Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2013-09-10):
Ďakujem, pani predsedajúca. Máme troška menej obsadené plénum. Dúfam, že bol dobrý obed. Takže ak by som mal voľne nadviazať na moje vystúpenie spred obeda, chcel by som už len pristúpiť k nejakému zhrnutiu vystúpenia a možno zopár postrehov. A pripojiť sa teda k procedurálnemu návrhu k prerokovanému bodu programu, pre pána spravodajcu, a to, aby sme stiahli tento bod programu a nerokovali sme o ňom ďalej. Čiže ako prvé som spomínal, že tento zákon je jednoduchým zákonom, čiže aj teraz, aj do budúcna ho bude mať stále v rukách sedemdesiatšesťka z tohoto pléna. A osobne to považujem za chybu. Na to, aby sme nie s prosíkom bežali za vládnou stranou, ale aby sme urobili zadosť tomu, že pravidlá súťaže, ktorú voláme politická súťaž, aby sa k nim mohli, ale nielen mohli, ale aj museli vyjadrovať všetky zainteresované subjekty, okrem politických možno aj ďalšie, bolo by vhodné upraviť toto aspoň na vyššiu mieru rigidity, a to je 90. Toto by mohlo nejakým spôsobom zabezpečiť deväťdesiat poslancov. Čo sa týka komisií okrskových, spomínali to tu viacerí. Na začiatku tejto schôdze som mal ja poslaneckú iniciatívu na to, aby sme umožnili vo VÚC-karských aj v lokálnych komisiách, keďže tam už nezávislí kandidáti kandidovať môžu, aby sme umožnili aj nezávislým kandidátom zabezpečiť proces kontroly volebného procesu, a to teda tak, že by sme stanovili presný počet osôb a medzi nimi by sa rozhodlo losom. Pán minister spomínal, že bol to jeden z nápadov, ktorý mohol mať úspech, aby rozhodoval v zastúpení volebných komisií los, vraj to neprešlo. Ja si myslím, že je to asi najspravodlivejší systém, ktorý, o ktorom hovorí história. A preto som aj prekvapený, že do návrhu zákona sa dostalo niečo úplne opačné a idúce v protismere snahy o stransparentnenie a lepšiu kontrolu volebného procesu, kde sa teda obmedzuje, alebo chce sa obmedziť možná kontrola na úspešné strany v minulosti, alebo strany, ktoré získali viac ako 3 percentá. Tretí bod. Tento zákon sa venuje tomu, ako hľadať spomínanú všeobecnú vôľu, volunteer jeneral, ako nájsť to, kto a prečo má zastupovať občanov. Tomuto som sa venoval viacej a myslím si, že ak to má zostať iba v rukách možno projektu, ktorý predseda parlamentu volá politement, niečo, čo ide mimo straníckeho záujmu, možno by bolo vhodné sa zamyslieť, že poslancov, ktorí budú obhajovať verejný záujem, ako poslanec a nie ako straník, na základe svojho vedomia a presvedčenia, je cesta dopredu. Spomínala sa tu diskusia. Chcel by som možno povedať, že nie je diskusia ako diskusia. Za predchádzajúceho volebného obdobia, bolo to tu spomínané, to bolo zriadené pri ministerstve vnútra. Ja ako vtedy začínajúci poslanec som mal možnosť sa zúčastňovať, myslím, že tam chodil za vtedajšiu opozičnú, terajšiu vládnu stranu kolega Martvoň. Mohli sme dávať nejaké podnety a pripomienky ku chystanej legislatíve. K tomuto za nového ministra sa nepristúpilo, čiže ja nemám celkom, a tá otázka je stále otvorená, kde bola diskusia pred návrhom zákona. A diskutovať o legislatívnom procese už pri predložených notách, ako to má vyzerať, je pre mňa málo. Preto dávam aj procedurálny návrh na stiahnutie, pretože si myslím, že zákon mal riešiť úplne iné veci a úplne inak do hĺbky. Okrem toho si myslím, že by bolo vhodné, aby sme sa zamerali, možno ak teda je výzva pri tomto prvom čítaní a bavíme sa o filozofii zákona, poďme sa zaoberať spomínanou témou jedného alebo viacerých volebných obvodov. Poďme sa zaoberať preferenčným krúžkom a jeho váhou. Poďme sa zaoberať možnosťou nezávislej kandidatúry aj na národnej úrovni. Poďme sa zaoberať zmenou pravidiel v polke volebného obdobia, aby sme naozaj dostali k tomu, čo si myslím, že si verejnosť pri tomto zákone pýta. Môj najväčší problém pri tomto kĺzaní pri povrchu, a to som spomínal takisto, je anonymizovaná poslanecká snemovňa, kto, aký, koho poslanec zastupuje. Prečo politbyrá jednotlivých politických strán pri možnosti nasadenia poslancov podľa toho, kto sa zdá politickej strane, že by mal reprezentovať, okrem marketingových dôvodov aj na báze nejakej lojality, vrch kandidátky, a keďže týmto ľuďom, myslím, že to tu spomínal Rado Procházka, sú tu ľudia, ktorí boli, ktorí kandidovali z 12. miesta, získali takú podporu, že skončili na 45. mieste, a napriek tomu, že ich štyridsaťštyri ľudí predbehlo, sú poslancami parlamentu. V tomto prípade si myslím, ak by tá kandidátka, ten, to 3-percentné kvórum pri posune kandidátov nepomáhala týmto pánom poslancom, tak by sme mohli tvrdiť, že tu naozaj sedia poslanci, ktorých sem poslali voliči. Teraz, bohužiaľ, je to tak, že voliči skôr povedali, že nechcú, aby ich reprezentoval tuná, chceli by, aby tu boli iní ľudia, napriek tomu tu sedia. On spomínal svoju domovskú stranu pri kandidatúre sem do parlamentu, čiže KDH. Ja robím to isté. Tento príklad je zo strany KDH. Myslím si, že tá debata by mala byť omnoho širšia. A možno, keďže som sa bavil aj s ministrom vnútra a je otvorený tomu a existuje možnosť, ak by vyslyšal v tomto prípade opozičných poslancov na to, aby bol návrh stiahnutý z rokovania parlamentu a mohli by sme sa naň pozrieť znova, tak v nejakom polročnom horizonte by možno bolo vhodné, aby sme sa o pravidlách hry politickej súťaže pobavili inak. A možno, že by tá prepotrebná dohoda cez politické spektrum mohla vzniknúť. V tomto prípade ja nemôžem z uvedených dôvodov hlasovať za zákon. Ďakujem za pozornosť.