Mičovský, Ján, poslanec NR SR (2014-03-27):
Ďakujem za slovo. Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady Slovenskej republiky, vážení členovia vlády Slovenskej republiky, kolegyne, kolegovia, hostia, vyjadrím sa k odpovedi na svoju interpeláciu, ktorú som predložil listom z 11. februára 2014 pánovi ministrovi spravodlivosti Borecovi, a najmä k odpovedi, ktorú som z ministerstva spravodlivosti od pána ministra obdržal pod číslom 34139/2014-151 datovanú 7. marca tohto roku. Dovolím si v tejto súvislosti najprv predniesť samotný text interpelácie, na ktorú som dostal odpoveď, je to text, ktorým už v podstate druhýkrát otvárame otázku 15-ročného problému Slanských lesov, problému, ktorý, domnievam sa, nemá obdobu nielen v slovenskom lesníctve, ale ani v slovenskej spravodlivosti, aj keď možno v tomto prípade by sa dalo povedať, že Božie mlyny melú pomaly, ale raz sa k niečomu domelú. No možnože sme sa dostali na nejakú polcestu. Vyplynulo z toho, ako budeme môcť posúdiť odpoveď, o ktorej chcem hovoriť. Takže najprv samotný text interpelácie Slanské lesy, nazvime ho číslo 2. Vážený pán minister, v novodobom dedičstve bremená bied, ktoré ťažia Slovensko, nachádzame aj prípad Slanských lesov. Podstata tohto sporu začatého v roku 1998 spočíva v tom, že občania tejto krajiny majú byť na základe pochybného príbehu ľúbostnej avantúry grófa Károlyiho chudobnejší o 64 miliónov eur. Ide o sumu, ktorá vyjadruje úradnú cenu 6 600 ha štátnych lesov v okolí Slanca, ktoré sú predmetom tejto veľkorozmernej lúpeže. Týmito slovami som začal interpeláciu, ktorú som vám adresoval v októbri minulého roka. Odvtedy sa situácia výrazne zmenila. Krajský súd v Banskej Bystrici po neuveriteľných pätnástich rokoch rozhodol, že lesný majetok patrí štátu a občania okradnutí nebudú. Uznávam, že ani vy ako minister spravodlivosti nesmiete zasahovať do priebehu súdneho konania, no napriek tomu by som rád našiel v tomto zásadnom zvrate dôvod na vyslovenie vďaky, a to bez toho, aby som domýšľavo uvažoval nad tým, aký vplyv mohla mať moja interpelácia. Verte, pán minister, že tak rád aj urobím, pretože vaša bezprostredná reakcia, nasledovná oficiálna odpoveď a najmä vývoj prípadu ma utvrdzujú v tom, že ste konali ako človek, ktorý si uvedomuje, že politická funkcia má svoje aj odborné, aj etické dimenzie. Ale... Na to, aby som mohol s plnou vážnosťou a úprimne vysloviť svoje poďakovanie, je dôležité, aby bohyňa Justícia mečom sekla, a to presne ešte raz. Okrem majetkovoprávneho sporu totiž prebieha aj spor trestnoprávny, ktorý mal posunúť vinu osnovateľov veľkého slanského podvodu. Súd sa však v tejto veci 5. decembra 2013 prekvapivo rozhodol konanie zastaviť s odôvodnením, čujme, že po pätnástich rokoch vyšetrovania by verdikt mohol poškodiť ľudské práva obvinených. Takéto rozhodnutie prichádza po tom, čo sa tristné vyšetrovanie priblížilo k záveru, pričom bolo možné predpokladať s pravdepodobnosťou blížiacej sa k istote, že podozriví konali s jasným úmyslom podvodu. O to, že proces trval neuveriteľných 15 rokov, čo má byť teraz hlavným dôvodom zastavenia súdneho konania, sa pričinili nemalým dielom práve obvinení využívajúc na oddialenie ukončenia súdu všetky možnosti. Toto súd pri svojom výroku nezobral do úvahy? Alebo sa o takúto podivnú právnu humánnosť pričinili tí mocní ľudia, a to aj z prostredia justície, ktorí sa stretávali v Slanských lesoch pri veľkopanských poľovačkách? Vážený pán minister, tomuto príbehu nechýba oproti románovým takmer nič. Máme tu grófa a jeho tajné vzplanutie k slúžke, máme tu kráľovský dar ešte nenarodenej dcére, máme tu čarovné objavenie sa miliardového dedičstva po desaťročiach mlčania, máme tu, žiaľ, aj krv, pretože jeden z dôležitých svedkov zahynul na poľovačke za divných okolností, no máme tu aj odvážneho bojovníka, lesníka, Pavla Jakaba, ktorý roky statočne bojuje za pravdu s nasadením oveľa väčším, ako by sa od radového štátneho zamestnanca čakalo, a máme tu aj dvižného ministra, ktorý sa rozhodol do veci vniesť dôležitý impulz, no a napokon tu máme aj prekvapivý záver súdu, ktorý už takmer usvedčeným vinníkom umožní beztrestne uniknúť. Tento záver by bolo možné v románe považovať za celkom dobrý nápad, pretože by ho posunul do filozofickej roviny s otvoreným koncom, no my sledujeme príbeh, ktorý napísal život, a v takom sa žiada, aby nečestní za svoje činy pykali, a to hoc aj neskoro ako nikdy. V opačnom prípade by si občania mohli urobiť nesprávny logický záver, že ak prestúpia medze zákona, stačí im naťahovať čas a získajú beztrestnosť. Rezort spravodlivosti má teraz v rukách významnú šancu premeniť takmer románový príbeh Slanských lesov na dôležité poučenie, ktoré nám všetkým pripomenie, že zlé skutky napokon vždy stihne trest. Pre morálnu obrodu krajiny je potrebné, aby sa táto príčinná súvislosť potvrdila aj v tomto prípade. Som si vedomý toho, že ani vy, ani táto interpelácia výrok nezávislého súdu neovplyvní, no ak to bude výrok oslobodzujúci podozrivých, nik nezabráni občanom v upevnení presvedčenia, že pani Justícia si pred tým, ako sekne mečom, dá občas na chvíľu šatku dole, aby lepšie videla nielen argumenty na miskách váh spravodlivosti, ale aj to, koľko strieborných je v mešci. Vážený pán minister, dohliadnite, prosím, na spravodlivé ukončenie 15-ročného sporu, pretože ja vám chcem naozaj poďakovať. Toľko text interpelácie, na ktorú som dostal odpoveď. Chcem v pôvode potvrdiť moje poďakovanie pánovi ministrovi Borecovi za to, že po 15 rokoch, dá sa povedať, v bezprostrednom kontakte na to, ako som ho oslovil svojou prvou interpeláciou, naozaj nabralo možno nečakaný, ale tak kýžený spôsob riešenia, že veci sa pohli. Tak ako som to priznal v tomto texte, nemyslím si, že je to zásluha mojej interpelácie alebo že pán minister jednoznačne si povedal, že, hop, tak to ide vyriešiť. Ale verím, že nie je možné spochybniť, že pán minister naozaj nad textom mojej interpelácie sa zamyslel a zvážil kroky, ktoré mu ako ministrovi z toho vyplývajú. A to, že tie Božie mlyny domleli v tomto prípade aspoň v tej časti tohto sporu, ktorý je majetkovoprávny, a priznali vlastníctvo Slovenskej republike, keď 15 rokov sa čvirikalo o tom, že sa to nikdy nemôže stať, je naozaj jeho zásluha. A ja si myslím, že tento pult je aj na to, aby sme aj v prípadoch, ako je tento, možno nie tak úplne obvyklý, jasne povedali, že je dobré, keď ministri venujú pozornosť konkrétnym prípadom aj takýmto spôsobom, ktorý im umožňuje ich vysoké postavenie vysokého štátneho úradníka. Ale poďme teraz k tomu, čo mi odpovedal pán minister na túto druhú časť, na tú časť, ktorá je trestnoprávnou časťou tohto sporu, kde sa dočkávame veľmi paradoxného vyústenia súdneho rozhodnutia, že síce bol to pekný podvod a naozaj tie lesy patria štátu a 15 rokov teda to trvalo, ale už to tak je, a vieme o tom, ale tí, ktorí sa pričinili, že vôbec 15 rokov sa museli desiatky, stovky ľudí zaoberať týmto procesom, ktorí zjavne konali účelne a zištne, tak by mali byť omilostení. A, pozor, dôvod je veľmi elegantný, bolo by im poškodené na ich ľudských právach, lebo po toľkých rokoch by už to bolo veľmi traumatizujúce, keby sme ich chceli za to aj v trestnoprávnom spore postihnúť. Ja nespochybňujem, že niečo také zrejme právny systém pozná a že vždy v prípade pochybností v prospech podozrivého treba hľadať možnosti, len som presvedčený, že takéto rozhodnutie nie je možné vysvetliť dostatočne bez toho, aby naozaj aj ten občan, ktorý nemá právne vedomie, aj ten lesník, ktorý to sledoval a mal pocit, že to nikdy neskončí, pochopil, prečo osnovatelia takéhoto podvodu, ľudia s relatívne vysokým vzdelaním a ľudia rozhľadení, ľudia, ktorí veľmi pravdepodobne konali zištne, majú byť omilostení, nie kvôli tomu, že nič nepekné neurobili, ale kvôli tomu, že sa 15 rokov prípad vliekol a oni už akosi nemajú dostatok síl, aby mohli ešte byť za to aj potrestaní, aj keď je úplne jasné, že desiatky prípadov odročení, nemocí a neúčastí boli spôsobené práve aktérmi tohto podvodu. Takže na jednej strane je veľké ďakujem, že je možné oznámiť lesníkom, a nielen lesníkom, ale predovšetkým občanom Slovenskej republiky, že Slanské lesy v hodnote 64 miliónov eur sú predsa len štátne a občania ich budú môcť naďalej užívať v súlade s ich podstatou. Na druhej strane je otázka, či je to v poriadku takýto trest v prípade trestnoprávneho sporu, ktorý by mal možno nie s krvou v očiach, ale aspoň s istým morálnym apelom povedať všetkým: „Dôjde na vás, nerobte podvody, trvalo to 15 rokov, zistili sme, aká je pravda. A tí, ktorí chceli okrádať a podvádzať, budú si môcť a musieť svoj trest nejakým spôsobom aj odpykať.“ V tej odpovedi mi vlastne pán minister hovorí asi nasledovné, čo teda môžem aj odobriť, že on nemá v tejto fáze možnosť do sporu zasiahnuť, pretože je pravda, že jedna zo strán, a to Lesy Slovenskej republiky, sa odvolala voči takémuto postupu, podala sťažnosť na takéto rozhodnutie a tým pádom to krajský súd odstúpil Najvyššiemu súdu Slovenskej republiky. To znamená, áno, pán minister naozaj v tejto chvíli, hoc by to mohol aj neviem ako chcel urobiť, nemôže do otvoreného procesu nijako zasiahnuť. Je to tak v poriadku a správne, pretože je to politik a súdna moc je nezávislá. Ale ak teda existuje takáto možnosť, o ktorej sme rozprávali veľmi podrobne práve v súvislosti s pánom ministrom Borecom, že existuje inštitút dovolania a že pán minister ho využíva práve v takých súvislostiach, keď vznikajú pochybnosti o tom, či nebola niektorá zo strán sporu poškodená, nezáleží na tom, ktorá to bola, či vinník, či žalobca, tak on má v rukách silný inštitút a nástroj dovolania. Opäť je to čaro nechceného. Opäť je to čaro tých súvislostí, ktoré niekedy nezrežíruje nikto iný, len život to tak dokáže zariadiť. Ak teda nás tu pán minister presviedčal teraz doslova pre niekoľkými desiatkami hodín o tom, že vždy, keď vzniká pochybnosť o tom, že by mohol byť niektorý účastník sporu poškodený na svojich právach, tak on je práve ten, ktorý z opatrnosti, to slovo tu zaznievalo veľakrát, používa inštitút dovolania. Urobil to tak tých 34-krát, vo väčšine má podozrenia, že ide o procesné pochybenia, niekedy aj dôkazová núdza bola predmetom jeho dovolania. Takže nič iné mi neostáva, len uznať, že v tejto fáze pán minister napísal to, čo napísať mohol a mal, moje poďakovanie na 50 % potvrdzujem, lebo majetok je už v poriadku, už sa ide len o tých druhých 50 %, aby boli v poriadku aj tí, ktorí chceli o tento majetok štát pripraviť, a preto vyjadrujem nádej, že možno už nebude potrebná interpelácia číslo 3 v kauze Štátnych lesov Slanské lesy, ale bude stačiť si vypočuť len to vtedy, ak by náhodou tá sťažnosť bola zamietnutá. A tým pádom by bolo potvrdené, že domnelí páchatelia sú oslobodení len kvôli tomu, že by mohli byť traumatizovaní a upieraná by im bola nejaká ich právna hladina na ich právach, takže nemôžu byť už za to odsúdení. Takže v takomto prípade ak by len táto argumentácia mala byť použitá pre ich oslobodenie, že pán minister nájde dôvod na to, aby bol ľudsky prekvapený a profesionálne znepokojený a kvôli opatrnosti aby sa nestala chyba, aby dal dovolanie v tejto záležitosti s tým, že žiada takéto konanie preveriť, chcem veriť, že to nebude nutné a že dovolanie v tomto prípade pán minister dať nebude musieť. Takže to je toľko k tejto interpelácii s tým, že asi patrí ešte medzi moje povinnosti oznámiť, či žiadam, aby sa hlasovalo o nespokojnosti s odpoveďou. Moja odpoveď je nie, v tejto fáze ju nežiadam v tejto chvíli. S dôverou sa pozerám na to, že slovenské súdnictvo bez toho, aby minister spravodlivosti do toho musel zasahovať, zváži, že to pôsobí trocha úsmevne až nezmyselne, aby takíto ľudia boli oslobodení, a že sťažnosť, ktorú podali Lesy Slovenskej republiky bude vypočutá a naozaj bude obnovené konanie aj v tejto oblasti. V opačnom prípade, ak by sme v tejto kauze, ktorá naozaj nie je bežná, ustúpili a povedali, že teda predsa len nie je možné dosiahnuť spravodlivosť voči páchateľom, tak potom sa obávam, že veľká téma, ktorá zaznieva v tejto sieni, téma oživenia zdravej krvi v súdnictve Slovenskej republiky by bola len prázdnym hromadením slov, pretože toto je práve to, o čom sa dá domnievať, že je to potrebné jasne zodpovedať, aby sme potvrdili dobrý úmysel, že chceme, a dokonca našli na to zhodu opozičné aj vládne strany alebo vládna strana s jednou opozičnou stranou a s podporou ďalších strán, aby to súdnictvo sa zlepšilo. Nuž ak to chceme, máme skvelú možnosť, aby sme to dokázali aj na prípade Slanských lesov. Ďakujem.