Laššáková, Ľubica, ministerka kultúry SR (2018-06-13):
Ďakujem veľmi pekne. Predkladám na rokovanie Národnej rady Slovenskej republiky do prvého čítania vládny návrh zákona, ktorým sa mení zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 241/1993 Z. z. o štátnych sviatkoch, dňoch pracovného pokoja a pamätných dňoch v znení neskorších predpisov. Ja by som krátko uviedla dôvody. Prvá svetová vojna znamenala zásadný obrat v riešení nielen českej, ale najmä slovenskej otázky na troskách rakúsko-uhorskej monarchie, ktorej oba národy boli súčasťou, sa ako optimálne riešenie ukazovalo vytvorenie spoločného štátu. Napriek tomu, že pri jeho vzniku zohral hlavnú úlohu zahraničný odboj, jasné politické programy slovenskej budúcnosti dala politická elita na Slovensku, ktorá rozhodla aj o strategickej línii Slovenskej republiky, definitívny rozchod s Rakúsko-Uhorskom a na základe deklarovaného samourčovacieho práva účasť na utvorení samostatného československého štátu. Tomuto rozhodnutiu predchádzali aktivity slovenských a českých krajanov v Amerike, známe dohody z Clevelandu a Pittsburgu, koordinácia zahraničného odboja, organizovanie legionárskeho vojska, vytváranie Československej národnej rady a, samozrejme, diplomatické aktivity Tomáša Garrigua Masaryka a Milana Rastislava Štefánika. Nezávisle od udalostí z 28. októbra 1918, kedy bola v Prahe vyhlásená Československá republika, o čom na Slovensku jeho poprední verejní činitelia nemali informácie, sa 30. októbra 1918 v Turčianskom Svätom Martine stretli takmer z celého Slovenska účastníci deklaračného zhromaždenia, ktorý zvolal politik a advokát Matúš Dulla, aby spoločne uvažovali o prihlásení sa k československému štátu. Účastníci stretnutia prijali návrh deklarácie, ktorú vypracoval Samuel Zoch. Na tomto stretnutí sa dotvorila Slovenská národná rada, do ktorej zhromaždenie zvolilo 25 členov na čele s 12-členným výkonným výborom. V jej mene prijalo zhromaždenie Deklaráciu slovenského národa, ktoré odmietlo práva uhorskej vlády konať v mene slovenského národa, vyhlásilo Slovenskú národnú radu za jediného oprávneného zástupcu konať v jeho mene, žiadalo právo na sebaurčenie na základe úplnej nezávislosti a uzavretie okamžitého mieru. Celý obsah Martinskej deklarácie vyjadroval myšlienku spoločného štátu Čechov a Slovákov. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, chcem opätovne zvýrazniť, že cesta k vzniku Československa vyvrcholila 30. októbra 1918 prijatím Deklarácie slovenského národa, známej aj ako Martinská deklarácia. To znamenalo štátoprávne oddelenie Slovenska od bývalého Uhorska a stala sa jedným zo základných dokumentov samostatného československého štátu, ktorý utváral a potvrdzoval nový zväzok s českým národom. Deklarácia slovenského národa je jeden zo základných dokumentov konštituovania spoločného štátu, má znenie, na ktorom sa podieľali predstavitelia všetkých slovenských ideových prúdov, a to naprieč celým politickým spektrom. Spoločný štátny zväzok Čechov a Slovákov v 20. storočí významne prispel k emancipačnému úsiliu českého a slovenského národa, k hodnotám parlamentnej demokracie, k mierovému spolunažívaniu národov i vzájomnosti medzi Čechmi a Slovákmi. 30. október je v Slovenskej republike ako deň výročia prijatia Deklarácie slovenského národa zaradený medzi pamätné dni. V roku 2018 si pripomíname 100. výročie prijatia Deklarácie slovenského národa, z dôvodu jej významu pre Slovenskú republiku vláda Slovenskej republiky pri tejto príležitosti navrhuje, aby bol 30. október ako deň výročia Deklarácie slovenského národa v roku 2018 štátnym sviatkom. Návrh zákona prerokovala vláda Slovenskej republiky a schválila návrh zákona dňa 23. mája 2018. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, žiadam vás o podporu predloženého návrhu zákona. Ďakujem.