Kaník, Ľudovít, poslanec NR SR (2010-10-20):
Veľmi pekne ďakujem. Prejednávanie takejto zmeny je veľmi poučné, pretože naozaj odhaľuje a ukazuje, aké rozdielne videnie sveta je na dvoch stranách politických táborov, pretože o to tu ide. Tu nejde o to, či vecne súhlasíme s jedným alebo s druhým, ale ako krásne táto diskusia ukázala, to je dramatický a diametrálne odlišný pohľad na to, ako svet má vyzerať. Na jednej strane, na strane, ktorú reprezentuje pani Tomanová a ďalší jej kolegovia, tu vidíme svet, ktorý je svet ovládaný úradníkmi a úradmi, svet, v ktorom sa prikazuje občanom, ako majú žiť, svet, v ktorom sa stanovujú normy, pravidlá, obmedzenia a regulácie, svet, v ktorom štátna moc si myslí, že vládne nad občanmi a občania sú jej rukojemníkmi. A preto pani Tomanová bez problémov môže povedať, že je protiústavné obmedziť právomoc ministerstva, pretože v jej videní sveta je ministerstvo to dôležité a občania sú služobníkmi. V mojom videní sveta je to presne naopak. Naše videnie sveta hovorí o slobode, o tom, že ľudia sú tí, ktorí rozhodujú, a my sme na to, aby sme vytvárali minimálne pravidlá a minimálne rámce na to, aby mohli plne realizovať svoje slobodné rozhodnutia, nie aby sme ich regulovali, nie aby sme im zakazovali a prikazovali, čo majú robiť, ale aby sme stanovili férové a jasné pravidlá slobodnej súťaže. A preto nie je možné v tomto videní sveta akceptovať potláčanie slobody. A čo iné, ak nie potláčanie slobody je, keď zákonom niekoho prinútime, aby rešpektoval zmluvu, ktorú neuzatvoril? Čo je to iné, ak nie potláčanie úplne základného právneho postulátu alebo základného právneho stavebného kameňa, na ktorom je právo vystavané? A to je zmluvná sloboda. Veď keby sme toto akceptovali, tak by sme mohli ísť kľudne ešte ďalej a prikazovať ľuďom množstvo, množstvo ďalších vecí. Našou úlohou je minimalizovať zásah štátu do života ľudí, nie ho maximalizovať, ako to chcete vy, vážená opozícia. To, čo presadzujete vy, sa nazýva korporativizmus, keď zoskupenia záujmové rozhodujú o tých menších, ktorí nie sú zahrnutí v korporáciách. Takýto spôsob riadenia štátu má tiež ďaleko od slobody. A preto naozaj v tomto budeme vždy na inej strane barikády. A to naozaj takáto debata krásne ukazuje. A nie je Kartágo, ako povedala pani poslankyňa Tomanová, táto záležitosť. Len ja som mal tú česť už raz zmeniť tento systém a zaviesť normálne fungovanie. Po zavedení tohto normálneho fungovania nenastal žiadny kolaps. Nikomu to nevadilo, naopak, všetkým to vyhovovalo. Akonáhle ste sa k moci dostali vy, ste sa opäť vrátili k tomu, čo nie je normálne a čo slobodu potláča, čo potláča prirodzené právne princípy. Pani poslankyňa Tomanová veľmi podrobne a detailne, nielen historicky, ale aj detailne vecne popísala, čo všetko urobila ako ministerka pre to, aby navrátila toto obmedzenie slobody do formy zákona. A je skutočne pozoruhodné, koľko obrovského množstva energie, koľko času, koľko ľudského potenciálu bolo vloženého do toho, aby sa sloboda potlačila, koľko expertov zo zahraničia bolo zavolaných a koľko pracovného času sa strávilo nad týmito záležitosťami. A pritom tu máme problémy, ktoré trápia ľudí, napr. neudržateľný 1. pilier dôchodkového zabezpečenia, na ktorý asi nezostalo viac času. Ale na toto času zostalo dosť. Tomuto sa venovalo toľko času, že je to skutočne až pozoruhodné. Čo ďalej charakterizuje váš spôsob nazerania na veci, nie je nič iné, len submisívny postoj voči všetkým, ktorí presadzujú alebo ktorí, či už historicky alebo nejako inak, majú zavedený ten socializmus, ktorý sme tu už prekonali. V minulosti mnohí z vás boli priamo v tom zaangažovaní, ste rovnakým spôsobom zvelebovali všetko, čo prichádzalo z Východu. Teraz úplne rovnakým princípom, kolenačkovou politikou, submisívne, sa poklonkujete všetkému socialistického, čo prichádza zo Západu. My si nemyslíme, že všetko čo v Európskej únii historicky vzniklo, sa ukázalo ako užitočné a dobré. Zvlášť kríza, v ktorej dnes žijeme, preukázala, že Európa potrebuje obrovské reformy, keď sa má znovu postaviť na nohy, keď má byť znovu ťahúňom ekonomiky. A tomu nepomôžu takéto administratívne a byrokratické prekážky, ktoré ste vy zaviedli, toto je len jedna z nich, ďalšie v Zákonníku práce a v mnohých, mnohých ďalších normách, ktoré ste deformovali, kaličili a ktoré obmedzovali tvorbu nových pracovných miest. Preto nebude to len tento zákon, prídeme aj s ďalšími zákonmi. A určite aj nad tými ďalšími zákonmi sa strhne takáto hrmavica. Máme to vo vládnom programe a môžete si byť istí, že to aj s radosťou budeme realizovať, pretože extenzia, o ktorej hovorila pani poslankyňa Tomanová, keď sa znovu vrátim k tomuto zákonu, nemôže byť dobrá, pretože ako môže byť čokoľvek dobré, čo obmedzuje ľudskú slobodu. Na tom nikdy nemôže byť nič dobré. Pani poslankyňa Vaľová sa nám to tu, ja len podotknem, že všetci okamžite odišli, pretože sa boja počúvať takéto... (Reakcia z pléna.), ó, pani poslankyňa Vaľová, ospravedlňujem sa, vás som nezbadal, vy ste si len presadli, ale vaši kolegovia odišli, snažila vysvetľovať. De facto ten súhlas ani netreba, pretože tí zamestnávatelia sú tam zastúpení, lebo je tam tripartita. Ale to je ten spomínaný korporativizmus. Ako môžu zastupovať jeden, dvaja ľudia, ktorí sú tam za zamestnávateľov, toho konkrétneho dotknutého zamestnávateľa, ktorý o tom nevie, keď je to jeho zastupovanie? Prečo tam nesedí práve on? Prečo je zlé niečo na tom, že sa musí k tomu sám vyjadriť a musí s tým súhlasiť? To je to, čo je potrebné, nie prenášať zodpovednosť cez veľkých zamestnávateľov aj na malých. Veď to, myslím, vieme všetci, že najväčším zamestnávateľom na Slovensku, ale aj v celej Európe sú malí a strední podnikatelia, nie veľké nadnárodné firmy, z ktorých s niektorými sa možno alebo ľahko dá dohodnúť, pretože sú silné, pretože dokážu dať také podmienky, ktoré ale pravdepodobne položia na lopatky slabšiu, menšiu firmu vlastnenú možno slovenským subjektom. Toto je cieľom našej politiky, aby sme vytvárali tlak na rušenie pracovných miest? Pán poslanec Ondruš nakoniec sám potvrdil to, čo tu hovorím. Možno len skôr poviem, než sa k tomu dostanem, trošku mi chýbala na jeho vystúpení tá odborárska vesta a tá zástava KOZ, v ktorej sa tu prezentoval minule, aby sme stále mali pred očami, ako to vlastne je, aká je väzba medzi odbormi a stranou SMER a koho tu vlastne jeden a druhý zastupujú. To by stále pán Ondruš mal nosiť na sebe, keď sa nám už raz v takomto úbore predviedol. On sám povedal, že pán minister Mihál zrušil rozhodnutie bývalej ministerky Tomanovej. Áno, zrušil ho a urobil, samozrejme, veľmi dobre, pretože niekoľko desiatok malých strojárskych firiem bolo existenčne ohrozených na základe rozhodnutia pani bývalej ministerky o extenzii. A keď sú o tom pochybnosti alebo keď sa tu často hovorilo, že to sa týka len tých neserióznych zamestnávateľov, tak potom tu máme na Slovensku asi všetkých neserióznych zamestnávateľov. Veď RÚZ s tým vyjadrila opakovane a jasne nesúhlasné stanovisko, rovnako aj Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení. Máme tu ešte nejakú inú organizáciu zamestnávateľov? Ja o nej neviem, možno SMER má nejakú vlastnú, ktorá je utajená a ktorá dáva stanoviská nejaké iné, ale nikdy som žiadne také nevidel, nepočul som o nich a ani nikde publikované neboli. My budeme prichádzať s ďalšími zmenami, ktoré budú viesť k tomu, aby ľudia v tejto krajine žili slobodnejšie, aby sa zlepšovalo podnikateľské prostredie s cieľom, aby sme dosiahli výraznejšiu a rýchlejšiu tvorbu nových pracovných miest. Zamestnanosť, to je naša priorita. A všetko, čo tomu bráni, všetky administratívne, byrokratické prekážky, všetky veci, ktoré sa do zákonov dostali, a niekedy aj počas nášho predchádzajúceho pôsobenia, pretože úradníci sú mimoriadne v tomto smere aktívni a mnoho zbytočných vecí sme prevzali aj z legislatívy alebo pod pláštikom, zakryté pod alibi tzv. európskej legislatívy, bude treba očistiť a dať preč, aby sme naozaj zlepšili možnosť ľudí zamestnávať. Pretože keď tak veľmi bojujete proti zamestnávateľom, budem vám stále pripomínať, neexistuje ani jeden zamestnanec, ktorý nemá svojho zamestnávateľa, a všetko, čo je namierené proti zamestnávateľom, dopadne najhoršie na zamestnancov, pretože ohrozuje tvorbu pracovných miest a v prípade, ako je extenzia, v prípade, ako je neúmerné zvyšovanie minimálnej mzdy, ohrozuje reálne aj existujúce pracovné miesta. Ďakujem za pozornosť.