B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-12-14):
Nech sa páči, pán poslanec, máte slovo, až potom po vašom vystúpení otvorím možnosť sa prihlásiť ústne do rozpravy. Nech sa páči. P. Tatár, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, dámy a páni. Dovoľte mi predovšetkým podporiť spoločnú správu, tak ako je predložená a krátko sa vyjadriť najmä k výške nadačného imania. Jeden zámer môže ísť tým smerom, ako odznelo od predkladateľov, aby nadačné imanie bolo vysoké a poskytovalo tretím osobám možnosť čerpať granty, ale treba sa pozrieť, prečo väčšina skutočne fungujúcich nadácií podľa doterajších právnych predpisov má záujem, aby nebola tá výška nadačného imania zvyšovaná a v spoločnej správe sú tri návrhy: 100-tisíc, 200-tisíc, a teda 500-tisíc korún. Ako príklad potreby vytvoriť aj priestor pre nadácie s nižším nadačným imaním sú napríklad komunitné nadácie alebo malé lokálne nadácie, ktoré dokonca poskytujú aj veľmi nízke granty, aj granty nielen pre neziskové organizácie, ale aj granty pre jednotlivcov alebo rodiny, alebo veľmi malé neziskové organizácie vo výške tisícov korún, nie teda desiatok alebo sto tisícov alebo, nebodaj, miliónov korún, ale vo výške tisícov korún a tých príkladov je veľmi, veľmi veľa po celom Slovensku, kde z takejto malej finančnej iskierky, z takého malého impulzu, ktorá ide cez nadáciu podľa nadačného režimu tým, že sa ten projekt vyberie a všetko, ako má byť, urobí dosť veľa v mieste, dosť veľa prospechu takého, aký od neziskového sektora očakávame. Čiže ja chcem podporiť skôr nižšie nadačné imanie, teda aspoň tak, ako je to v spoločnej správe na úrovni 200-tisíc korún, prípadne aj návrh na 100-tisíc korún. Možno by sme mali hlasovať tak, že najprv vyňať na samostatné hlasovanie návrh, ktorý gestorský výbor odporúča neschváliť na 100-tisíc korún, a keď teda prejde, tak určite sa nič zlé nestane v slovenských pomeroch, tak ako ich poznáme, keď nie, no tak by sme potom hlasovali podľa spoločnej správy o tej ďalšej sume. V tej diskusii o nadácii o tomto zákone sa vyskytol jeden taký okruh problémov, koľko povinností na transparentnosť, a teda serióznosť a poctivosť a skutočne nezneužívanie nadačného priestoru na nejaké finančné transakcie, netransparentné, nekalé, ten zákon má obsahovať. Bola tam tá diskusia, či má ministerstvo mať právo priebežnej kontroly, či treba, aby všetci mali audítora, čo je náklad navyše, ale zase to zvyšuje dôveryhodnosť a transparentnosť a viaceré takéto okruhy, spolu štyri témy, nakoniec neboli zapracované do spoločnej správy. Nejdem ich teraz dávať ako pozmeňujúce návrhy, ale chcem sa od toho odraziť do jednej špeciálnej témy. Vyzerá zdanlivo paradoxná, ale je celkom jasná. Zákon, tak ako je predložený, obsahuje § 39, ktorý podmieňuje celú činnosť, celý režim nadácií rovnakému režimu, ako štátne orgány majú podliehať, teda podliehajú zákonu o slobodnom prístupe k informáciám a § 39 hovorí, že to isté platí na nadácie. Keďže nadácie podľa spoločnej správy, predloženého návrhu a podľa toho, ako to budeme, verím, podporovať pri hlasovaní, majú neobyčajne veľa kontrolných mechanizmov, tak si nemyslím, že táto, až takmer by som povedal, zlomyseľnosť legislatívy, dať tam túto povinnosť, aby podliehali zákonu o informáciách, je namieste. Pretože len čo má nadácia v správe, v ľubovoľnom finančnom režime verejný majetok, verejné peniaze, štátne peniaze, tak automaticky zo zákona o slobodnom prístupe k informáciám podlieha zverejňovaniu podľa zákona o slobodnom prístupe k informáciám. Len čo má ale iné peniaze, ako súkromné, tak aj podľa tohto návrhu zákona podlieha povinnosti informovať toho darcu. Čiže tam je iný vzťah, ako je verejný a ten súkromný darca zo zákona musí dostať od nadácie informáciu, ako bolo naložené s jeho darom. Čiže tam je takisto kontrola zabezpečená a je to úplne iný režim, ako je režim štátnych orgánov. Čiže preto som to nazval istý druh zlomyseľnosti. Samozrejme, nadácie by prežili tú možnú prácu navyše, keby niekto bol zvedavý na súkromné peniaze, pretože zákon o informáciách jedným paragrafom umožňuje zákonom upraviť túto povinnosť aj v iných oblastiach, ako sú štátne orgány, čiže napríklad nadácie, ale nemyslím si, že je to správne. Lebo keď to vymenujeme, že to je povinné zverejňovanie výročnej uzávierky, povinné zverejňovanie auditu, celoročný dohľad ministerstva vnútra nad činnosťou nadácií a povinné informovanie všetkých darcov, tak toto považujeme pre nadácie, najmä pre tie malé nadácie, ktoré nemajú takú administratívnu kapacitu, za nadbytočné. Preto mám len jeden pozmeňujúci návrh, a to je návrh, aby sa § 39 vypustil, čím sa odstráni, podľa mňa, táto nadbytočnosť z celého zákona a neubudne ani trošku transparentnosti a spoľahlivosti nakladania s peniazmi. To sú témy, ktorých som sa chcel dotknúť. Na záver chcem podporiť celý zákon, podporiť spoločnú správu s tým jedným vyňatým bodom, aby sme hlasovali aj o nadačnom imaní vo výške 100-tisíc korún, a verím, že sme schopní sa stotožniť aj na tom, že kontrola nadácií je dostatočná aj bez § 39. Chcem veľmi poďakovať aj gestorskému výboru, ktorý veľmi starostlivo zvažoval všetky pripomienky. Bolo ich oveľa viac. Poslanci si niektoré osvojili, niektoré nie a považujem spoločnú správu za veľmi dobrý výsledok rokovania pred druhým čítaním. Ďakujem veľmi pekne.