J. Tkáčová, poslankyňa: (2008-09-16):
Vstup verejnosti do lesov sa spravuje § 30 zákona o lesoch a v ods. 3 bol zapracovaný text. Citujem: „Využívanie lesov verejnosťou sa nevzťahuje na vojenské lesy.“ Podľa názoru niektorých odborníkov toto znenie nezakazuje vstup verejnosti do vojenských lesov, ale ani nezaručuje právo vstupu na tieto pozemky. Začiatkom tohto roka však predmetné ustanovenie začalo spôsobovať problémy občanom v obciach v okrese Humenné v blízkosti Vojenského obvodu Valaškovce. Podľa vyjadrení starostov týchto obcí si správca vojenského lesa najal súkromnú bezpečnostnú službu vraj za 18 miliónov korún, ktorá zabezpečuje hranicu lesa, vojenského lesa, ktorý susedí s katastrami obcí a občania sú vykazovaní z miest, kam odnepamäti mohli chodievať na huby, na raždie, na prechádzky, a bolo to za prvej Československej republiky, za slovenského štátu i za Československej socialistickej republiky. Na pochopenie celej situácie je v prvom rade dôležité si uvedomiť, že vojenský obvod nie je to isté, čo vojenský les. Vojenské obvody sú územné a správne celky slúžiace na zabezpečenie úloh obrany štátu. Sú to vojenské výcvikové priestory, teda priestory, v ktorých armáda cvičí. Sú zriaďované, spravované a zrušované zákonom o vojenských obvodoch. Hranice vojenského obvodu v rámci lesa sú vyznačené takzvanými lomovými bodmi. To sú žulové kamene osadené v teréne, poprípade sú to tabule, na ktorých je vyznačený zákaz vstupu do vojenského výcvikového priestoru. Pobyt a vstup do vojenského obvodu povoľuje iba ministerstvo obrany. Vojenské lesy naproti tomu sú lesmi osobitného určenia, ktoré sú nevyhnutné pre potreby obrany štátu. Spravujú sa zákonom o lesoch a zahŕňajú aj lesné pozemky mimo vojenských obvodov, ktoré sú určené na účely obrany štátu.                                                                                                               Vojenské lesy mimo vojenských obvodov sú označené na hraničných stromoch bielou farbou lesného oddelenia jednotky priestorového rozdelenia lesa. Štátnu správu na týchto pozemkoch vykonáva ministerstvo obrany prostredníctvom vojenského lesného úradu. Pozemky vo vlastníctve štátu a majetok štátu spravuje štátny podnik Vojenské lesy a majetky Slovenskej republiky Pliešovce. Výmera týchto pozemkov je zhruba 73-tisíc ha. Ako som už spomínala, vstup občanov do týchto častí sa riadi lesným zákonom okrem tých častí, ktoré sú oplotené a vstup na ne je zakázaný. Keď sme začali pracovať na novele zákona, oslovila som krajských prednostov lesných úradov aj ministerstvo obrany, konkrétne pána ministra Bašku. Touto cestou sa chcem prednostom poďakovať za skutočne promptnú spoluprácu aj za cenné informácie, ktoré mi poskytli. Na druhej strane musím ale povedať, že pán minister obrany ma úplne odignoroval, čo nepovažujem za adekvátny prístup. Na základe informácií, ktoré som získala vo svojom malom prieskume, si vám dovolím pre názornú ilustráciu ukázať, ako to vyzerá v Žilinskom kraji. V Žilinskom kraji nie je vyhlásený žiadny vojenský obvod a na území kraja sa nachádza 1 775 ha vojenského lesa. Z toho je 230 ha oplotených. Vstup verejnosti je absolútne vylúčený. Nachádzajú sa tam hlavne vojenské sklady a spojovacie cvičisko. Okrem toho sa tam nachádza ešte 27 ha tankových dráh, ktoré oplotené nie sú, ale vstup na ne je takisto zakázaný. Na ostatné pozemky podľa vyjadrenia štátneho podniku Pliešovce vstup verejnosti zakázaný nie je. Na Slovensku máme tri vojenské obvody. Sú to Javorina 24-tisíc ha, Valaškovce 12-tisíc ha a Záhorie. Tam mi tá informácia o výmere chýba. Každé z týchto vojenských obvodov má však svoju kauzu. Po prvé. Javorina, tá je možno najznámejšia. Vojenský obvod sa rozkladá na území Prešovského kraja. Tí, ktorí ste tu viac ako jedno volebné obdobie sa iste pamätáte, že sme v minulom volebnom období prijali novelu reštitučného zákona, ktorým sme lesné pozemky vo Vojenskom obvode Javorina vrátili ich pôvodným majiteľom. Podľa informácií denníka Korzár na turistiku cez Javorinu však potrebujete povolenie Lesného úradu v Kežmarku. Jedno povolenie stojí zhruba 150 Sk. Ľudia si tu šepkajú o byrokracii, o potupných povoleniach a mnohí zákon ignorujú. Vojská už dávno necvičia. Napriek tomu, že pozemky boli reštituentom vrátené, ich majitelia ich nemôžu hospodársky využívať. Vraj teda svoje drevo z vlastných lesov vyvážajú ilegálne a v stálych potýčkach s Vojenskou políciou, čo je skutočne nezdravý stav. Ministerstvo obrany Slovenskej republiky už tento vojenský obvod chcelo zrušiť. Všetko viazne na podaní na Ústavnom súde z roku 2006. Podľa denníka Korzár stojí vec na Ústavnom súde pre gramatickú chybu v texte a sudca spravodajca pripravuje vo veci meritórne rozhodnutie. Termín vyhlásenia rozhodnutia vo veci zatiaľ však nie je známy. Druhý Vojenský obvod Valaškovce sa rozkladá na území krajov Prešovského a Košického. Podľa informácií krajských prednostov lesných úradov v Košiciach a Prešove ochromuje súčasné znenie zákona turistický ruch. Podčiarkujem turistický ruch, ktorý je pre Košický a Prešovský kraj, ktorý predsa svojou úrovňou ekonomiky nie sú porovnateľné trebárs s Bratislavským krajom, pre tieto kraje je turistický ruch kľúčový, pre jeho rozvoj, pre jeho občanov. Správca, Obvodný závod Kamenica nad Cirochou, zrušil všetky turistické chodníky a zamedzil prístup verejnosti do celého územia Vihorlatu. Tým sa obmedzil turistický ruch v severnej časti nádrže Zemplínskej šíravy a tiež na Vinnom jazere. Turistické chodníky sú uzatvorené, domáci aj zahraniční turisti blúdia ako bezprizorné ovce, pretože nikto si nedal námahu ich informovať a namiesto ústretovosti, namiesto pohostinnosti sa stretávajú s vyhrážkami a s pokutami. No a tretí Vojenský obvod Záhorie, ktorý sa rozkladá na území krajov Bratislavského a Trnavského, je v posledných dňoch medializovaný. Podľa prednostky Krajského lesného úradu v Trnave sa stretávajú s nesúhlasom verejnosti so zákazom vstupu do vojenských lesov a počas hubárskej sezóny je celá oblasť Záhoria atakovaná hubármi. Iste si pamätáme na šoty v spravodajstvách našich televízií, keď vojaci nastavali dvojmetrové ploty a rozzúrení občania tam hrozili proti panskému huncútstvu a ja ich viem celkom dobre pochopiť. V týchto dňoch sa objavila aj iniciatíva starostov a primátorov obcí na Záhorí za zrušenie Vojenského obvodu Záhorie. Poviem úprimne, ja starostov a primátorov podporujem, ale nemyslím si, že riešenie je v zrušení vojenského obvodu. V momentálnej situácii to nejde. Skôr je potrebné upraviť vstup verejnosti do tých častí vojenského lesa, ktoré sa využívajú hospodársky. Hnevá ma stanovisko vojakov, ktorí žiadnu diskusiu nepripúšťajú a cez médiá až šprihnú: „Neprichádza do úvahy!“ Takto má štátna organizácia v 21. storočí komunikovať so svojimi občanmi? Pán minister Baška, ako som už spomenula a ktorého som oslovila pri príprave návrhu zákona, ma odignoroval a myslím si, že tento postoj je neadekvátny, pretože armáda nemôže ignorovať civilov, pretože práve svoju existenciu a financovanie zdôvodňuje ochranou svojich občanov, teda civilov a tento vzťah má byť harmonický, má byť obojstranný, má byť priezračný. Veď koniec koncov, občania si platia armádu na svoju ochranu, nie na obťažovanie. Odmietanie akejkoľvek diskusie nie je namieste. Vo vojenských obvodoch, v priestoroch, kde sa cvičí armáda, civili nemajú čo robiť. To je jasné ako facka a myslím si, že nikto nemá problém toto rešpektovať už v záujme ochrany svojho zdravia a života. Na strane druhej Slovensko nie je vo vojne. Sme súčasťou medzinárodných obranných štruktúr. Máme profesionálnu armádu. To sú skutočne vojaci a armáda odkázaní na tých niekoľko sto hektárov lesov, ktoré susedia s obcami? To sú skutočne odkázaní na to, aby občanov z týchto lesov vyháňali? Na to nebola odkázaná ani armáda prvého štátu, prvej Československej republiky, ani slovenského štátu, ani socialistická armáda. A viete, čo hovoria občania okolo rieky Cirochy na tieto skutočnosti? Ľudia to vnímajú ako aroganciu moci. Páni chcú mať tú nádhernú prírodu len pre seba. Chcú skryť tie zvernice, v ktorých si robia panské poľovačky, a poviem vám, že sa tam šuškajú rôzne zaujímavé mená, aj meno súčasnej hlavy štátu. Starostovia sa boja sabotáže, boja sa konfliktu. Tvrdia, že zákon je dennodenne porušovaný a nie je to preto dobrý zákon. Sťažujú sa aj poľovníci, pretože boli z lesa vytlačení a zostali im len pasienky. Ako túto situáciu vyriešiť? Navrhla by som niekoľko opatrení. Po prvé. Ministerstvo obrany by malo prehodnotiť a znížiť výmeru vojenských obvodov a vojenských lesov skutočne len na nevyhnutnú mieru a navrhnúť vláde zrušenie nepotrebných vojenských obvodov a vojenských lesov. Po druhé. Je potrebné upraviť legislatívu tak, aby neobmedzovala prísne vstup verejnosti do tej časti vojenských lesov, ktoré sa využívajú iba hospodársky. Po tretie. Myslím si, že je potrebné  zatiahnuť do riešenia situácie samosprávu, vyvolať rokovania medzi ministerstvom obrany a starostami a primátormi dotknutých obcí za účelom zosúladenia postupu, za účelom sprístupnenia turistických chodníkov na vyznačených tratiach v záujme rozvoja turistického ruchu. A po štvrté, čo už nie je v našich silách, čím skôr ukončiť konanie na Ústavnom súde, ktoré brzdí odovzdanie majetku vo Vojenskom obvode Javorina. My ako zákonodarcovia, dámy poslankyne, páni poslanci, môžeme urobiť to, že upravíme zákon. Takýto návrh zákona vám predkladáme. Netvrdím, že to je ideálne riešenie, ktoré by vyhovovalo každému. Takéto riešenie neexistuje. Verím však, že sa dá dosiahnuť kompromis. Kompromis v prospech občanov. V ich mene vás, kolegovia a kolegyne, žiadam o podporu nášho návrhu novely zákona o lesoch. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)