Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR (2014-10-15):
Ďakujem veľmi pekne. Pani predsedajúca, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, tiež sa pridávam k poznámke, ktorú mal pán poslanec Brocka teraz na záver. Vlastne to zrušenie obligatórnosti pri rôznych príspevkoch sme tiež považovali za chybu, keď sa rozprávalo o novelách, ktoré sme tu mali aj pred rokom. Tiež si myslím, že práve tie výbory zamestnanosti môžu veľmi nie dobrým spôsobom ovplyvniť samotný výber. Ten klientelizmus je tam podľa mňa veľmi opodstatnený, lebo snaha o to, aby sa proces stransparentnil, by znamenalo to, že príspevok by bol obligatórny. A dovoľte mi teda venovať sa už nie pozmeňovaciemu návrhu, ktorý vítam, s ktorým súhlasím, ale skôr teda k samotnej novele. Budem hovoriť aj v číslach trochu, tak dúfam, že vás to veľmi neunaví. Na Slovensku je trh práce oblasťou, ktorá naozaj už dlhodobo vyvoláva veľké obavy. Vlastne celé poobedie sa rozprávame o opatreniach, ktoré by mali znížiť nezamestnanosť. Začali sme Zákonníkom práce. Nezamestnanosť dosahuje okolo 14 %. A podľa očakávaní sa nezlepšuje asi tak, ako by si predstavovala aj samotná vláda. Zlepšuje sa, alebo znižuje sa veľmi mierne. Väčšina nezamestnaných v krajine patrí k dlhodobo nezamestnaným, čo naznačuje, že nezamestnanosť je skôr štrukturálna než cyklická. Zo správy o sociálnej situácii obyvateľstva za rok 2013, ktorú sme teda mali možnosť už prerokovať aj na výbore, bolo spomenuté, že v roku 2013 bolo v Slovenskej republike priemerne evidovaných 415-tisíc uchádzačov o zamestnanie. Z hľadiska vekovej štruktúry tvorili skutočne najpočetnejšiu skupinu osoby vo veku 15 až 24 rokov, 77-tisíc osôb. Ich podiel predstavoval 18,7 %. A druhou najpočetnejšou skupinou s počtom 54-tisíc osôb, tie čísla sú približné, a podielom zhruba 3,13 %, boli uchádzači o zamestnanie vo veku 25 až 29 rokov. Pokiaľ by sme si hovorili o vzdelaní alebo z pohľadu vzdelania, najpočetnejšiu skupinu s počtom 135-tisíc osôb a s 32-percentným podielom tvorili uchádzači o zamestnanie so stredným odborným vzdelaním. Ako konštatuje aj pracovný dokument Európskej komisie z júna tohto roku, pokrok v oblasti riešenia vysokej nezamestnanosti mladých ľudí je obmedzený. Nezamestnanosť mladých ľudí na úrovni 34 % patrí medzi najvyššie v Európskej únii. A to aj napriek cieleným programom na zvýšenie dopytu pri práci mladých ľudí. V roku 2012 bolo nevyužitých 70 mil. eur zo štrukturálnych fondov prerozdelených do dvoch národných projektov, ktoré poskytli dotácie na mzdy pre nezamestnaných do veku 29 rokov. Do decembra 2013 bolo viazaných už 62,3 mil. eur a vytvorených 11 605 pracovných miest. No privítala by som pravidelný monitoring vytvorených miest a informáciu o ich udržateľnosti, keďže stále existuje reálne riziko ich zrušenia práve po vyčerpaní dotácií. Takisto chýbajú údaje o tom, či tieto pracovné miesta boli vytvorené a cielené na najzraniteľnejšie skupiny na trhu práce. Vieme, že Slovensko má najvyššiu dlhodobú nezamestnanosť medzi mladými ľuďmi v Európskej únii. No v opatreniach politík sa však prejavuje tendencie podporovať krátkodobo nezamestnaných. Toto je problém aj vládneho návrhu, ktorý podporuje vytvorenie pracovného miesta pre občanov mladších ako 25 rokov vedených v evidencii uchádzačov o zamestnanie najmenej tri mesiace alebo uchádzačov o zamestnanie, ktorí sú mladší ako 29 rokov, ale sú v evidencii najmenej šesť mesiacov. Vo všeobecnosti štatisticky najväčší počet uchádzačov o zamestnanie bol v evidencii nad 48 mesiacov. Zároveň je potrebné poznamenať, že tento návrh rieši len parciálny problém. K nemu by mali nutne pribudnúť opatrenia zamerané na flexibilitu vzdelávacieho systému, ktorý je stále pomalý a nie je pripravený reagovať na potreby trhu práce. Nízka kvalita systémov vzdelávania a odbornej prípravy na Slovensku, nedostatočné prepojenie s trhom práce obmedzuje ponuku pracovných síl s vhodnými zručnosťami pre hospodárstvo, čo sa odzrkadľuje aj v tom, že zamestnávatelia systematicky konštatujú nedostatok zručností. Prechod zo školy do práce je náročný a predvídanie kvalifikačných potrieb zostáva stále na nedostatočnej úrovni. Návrh takisto cielene nerieši integráciu rómskeho obyvateľstva na trhu práce a jeho sociálne začlenenie, ktoré ostávajú celkovo obmedzené. Z formulácie návrhu tiež nie je jasné, počas akého dlhého časového obdobia sa vytvorené pracovné miesto musí zachovať. V § 51a v bode 5 sa uvádza: „Zamestnávateľ je povinný zachovať vytvorené pracovné miesto, na ktoré mu bol poskytnutý príspevok najmenej v rozsahu zodpovedajúcom polovici dohodnutého obdobia poskytovania príspevku. Ak zamestnávateľ nesplnil povinnosť podľa prvej vety, je povinný vrátiť úradu pomernú časť poskytnutého príspevku zodpovedajúcu obdobiu, počas ktorého nezachoval vytvorené pracovné miesto.“ Z uvedeného nie je však jasné, či sa pracovné miesto musí zachovať v rozsahu dohodnutého obdobia, plus jeho polovica, napríklad dohodnutých 12 mesiacov. Povinnosť zachovať miesto by teda bolo 18 mesiacov, čo by sa mi zdalo úplne logické. A z hľadiska udržateľnosti pracovných miest efektívne alebo len v rozsahu, ktorý zodpovedá polovici obdobia, v ktorom je poskytovaný príspevok. Takto je to, bohužiaľ, mám pocit, v návrhu naformulované a túto možnosť nepokladám za správnu. Problematická je aj celoplošná pôsobnosť vládneho návrhu, ktorá je riešená odstupňovaním výšky príspevku. Príspevok je vyplácaný podľa miery nezamestnanosti v danom kraji. Mal by byť však zacielený predovšetkým na vybrané regióny, kde je nezamestnanosť mladých dlhodobá a najvyššia. To je napríklad Žilinský, Prešovský kraj, kde je nezamestnanosť 15- až 24-ročných najvyššia alebo Trnavský a Trenčiansky kraj, kde je nezamestnanosť vyššia ako 19 %. Takže tuná by som chcela uviesť, že možno nepovažujem za celkom správne naozaj celoplošné umiestnenie tohto príspevku, tejto podpory. Všeobecne Bratislava má najnižšiu mieru nezamestnanosti a myslím si, že tieto prostriedky by sa naozaj viac vedeli uplatniť alebo lepšie uplatnili pri riešení dlhodobo nezamestnaných práve v regiónoch, ktoré som spomenula. Tiež ako problém vládneho návrhu vidím vysokú mieru spoliehania sa na financovanie zo zdrojov Európskej únie, čo koniec koncov konštatovala aj samotná Európska komisia a vládny návrh túto pripomienku vôbec nereflektuje. Podľa doložky vplyvov na rozpočet verejnej správy v roku 2015 pôjde na toto opatrenie viac ako 14,5 mil. eur z operačného programu Európskej únie Ľudské zdroje a predpokladaný príspevok zo štátneho rozpočtu, vrátane spolufinancovania pri operačnom programe je okolo 5,5 milióna. Miera spolufinancovania Európskej únie sa v nasledujúcich rokoch až do roku 2017 mierne zvyšuje a v tejto súvislosti skutočne vyvstáva otázka udržateľnosti opatrenia, že či už má ministerstvo plán, ako bude pokračovať v týchto opatreniach, alebo sa naozaj skončením tohto obdobia roku 2017 končí s takýmto opatrením. Návrh rovnako nerieši komplexne aktívnu podporu pre mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, nevzdelávajú sa a ani sa nezúčastňujú na odbornej príprave a nie sú ani evidovaní na úrade práce. Tu by pomohli opatrenia včasných intervencií, aby sa podpora dostala k najviac zraniteľným mladým ľuďom, vrátane mladých Rómov, ktorých som už spomenula, že sú tak isto vyčlenení akoby z tohto návrhu. Pokiaľ ide o rómske obyvateľstvo, zamestnanosť Rómov je výrazne pod priemerom nerómskeho obyvateľstva v tých istých regiónoch. Z údajov vyplýva, že zlepšenie účasti na vzdelávaní a výsledkov vzdelávania mladších Rómov v porovnaní so staršími vekovými skupinami sa nepremieta do nárastu zamestnanosti, čo naznačuje existenciu významných štrukturálnych prekážok, ako napríklad aj diskriminácie. Ide vo všeobecnosti o potrebné odporúčanie, o potrebné opatrenie odporúčané Európskou komisiou, no jeho implementáciu je potrebné pravidelne monitorovať a v prípade potreby zabezpečiť úpravy tak, aby sa navrhované zdroje dostali práve k tým, ktorí to najviac potrebujú, to znamená dlhodobo nezamestnaným a zraniteľným mladým ľuďom. Na záver by som iba podotkla, že vlastne všetky návrhy, ktoré sme dnes prerokovávali, ktoré sa týkali balíka, sociálneho balíka, mali snahu riešiť nezamestnanosť. A viackrát to tu bolo aj povedané, že tá snaha je cenená, že opatrenia sú dobré, ale tie riešenia jednotlivých opatrení nie sú veľmi systematické. To potvrdzuje aj tento posledný návrh, ktorý sa týka služieb zamestnanosti. Takže z tohto dôvodu nemôžem podporiť tento návrh zákona. Ďakujem pekne.