Nicholsonová, Lucia, poslankyňa NR SR (2015-02-11):
Ďakujem veľmi pekne. Ja už som tu raz stála s týmto návrhom zákona, kedy som sa snažila meniť pravidlá pri tom, keď sa pacient snaží dokázať pred súdom, nielen teda cez Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, že bol poškodený konaním lekára. Ja viem, že to prichádza teda druhýkrát na rokovanie pléna, a to preto, že som zmenila ten návrh zákona, ja som to rozšírila, snažím sa teraz ešte aj odpolitizovať Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, a to z toho dôvodu, že v tej mojej prvej novele som sa snažila preniesť dôkazné bremeno na lekára. Musíme vychádzať z toho, že pre toho smrteľníka, pre toho pacienta alebo teda pozostalého, ktorý sa ocitá pred súdom, aby namietol konanie lekára, je častokrát nepredstaviteľné, aby dokázal, že ten lekár sa dopustil chyby. Toto nie je vec, ktorá je z mojej hlavy, toto je štatisticky dokázaná vec, že my prakticky máme veľmi málo precedensov, kde by pred súdom lekár skutočne platil za to, čoho sa dopustil, a veci mu boli dokázané. Dokonca advokáti sa vyjadrujú v tom zmysle, že neberú takéto prípady, pretože tie sú korunované spravidla neúspechom. Takže preto som sa snažila preniesť to dôkazné bremeno na lekára, lebo vychádzam z toho, že ten lekár sa jednoduchším spôsobom vyviní z toho konania, ako mu je to konanie dokázané. A tiež to nie je vec, na ktorú by som teda ja prišla zo dňa na deň, nemám na to ani vzdelanie, aby som sa k týmto veciam vyjadrovala, ale faktom je, že som sa pozrela, ako to funguje v jednotlivých európskych krajinách a aj napríklad v Spojených štátoch amerických. V Spojených štátoch amerických je to pomerne jednoduchšie, pretože oni tam majú zaužívané štandardizované medicínske postupy, a preto pred súdom je relatívne jednoduché dokázať lekárovi, či sa dopustil alebo nedopustil nejakého prešľapu, keďže si nesplnil presne predpísané štandardizované medicínske postupy. V Nemecku, a to je tá úprava, ktorou som sa snažila inšpirovať, je to zavedené tak, že to dôkazné bremeno je prevedené na lekára a ten sa musí vyviniť, ale, samozrejme, Nemci sú oveľa ďalej, existuje tam samostatné právne odvetvie zvané Arzthaftung, ktoré sa zaoberá zodpovednosťou lekára voči pacientovi za zavinené konanie, ktorá vyplýva z výkonu ich lekárskej činnosti. Častokrát sú symptómy ochorenia nejasné, preto dochádza k chybnému stanoveniu diagnózy. Súdy berú kvôli narastajúcim sťažnostiam do úvahy len také správanie lekára, pokiaľ sa dopustil hrubého porušenia medicínskych pravidiel. V Nemecku sa týmito prípadmi zaoberajú špeciálni znalci, mediačné služby lekárskych komôr, ktorí vedú proces a riešia prípady údajného zanedbania lekárskej starostlivosti. Tento proces je v každej spolkovej krajine organizovaný odlišne, ale obvykle sa proces skončí vypracovaním znaleckého posudku, ktorý popiera alebo deklaruje chybu lekára. Každý poistený pacient sa zároveň môže obrátiť na svoju zdravotnú poisťovňu, ktorá je povinná pomáhať poistenému v prípade podozrenia na zanedbanie povinnej lekárskej starostlivosti. Tým posledným východiskom je tá súdna cesta a tam teda ide o to dôkazné bremeno. Ja viem, že toto je vec, ktorú som vám vlastne hovorila už pri tom, keď som predkladala tú prvú novelu zákona, a teda dôvod, prečo tu dnes stojím opäť, je ten, že moja novela zákona zavádza aj to, že súdy by mali prihliadať, alebo teda musia prihliadať podľa mojej novely na zistenia Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou. Veľký problém ale vidím v tom, keď si položíme otázku, že ako funguje ten náš Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou. Aj podľa medializovaných informácií vieme, že nefunguje, žiaľbohu. Bolo to tak aj za našej vlády, je to tak aj teraz a bolo to tak vždy, odkedy máme Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, že je to trafika, kde si odkladáme nejakých svojich spriaznených straníckych lekárov, tak to jednoducho je, pretože ide o politické nominácie. A keď som sa zamyslela nad tým, že aké všelijaké prešľapy urobil Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou za tohto obdobia, ale musím povedať, že aj v minulosti, tak by to nebolo celkom fér, dokonca by sa ešte sťažila tá pozícia toho smrteľníka, ktorý sa ocitá pred tým súdom a snaží sa dopátrať teda nejakej spravodlivosti. Práve preto, že sú to pomerne nekompetentné zistenia, ku ktorým sa úrad dopracúva, ja za všetky spomeniem jedno, bielenie zdravotnej karty v nitrianskej nemocnici, kedy ešte aj lekárka, ktorá bielila tú kartu, sa k tomu priznala verejne a predstavte si, že úrad sa nakoniec dopátral k zisteniu a k záveru oficiálnemu, že k žiadnemu bieleniu zdravotnej karty nedošlo. Tak nad týmto sa teda podľa mňa musí pozastaviť rozum každého zdravého a súdneho jedinca, a preto som to stiahla, doplnila teda o to, že mali by sme sa snažiť odpolitizovať ten Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou. Myslím si, že mal by tam byť naozaj bezúhonný odborník, ktorý nemá žiadne nejaké politické pozadie, a teda snaží sa pristupovať k veci inak a nie sú na neho vyvíjané žiadne tlaky. Ale ja vidím, že vás je tu málo a predpokladám, to je posledný bod tejto schôdze, myslím, ešte zajtra máme niečo, ale to boli termínované veci. Ja som sa preto prihlásila, lebo z úcty teda ku konkrétnej rodine, ktorým sa narodil ťažko postihnutý chlapček, oni sú si teda istí, že tým dôvodom bolo zanedbanie lekárskej starostlivosti. A ja som im sľúbila, že s tým ich prípadom vystúpim, urobila som tak raz a urobím tak znova pri predkladaní tejto novely zákona, lebo si myslím, že si to zaslúžia. Ide o mladých ľudí, ktorí sa rozhodli založiť si rodinu. A to tehotenstvo im prebiehalo úplne v poriadku, až 18. februára, čo bolo vlastne pár dní pred, to bol týždeň pred plánovaným pôrodom, teda termínom pôrodu, sa zistilo, že na základe nejakých vyšetrení tam bol naznačený oligohydramnion. A oligohydramnion, to je stav, kedy má žena menej plodovej vody, ako by mala mať, a podľa dostupných medializovaných informácií, podľa všetkých informácií, ktoré som dostala od rôznych lekárov gynekológov, tento stav predpokladá, že matka by mala byť monitorovaná. Mala by byť hospitalizovaná, pokiaľ ide o nižšiu graviditu, teda do určitého mesiaca tehotenstva, keď je ten plod ešte nie donosený, matka musí byť monitorovaná a malo by sa robiť všetko pre to, aby teda sa to dieťa donosilo, až potom je vyvolaný pôrod. Ale v čase, ako bol tento, kedy ten plod už bol riadne donosený a bol naozaj týždeň pred riadnym termínom, nič nebránilo tomu, aby ten pôrod bol vyvolaný. Nestalo sa tak. Ale stalo sa to, že 26. februára priviedla na svet dieťa, ktoré malo akútny endokarditický zápal srdca, mal zápal mozgu, niekoľkokrát prekonal sepsu celého organizmu. Bol hypotonický, ak neviete, tak hypotonický, to sa hovorí o deťoch, ktoré sú ako handrové bábiky, ten chlapček má dnes takmer rok, o pár dní bude mať rok a naďalej tento stav pretrváva, nikdy nebude vidieť, počuť a podobne a naozaj vyzerá ako handrová bábika. Robili mu množstvo lumbálok, to si neviem ani predstaviť, že koľkokrát mu robili všelijaké vyšetrenia, veľmi bolestivé pre dospelého človeka, nieto ešte pre novonarodené dieťa. Ale čo ma najviac zarazilo na tomto prípade, je to, že keď ona rodila toho chlapca, tak pôrodník napísal do správy, že nemala vôbec žiadnu plodovú vodu, ale keď už lekári prišli na to, čo tomu chlapčekovi všetko je, v dôsledku toho, že niekoľko dní ležal v tele matky bez plodovej vody, tak zrazu do správy, keď ho prekladali z jednej nemocnice do druhej, napísali, že plodová voda bola úplne číra. Takže tu si naozaj myslím, ja mám obidve tie správy k dispozícii a myslím si, že tam došlo k manipulácii záznamov práve preto, aby lekár, ktorý neurobil to, čo mal urobiť, bol chránený. Tí mladí ľudia naozaj netušia, že čo všetko bolo pri pôrode ich syna inak ako pri preklade malého, ale podľa nich je na zamyslenie, ako sa dá rýchlo zmeniť reálny stav na kuse papiera, akoby ani nešlo o život človeka alebo o život dieťaťa. Tam sa stalo ešte množstvo ďalších vecí, keď matka, ktorá teda zdrvená tou správou, oni boli niekoľko mesiacov v nemocnici a tie správy sa prakticky stupňovali, oni každý deň prichádzali na to, že priviedli na svet človiečika, ktorý nikdy nebude mať plnohodnotný život. A celá rodina sa vlastne teraz krúti okolo neho, lebo ten malý musí prijímať stravu cez cievku, má narobené vývody a tam sa vlastne obrátil celý život tej rodiny naruby. Tak ani počas tej hospitalizácie ani tú matku ani raz nenavštívil napríklad psychológ, aby jej pomohol nejakým spôsobom sa cez to preniesť, proste nemali absolútne žiadne poradenstvo. Dokonca keď sa po tom všetkom domáhali zdravotnej dokumentácie ich syna, tak ten lekár, ktorý im ju dával, ju vyhodil so slovami, že čo sa v tom bude ona rýpať, nech ide domov robiť si zdravé deti. A nech sa vykašle na toto. Tých, keď ju otec, pretože ona veľmi ochorela, keď ju ten otec toho dieťaťa chcel vystriedať v nemocnici, tak z nemocnice mu prišla oficiálna odpoveď, že nemôže vystriedať tú matku v nemocnici, lebo sú tam kojace matky, ktorým by sa on mohol pozerať na prsia. Tak už toto odpísať otcovi, biologickému otcovi takto ťažko poškodeného chlapčeka, si myslím, že to nie je že profesionálne zlyhanie, to je ľudské zlyhanie. Tých vecí sa tam stalo strašne veľa a ja by som vás chcela poprosiť, aby ste podporili tento návrh zákona. Ďakujem.