M. Sabolová, poslankyňa: (2008-02-07):
Vážený pán predseda, bolo by ale dobré a myslím si, že to treba stále pripomínať, že v zmysle rokovacieho poriadku je povinnosť členov vlády zúčastniť sa minimálne na týchto troch bodoch, a to je hodina otázok, odpovede na interpelácie a interpelácie. Čiže, vidím, že len pani ministerka, ktorá je bývalá poslankyňa a ktorá sa tu snažila s nami skutočne sedieť, si svoju povinnosť plní. Moja prvá interpelácia je na pána ministra Valentoviča, aj moje ďalšie niektoré sú na neho. Ale táto je možno tak trochu netypická, ale o to viac potrebná, aby sa vyjasnila. Vážený pán minister, interpelujem vás vo veci pochovávania potratených, ale aj mŕtvo narodených detí, ktoré upravuje zákon 470/2005 Z. z. z 23. septembra 2005, ktorý umožňuje pochovávať potratené dieťa v akomkoľvek štádiu vnútromaternicového vývoja. Stretla som sa s informáciou, že v praxi nie je možné tento zákon dodržiavať vzhľadom na to, že k zákonu neboli vydané potrebné vykonávacie predpisy a že je problém s vystavením úmrtného listu, bez ktorého nie je možné nikoho pochovať, alebo iného dokladu k pochovaniu ostatkov a taktiež nie je určené, v akých obaloch by sa mali mŕtve plody pochovávať a kto ich bude prevážať. Žiadam vás, pán minister, o poskytnutie stanoviska ministerstva zdravotníctva k horeuvedeným nejasnostiam, ako aj vyjadrenia, či sú potrebné vykonávacie predpisy k spomínanému zákonu § 4 ods. 2 týkajúce sa pochovávania potratených detí v akomkoľvek štádiu vnútromaternicového vývoja. Moja ďalšia interpelácia je na pána podpredsedu Čaploviča. Vážený pán podpredseda, obraciam sa na vás s interpeláciou vo veci programu podpory rozvoja komunitnej sociálnej práce v obciach. Ako príklad chcem uviesť, že konkrétne v okrese Sabinov, ktorý v rokoch 2005 a 2007 realizoval Fond sociálneho rozvoja z prostriedkov štátneho rozpočtu, sa počas tohto obdobia do programu zapojilo 176 obcí a práci s rómskou komunitou sa venovalo viac ako 600 sociálnych pracovníkov. V ďalšom období mal byť program financovaný z európskych fondov, ale v roku 2007 nedošlo ešte k podpísaniu Národného referenčného rámca pre oblasť sociálnej inklúzie, a tak sa zdá, že na pokračovanie programu financie nebudú. Preto sa chcem opýtať, pán podpredseda, či v súčasnosti je už jasné toto financovanie pre oblasť sociálnej inklúzie, nakoľko jedným z riešení bolo prefinancovanie šiestich mesiacov roku 2008 zo štátneho rozpočtu. K navýšeniu finančných prostriedkov vo výške cca 60 mil. korún v štátnom rozpočte, zdá sa, nedošlo, a tak pokračovanie programu je alebo môže byť vážne ohrozené. Je teda možné, že o prácu príde 600 komunitných sociálnych pracovníkov, ako aj 17 koordinátorov v rámci celého Slovenska, možno aj viac. Môže sa zdať, že to nie je najvážnejší problém. Oveľa vážnejší je fakt, že sa preruší program, ktorý ako jeden z mála prinášal reálne výsledky v práci s rómskou komunitou v jej domácom prostredí. Každé prerušenie začatej práce bude krokom späť a prispeje k zhoršeniu situácie už i tak problémovej skupiny obyvateľov. Vláda len na vzdelávanie pracovníkov v týchto rokoch 2005 a 2007 vynaložila prostriedky vo výške cca 20 mil. korún a teraz hrozí, že pri prerušení programu na akékoľvek obdobie, pokiaľ vláda získa prostriedky z Európskej únie, vyškolení ľudia odídu, resp. musia odísť, nájdu si iné zamestnanie, situácia v komunitách sa zhorší a v júli 2008 budeme začínať v rovnakej a možno ešte horšej pozícii ako v roku 2005. Mám informácie, že v súčasnosti od januára 2008 boli zrušené pracoviská krajských koordinátorov a celá koordinácia sa presunula do Bratislavy. Chcem vás, pán podpredseda, požiadať o písomnú informáciu, aké budú ďalšie kroky vlády v tejto oblasti. Zároveň vás žiadam o vysvetlenie, prečo došlo k zrušeniu pracovísk krajských koordinátorov a ako chcete reálne a dennodenne pracovať v regiónoch s touto komunitou na kilometre vzdialenou od Bratislavy. A ďalšia moja interpelácia je opäť na pána ministra Valentoviča. Pán minister zdravotníctva, obraciam sa na vás s interpeláciou vo veci radikálnych postupov Všeobecnej zdravotnej poisťovne pri uzatváraní zmlúv s niektorými poskytovateľmi ústavnej starostlivosti, ale aj ambulantnej starostlivosti, ktorí nie sú zaradení do minimálnej siete. Všeobecná zdravotná poisťovňa pristúpila k neuzatvoreniu zmlúv bez predchádzajúcej výzvy a prechodného obdobia pre optimalizáciu ich služieb. Považujete tento postup ako stopercentný akcionár Všeobecnej zdravotnej poisťovne za správny? Takýmto radikálnym postupom bez upozornenia poskytovateľov ústavnej starostlivosti dochádza najviac k poškodzovaniu neštátnych poskytovateľov, ktorých ste ani jedného nezaradili do minimálnej siete. Myslíte si, že postačujú pre kvalitnú a dostupnú zdravotnú starostlivosť len nemocnice, teda ústavné zariadenia z minimálnej siete? Z uvedeného postupu Všeobecnej zdravotnej poisťovne vyvstali aj ďalšie nepredvídané a neplánované problémy, ktoré sa dotýkajú zdravotníckych pracovníkov nezazmluvnených zariadení. Jedným z nich je aj zdravotnícke zariadenie v Poprade Kvetnici, kde budú prepustení zdravotnícki pracovníci, ktorým ste dali verejný prísľub, že budú zamestnaní v okolitých zariadeniach Poprad, Kežmarok a Vyšné Hágy. Ako chcete uskutočniť svoje prísľuby, že žiadny pracovník nezostane bez práce? Ďalšia moja interpelácia, opäť na ministra zdravotníctva, je vo veci prerozdeľovania kapitálových výdavkov pre poskytovateľov ústavnej zdravotnej starostlivosti, ktoré sú zaradené do minimálnej siete podľa nariadenia vlády. Plánujete im poskytnúť z rezortu kapitálové výdavky? Ak áno, ktorým nemocniciam, na aké výdavky a v akej výške? Sú už známe požiadavky z jednotlivých nemocníc zaradených do minimálnej siete? Aké priority plánujete na prerozdeľovanie finančných prostriedkov z kapitoly ministerstva zdravotníctva? A akým spôsobom prebehne výberové konanie, resp. kto bude posudzovať tieto požiadavky? A ešte jedna moja interpelácia na pána ministra zdravotníctva je vo veci skvalitnenia poskytovania zdravotníckych služieb aj v oblasti dopravnej zdravotnej služby. Po novelizácii zdravotníckych zákonov sa pre poskytovateľov dopravnej zdravotnej služby už nevyžaduje viazaná živnosť pre dopravcu, čím sa aj zmäkčili podmienky na výkon pracovníkov pre túto službu. V mnohých prípadoch sa o túto službu uchádzali živnostníci, kde pracoval nekvalifikovaný personál a v mnohom sa z nej v ostatnom období stali len obyčajní dopravcovia, pre vás pojem, možno niekedy taxíky. Nemyslíte si, pán minister, že by bolo správne do zákonov opäť zaviesť potrebu viazanej živnosti, ktorá by vyžadovala aj kvalifikačné predpoklady pre zdravotníckeho pracovníka dopravnej služby, ktorý by pacienta nielen dopravil, ale bude mu vedieť poskytnúť aj prípadnú pomoc? Očakávam, že po preverení skutočností v danej službe príde rezort aj s touto úpravou v zákone. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.