B. Bugár, podpredseda NR SR: (2004-01-22):
Nech sa páči, pani poslankyňa, máte slovo a potom otvorím možnosť sa prihlásiť ústne do rozpravy. D. Bollová, poslankyňa: Vážený pán podpredseda, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte na začiatok vystúpenia uviesť niekoľko všeobecne známych faktov. Zapojením sa do operácie s názvom Iracká sloboda Slovenská republika vedome vstúpila do vojnového stavu s Irakom, prijala riziko vlastného ohrozenia zo strany teroristov a vystavila priamemu nebezpečenstvu života svojich občanov, vyslaných vojakov ženijnej jednotky. Národná rada Slovenskej republiky väčšinou hlasov podporila rozhodnutie vlády Slovenskej republiky, ktorá sa medzi prvými zaradila medzi spojencov USA, čo minister zahraničných vecí zdôvodnil okrem iného sarkastickou perspektívou možného profitovania našej ekonomiky pri obnove vojnou zničenej krajiny, neberúc do úvahy ľudské obete tohto arogantného dobrodružstva. Slovenská republika urobila tento krok napriek tomu, že Bezpečnostná rada Organizácie Spojených národov nedala súhlas na agresiu. Slovenská republika pokračuje v tomto spojenectve so Spojenými štátmi americkými napriek tomu, že v Iraku žiadne zbrane hromadného ničenia, ktoré boli uvádzané ako hlavný dôvod invázie, nenašli a celá operácia tým totálne stratila legitímnosť. Slovenská republika sa zúčastňuje doteraz na tomto škandalóznom klamstve Spojených štátov amerických, ktoré mali plán na vpád do Iraku a na Arabský polostrov už pred 30 rokmi a ich jediným cieľom bolo vtedy ovládnuť iracké naftové ložiská, druhé najväčšie na svete. To už, vážené kolegyne, kolegovia, možno nie je všeobecne známy fakt, preto si dovolím stručnú informáciu. Posledný deň roku 2003 anglické archívy, štátne archívy, odtajnili prísne tajné dokumenty, ktoré potvrdzujú, že tento neokoloniálny vpád bol smerovaný na začiatok arabského embarga, ktoré trvalo od októbra 1973 po marec 1974. Arabské krajiny sa v tom čase pokúšali využiť tzv. naftovú zbraň proti bezvýhradnej podpore izraelských okupačných vojen zo strany Spojených štátov amerických a predpokladali, že prinútia Izrael odísť z okupovaných arabských území. Vtedajší minister obrany USA James Schlessinger, ako hovorí jeden z odtajnených dokumentov, oboznámil s plánovanou akciou anglického veľvyslanca v USA lorda Krammera. V lordovej informácii pre premiéra Edwarda Heata v Londýne sa hovorí: „Obsadenie nálezísk nafty bolo vždy na prvom mieste v úmysloch Američanov, keď hovorili o použití sily.“ V súlade s plánmi rozpracovanými pre prezidenta Nixona sa predpokladalo, že počas bleskovej operácie vzdušných síl musia byť obsadené najdôležitejšie náleziská ropy v Saudskej Arábii a Kuvajte. Vtedy Angličania varovali Američanov pred nepriateľskou reakciou arabského sveta i pred možným nesúhlasom v západných krajinách. Citujem z jedného dokumentu: „Pretože USA budú tvrdiť, že pôsobia pre blaho celého Západu, budú žiadať od svojich spojencov plnú podporu, čo môže seriózne poškodiť európsko-americké vzťahy.“ Koniec citátu. Potom, keď bolo embargo na dodávky nafty zo strany arabských zemí zrušené, Spojené štáty americké založili svoje plány do zásuvky. Teda v marci 2003 ich len vytiahli, aby ich aktualizovali a realizovali. Vrátim sa k známym faktom. Americký senát vyjadril nespokojnosť s vývojom situácie v Iraku a znížil výdavky z rozpočtu na zbrojenie. Vláda Spojených štátov amerických v súvislosti s totálnym nezvládnutím situácie v Iraku požiadala o pomoc Organizáciu Spojených národov. Predstavitelia Spojených štátov amerických vykonali oficiálne návštevy vo viacerých krajinách sveta s priamou požiadavkou na spoluúčasť pri riešení vlastných súčasných problémov, ktoré, ako tvrdia, majú zabezpečiť demokratizáciu Iraku. Ďalší fakt. V utorok 20. novembra španielsky kráľ Juan Carlos rozpustil parlament. Jedným z dôvodov je stále silnejšie sa prejavujúci nesúhlas obyvateľstva s rozhodnutím o účasti Španielska vo vojne v Iraku. Ďalší fakt. Pred niekoľkými dňami vyslalo do Iraku Japonsko 30 vojakov, parlament však vyslovil podmienku, že ak tam zahynie čo i len jeden vojak, premiér japonskej vlády musí podať demisiu. Slovenská republika bude mať po dnešnom dni v Iraku 110 vojakov. Nepochybujem totiž, že táto Národná rada odsúhlasí vládny návrh, ktorým zrazu vláda prejavuje zvýšené obavy o životy doteraz vyslaných 85 vojakov. Svoj návrh vláda zdôvodňuje veľmi starostlivo. Napríklad, citujem z predloženého zdôvodnenia, z dôvodovej správy: „Podpora bezpečnosti a stability v Iraku zostáva kľúčovou úlohou pre koaličné sily.“ Koniec citátu. Vieme pritom, že úlohou USA je získať kontrolu nad ťažbou ropy. Úlohou silných spojencov je zaistiť si podiel na rekonštrukcii Iraku a niektorých slabších, t. j. i nás, je deklarovať bezvýhradné spojenectvo a poslušnosť vo vzťahu k Spojeným štátom americkým. Druhý odsek návrhu, ktorý sa volá „Výklad medzinárodných súvislostí“ je fatálnym farizejstvom spojeným s logickými nezmyslami. Posledný odsek bodu 1 uvádza, že je „želateľné“ zapojenie sa do obnovy územia Iraku, hoci v marci 2003 bolo akoby zabezpečené. Absolútne bez súvislosti sa spomínajú naše tradície. Už sme azda niekedy bojovali proti Iraku? A keď sa hovorí o forme pomoci, opäť bez logickej nadväznosti na predtým povedané. Celý text je, prepáčte, zlátanina, ktorá nemôže presvedčiť ani priemerne vzdelaného človeka. Mám však obavy, že mnohých z tu prítomných presvedčí. Bod 2 v prvom odseku nás informuje, že „najväčšou hrozbou pre civilné obyvateľstvo je prítomnosť veľkého množstva protitankových a protipechotných mín a iných nástrah“. Ďalej v texte sa vysvetľuje, že naša jednotka zničila 170 protitankových mín. O protipechotných sa nehovorí. Ako o nich predkladateľ vie? A taktiež neviem, či zničených 110 protilietadlových nábojov predstavuje vyššie uvedené iné nástrahy. Vyčistené územie sa na strane 4 zámerne uvádza v m2, aby čísla vyzerali dôstojne. Po zrátaní metrov štvorcových územia prevereného ručne pomocou komplexu Božena a tanku T-55C so zariadením KNT dostaneme sumár 7 337 695 m2, čo sa, prosím, rovná ploche necelých 7,5 štvorcového kilometra za pol roka. Ak si uvedomíme, že Irak má rozlohu 438 317 km2, pýtam sa – ako dlho bude naša jednotka čistiť územie Iraku? Rozšírenie jednotky o 25 osôb, z čoho bude 5 dôstojníkov, má zabezpečiť urýchlené vytvorenie čaty prieskumu, obrany a ochrany. Dovoľte mi spýtať sa: Doterajšia formácia azda nemala prieskumnú čatu? Predložený návrh obsahuje, alebo vyvoláva viacero otázok. Prečo je naša jednotka nazvaná na strane 5 kontingentom? Veď to sú povinné odvody a dávky. Akú sumu predstavuje štátny dlh Iraku voči Slovenskej republike, ktorý predložený materiál nazval „Históriou našich hospodárskych záujmov“? Pôsobením našej jednotky sa vlastne zvyšuje, alebo si myslíme, že naši vojaci zabezpečenia jeho návratnosť? Mimochodom, tak sa mi zdá, že v minulom roku sme dlh Iraku odpustili. Vážené kolegyne, kolegovia, tlmočím za Klub poslancov Komunistickej strany Slovenska názor, že s plnou vážnosťou chápeme nebezpečenstvo, v akom sa nachádzajú naši vojaci na bojových poliach v Iraku. Vzhľadom na stupňujúci sa odpor domáceho obyvateľstva voči Spojeným štátom americkým, myslím v Iraku, vystupujúcim v úlohe tútora nad nesvojprávnymi bytosťami, sa stávajú tie bojové polia stále horúcejšími. Zdieľame i obavy o zdravie a životy slovenských vojakov – a hovorím to úprimne. Nepovažujeme za dostatočnú ochranu doplnenie jednotky o 25 osôb. To si predsa nemôže seriózne myslieť ani vláda, ktorá už oznámila, že odchádzajú, hoci by mala čakať na prerokovanie svojho návrhu v parlamente. Naše dnešné rokovanie o tomto bode je teda čisto formálne a mnohí z nás budú ochotne štatistami nie v prvom tu predvádzanom divadelnom predstavení. Pretože náš klub odmieta takúto úlohu, nebudeme hlasovať, vážený pán minister obrany, za váš návrh a odporúčame, aby ste v záujme zachovania životov a zdravia našich vojakov odvolali celú jednotku z Iraku. Doma budú predsa len bezpečnejší a možno, že bude aj menej dôvodov na včera zistenú korupciu. Ďakujem vám za pozornosť.