Sólymos, László, minister životného prostredia SR (2018-02-07):
Ďakujem pekne. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte sa mi poďakovať za vaše pripomienky a návrhy počas tých dvoch dní. Všetci, čo tu dnes sedíme, sa zhodujeme na tom, že; na tom podstatnom, že environmentálne záťaže sú takým dedičstvom, ktorého sa jednoducho musíme zbaviť a to čím skôr, tým lepšie, pretože ochrana životného prostredia nie je ničím iným ako ochrana samotného zdravia človeka. A ja neviem si predstaviť dôležitejšiu úlohu pre vládu, pre parlament, pre každého, kto má možnosť podieľať sa na riešení hriechov z minulosti, ako chrániť zdravie ľudí. Ctím súkromné vlastníctvo, no tento obsah tejto novely sa nepísal za kancelárskym stolom, jej obsah si vynútili skúsenosti z praxe. Bohužiaľ, sme už raz teraz vo Vrakuni narazili a už teraz je jasné, že pravdepodobne v budúcnosti sa to bude opakovať. Nie na nezáujem sanovať staré záťaže sme narazili, ale na nereálne očakávanie niektorých vlastníkov a to jednoducho musíme zmeniť. Pretože jednoznačne chceme vylúčiť riziko, že jeden vlastník dokáže zmariť naše úsilie zaistiť ľuďom to, na čo majú právo, právo na zdravé životné prostredie. Diskusia okolo novely sa otočila na diskusiu okolo riešenia environmentálnej záťaže vo Vrakuni. No z diskusie vyznelo, že niektorí poslanci tému za posledné roky, bohužiaľ, nesledovali a nemali informácie alebo, ešte horšie, že informácie síce mali, ale mali ich mylné. Vrakuňa slúži ako ilustračný príklad, z ktorého sa musíme poučiť a predchádzať možným problémom aj v ďalších lokalitách, pretože nielen vo Vrakuni čakajú, kedy ich dlhodobý problém začneme riešiť. Dámy a páni, len v novembri roku 2016 ministerstvo životného prostredia prevzalo zodpovednosť za riešenie environmentálnej záťaže vo Vrakuni. Odvtedy vlastne my môžeme konať. A za tých pár mesiacov sa spravilo viac ako za celé roky. Pretože tam, kde bolo možné ušetriť čas na administratíve, tam sme každú jednu šancu využili. A teraz by som sa chcel vyjadriť k tým pozmeňujúcim návrhom, o ktorých sme včera rozprávali na výbore a teraz pán Pavelka aj s pani Zemanovou predložili na plénum, že skúsme radšej rozmýšľať nad tým, že ako to administratívne pôsobenie znížime alebo skrátime, než nad tým, že ako si tú našu vec budeme ešte viac komplikovať. Aj tak je veľmi ťažká cesta odvtedy, kým začneme vôbec riešiť nejakú environmentálnu záťaž po tú dobu, kým reálne môže začať tá práca, lebo tá administratíva je jednoducho zdĺhavá a problematická. Ale tam, kde bolo treba čas na odborníkov, aby navrhli a posúdili riešenie, tam sme s tým časom nešetrili. Čo je výsledok tohto nášho ročného snaženia? Záťaž sa monitoruje, máme hotový sanačný projekt, ten prešiel nezávislou odbornou oponentúrou, na stole je plán prác, bežia verejné obstarávania a vykonalo sa ďalšie množstvo potrebných úkonov. Máme financie, máme všetko potrebné, aby sme to mohli, aby sme s tými prácami mohli začať. Napriek tomu od novembra 2017 prešľapujeme na mieste a že prečo? Narazili sme na nereálne očakávania pár vlastníkov. A nikto z vás nedokáže garantovať, že sa to nebude opakovať pri ďalších lokalitách. Milé poslankyne, vážení poslanci, environmentálne záťaže nie sú vhodný ring na to, aby sme sa donekonečna naťahovali. Nie sú ani o vláde a nie sú ani o opozícii, sú výlučne o ľuďoch, ktorí v ich blízkosti žijú, sú o tom, čo od nás plným právom očakávajú vo Vrakuni, na Žitnom ostrove, ale aj inde na Slovensku. Preto pred tým, ako sa rozhodnete, či podporíte tento návrh, alebo nepodporíte túto našu novelu, skúste si predstaviť jednu vec, ako prídete napríklad do Vrakune a postavíte sa pred ľudí, ktorí tam žijú, a budete im vysvetľovať, prečo a ako ste sa rozhodli. Ďakujem pekne, že ste ma vypočuli.