D. Čaplovič, poslanec: (2002-12-11):
Povedal som už v rozprave k programovému vyhláseniu vlády, že odmietam démonizovať teoretické a od praxe odtrhnuté princípy tzv. elitných slovenských ekonómov, démonizovanie vyrovnaného rozpočtu na ceste do EMÚ v roku 2006, uctievanie si tohto cieľa ako zlatého teľaťa. Z histórie poznám nekonečné množstvo takýchto príbehov, za ktoré prevažne trpeli občania, ľudstvo. Stredovýchodná Európa v minulom storočí nebola výnimkou pri stavaní si vzdušných zámkov a veľkohubých záväzkov. Ak sa naozaj chceme opierať o skúsenosti vyspelých štátov a predovšetkým štátov Európskej únie, na ktoré sa rétoricky odvolávame, nenájdeme jeden štát, v ktorom by sa riešenie ekonomických, sociálnych a kultúrnych problémov opieralo o nekompromisnú plošnú reštrikciu, podotýkam, nekompromisnú plošnú reštrikciu rozpočtových výdavkov. V rozpočtoch týchto štátov vždy sú oblasti, ktoré sú preferované na úkor iných a ponímané ako rozvojové programy. A medzi ne patrí takmer vždy v súčasnom období vzdelávanie, veda, technika či podľa európskych kritérií výskum a vývoj a rozvoj informačných technológií. Trvalejší hospodársky rast vyžaduje rozsiahle investície do vzdelávania, predovšetkým do kvalifikácie ľudí, čomu moderne hovoríme teraz ľudské zdroje. Návrh štátneho rozpočtu na rok 2003 je v kapitolách či podkapitolách podľa rezortov v oblasti školstva, vedy a techniky a informačných technológií, napr. rezortu školstva vo výške 11,508 445 mld. Sk a na tzv. regionálne školstvo, ktoré tu už spomínala aj pani kolegyňa Mušková, neadresne cez kapitoly krajských úradov, pán minister školstva spomínal 35 mld. Sk. Napokon ani plusová čiastka 1,262 583 mld. Sk oproti roku 2002 nemôže prekrývať rozvojové potreby, nárast vstupov a odhadovanej inflácie na rok 2003. Už v budúcoročnom rozpočte by sa mali tieto trendy odraziť. Napokon môžeme vo vzťahu k budúcnosti štátu realizovať dva modely: s cieľom byť vzdelaný a kultúrny národ, a to aj napriek deficitnému rozpočtu Slovenskej republiky, aj ako člen Európskej únie, alebo mať záväzkovo vyrovnaný rozpočet, ale s národom chudobným, nevzdelaným a predovšetkým nekultúrnym. Vytvárať modernú slovenskú spoločnosť, spoločnosť založenú na poznaní, prosperujúcu na najdynamickejšom poznatkovo orientovanom hospodárstve znamená uskutočňovať systematickú a cielenú priamu i nepriamu štátnu podporu školstvu, vede a technike a informačným technológiám, slovom, výraznú podporu fenoménu vzdelanosti. Dnes už je starinárske a dogmatické opakovať záver, že najsamprv je žiaduce podporiť výrobu, budúcnosť hospodárskeho rozvoja, až potom  budú zdroje do školstva, vedy a informačných technológií. Ako by sme stále žili v 1. polovici 20. storočia. A tragédiou niektorých politikov je, že nechcú pochopiť vzdelanostný potenciál, ako jeden z najvýznamnejších pilierov hospodárskeho rastu vo väzbe s kvalitným naštartovaním tzv. výroby. Predovšetkým o tom nekvalifikovanom hovorí pán podpredseda Národnej rady a predseda ANO pán Pavol Rusko. Starý otec mi vravieval, keď som v detstve mudroval, že: „Si múdry ako Šalamúnove prundle.“ Dnes na Slovensku platí skôr: „Si múdry ako Ruskove prundle.“ Podľa navrhovaného rozpočtu sa vláda rozhodla ísť cestou individualizmu a minimalizácie štátu. Doslovne odmietla modernú európsku emancipačnú politiku so silnejšími zásahmi štátu, v tomto prípade špeciálne do oblasti výchovy a vzdelávania k osobnej a kultúrnej identite. Navrhovaný štátny rozpočet dokazuje, že prioritou sa nestala podpora vzdelanosti, príprava vysokokvalifikovaných ľudských zdrojov vo väzbe s rozvojom vedy, techniky a informačných technológií a potom v konečnom dôsledku aj sofistikovanou výrobou. V našom štáte sa asi veľmi ťažko v budúcnosti po týchto krokoch vytvorí prostredie, ktoré aj do našich oblastí priláka, ako hovorí pán profesor Klas, kvalitný zahraničný kapitál a vytlačí špekulatívny kapitál z našich regiónov. Zabúda sa na odskúšanú skutočnosť, že nadnárodný kapitál si vyhľadáva prostredie s kvalifikovanou či, lepšie povedané, s vysokokvalifikovanou pracovnou silou, napr. z oblasti nových materiálov, nanotechnológií, informatiky, biotechnológie a farmakológie. Bez vzdelanosti, kultúry a, samozrejme, bez informačných technológií nemá štát zmysel. V návrhu rozpočtu pre školstvo a kultúru mi chýbajú adresné výšky zdrojov na kľúčové projekty celoživotného vzdelávania, kvalitné vzdelávacie programy. Politika dneška vyžaduje rozumné a predovšetkým cielené investície do školstva a vedy. Ich kvalita bude však iná v ekonomike, ktorá povzbudzuje dlhodobé investície, ale, naopak, v ekonomike, ktorá nevytvára motiváciu na dlhodobé investície. A to je slovenský príklad. Jeden zo známych slovenských prognostikov upozornil, že na Slovensku prevládajú ešte feudálne trhové vzťahy. Nuž a preto ťažko môže takýto systém vo svete konkurovať, systém, ktorý nemá na čele výkonných, ale oddaných. A tak na Slovensku múdri múdrejších nenasledujú, ale hlupáci múdrych prenasledujú. Nebudem sa obsažnejšie venovať podpore štátu informačným technológiám. Návrh štátneho rozpočtu, na to poukázali mnohí moji predrečníci, neodráža túto modernú výzvu doby. Slovenská republika patrí ku štátom, ktoré čoraz viac a viac zaostávajú v oblasti rozvoja informačných technológií. Výraznejšie zaostávame aj v rámci štátov V-4. Švédsky premiér Göran Persson upozornil, že štát, vláda, ktorá nemá vzdelanosť a informatizáciu ako najvyššiu prioritu, pácha kriminálny čin. Zo Slovenskej republiky doteraz emigrovalo okolo 120 000 až 150 000 vysokokvalifikovaných odborníkov. O emigrácii zvykneme hovoriť aj ako o hlasovaní nohami. Nedávno emigroval zo Slovenskej republiky profesor Šafařík zo Slovenskej technickej univerzity v Bratislave, jedna z kľúčových osobností pri príprave novej fakulty informatiky. Vládne kroky v minulosti a v najbližšej budúcnosti, konkrétne vo vzťahu k prerokúvanému návrhu štátneho rozpočtu na rok 2003, a to podčiarkujem, svedčia o rozpore slov a činov do tejto oblasti. V septembri minulého roku premiéri štátov V-4 podpísali v poľskej Krynici Gorskej záväzok, že do roku 2010 budú štáty Maďarsko, Slovensko, Česká republika a Poľsko súčasťou fungujúcej a najdynamickejšej poznatkovo orientovanej ekonomiky. Pýtam sa: Ako konkrétne túto úlohu reflektuje vo vzťahu k informačným technológiám návrh štátneho rozpočtu na rok 2003? Pripravujeme Slovensko nevzdelané a chudobné, nemyslíme na budúcnosť, mlčky vnímame vzrastajúcu emigráciu, najmä, žiaľ, u mladej generácie. Bojíme sa alebo nechceme uskutočniť zásadný strategický krok. A želal by som to, aby to urobila aj táto predovšetkým vláda v tomto prelomovom období, aby výrazne investovala do ľudských zdrojov, realizovala výrazne kapitalizovateľnú rozvojovú investíciu štátu. Vážená Národná rada Slovenskej republiky, vážený pán podpredseda vlády, záverom mi dovoľte povedať niekoľko poznámok ešte k vede a technike. Slovenská veda či veda na Slovensku v poslednom období dosiahla mnohé pozitívne medzinárodné úspechy. Kvalitne sa už etablovala v európskom výskumnom priestore v rámci Európskej únie, má zodpovedajúce postavenie v mnohých vrcholných medzinárodných organizáciách a inštitúciách. V poslednom roku vedecké projekty zo Slovenska získali, a to podčiarkujem tu na tomto váženom pléne, v rámci 5. Rámcového programu Európskej únie pre vedu a techniku viac finančných zdrojov, ako bol príspevok nášho štátu, Slovenskej republiky, do tohto európskeho zdroja. Postupne sme sa vybrali cestou v tejto oblasti napr. úspešného 5-miliónového Fínska. Napriek tomu výdavky štátu na vedu a výskum rok čo rok klesajú. V roku 1998 to bolo z HDP v Slovenskej republike 0,41 %, v Českej republike porovnateľných 0,49 %, v Európskej únii priemer 0,8 %, v roku 2002, teda v tomto roku, to bolo v Slovenskej republike 0,33 % z HDP, v Českej republike už tendovanie jednoznačné, 0,7 % z HDP, a v Európskej únii  navýšený priemer, lebo tam je súťaž vo vzťahu k Spojeným štátom americkým, 0,9 % z HDP. Ukazovatele štátneho rozpočtu na rok 2003, ktoré mi pripravili experti, sú okolo 0,31 % z HDP do vedy a techniky a to je už alarmujúce. Kým štáty Európskej únie výdavky zvyšujú, susedné štáty V-4 so svojimi výdavkami sa približujú k priemeru Európskej únie, a tu by som zvlášť podčiarkol Maďarskú republiku a Českú republiku, na Slovensku sa postupne vzďaľujeme a postupne sa prepadávame. Štát sa správa k vede macošsky, v duchu slovenského tradičného prístupu: „Ak si medzinárodne výborný, dobre etablovaný, robíš kvalitnú prácu, prečnievaš cez slovenský priemer, treba ti zoťať hlavu.“ Z uvedeného dôvodu, napriek tomu, že vnímam štruktúru rozpočtu ako napätú, ale na druhej strane vo vzťahu k vzdelanosti a vede za nevyváženú či poddimenzovanú, dovoľujem si váženému a ctenému plénu, poslancom Národnej rady Slovenskej republiky navrhnúť 2 pozmeňujúce návrhy k vládnemu návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2003. Jeden návrh sa dotýka konkrétne vzťahu k finančne poddimenzovanej Agentúre pre podporu vedy a techniky pri Ministerstve školstva Slovenskej republiky, kde navrhujem účelovo viazanú čiastku na úlohy výskumu a vývoja vo výške 92,8 mil. Sk zvýšiť o 50 mil. Sk, t. j. na 142,8 mil. korún, a to presunom z kapitoly VPS. Rád by som podčiarkol, že kým na Slovensku, a to aj vrátane s výdavkami na činnosť tejto agentúry, je 100 mil. korún na budúci rok, v Českej republike takáto agentúra má 1 mld. CZK a okrem toho tam pracujú pri každom ministerstve vedecké agentúry na jednotlivé špecializované projekty. Myslím si, že až taký 10-percentný „prepad“ vo vzťahu k ekonomike Českej republiky v Slovenskej republike by sa nemal odrážať v tejto oblasti, v tejto agentúre. Druhý návrh, a to vo vzťahu k realizácii Akčného plánu pre implementáciu Národnej stratégie ochrany biodiverzity na Slovensku, ktorý bol aktualizovaný a prerokovaný alebo bude prerokovaný vládou Slovenskej republiky pre roky 2003 až 2010, je vyčleniť, konkrétne pre Slovenskú akadémiu vied, účelovo viazané finančné zdroje na rok 2003 vo výške 27,22 mil. Sk, a to tiež presunom uvedenej čiastky z kapitoly VPS. Všetky tieto prostriedky v oblasti vedy sú transparentné, pretože sú postavené do oblasti súťaživosti vo vzťahu k medzinárodnej aktivizácii slovenských vedcov a odborníkov v tejto oblasti. Prosím vás, vážení poslanci, vážené poslankyne, ctené dámy, vážení páni, o venovanie pozornosti tomuto návrhu a súčasne pochopenie a podporu. Ďakujem vám za pozornosť a veľa úspechov. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: V rozprave ďalej vystúpi pán poslanec Jozef Burian, pripraví sa pán poslanec Vladimír Ďaďo.