Kazda, Radovan, poslanec NR SR (2021-11-03):
Ďakujem. Vážený pán predsedajúci, vážený pán koaličný navrhovateľ Szőllős, vážený pán opozičný poslanec Linhart, vážené dámy, vážení páni, dovolím si povedať pár slov k tomuto návrhu. Tá prvá vec, ktorú som chcel povedať, programové vyhlásenie vlády. Vláda Slovenskej republiky, tak to znie v programovom vyhlásení vlády, zabezpečí jednotnú správu chránených území pod ministerstvom životného prostredia a zváži právnu subjektivitu správ národných parkov. Pokiaľ moja úvaha ide tým smerom, teda, že či správa, pod správou je nevyhnutné, aby sa myslelo aj správa priamo prevedenie pozemkov pod správu. Nemyslím si to, ale z kontextu programového vyhlásenia vlády to tak vylučovacou metódou jednoznačne vyplýva vzhľadom k tomu, že vlastne jednotnú správu máme cez štátnu ochranu prírody. Keď som povedal, že si to nemyslím, že je to nevyhnutné, naozaj si to nemyslím, pretože Slovenská republika ako vlastník časti pozemkov sa môže rozhodnúť samostatne, či hospodárske lesy prekategorizovať do ochranných alebo dokonca bezzásahových, má legislatívu, aby účinne obraňovala okolité porasty. Nie je na to nevyhnutné, aby prechádzala správa pod priamo správu teda Štátnej ochrany prírody. Dá sa to robiť aj bez toho. Akceptujem však teda, že programové vyhlásenie vlády toto opatrenie dalo a v tomto smere by malo byť naplnené. Za druhé. Miera chránených území. Chcel som povedať pár viet k miere chránených území na Slovensku. V prípade oblasti Natura 2000 je Slovensko na 4. mieste, čo sa týka podielu Natura 2000 v Európskej únii, zároveň je to siedma najlesnatejšia krajina v Európskej únii. Patríme bezpochyby k špičke sveta, k prvej štvrtine Európskej únie. Mali by sme sa možno zaoberať aj tým, že či je potrebné mať takúto vysokú mieru chránených území v Natura 2000, čiže chránených vtáčích území a území európskeho významu. Toto si myslím, že by bolo dôležité v budúcnosti ako ten zásadný, kľúčový prvok reformy, k reformy chránených území, aby zaznelo aj toto a položili si tú otázku, že či je to naozaj také nevyhnutné, či nie sme nejakým spôsobom, a neberte ma za slovo, že „diskriminovaní“ tým, že máme vysoký podiel lesov a následne teda by nám mal patriť nejaký veľmi vysoký podiel chránených území v systéme Natura 2000. Podobne tak je to aj v prípade národných parkov, čo je zase národná sústava. Ona je veľmi do veľkej miery prekrytá z Natura 2000. Analýza Inštitútu environmentálnej politiky, ktorá vyšla v marci 2020 v čase, keď sa menila vláda, je to veľmi dobrá analýza, odporúčam prečítať si ju. Je to analýza ministerstva životného prostredia, tak tá hovorí o tom, že slovenské národné parky pokrývajú v porovnaní s inými krajinami EÚ nadpriemerne vysoký podiel územia krajiny. Rozšírenie bezzásahových zón na väčšie percento národných parkov bude mať preto väčšie dopady ako v krajinách, kde národné parky tvoria menšiu časť územia štátu. Podľa stratégie environmentálnej politiky má výmera bezzásahových zón sa zvýšiť do roku 2025 na 50 % a do roku 2030 na 75 %. V súčasnosti máme 20 % rozlohy národných parkov v bezzásahovom režime, pričom máme tretí najvyšší podiel, tretí najvyšší podiel národných parkov v EÚ-20, bývalej EÚ-28. Toľko teda k faktom, že takisto aj v tomto ukazovateli národných parkov máme naozaj veľmi vysoký podiel, nadpriemerne vysoký podiel a keď chceme hovoriť o systémovej reforme, mali by sme asi hovoriť aj o možno, aj o tomto. Tretia vec je vlastníctvo. Takisto sa budem opierať o analýzu Inštitútu environmentálnej politiky. V národných parkoch je takmer 50 %, myslím, že 48 neštátnych, tých 52 je štátnych, ale keď si pozrieme niektoré parky ako je Malá Fatra, tak tam je dokonca 84 % výmery neštátnych. Ak chceme hovoriť o kľúčovej reforme ochrany prírody, tak by sme mali hovoriť aj o tomto, akým spôsobom vieme zabezpečiť bezzásahové zóny na štátnych pozemkoch a akým spôsobom vyriešiť vzťahy v prípade národných parkov, kde sú napríklad veľmi veľká časť neštátnych pozemkov. Či už ide teda o lesné alebo nelesné. Štvrtý bod. Koľko bude stáť bezzásahovosť? Analýza, o ktorú sa tu opieram, zväčša hovorí, že v prípade, že, keď by sme chceli prejsť na tú 50 % bezzásahovosť, bude to stáť asi 11,6 mil. eur ročne. Čiže bezzásahovosť nie je zadarmo. Znamená to vlastne vyčíslenie nákladov rozšírenia bezzásahovosti na polovicu rozlohy súčasných národných parkov. Sú tam kalkulované náklady územia bezzásahov, náklady nárazníkovej zóny, verejnej správy a takisto aj nižšej zamestnanosti. Táto analýza hovorí aj o poklese zamestnanosti. Mám ešte chvíľku čas. No čo som chcel povedať záverom, tá prvá vec je, že systémová reforma, domnievam sa, chránených území, teda systémová reforma chránených území, domnievam sa, nemusí byť nevyhnutne spojená so správou pozemku vo vlastníctve štátu v chránených územiach. Napokon takmer polovica tých území, 48 % sú neštátne. To znamená, že tak či tak sú tam národné parky a je tam veľmi veľká časť neštátnych, ktoré nebudú spravované štátom. To, čo si myslím, že je oveľa dôležitejšie ako tento predmetný návrh, o ktorom si myslím, že nie je kľúčový pre reformu národných parkov, je nastavenie zonácie. To je absolútne kľúčová vec, potrebujeme nastaviť zonáciu, teda určiť, na ktorých územiach sa bude, ktoré územia budú úplne bezzásahové a na ktorých sa môže nejakým spôsobom v prírode blízkemu hospodáreniu v lese aj ťažiť. To je úplne kľúčové. Dôležité je vyriešiť aj vzťahy, medzirezortné vzťahy, štátna ochrana prírody, okresné úrady, ktoré zase patria, ktoré rozhodujú o výnimkách o povoleniach, tie zasa patria pod ministerstvo vnútra, štátna ochrana prírody patrí pod ministerstvo životného prostredia. A to posledné, dôležité je podľa mňa uskutočniť reformu, to, čo som hovoril už na začiatku, reformu rozlohy národných parkov a chránených krajinných oblastí a takisto uvažovať o tom, či naozaj potrebujeme mať päť rôznych stupňov, myslím, že ich je päť rôznych stupňov, rôznych foriem chránených území, či by nebolo vhodnejšie ísť cestou nejakého zlúčenia. Naozaj rozdiel medzi národným parkom a chránenou krajinnou oblasťou a potom medzi tými menšími celkami, to by kľudne mohlo byť zlúčené, nevidím tam nejaký zásadný problém. Myslím si, že takéto, takýto návrh má aj v lesoch ochranárske združenie VLK, tento návrh mi je celkom sympatický, vedeli by sme možno ísť tou cestou, zbytočne nerozlišovať CHKO alebo národné parky, ale vytvoriť jednotný systém, kde povieme, toľko bezzásahových, toľkoto v takomto režime a týmto spôsobom by sme aj zjednodušili celú vlastne správu chránených území ako takých. Takže toto považujem za oveľa dôležitejšie tieto štyri body. A ten piaty bod, aby som nezabudol, hovorme o tých financiách ešte. Hovorme o tých financiách, koľko to bude stáť, potrebujeme jednoznačne mať vopred vyčíslené, aké budú škody na stratených pracovných príležitostiach, aké budú náklady na správu národných parkov, aké budú náklady obetovaných príležitostí, keď to poviem v ekonomickom pojme a potom následne poďme do absolútne zásadnej reformy chránených území. Ďakujem.