finančnými možnosťami, ale, ale teda keby sme ju posilnili, tak ja som presvedčený, že sa nám to vráti na ušetrených nákladoch aj na nižšej trestnej činnosti. Pani poslankyňa Kolíkovú tu spomínala zmenu prístupu k drogovej trestnej činnosti. To aj ja chcem oceniť, vnímam to ako krok správnym smerom. A, ale tie súčasné tresty sú, sú drakonické a teraz hovorím o užívateľoch drog, ale teda najmä užívateľoch marihuany, ale povedzme to aj užívateľoch drog vôbec. A je z môjho pohľadu otázne, či by sme ľudí, ktorí ubližujú sami sebe v horšom prípade, ak ide o užívateľov nejakých tvrdých drog, ktoré im spôsobujú závislosť, alebo neubližujú vôbec nikomu, ak ide o užívateľov marihuany, mali vôbec akokoľvek sankcionovať. Čiže podľa mňa je to dobrý krok, ale časom by sme mali ísť ešte ďalej a užívanie marihuany úplne dekriminalizovať, nie iba zmierniť tresty alebo zmierniť tú filozofiu, ako sa tu, sa tu navrhuje. Posledná vec, o ktorej opäť hovorila už aj pani poslankyňa Kolíková, je zmena definície znásilnenia, respektíve, respektíve zmena toho pôvodného pokusu, aby to, čo je dnes definičným znakom skutkovej podstaty trestného činu znásilnenia, teda násilie, hrozba násilia a donútenie k súloži alebo zneužitie bezbrannosti bolo nahradené tým, že sa vykoná súlož bez súhlasu dotknutej osoby. Ja viem, že to aj v medzirezortnom pripomienkovom konaní vyvolalo veľké diskusie. Častokrát to bolo skôr ideologické ako vecné, ale teda, samozrejme, zazneli aj vecné výhrady. Tuto ministerstvo ustúpilo od toho zámeru. Stalo sa za to súčasťou kritiky a na tú kritiku reagovalo ministerstvo tým, že vlastne sú to dezinformácie, lebo už dnes, alebo, respektíve aj podľa, podľa novonavrhovanej, navrhovanej definície súhlasu alebo dopĺňanej definície súhlasu by konanie, ktoré je bez súhlasu, bolo, bolo trestné. Lebo Trestný zákon v § 29 ods. 1 hovorí, že čin inak trestný nie je trestným činom, „ak bol vykonaný so súhlasom poškodeného a nesmeruje proti jeho životu a zdraviu“. A v odseku 2, „nejde o súhlas poškodeného, ak súhlas nebol daný vopred, nebol vážny a dobrovoľný alebo ak v súvislosti s ním bol spáchaný iný trestný čin“. A teraz sa tam má dopĺňať, „za súhlas sa považuje vážny, dobrovoľný a zrozumiteľne vyjadrený prejav vôle poškodeného, ak vzhľadom na okolnosti činu a svoje osobné pomery mohol na takýto súhlas prejaviť. Súhlas nemožno považovať za prejavený, ak poškodený na konanie páchateľa slovne alebo fyzicky nereagoval“. Toto by bolo podľa môjho názoru v poriadku, keby absencia súhlasu sa stala súčasťou skutkovej podstaty trestného činu znásilnenia. Ale tým, že nejde, nedôjde k tej zmene, tak my tam nemáme absenciu súhlasu ako, ako definičný znak skutkovej podstaty trestného činu, činu znásilnenia. Takže ja by som pána ministra aj poprosil, aby na toto nejakým spôsobom zareagoval, lebo zneužitie bezbrannosti nie je to isté ako vykonanie činu bez súhlasu poškodeného. Podľa Trestného zákona bezbrannou osobou sa na účely tohto zákona rozumie „osoba, ktorá vzhľadom na svoj vek, zdravotný stav, okolnosti činu alebo okolnosti na strane páchateľa nemala nádej účinne sa ubrániť pred jeho útokom“, nemala nádej. Čiže keď niekto nemá nádej účinne sa ubrániť proti útoku, v tomto prípade pokusu o znásilnenie, nie je to podľa mňa to isté, ako keď niekto vykoná súlož bez súhlasu. Ale teda možno to iba zle chápem a pán minister mi toto vysvetlí, lebo zachytil som, zachytil som túto debatu a teda rád by som počul aj jeho bezprostrednú odpoveď. Ďakujem.