P. Hrušovský, podpredseda NR SR: (2002-01-31):
V. Maňka, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, vážení kolegovia, budem vystupovať tak, aby som vám neskrátil obedňajšiu prestávku. Možno sa ešte pamätáte, keď sme v roku 1999 rokovali o zákone č. 92 o privatizácii strategických podnikov. Bol to poslanecký klub SDĽ, ktorý po troch mesiacoch zložitých rokovaní nakoniec v koalícii presadil, že si štát v strategických podnikoch zachová minimálne 51 %. Koaliční partneri vtedy argumentovali aj tým, že Európska únia nebude akceptovať takúto privatizáciu. Nakoniec Európska komisia výsledok nielen akceptovala, ale považovala ho za úspech. Keď pán poslanec Švantner včera vystúpil, povedal, že som to bol ja, ktorý v roku 2000 obhajoval privatizáciu 49 % akcií Slovenského plynárenského priemyslu. Nemám k dispozícii moje vystúpenie z roku 2000, ale veľmi dobre viem, čo som k privatizácii SPP hovoril pred dvoma rokmi. Môj názor sa v tomto nezmenil. V roku 2000 sme v Národnej rade o privatizácii SPP hovorili len niekoľko dní po tom, ako som sa stretol so zástupcami plynárenských gigantov a odborníkov. Oni nás ubezpečovali, že sa im oplatí a budú sa uchádzať aj o 10 % akcií Slovenského plynárenského priemyslu. Keď sme pri privatizácii strategických podnikov hovorili o privatizácii Slovenského plynárenského priemyslu, pán vicepremiér Mikloš vtedy bez problémov pripustil, že privatizácia sa nemusí týkať presne 49 % akcií, ale môže to byť aj nižšie percento, respektíve môže byť dlhšia časová postupnosť privatizácie. Ja som očakával, že privatizačný poradca pripraví takú analýzu a východiská, z ktorých bude jasné a podložené, či privatizovať 49 % akcií naraz alebo privatizovať pomalším tempom. Po etapách, respektíve kombinácia priameho predaja a cestou kapitálového trhu. Priznám sa, nepoznám a nepoznal som oficiálne podmienky, ktorými je privatizačný poradca zainteresovaný na privatizácii Slovenského plynárenského priemyslu. Ak je táto zainteresovanosť postavená len na tom, za akú cenu a aké množstvo akcií predáme, úmerne tomu dostane aj poradca odmenu, určite ho to bude motivovať k tomu, aby sa ponáhľal s rýchlym predajom a aby išiel v jednom balíku. Vláda Slovenskej republiky schválila predaj balíka 49 % akcií. Chcem sa opýtať, či poznajú členovia vlády ďalšie kritériá výberu, či je v týchto kritériách rozhodujúca cena. Chcem sa opýtať, či pozná vláda memorandum, s ktorým vystupuje poradca voči investorom. Na tieto otázky povedal pán poslanec Kanis, že nepozná. Podstatné je, čo bude najlepšie pre občanov tohto štátu, samozrejme, aj vo vzťahu našej serióznosti, vo vzťahu k Európskej únii a pre prosperitu SPP a jeho stabilizačný účinok na hospodárstvo Slovenskej republiky. Máme na stole tri alternatívy. Prvá, predaj 49 % jednou tranžou, to schválila vláda. Druhá, referendum, ktoré navrhuje pán poslanec Fico. Tretie, iný spôsob čiastočného predaja, s ktorým prišla SDĽ. Môžeme tu hovoriť čokoľvek, kým nepoznáme serióznu analýzu a nepoznáme efekty týchto alternatív, všetko ostatné budú len nepodložené politické vyhlásenia. Dnes hovoríme o referende. Prenesieme zodpovednosť na občana bez toho, aby sme mu poskytli serióznu analýzu? Každý, kto niekedy kvalifikovane rozhodoval o vážnych problémoch, určite vie, že ak má seriózne podklady, len vtedy môže s plnou zodpovednosťou rozhodnúť. Ak túto analýzu nemá, bude zodpovedné vypísanie referenda? Určite nie. Bude to stáť stovky miliónov korún navyše, navyše výsledok môže byť bez efektu, a tak ako to bolo aj v minulých referendách. Alebo ak príde aj dostatok ľudí k referendu, bude rozhodnutie kvalifikované? V tomto procese nemôžeme rozhodovať nekvalifikovane. Preto porovnajme ďalšie aktuálne alternatívy, nezatvárajme dvere rokovaniam, ale vyžadujme kvalifikované argumenty. Ak to dodržíme, rozhodnutie bude správne. Ďakujem.