M. Hort, podpredseda NR SR: (2007-09-14):
Asi sa zhodneme na tom všetci, že reforma školstva je potrebná. Všetci sa zhodneme na tom, aspoň dúfam, že reforma by mala smerovať k väčšej slobode, k väčšej kreativite učenia, k väčšej podpore tvorivosti. Chceme predsa, aby sme vychovali už iného mladého človeka, tak ako tu bolo spomínané uplatnenie v praxi, aby tie nároky, ktoré teraz život kladie na mladých ľudí, dokázali absolventi našich škôl lepšie spĺňať, aby tých, ktorých budeme mať na úradoch práce, bolo stále menej a menej, aby sme dokázali aj legislatívou tento proces nataviť tak, aby bol zmysluplný. Ja sa niekedy usmejem so spätnou platnosťou nad tým, čoho sme boli svedkami my, keď sme chodili do škôl. Viete, niekedy nás tu niektorí poúčajú, aké to bolo dobré za toho socializmu, aké tie školy boli fantastické. Áno, vo všeobecnej rovine sme mali vzdelanú mládež, až tak vzdelanú, že vedela naspamäť odrecitovať časti kníh. Spomeniem si na geografiu. Mávam doma často diskusie s mojimi deťmi. A priznám sa, že geografia bol môj koníček. Zistil som, že tá geografia, tak ako sa učila ešte aj po páde železnej opony, bola o tom, že vedeli presne hlavné mestá, vedeli čo-to o tej-ktorej krajine povedať, ale keď sa im ukázala mapa, tak nevedeli tú-ktorú krajinu a to-ktoré mesto pomenovať na konkrétnom priestore. To je taký úsmevný príklad o tom, akým spôsobom by sa to robiť nemalo. Ja by som sa ale chcel pozastaviť pri niektorých vystúpeniach, ktoré tu odzneli. Najskôr ku kolegovi Petrákovi. Mrzí ma, že zrovna odišiel. Spomínal, že za našej éry, myslím tým vládu Mikuláša Dzurindu, a za pôsobenia aj pána Fronca sa tu zlikvidovalo učňovské školstvo. Viete, učňovské školstvo všade na svete je niečo, čo sa hľadá a kde sa hľadajú spôsoby, modely, ktoré by boli najpriliehavejšie a najefektívnejšie vo vzťahu k tej-ktorej krajine, vo vzťahu k tomu-ktorému regiónu, vo vzťahu k potrebám toho-ktorého regiónu. Ja pochádzam, netajím sa s tým, z konverziou postihnutej oblasti, kde boli známe učilištia ZVS Dubnica, ZŤS Dubnica, kde bolo silné zázemie pre vtedajšie zbrojárske fabriky, ktoré dohromady zamestnávali okolo 20 000 ľudí. No nastala konverzia. Našťastie sme prestali v takých množstvách vyrábať zbrane, ktoré ešte dnes slúžia teroristom, až na to, že odrazu aj učňovské školstvo v tomto regióne sa ocitlo v akejsi slepej uličke. A ocitlo sa v nej nie preto, že tí, ktorí sa mali o to starať, a podotýkam, že vtedy bola teda vláda Vladimíra Mečiara, sa o to nestarali, ale preto, že to, čo bola realita každodenného života v tom regióne, bolo už niečo iné, ako to, čo sme zdedili do roku 1990. A bola to objektívna skutočnosť. Dnes politicky nálepkovať a dávať niekomu vinu za to, že učňovské školstvo nie je také, ako ho poznáme trebárs v Taliansku, kde som svojho času ako primátor mal družbu a mali sme dokonca družbu s jednou špičkovou strednou školou, ktorá bola kombináciou učňovky a strednej školy, a tam som pochopil veľa vecí, akým spôsobom by sme sa možno my mali uberať aj v tejto oblasti, čiže hovoriť o tom, čo sa tu pokazilo, lebo jednak to nie je pravda, je to znova len nálepkovanie a osočovanie. Ale môžeme sa trošku zamyslieť nad tým a prísť s niečím osobne, ako by sme si to učňovské školstvo chceli v budúcnosti predstaviť. Veď predsa v tých civilizovaných  krajinách existuje aj viaczdrojové financovanie takéhoto školstva. A ak by táto vláda, ktorá teraz má zodpovednosť aj za učňovské školstvo, a už je to minimálne teda rok, už by naozaj ste nemali vystačiť, páni kolegovia a kolegyne z koalície, s poukazovaním iba do minulosti na akési chyby, ktoré navyše nie sú chybami objektívnymi, prišla s niečím novým, treba prísť a povedať, aká je vaša predstava. A pritom nemusíme chodiť ani do Talianska, ani do Rakúska, ani do Nemecka. Stačí, keď pôjdete do Skalice. Odporúčam to všetkým, ktorí tam ešte neboli. INA Skalica je firma, ktorá v spolupráci s učňovkou, ktorá je na pôde Skalice, dokáže spĺňať podmienky najvyššieho možného vzdelanie v tých odboroch, ktoré sa dajú uplatniť na trhu práce práve v tom regióne. Je tam zabezpečené  aj viaczdrojové financovanie. Je tam jej nadštandardná spolupráca s firmou, ktorá zamestnáva dnes 2 900 ľudí a bude ich o chvíľu zamestnávať 3 600. Je tam nadštandardná spolupráca v oblasti viaczdrojového financovania, ale aj pomoci pri výbere odborov školských, ale aj pomoci pri dodávaní špičkových odborníkov firmy, ktorých si nemusí sama na plný úväzok platiť škola a ktorí si takýmto spôsobom navzájom pomáhajú, pretože efekt je obojstranný. Školu to toľko nestojí a škola pripravuje špičkových odborníkov pre firmu INA, ktorá je týmto spôsobom na tom tak ďaleko, že tam majú viac ako dvadsaťtisícový príjem pre svojich zamestnancov a v tých  špičkových profesiách príjem nad 35 000. A to je realita aj preto, lebo sú dopĺňané kádre zo strednej odbornej školy alebo z učňovskej školy, ktorá je takýmto spôsobom naozaj pýchou toho regiónu. Čiže opakujem, možno len treba sa prísť pozrieť už aj do slovenskej praxe, kde to takto funguje, kde majú slobodu, kde je to nie centrálne riadené a kde je invencia. A možno treba porozmýšľať nad tým, akým spôsobom to dať do legislatívy, lebo dnes už zodpovednosť za legislatívu, prepáčte, máte vy. Zaujalo ma aj to, čo povedala pani Tóthová, aby sme sa pozreli, čo sa tu dialo so školstvom za ostatných 8 rokov hlavne vo vzťahu k platom. Škoda, že pani profesorka tu nie je , lebo ja by som sa jej spýtal, či za vlády Vladimíra Mečiara boli vyššie platy na školách, ako boli za našej éry, alebo či boli nižšie, alebo aké boli, lebo aj keď sa povie, čo sa tu dialo za tých ostatných 8 rokov, a nebudeme opakovať dobré známe skutočnosti, v akom stave sme my prebrali vtedy krajinu, v akom stave bola tvorba HDP, vidieť, mnohokrát už bolo povedané aj z úst naozaj špičkových odborníkov, „ekonómov“, ktorí tu hovorili, že z grafov sa nenajeme, ale každému priemerne vzdelanému ekonómovi je jasné, že ak sa nenaštartuje makroekonomika, tak o všetkom ostatnom je možné hovoriť iba ako o populizme, ktorý zadlžuje nás a budúce generácie. Ale až vtedy, keď sa naštartuje ekonomika, tak ako sa to podarilo nám, tak sa dá uvažovať o tom, ako dávať aj do tej inej sféry, do ktorej patrí aj školstvo, viac finančných prostriedkov. Čiže hovorím, ak je dnes stav taký, aký je v tvorbe HDP, v tvorbe získavaných finančných prostriedkov do štátneho rozpočtu, neviem, či viete, niektorí kolegovia a kolegyne, keď budete študovať navrhnutý rozpočet vaším ministrom na rok 2008, tak skúste si ho porovnať s rokom 2004. Príjmová časť rozpočtu je o 104 mld. vyššia, ako bola v roku 2004. Takýto nárast v príjmoch krajiny a štátu sme nezaznamenali nikdy v histórii nielen samostatného Slovenska, ale ani Česko-Slovenska. Ja sa pýtam, ak je takýto nárast dnes, prečo na školstvo plánujete percentuálne menší podiel HDP, ako bol za našej vlády. Ja nehovorím, že nie je jeho nárast, ale to treba brať vo vzťahu k percentu tvorby HDP a možno aj k percentu tvorby príjmov štátneho rozpočtu cez dane, priame, nepriame, a cez všetky ostatné príjmy štátneho rozpočtu. Čiže tu sa len treba možno pozrieť do vlastných radov. A keď už chceme nálepkovať, tak treba povedať, aká bola situácia za našej éry a aká je situácia dnes. Takáto možnosť, akú máte vy, sme my v živote nikdy nemali, aby sme to školstvo takým spôsobom podporili, ako to môžete urobiť vy. Len si treba trošku inak nastaviť priority. Potom nemôžete si kupovať silové skupiny obyvateľstva, nemôžete takým spôsobom hazardovať s takto vytvorenými príjmami, ako to robíte, nemôžete len hovoriť heslá o tom, že znižujete výdavky na štát, na štátnu správu a tak ďalej, keď na jednej strane urobíte populistický ťah, že zrušíte krajské úrady, na druhej strane vám inými dverami do tejto sféry prídu ďalšie tisíce ľudí a ďalšie milióny výdavkov, s ktorými sme my nikdy v živote nerátali a ktoré sme ani nechceli mať. Len si treba naliať čistého vína a povedať si pravdu. A keď sa bavíme o tom školstve. Mnohí to viete, ja mám päť detí. A mal som jedno obdobie, keď som mal štyroch vysokoškolákov naraz. A bolo to zaujímavé, počúvať ich názory na školstvo, na stav školstva. Mimochodom, všetci teda prešli aj gymnáziom. A mám pocit, že to bolo aj preto, že som 12 rokov robil predsedu Školskej rady na Gymnáziu v Novej Dubnici, niečo o tom školstve viem. Mnohí ma poznajú, že som bol aj pri tvorbe zákona o zrovnoprávnení cirkevných a štátnych škôl, čo sa týka financovania. Ale taká možnosť, ako je teraz vo vzťahu k stavu ekonomiky v tejto krajine, pre tých, ktorí to myslia dobre so vzdelanosťou, ešte nebola. Jedna vec je nastaviť ten systém vo vzťahu k spravodlivosti, vo vzťahu k motivácii, slobode, tvorivosti. Ale druhá vec je aj to, povedať si pravdu, že keď sme my voľakedy prišli s Minervou a hovorili sme o vede, o výskume a o tom, čo by sme chceli aj z peňazí Európskej únie, a takto bol aj nastavený štátny program vo vzťahu k Bruselu, ale aj o tom, čo by sme chceli z prostriedkov, ktoré vytvára štátny rozpočet, do vedy, výskumu, vzdelanosti dať, tak, vážení kolegovia a priatelia z koalície, vy ste to trošku zmenili. A ste to zmenili v neprospech vzdelanosti a v neprospech tých zámerov, ktoré sme mali pri takom plánovanom a očakávanom vývoji ekonomiky, o akých sme vedeli už vtedy, resp. aké nám ekonomika naznačovala. Čiže odporúčam, aby každý, kto to myslí s touto krajinou vo vzťahu k školstvu dobre, predovšetkým z vás, vládnej koalície, povedal jasne, čo vlastne je vaša filozofia k tomu, čo školstvo by malo znamenať, ako by sa malo uberať po tej odbornej stránke. Ale predovšetkým skúste si to povedať aj na tých oklieštených koaličných radách alebo keď ste v kluboch. A nech vám to povie minister financií, aký je teraz do školstva, do vzdelania podiel financií, ale podiel z tvorby HDP, a aký bol za našej éry. Ďakujem pekne.