J. Brocka, poslanec: (2001-11-08):
mám dva pozmeňujúce návrhy k tomuto vládnemu návrhu zákona. Prvý je taký nepatrný, mierny, nemá žiaden dosah na predloženú vládnu novelu zákona v negatívnom smere, ale na druhej strane naopak, pomôže alebo odstráni krivdu, ktorá sa stáva alebo stala mnohým vlastníkom bytov, ktorí z nečinnosti štátnych orgánov prišli k veľkej majetkovej ujme. Je to ten známy príklad alebo prípad oslobodenia od dane z príjmu pri predaji bytu, pri predaji bytu  za istých zákonom splnených podmienok. Tie sú v zákone definované, ak vlastník trvale obýva a vlastní byt pred predajom minimálne dva roky. To by bolo v poriadku, ak by štátne orgány, konkrétne katastrálne odbory na okresných úradoch povoľovali zápis vlastníctva do katastra v lehotách predpísaných zákonom, to znamená do 30 dní. Keďže sa tak stáva nie  do 30 alebo do niekoľkých mesiacov, ale niekde to trvá aj viac ako rok - konkrétne v Bratislave, myslím, že je to okres Bratislava 2 -, tak vznikajú absurdné situácie, že rodina, ktorá býva v byte 15 až 20 rokov, podala návrh na vklad do katastra, ale katastrálny odbor istou nepružnosťou a neplnením zákonných lehôt povolil vklad až o rok a pol. Oni medzitým počas účinnosti zákona o daniach z príjmov predali svoj menší byt, aby si vyriešili bytovú situáciu a kúpili si väčší, tak jednoducho, nespĺňajú zákonom predpísanú lehotu vlastníctva dvoch rokov, lebo vlastníctvo sa počíta od dátumu, keď bol povolený vklad do katastra. Preto navrhujem, aby sme túto nespravodlivosť odstránili takým spôsobom, že v § 4 ods. 1 doplníme časť vety, ktorou vlastne umožníme výklad zákona o daniach z príjmov tak, že táto podmienka sa považuje za splnenú, ak sa občan preukáže, že návrh na povolenie vkladu do katastra je starší ako dva roky. Môj druhý pozmeňujúci návrh je návrh, s ktorým vystupujem pri rokovaní o zákone o daniach z príjmov už pravidelne a týka sa nepriamej podpory zo strany štátu rodinám s deťmi. Navrhujem, aby sme prostred-níctvom odpočítateľných položiek znížili daňové zaťaženie tých zamest-naných rodičov, ktorí sa starajú o nezaopatrené deti. A je to vlastne návrh starý už rok, z minulého roka, keď som to navrhoval neúspešne, zvýšiť odpočítateľnú položku na nezaopatrené dieťa na 22 880 Sk. Dovoľte mi krátke zdôvodnenie. Často sa argumentuje proti rodinám s deťmi alebo proti takým návrhom, ktoré by pomohli týmto rodinám, argumentáciou, že sú rodiny, ktoré zneužívajú pomoc od štátu. Áno, sú také prípady, keď sa priama podpora napríklad prídavky na deti alebo sociálne dávky niektorými skupinami zneužívajú. Ale to nie je dôvod na to, aby sme potrestali všetkých zodpovedných, najmä preto, že demografický vývoj na Slovensku je skôr zlý alebo veľmi zlý a nič nenasvedčuje tomu, že by viacdetné rodiny a najmä rodiny, v ktorých sú rodičia zamestnaní, že by ohrozovali spoločnosť alebo našu budúcnosť. Je to práve naopak. Použijem len niekoľko čísel. Podľa posledného sčítania ľudu na Slovensku vzrástol počas 10 rokov počet obyvateľov o 105 tisíc, to sú necelé 2 %. Pred 10 rokmi bol nárast populácie o 6 %, ešte 10 rokov dozadu bol nárast populácie o 10 %. To sú jasné znaky, že populácia na Slovensku starne, že sa rodí stále menej detí, a keďže štát nemá viac peňazí na to, aby podporoval priamo zodpovedné rodiny, táto forma sa nedá zneužiť. Lebo sa týka len tých, ktorí pracujú, ktorí sa zodpovedne starajú o svoje deti a verím, že tento návrh získa vašu podporu. J. Migaš, predseda NR SR: Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, končím rozpravu o tomto bode. Pýtam sa, či sa chce k rozprave vyjadriť pani ministerka. Koniec rozpravy. Či chcete povedať niečo na záver? Nech sa páči. B. Schmögnerová, ministerka financií SR: Vážený pán predse-da, vážená poslanecká snemovňa, dovoľte mi, aby som sa vyjadrila k priebehu rozpravy o návrhu zákona o dani z príjmov. V rozprave odzneli vystúpenia 10 poslancov a niekoľko faktických poznámok. Najobšírnejšie vystúpenie mal pán poslanec Tatár. Nie je v tejto chvíli prítomný. Jeho vystúpenie malo dvojakú polohu - politickú a ekonomickú. Nechcem sa teraz vyjadrovať k politickej časti jeho vystúpenia, aj keď môžem povedať, že s ňou nesúhlasím, pretože skutočne návrhy pána poslanca Tatára, tak ako to on aj otvorene povedal, znamenajú zmenu charakteru štátu, ktoré idú nad rámec Ústavy Slovenskej republiky. Poslanecká snemovňa neprijala jeho návrhy, ktoré sa dotýkali zmeny ústavy. Ale chcela by som vyvrátiť jeho tvrdenie, v ktorom sa snažil poukázať na to, že jeho návrhy nemajú ani ekonomický dosah. Nie je to pravda. Chcem sa vrátiť k tomu, keď sme novelizovali, pardon, vtedy sme prijímali vlastne nový zákon č. 366, ktorým sme od 1. 1. 2000 za-viedli možnosť, aby sa znížila sadzba dane právnických osôb zo 40 % na 29 %. Keby ste si nalistovali rozpravu z toho obdobia, určite by ste narazili na zdôvodnenia, ktoré tvrdili, že takéto radikálne zníženie sadzby dane nebude mať dosahy na príjmovú časť štátneho rozpočtu. Viedli sa okolo toho veľké polemiky a musím povedať, že dodnes sa nechce pozerať na fakty, ale vždy sa opiera len o dohady, presvedčenia, vlastné výpočty a tak ďalej. Pritom každý týždeň členovia vlády sú informovaní o vývoji daňových príjmov, kde sa uskutočňujú porovnania aj s rokom predchádzajúcim a aj s rozpočtom na tento rok. Pokiaľ by ste mali len čas sa do toho pozrieť a hovorím, je to k dispozícii, boli by ste mi jednoznačne museli dať za pravdu, že skutočne došlo k výraznému poklesu výberu daňových príjmov oproti predchá-dzajúcemu roku. Predbežné výpočty ministerstva financií, keď sa okolo tohto zákona viedli diskusie v roku 1999, poukazovali, že tento výpadok bude rovných 7 až 10 mld. korún. Dnes sme niekde nad úrovňou 7 mld. korún, pretože musíme zobrať do úvahy aj výpadky, ktoré nastali od 1. septembra 2000 v porovnaní s rovnakým obdobím predchádzajúceho roka, pretože sme umožnili zmeny platenia preddavkov práve od tohto obdobia. Je veľmi pravdepodobné, že do konca roku sa dostaneme k tej čiastke, ktorú presne ministerstvo financií aj odhadlo. Prirodzene, že sa k tomu pristupovalo z toho dôvodu, aby sa znížilo daňové zaťaženie podnikateľskej sféry právnických osôb a aby sa im  vytvorili väčšie možnosti na rozvoj. Podnikateľská sféra v podstate v jednom roku nielenže má možnosť čerpať z tohto zníženia daňového zaťaženia, ktoré predstavuje približne okolo tých 8, 9 až 10 mld. korún, ale profituje aj z toho, že sa už neplatí dovozná prirážka, čo predstavuje viac ako 9 mld. korún, a aj z toho, čo je, myslím si, najdôležitejšie, a o čom veľmi málo hovoríme, že sa nám podarilo znížiť úrokové sadzby, následkom čoho sa výrazne znížili finančné náklady podnikovej sféry a ročne experti odhadujú, že to predstavuje asi 14 mld. korún. Dohromady, keď to napočítate, prínos pre podnikateľskú sféru predstavuje okolo 30 mld. korún ročne. Myslím si, že je to skutočne bezprecedentné a odrazilo sa to, prirodzene, aj na raste ziskovosti podnikovej sféry. Ale fiškálne dosahy sú jednoducho neodškriepiteľné. Preto návrhy pána poslanca Tatára jednoducho nie je možné prijať, pretože by zásadným spôsobom ovplyvnili daňové príjmy v štátnom rozpočte, čiastočne už v roku 2002, tie, ktoré sa týkali fyzických osôb a následne v roku 2003. Nechcem teraz hovoriť o rozsahu výpadkov. Keďže mám možnosť využiť aj, pardon, ide, samozrejme, o návrhy, ktoré sa týkajú tých paragrafov, ktoré sú v zákone otvorené. Chcem však veľmi jednoznačne požiadať poslaneckú snemovňu, aby tieto návrhy nepodporila vzhľadom na to, že ich dosahy na príjmovú časť štátneho rozpočtu v rokoch 2002 aj 2003 sú také, že by vážne narušili ďalší zámer, ktorý Slovenská republika aj plní, a to je zníženie fiškálneho deficitu. Napokon už tento rok bol svedkom, že sme na jeden rok kumulovali príliš veľa takých opatrení, ktoré mali negatívny dosah na vývoj fiškálneho deficitu a ten sa v porovnaní s minulým rokom vyvíja, samozrejme, oveľa horšie. Chcem opakovane upozorniť na bod č. 11 informácie, ktorú pripra-vila misia na základe analýzy vývoja štátneho rozpočtu v roku 2001 a 2002, kde tak, ako povedal pán poslanec Maňka, explicitne sa hovorí, že neexistuje teraz priestor na ďalšie znižovanie daní, pretože by sa ohrozila makroekonomická stabilita Slovenskej republiky. Súhlasím s ním, že oveľa pomalšie, akoby sme boli predpokladali, realizovali sa reformy, predovšetkým reformy v zdravotníctve, ale aj v iných rezortoch - dôchodková reforma, reformy v školstve, ale ja by som povedala, že v každom z rezortov existujú určité rezervy, ktoré keby sa boli vyčerpali, využili, mohli sme byť dnes o veľký kus ďalej aj v reforme verejných výdavkov. Ďalej odzneli pozmeňujúce návrhy pána poslanca Slafkovského, s ktorým sme diskutovali skutočne dlho, myslím si. Trošku ma mrzí, že argumenty, s ktorými prišli pracovníci ministerstva financií, neboli pre neho také postačujúce, aby s týmito návrhmi ani nevystúpil. Nechcem sa teraz veľmi podrobne zaoberať jednotlivými jeho návrhmi. Môžem však uviesť, že návrh číslo 3 je fakticky takým závažným zásahom do daňového zákona, že je oveľa viac nad rámcom toho, čo sme predložili, čo je predloha, t. j. vládny návrh zákona, kde vlastne ruší zrážkovú daň. Nechcem teraz zachádzať skutočne do detailov, ale výsledok toho by na jednej strane mohlo byť otvorenie ďalších stavidiel na veľmi značné daňové úniky a na druhej strane by znerovnoprávňovalo tých podni-kateľov, ktorí nie sú ochotní jednoducho hľadať medzi paragrafmi zákona také cestičky, aby to tieto daňové úniky realizovali. Rovnako jeho návrh, aby sa podstatne zvýšili dary, je návrh, ktorý by mohol znamenať aj pomerne značný pokles daňových príjmov. K cenným papierom, myslím si, že sme sa snažili znovu aj vysvetliť, že jeho návrhy smerujú dokonca k niečomu takému, že by mohlo dôjsť k výraznému ohrozeniu aj predaja štátnych cenných papierov. Všetky tieto tri návrhy idú vysoko nad rámec návrhu, a preto v tomto prípade by som chcela využiť § 94 ods. 2 zákona o rokovacom poriadku a odporučiť nehlasovať o týchto návrhoch. Pán poslanec Šimko vystúpil s takým dosť analogickým návrhom, aký je v spoločnej správe, kde chcel podporiť cestovný ruch. Možno vylepšil tento návrh, ale zároveň išiel, teda návrh, ktorý je v spoločnej správe, zároveň išiel nad rámec, kde ešte zvýšil možnosť prispievať na dovolenku zamestnanca. Chcela by som upozorniť, že to nie je celkom domyslené, pretože zamestnanec to bude musieť vykazovať ako daňový príjem a bude sa to musieť zdaňovať a chcem upozorniť poslaneckú snemovňu aj na to, že aj v tomto konkrétnom prípade ideme vlastne proti princípom, o ktorých sme sa dohodli v reforme daňovej správy. Jeden základný princíp je nerozširovať počet odpočítateľných položiek, ale ísť so znižovaním sadzby dane. My sme sa snažili toto aj dodržať v zákone o dani z príjmov. Myslím si, že ste jednoznačne  hodnotili aj pozitívne, že skutočne aj tu sa znižujú sadzby dane ako pre fyzické osoby, tak aj pre právnické osoby. Ale ísť aj jedným, aj druhým smerom, aj zužovať daňový základ, aj znižovať sadzby dane, to je jednoducho skutočne cesta, ktorá bude mať výrazne negatívny dosah na celkové daňové príjmy a zďaleka nedosiahneme to, čo by sme možno chceli. Oveľa lepší spôsob je priama podpora cestovného ruchu, to znamená, prostredníctvom dotácií. Ja chcem len upozorniť, že asi trojná-sobne sa zvyšuje podpora cestovného ruchu v rozpočte na budúci rok, ako to bolo v predchádzajúcich rokoch. Pán poslanec Nagy vystúpil s návrhom, ktorý v zásade možno pod-poriť, kde upresňuje, resp. zužuje vymenovanie činností, na ktoré sa môže použiť 1 % v § 48. Myslím si, že aj vzhľadom na istý posun účinnosti zákona je možné podporiť aj návrh, s ktorým vystúpil pán poslanec Andrassy, kde sa len na možnosť registrácie u notárov posu-nuje dátum. Ďalej vystúpil pán poslanec Maňka s troma návrhmi. Prvý sa dotýkal gastrolístkov alebo  tzv. ticket restaurant a myslím si, že zámer tohto návrhu asi všetci veľmi dobre chápeme. Ja by som chcela podporiť tento návrh, pretože aj moje skúsenosti, resp. informácie, ktoré som zbierala z terénu, sú veľmi podobné, ako to vyslovil pán poslanec Maňka a myslím si, že aj niektorí z vás poslancov ste ma informovali o zneuží-vaní tzv. gastrolístkov na všeličo iné, ako na čo majú slúžiť. Dva z jeho návrhov sa dotýkali účinnosti zákona, pardon, § 35a, ktorý vychádza z negociačnej pozície Slovenskej republiky, osobitne v kapitole hospodár-ska súťaž a jedna sa dotýka konkretizácie úpravy daňových rajov, čo je ďalšie z opatrení, ktoré chceme realizovať v súvislosti aj s bojom proti teroristom. Prirodzene, vieme, že daňové raje sa aj na takéto účely používajú, ale používajú sa aj širšie a predstavujú značné daňové úniky. Pán poslanec Prokopovič vystúpil k spoločnej správe, takže by som sa o chvíľočku len stručne zmienila o spoločnej správe. Myslím si, že tým dám aj odpoveď na niektoré jeho poznámky, ktoré zazneli. Pán poslanec Delinga vlastne viac-menej komentoval zákon a podporil zákon pána poslanca Tatára, takže sa nebudem o tom zmieňovať. Pán poslanec Bartoš predložil návrh, ku ktorému by som sa chcela len veľmi stručne vyjadriť. Vlastne chce, aby sa daňovo uznané výdavky pri samostatne hospodáriacich podnikateľoch rozšírili o výdavky na zdravotníctvo. Chcela by som povedať, že tu - tak ako každý iný daňovník môže - je možnosť si odpočítať príspevky do sociálnych a zdravotných fondov. Žiadne iné výdavky, ani iný zamestnanec nemá možnosť si odpočítavať. Ďalej hovorí o výdavkoch na rekvalifikácie a zvýšenie si kvalifikácie. Postoj k tomuto je taký, že v prípade výdavkov na kvalifikáciu si môže, samozrejme, samostatne hospodáriaci podnika-teľ zahrnúť toto do výdavkov na dosiahnutie príjmov. Jedine posledné je také niečo nad rámec, ako existuje aj dnešná úprava, to je, aby si vlastne sám mohol príspevky na vlastné stravovanie dávať do výdavkov, zahrňovať do výdavkov vynaložených na dosahovanie príjmov. Žiaľbohu, tento návrh sa skladá zo všetkých týchto troch častí, a kým dve časti sú vlastne ošetrené inde, tak ako celok neodporúčam za tento návrh hlasovať. Pán poslanec Brocka prišiel s dvoma návrhmi. Prvý návrh veľmi dobre chápem, ale neviem, či tým, že sa prijal nový zákon o katastri, tým, že sme skutočne do tých katastrov vložili aj tento rok aj v budúcom roku značné prostriedky, aby sa práve urýchlila činnosť katastra, či tento návrh už dnes nie je nadbytočný. Musíme sa pozerať aj dopredu, že tento pokrok tu musí nastávať. Iný charakter má jeho návrh na zvýšenie odpočítateľnej položky na 22 800, je to pravda, že s ňou prichádzate už po druhýkrát. Upozorňujem, že práve váš návrh na zvýšenie odpočítateľ-nej položky na dieťa sa dostal do legislatívy s tým, že jeho účinnosť bude od 1. 1. 2002, to znamená, že sa zvýši odpočítateľná položka už k 1. 1. 2002, a to je aj zahrnuté do očakávaných príjmov v štátnom rozpočte na rok 2002. Pokiaľ by sme išli na takéto zvýšenie odpočítateľnej položky, znamenalo by to výrazné zníženie daňových príjmov, ktoré odhadujeme približne okolo 1 mld. korún, takže toto jednoducho nie je možné prijať a o tom nie je možné ani hlasovať. Dovoľte mi, aby som sa teraz vyjadrila k spoločnej správe. Je iba niekoľko bodov, kde predkladateľ má iný názor, ako je názor spoločnej správy a ja by som chcela aj vysvetliť, v čom sa tieto názory odlišujú. Je to v bode 2, kde sa nazdávame, že riešenie, ktoré tu je uvedené, nie je vyjadrené dobre, že tú problematiku treba riešiť komplexne, že treba zabezpečiť aj previazanosť na ďalší paragraf tohto zákona, a to je § 10 ods. 3 písm. a), lebo bez  tejto úpravy by boli jednotlivé ustanovenia zákona v rozpore a bolo by to v zásade nevykonateľné. Takže, prosím, aby ste zvážili a nehlasovali za bod 2. V jednom, jedinom prípade, a to je v bode 4, by som chcela uplatniť možnosť využiť § 94 ods. 2 zákona o rokovacom poriadku a nedať o tom hlasovať, pretože tu sa ide skutočne nad rámec zákona, aj keď, musím povedať, že aj mnohé iné návrhy sú nad rámec zákona, ale tá vec nie je vyhrotená až tak striktne, ako je to v tomto prípade. Ja som sa to snažila aj tak trošku vysvetliť aj predsedom poslaneckých klubov, aj pánu poslancovi Prokopovičovi. Zaviedli sme paušálnu daň, ktorej autorom bol pán poslanec Prokopovič. Ak by sme sa vrátili k  rozprave, chcela by som pripomenúť, že už vtedy sme si uvedomovali, že narušujeme princíp jednotného zdaňovania, ale povedali sme si, že prechodne to môžeme urobiť so zámerom, aby sme podporili živnost-níkov a navyše sme ich ešte podporili aj tým spôsobom, keď sme im umožnili, že ak zamestnajú nezamestnaných, dokonca nebudú musieť na určitý počet rokov platiť ani túto paušálnu daň. Skutočne, zámer bol taký, podporiť živnostníkov, živnostníkov podnikateľov. Tu však rozširujeme okruh osôb, na ktoré by sa mala vzťahovať paušálna daň spôsobom, ktorý sa nedá jednoducho zdôvodniť, pretože by to zahrňovalo napríklad výkonných umelcov, ako sú herci, speváci, iní umelci, literárni autori, zahrňovalo by to vydávanie, rozmnožovanie, rozširovanie literárnych diel a tak ďalej. Môžem vás ubezpečiť, že môj vzťah k literatúre, k umeniu je mimoriadne dobrý, ale jednoducho už oveľa prekračujeme rámec toho, aký sme si pôvodne zvolili, keď sme sa rozhodli súhlasiť s návrhom paušálnej dane. Chcem aj zároveň povedať, že vytvárame tu aj ničím nezdôvod-niteľné nerovnaké daňové prostredie, porušujeme jeden zásadný princíp daňovej spravodlivosti, pretože mne by bolo veľmi ťažko vysvetliť, prečo napríklad, ja neviem, možno učiteľ, možno novinár, ktorý by sa sem bezprostredne nemusel zahrnúť, prečo by ten mal byť zdaňovaný riadne alebo ktorýkoľvek iný zamestnanec a práve tieto vymedzené okruhy by mali byť zdaňované zvýhodnenou sadzbou dane a ešte upozorňujem, že navyšujeme hranicu paušálnej, teda dokedy si možno uplatňovať pau-šálnu daň do výšky 2 mil. Sk. Porovnajme potom výšku zdanenia, ktorú musí zaplatiť ten, ktorý je zdaňovaný riadne podľa progresie, a ten, ktorý je zdaňovaný podľa paušálnej dane. Je to rozdiel asi okolo 140 tisíc korún a skutočne nevidím dôvod, pri podnikateľoch sme si vysvetlili, že sme chceli podporiť drobných živnostníkov a aj to, aby zamestnávali nových ľudí. Preto toto je jediný prípad zo spoločnej správy. Ja som na to aj upozorňovala, keď využijem § 94 ods. 2 rokovacieho poriadku a žiadam, aby sa o tomto bode nehlasovalo. V iných bodoch tento postup nevyužijem, ale budem sa veľmi snažiť, aby som vás presvedčila, aby ste niektoré veci nerealizovali tak, ako je v spoločnej správe. V bode 5 je návrh, aby sa oslobodili od dane z príjmov dotácie zo štátneho rozpočtu. Chcem vysvetliť, o čo tu vlastne ide. Opäť sme o tomto rokovali už veľakrát, aj s predsedom Slovenskej poľnohospo-dárskej a potravinárskej komory a chcem vysvetliť, že ak odsúhlasíte tento bod, tragédia sa nestane, ale opäť zvýhodníme určitý okruh podnikateľov, pretože dnes podnikatelia v poľnohospodárstve, ktorí dostávajú dotácie, majú možnosť si to zahrnúť, samozrejme, aj do zdaniteľných príjmov, ale na druhej všetky výdavky vynaložené na dosahovanie príjmov sú odpočítateľnou položkou. To znamená, že ak by sa prijal tento bod, znamenalo by to, že oni si síce budú odpočítavať výdavky vynaložené na dosiahnutie príjmov, ale túto časť príjmov v podobe dotácií nebudú zdaňovať. Viem, že jediné racionálne, keď sme o tomto diskutovali, je v tom, že najviac sú poškodzovaní podnikatelia, ktorí sú ziskoví. Na druhej strane človek si kladie otázku, ako je možné, že dlhodobo u nás existujú stratoví podnikatelia, pretože asi v normálnom trhovom hospodárstve by niečo také nemohlo vznikať. Ďalší bod je bod 7, kde máme iný názor a ten sa týka okruhu príjmov oslobodených od dane z príjmov právnických osôb, o príjmy základných škôl a stredných škôl a školských zariadení získané z podnikateľskej činnosti. Viete veľmi dobre, že prvý zásah sa do zákona urobil pri vysokých školách a snažila som sa vtedy vysvetliť, že opäť narušujeme základné princípy zdaňova-nia. Dnes sa už argumentuje, no keď to majú vysoké školy, nech to majú aj základné a stredné školy. Uvedomme si, že zrejme toto nie je cesta k dobrej daňovej legislatíve. Robíme krok dozadu a nemôžeme byť s týmto spokojní. Napriek tomu, že chápem zámer, ktorý ste sledovali, myslím si, že iná cesta by mala byť, aby sme podporili základné a stredné školy vyššími prostriedkami zo štátneho rozpočtu. To je riešenie štandardné. Riešenie, ktoré navrhujete vy, je nesystémové riešenie. Prípad zvýšenia odpočtu v bode 11 - nemám, pán poslanec Prokopovič, žiadne výhrady. K bodu 12 nechcem uplatniť žiadne právo veta v tomto prípade, len vám chcem vysvetliť, že krok, ktorý idete urobiť, nie je dobrým krokom. Ale pravdepodobne si viem predstaviť, že zámery a záujmy malých podnikateľov sú také silné, že sa nechcú počúvať argumenty. Pred niekoľkými dňami Európska komisia prijala zásady vytvárania jednotného daňového základu pri zdaňovaní v odbore priamych daní pre všetky členské štáty, ktoré sa musia uplatniť do roku 2004. Chcem povedať, že nech si čokoľvek teraz schválime, po vstupe do Európskej únie budeme musieť štandardizovať svoj daňový základ a pravdu povediac, myslím si, že to bude veľmi dobré riešenie. Dnes sme svedkami toho, že takmer čokoľvek sa už navrhuje, aby bolo odpočítateľnou položkou, a tým sa vlastne skutočne narušuje daňový základ. Takže, ak to aj prejde, nebude to nejaké dlhodobé víťazstvo. Myslím si, že skutočne si treba uvedomovať, že cesta je cesta znižo-vania sadzby daní pri uchovaní daňového základu v určitom rozsahu. To je cesta, ktorou pôjdu aj štáty Európskej únie a ktorou pôjdeme aj my, ak sa staneme členským štátom Európskej únie a znovu je to krok späť, ktorý by sme nemali len z nejakých rôznych iných dôvodov dnes uprednostňovať. Napokon by som sa chcela vyjadriť k bodu 13, ktorý zaznel potom v modifikovanej podobe aj od pána poslanca Šimka. Argumentácia je rovnaká, ako som aj uviedla pred chvíľočkou. Opäť sa ide cestou rozširovania okruhu odpočítateľných položiek. Je to zlá cesta. Je to zlá cesta, my sme zvolili cestu, ktorá je lepšia, znižovania sadzieb daní a ďalej zvyšovania dotácií na podporu cestovného ruchu. Vo všeobecnosti môžem povedať, že akýkoľvek počet rozširovania odpočítateľných položiek výrazne zvyšuje možnosti daňových únikov a myslím si, že rozsah daňových únikov v Slovenskej republike je taký, že by sme nemali podporovať ďalšie a ďalšie možnosti daňových únikov. Myslím si, že to sú s výnimkou ešte bodu 21, ktorý sa ale viaže na bod 2 spoločnej správy, kde som povedala, že máme rozporný názor a jeden z dôvodov je, že je to zle legislatívne ošetrené a je to nevykonateľné, pretože tento bod sa viaže na ten istý, tak chcem upozorniť, že tento bod by sa nemal schváliť. To sú jediné rozpory, ktoré má predkladateľ so spoločnou správou a v jednom, jedinom prípade som povedala, že chcem uplatniť aj možnosti, ktoré mi zákon o rokovacom poriadku umožňuje. Na záver mi dovoľte povedať toto. Myslím si, že spoločne hodnotíme, že v tomto zákone sme sa zase dostali o jeden veľký krok dopredu pri zdaňovaní. Dosiahli sme to, že sa postupne ďalej znižuje daňové zaťaženie fyzických osôb, vytvára sa predpoklad na znižovanie daňového zaťaženia aj právnických osôb. Treba si však uvedomiť, že toto má svoje hranice, má svoje medze. Hovorili sme aj pred chvíľočkou o paušálnych daniach. Chcem povedať, že ak porovnávame daňové príjmy fyzických osôb v tomto období v porovnaní s rovnakým obdobím minulého roka, výpadok predstavuje 2,1 mld. Sk. Ak to porovnávame s očakávaním, je tam výpadok okolo 600 mil. Sk. Skutočne to potvrdzuje to, čo som povedala, že aj ten okruh používateľov paušálnej dane sa rozšíril neprimeraným spôsobom a, žiaľbohu, už máme indikácie, že sa aj zneužíva. Viem, že ste nervózni, ale to nie je bežný zákon, pán poslanec. Je to príliš závažný zákon, aby som nemohla reagovať napriek tomu, že sa ponáhľate. Chcem sa vám na záver poďakovať aj za rozpravu, aj za prácu vo výboroch, ktorú ste odviedli k tomuto zákonu a požiadam vás o podporu tohto zákona. Ďakujem. J. Migaš, predseda NR SR: Pán spravodajca chce niekoľko viet povedať na záver rozpravy.