Hort, Milan, podpredseda NR SR (2011-09-14):
Vážený pán predseda parlamentu, vážená pani premiérka, milí členovia vlády, kolegyne, kolegovia, dlho som váhal vzhľadom na to, že som vedel, že tá rozprava bude dlhá a že je naplánovaná do rána, ale chcel by som vrátiť tú diskusiu niekam tam, kde začal navrhovateľ pán podpredseda parlamentu Fico. Spomenul na samý úvod, že hlavný dôvod odvolávania pani premiérky je neschopnosť a nepripravenosť. Mohol by som tu uviesť úvahu, ktorú som tu už raz spomínal vo vzťahu k schopnosti a pripravenosti bývalého premiéra. Ja som sa vtedy pýtal na jeho schopnosť ekonomického myslenia, na jeho schopnosť historického myslenia, na jeho schopnosť zastať si právne vzdelanie a na jeho schopnosť, ktorá akosi vychádza z toho, čomu sa zvykne hovoriť morálka, o ktorej tu bolo dneska toľko spomínané. Ale pretože som to tu už hovoril, tak vás nebudem zdržiavať, ale skúsim reagovať na to, čo povedal pán premiér, bývalý, ohľadom toho, čo nazval, že „navždy zostane zapísané“. Veľmi pozorne som počúval a povedal som si, že možno to, čo navždy zostane zapísané, by bolo dobré povedať vo vzťahu k nemu. Viete, spomínal tu bankovú daň. O tom, akým spôsobom ťaháme peniaze od občanov cez zvýšenie DPH a nemáme odvahu zaviesť bankovú daň. Ja som si vypočul, koľko všeličoho ste museli zniesť od tej strašnej krízy, ale nespomínam si, že by ste niekedy boli prišli do parlamentu s návrhom na bankovú daň. Ako je to možné? No iba tak, že aj toto tvrdenie zo strany pána Fica bolo veľmi falošné, ale podľa mňa zostane navždy zapísané. Bankovú daň bývalá koalícia nezaviedla, hoci jej nikto v tom nebránil. Čo všetko musia zaplatiť ľudia? To si myslím, že zostane zapísané ako číslo dva. Áno, deštruujete myslenie ľudí tým, že niečo sa dá zaplatiť zo štátu a čo všetko musia zaplatiť oni. Vážené kolegyne a kolegovia z opozície, všetko to, čo už tu bolo povedané, všetko to, čo ste tu zanechali, musia zaplatiť ľudia. Žiadny imaginárny štát, ale ľudia. Skúste im to niekedy povedať, lebo to zostane naozaj zapísané. Veľmi som sa pobavil na solidarite bohatých voči chudobným. A teraz keď tí, čo ich nebudem menovať, nech sa neurazia, ale chcete nám nahovoriť, že vrchol solidarity voči chudobným predstavuje pán Fico? Alebo pán Kaliňák, alebo pán Počiatek, alebo pán Paška, alebo pán Glváč, alebo pán Široký, alebo pán Brhel, alebo osobný financmajster pána Fica, ktorý sa volá pána Výboch? To naozaj nám chcete povedať, že toto je vrchol solidarity bohatých voči chudobným?! To tiež zostane zapísané. Spomínali ste tu najväčšiu katastrofu – financovanie samosprávy. No, priatelia, ja som dlho rozmýšľal, pretože si myslím, že v tomto som si už dosť odmakal, ako je možné, že dnes po tých rokoch, keď ste mali naozaj k dispozícii všetko možné, chodia za nami starostovia, vaši starostovia, že im chýba peniaz na dokončenie strechy na škole, na výmenu okien, že to, čomu sa hovorí civilizačný dlh, ktorý sme zdedili z minulého režimu, že to ste dali bokom, ale dokázali ste nájsť peniaze na tuším 800 ihrísk, z ktorých ak je polovica dnes využívaná, tak je to veľa. To je ako, nie je to sranda spomínať tu pri odvolávaní premiérky financovanie samosprávy? Keď za vašej vlády klesli príjmy samospráv tak, že my sme ich museli dvíhať, a až za našej vlády sa naozaj začali dvíhať? A takýmto spôsobom ste šafárili s peniazmi, ktoré ste mali k dispozícii, popri tom všetkom, čo chýba v našich obciach a mestách a akým spôsobom sa mohlo niečo dofinancovať a čo by sa za to všetko bolo spravilo. Ale bolo treba robiť populizmus. Ešte som sa pobavil na tom, čo bolo povedané o politickom volebnom podvode. Ja by som tu mohol všeličo spomínať, čo ste sľubovali, keď sa dostanete k moci a zmeníte po tej strašnej pravicovej vláde. Spomeniem iba dve veci, a to bolo v predvečer volieb povedané: znížime spotrebnú daň na benzín, na pohonné hmoty. Mali ste štyri roky na to, aby ste ju znížili, neznížili ste ju ani o cent. No a, priatelia, do dnešného dňa chodia za nami ľudia, ktorí boli postihnutí nebankovými subjektami, takzvanými. A vy ste im sľúbili, že dostanú peniaze. Štyri roky ste si ich ani nevšimli. To bol jeden geniálny volebný podvod. Bola tu spomenutá korupcia a klientelizmus, kvôli ktorej by mala padnúť pani Iveta Radičová. Kolegovia, to sme my nepovedali, že Slovensko sa za vašej vlády prepadlo na 127. miesto zo 133 hodnotených v objeme a miere korupcie. A to povedali renomované firmy. Takýmto spôsobom hodnotili Slovensko za vašej vlády, nie za našej. No a čo ešte zostane zapísané – profitovanie na straníckom biznise. Viete, ja by som už očakával niekedy, keby Robert bol chlap a konečne povedal, aké je to s tou nahrávkou. Lebo poviem to slovami Roberta Kaliňáka: „Pán Fico, vy viete, že ja viem, že vy viete, že je to váš hlas.“ Bolo by to dobré, keby sa to niekedy už tuná konečne vysvetlilo. Začal Robert Fico svoj príhovor tým, že my sa vezieme na tom, že stále len kritizujeme jeho vládu. Páni kolegovia a kolegyne, ja si myslím, že práve Iveta Radičová bola tá, ktorá nás presviedčala, že toľko roboty, čo stojí pred nami, je dôležitejšie, ako spomínať vaše prehrešky. Áno, dosť sme vo verejnosti tým stratili, pretože naši ľudia nám hovoria, prečo nepomenúvate tie veci tak, ako naozaj boli. No, naozaj sme sa neznížili k tomu, aby sme povedali, že celá opozícia patrí do basy. To boli slová pána Fica, keď nastúpil k moci. K tomuto sme sa neznížili. Pán Dzurinda tu hovoril niečo o populizme. Nech mi je prepáčené povedať a dovolené, som sa nad tým zamýšľal, že čo je tiež populizmus. Zvolávať mimoriadne zasadnutie vlády s nasledovnou tlačovkou na tému psa pani ministerky Tomanovej. A teraz poviem to, že to nie je populizmus, ale je to dosť primitívny populizmus. Ak bude chcieť niekto, aby bolo kvôli tomu grémium, tak oznamujem, že nemienim sa ospravedlniť, lebo to považujem za dosť primitívny populizmus. Nedá mi ešte nereagovať na pána kolegu Pašku. Viete, spomenul tu takéto vyjadrenie na adresu pani premiérky, „absolútna zbesilosť pani premiérky a potláčanie morálky“. Prosím vás, okrem toho, že si myslím, že to naozaj na túto pôdu nepatrí, tak by som sa chcel možno pána Pašku spýtať, lebo spomenul aj to, že nikdy nebola korupcia tak vysoko, ako je dnes. Priatelia, bol som tu aj ako podpredseda parlamentu za opozíciu a viete, zvykne sa spomínať, že je všeobecné tajomstvo v parlamente, že ani pán Valentovič, ani pán Raši, ktorý tu vystupoval, neboli žiadni ministri zdravotníctva, pretože ten, kto riadil zdravotníctvo, je pán Paška. A ja by som, keď spomína takéto silné slová o nejakej zbesilosti, bol tiež rád, keby to tu niekedy bolo vysvetlené, lebo pán Valentovič odišiel z ministerského postu, pretože už nevládal poslúchať, a pán Raši, pretože bol z východniarskej skupiny, tak doposlúchal až do konca. Ja som naozaj vídal aj jedného, aj druhého ministra, ako chodievali k pánovi Paškovi so šanónmi objednávok a tam sa rozhodovalo, ktorej firme ktorá zákazka bude pridelená. Ja som v tom výťahu v parlamente stretával aj pána Širokého. Hovorím to preto, lebo pán Široký mal parkovisko v priestoroch parlamentu tam, kde nemohol vstúpiť ani Ján Slota, ktorého to potom tak naštvalo, že bol ten prúser, ktorý bol s tou policajtkou. Ja by som bol veľmi rád, keby, ak niekto rozpráva o morálke, tak trošku zmiernil slovník, pretože by bolo dobré niektoré veci dovysvetliť. A vrátim sa na záver k pánovi Ficovi. My sme tu svojho času, keď bol on odvolávaný, mali jeden nepekný konflikt a ten bol kvôli tomu, že som sa opýtal iba na dve veci: na byt mamičky a na vinicu. Na byt mamičky už sa zabudlo, ale už o tej vinici hovoria o mne v mojom poslaneckom klube, že som odborník na víno, teraz je vinobranie, rád by som na nejaký burčák išiel, možno by sme sa pomerili a mnoho vecí si vysvetlili. Samozrejme, že chcem povedať, že všetky tieto veci hovoria o morálke a o tom, že by sme mali naozaj takto, ako to tu bolo povedané, niekedy mierniť slovník, lebo aj na nás sa dá pozrieť očami, ktoré trošku sa môžu približovať k morálke. Chcel by som povedať, že máte právo z ústavy odvolávať pani premiérku, len niekedy sa treba pozrieť do zrkadla, keď hovoríte o argumentácii. Ďakujem pekne. (Potlesk.)