V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-06-16):
B. Brestenská, poslankyňa: Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi, aby som tiež k tejto správe vyjadrila niekoľko myšlienok. Moji predrečníci už spomenuli mnoho dôležitých a, by som povedala, významných postrehov a námetov, ktoré táto správa mnohokrát konštatovala v pozitívach a v negatívach. Ja by som sa chcela zastaviť na chvíľočku a zamyslieť sa nad tým. Je to správa za 2002/2003 školský rok. A veľmi si vážim, že bola urobená. A myslím si, že je veľmi dôležitá. A štátny inšpektor pán Rosa, kto ho pozná, vie, odviedol roky kus dobrej práce. Takže tá inšpekcia posúva to naše školstvo do takej, by som povedala, tej kvalitatívnej roviny hodnotiacej. A už nejakým spôsobom teda tú časovú škálu sledujeme a vieme vyhodnotiť tie zmeny v procese v školstve, ktoré bežia. Napriek tomu musím povedať, že trošku mi chýba v tejto správe taká filozofická rovina. Bolo to tu spomínané pani Muškovou. My máme mnohé stratégie vo vzdelávaní. Posledné bolo Milénium, ktoré hovorilo o perspektíve vzdelávania do roku 2010. Tu jednotlivé tie aspekty, ktoré sú hodnotené, nehovoria o takej tej premene tej tradičnej školy na modernú školu. Myslím si, že to je najzákladnejšia vec, ktorá nám chýba všetkým. Pánovi, môjmu kolegovi, Čaplovičovi rada poviem, že dejepis je dôležitý. Ale to isté si myslia matematici aj fyzici, aj biológovia a tak ďalej, že ich predmet je dôležitý. A každý chce navýšenie hodín. My asi zle filozoficky trošku ideme na tú reformu v školstve, lebo jedna vec je racionalizácia siete škôl, to je jasné, ekonomická reforma a financovanie školstva, kde sme vedeli nájsť si parkety. A čo je veľmi dôležité, je zhodnocovanie financií. To je jedna dimenzia a veľmi dôležitá, ktorá už beží. Môžeme mať k nej výhrady. Treba postupne si uvedomovať, že, povedzme, tam boli nejaké chyby v nápočte. To sa všetko dá odstrániť, ale táto dimenzia ekonomická beží a je dôležitá. Ale čo nebeží, je tá rovina zmeny obsahovej alebo kurikulárnej inovácie. To už tu bolo aj mojimi predrečníkmi spomínané. A ja by som chcela povedať jeden návrh, jednu takú myšlienku. V celej tej inovácii kurikulárnej my hovoríme o zmene tých počtov hodín a dôležitosti, ale nehovoríme o zmysluplnosti vzdelávania. Ja si myslím, že v 21. storočí, v ktorom žijeme, dnešné deti potrebujú úplne iné kompetencie a vedomosti, aké potrebovali deti v 19. a 20. storočí. A aj učitelia by mali byť pripravení na nové kompetencie, ktoré sú zmenou práve tých nových výziev kurikulárnych, by som povedala, inovácií. To nie je otázka handlovania sa o počty hodín, to je otázka zmeny prístupu k definovaniu, čo je zmysluplné učenie pre študenta, ktorý má opustiť základnú školu, strednú školu a vysokú školu, aký má byť ten profil absolventa, aby on sám vedel, prečo sa má učiť. Viete, keď počujem o protidrogových investíciách do protidrogovej veci, o kriminalite, o podobných veciach, moja skúsenosť životná mi hovorí, tieto problémy sú preto, že študenti nevidia veľký zmysel učenia sa, nevidia uplatnenie svojich vedomostí, nevidia to, že keď skončí štúdium, je človek, ktorý sa vie postaviť a riešiť problémy, ktoré prax pred neho dáva. My ich učíme stále na úrovni všeobecných encyklopedických vedomostí. Preto sa chcem, pán minister, spýtať v rámci tejto správy, čo robí Kurikulárna rada zmenou filozofie vzdelávania, nie počtu hodín, nie toho, koľko má byť ktorých predmetov a tak ďalej zastúpených v rámci, pri ktorých si viac hodín presadia spolky, by som povedala, matematické alebo prírodovedné alebo humanitné, aká je tá zmena filozofie, to znamená, ako by sme si vedeli predstaviť zmysluplnosť obsahu vzdelávania, aby ten študent vedel, prečo je tam, načo sa učí a čo z toho bude mať. To, si myslím, sú dôležité otázky, ktoré hovoria o tej kurikulárnej inovácii. Spomínala som materiálno-technickú vybavenosť škôl. Ja som si z tej správy pozrela práve tú časť, čo sa týka informačných technológií tiež. Viete, ja nie som proti tabuliam, ja si myslím, že tabule zostanú v škole, ale som proti tým všelijakým technickým zariadeniam, ktoré sa už dneska nepoužívajú. A ani nemá zmysel investovať do výroby vecí, ako sú filmy, videofilmy, rôzne tie diskety všelijaké a tak ďalej, čo boli. Dneska sú hlavne počítače, multimediálne počítače, dneska sú videodataprojektory, dneska máte techniku, ktorá naozaj pomáha učiteľovi aj študentovi ako nástroj na skvalitnenie procesu vzdelávania, nie nahradenie učiteľa. A v tejto správe je to uvedené, že negatívne ešte zatiaľ sme s počtami žiakov na jeden počítač, s pripravenosťou učiteľov na prácu s informačnými technológiami. A trošku ťažko to nesiem a chcem sa spýtať naozaj, či nie je iné riešenie, že chceme viazať prostriedky, ktoré sú na tento rok školský žiakom dávané práve na Infovek, ktoré sme získali tu v Národnej rade, práve do oblasti, že chceme ich prestravovať po tri koruny, ale tú technickú základňu nevieme dotiahnuť. A práve v tej príprave ľudských zdrojov, my počítače dáme, teraz je situácia, že na školy do konca roka príde 22 000 počítačov, ale to príde železo. A čo obsah, model digitálny a čo príprava učiteľov na používanie týchto informačných technológií? A to sú tie financie, ktoré by som nerada videla viazať, aj keď viem, že deti potrebujú obedovať. Ale myslím si, že musíme mať iný model, ako paušálne dať každému decku na to a viazať práve tie prostriedky z týchto informačných technológií. To je ďalšia vec, ktorá, si myslím, je na materiálno-technickej úrovni. Treba sa zamýšľať nad tým, čo sú nové výzvy pre vybavenie to materiálno-technické tých škôl. Ani učebnice nezaniknú. A som o tom presvedčená, že treba učebnice, ale k nim si viem kľudne predstaviť aj nové digitálne niektoré cédečká a podobné veci, kde ožije tá učebnica, takto to funguje aj na Západe, že sú živé knihy, sú klasické knihy a k nim živé knihy, teda prehodnotiť aj ten pohľad na to materiálno-technické vybavenie z hľadiska tej perspektívy. Toto, čo tuná je, je katastrofa v tej správe, áno. Je veľmi zlý stav ten technický. Myslím si, že keď ideme investovať, investujme už do toho, čo donesie skutočne prospech a v záujme tých žiakov zase im donesie zmysluplné učenie, zdôrazňujem to opäť, zmysluplné učenie. Príprava ľudských zdrojov, som si to dala ako štvrtý pilier v rámci hodnotenia tejto správy, profil absolventa, profil učiteľa. Myslím si, že aj táto správa ukazuje na to, že zaostávame práve v tej príprave učiteľov na nové kompetencie, v presnom definovaní naozaj aké majú mať zručnosti a vedomosti žiaci po absolvovaní jednotlivých predmetov na jednotlivých stupňoch vzdelávania. Konštatuje dosť, by som povedala, ten encyklopedický spôsob vzdelávania aj metód vyučovania. Preto veľmi by som apelovala na to, že v rámci tejto správy je to poučná správa z toho, že veľmi dôležitá je tá Kurikulárna rada a takisto Štátny pedagogický ústav, ktorý zodpovedá za zmenu obsahu a za prípravu vysokej školy, ktorá pripravuje budúcich učiteľov, by mali mať veľmi dôležitú úlohu v zmene prípravy profilu budúceho učiteľa, ktorý príde na školu. Jedine tak, zmenením profilu učiteľa, ktorý bude schopný pripraviť tých žiakov na to, čo potrebujú do života, na ďalšie stupne vzdelávania, potom do praxe možno potom hovoriť o zmene tradičnej školy na modernú školu. Ja vám môžem povedať, že v rámci toho, čo robíme, pán minister určite to dobre vie, máme tak vzácnych učiteľov, tak vynikajúcich učiteľov, ktorí už dneska robia inovačné veci. Ale vysoké školy ich pripravujú tradičným spôsobom. To znamená, to je ten paradox, mnohokrát príde učiteľ do praxe, on potom ide sa znovu vzdelávať a potom je inovačným učiteľom. Ale čo tých 5 rokov na tej vysokej škole robil? Čo mu tá škola dala, že on musí sa rekvalifikovať a potom začať sa znovu vzdelávať, aby bol inovačným učiteľom? To znamená, to sú obrovské výzvy, ktoré v tejto správe sú jednoznačne definované, že v tomto zaostávame. No a v čom zaostávame? Ja si myslím, a to súvisí s tou prípravou ľudských zdrojov, chýba systém kariérneho rastu. Hovoríme o tom už dosť dlho, na ministerstve sú prípravy, ako si myslím, dva roky, mám pocit, neviem to presne, na kariérny postup. Aj ten učiteľ musí byť nejakým spôsobom motivovaný nielen finančne. Ja si myslím, že mnohí učitelia práve potrebujú takú kombináciu jednak na sebe robiť, vedieť, prečo chcú sa vzdelávať a potom mať naozaj aj tú motiváciu finančnú. Ten kariérny postup je veľmi dôležitá zložka v každom z nás, lebo napr. aj teraz z tých inovačných učiteľov majú mnohí certifikáty, ktoré získajú na mnohých školeniach, ale žiadnu váhu nemajú. Na Západe máte bežné v mnohých školách európskych, a myslím, že keď sme v tej Európe, mali by sme prijať tieto veci, že každý ten certifikát je v súvislosti s nejakým kariérnym postupom a ten učiteľ, keď príde v septembri do školy a uvedie tomu vedúcemu alebo riaditeľovi alebo rade školy, že v lete získal dva certifikáty, za to má  toľko a toľko kreditov, automaticky stúpa do inej aj finančnej hladiny a tak ďalej. To sú veci, v ktorých, si myslím, zaostávame. A to je otázka aj tej kvality vzdelávania. Ak učiteľa ja v dobrom slova zmysle motivujem a prinútim vzdelávať sa a má za to on naozaj aj finančnú bonitu, ale aj to morálne ohodnotenie, ale naozaj ten pocit z toho, že ten kariérny postup má mať jasne definovaný, donesie to, som hlboko presvedčená, aj tú kvalitu zmeny práce toho učiteľa v tej škole. A potom môžeme vyžadovať aj zmenu kvality naozaj dopadu na tú prípravu toho absolventa v tejto škole. Takže to sú moje také návrhy a názory a chcem tiež veľmi pekne poprosiť a podporiť plénum, aby podporilo uznesenie, ktoré je v správe, kde sme skutočne to dobre navrhli. A myslím si, že tá iniciatíva bola. Toto nie je politické, by som povedala, tu nemáme problém, naozaj si veľmi vážim, že vo výbore bola jednotná v tomto zhoda, pán minister bol tam prítomný a videl, že to nie je vec koalície a opozície, to je vec všetkých, že cítime to a vieme o tom. Len by som chcela povedať na záver, nedeklarujme už toľkokrát, ale povedzme raz a navždy, teraz v rozpočte, ktorý príde, že prioritou je vzdelávanie. Ďakujem. (Potlesk.)