Horváthová, Eva, poslankyňa NR SR (2014-06-11):
Ďakujem pekne za slovo. Presne tohto som sa bála. Aj ja som, bohužiaľ, do toho skĺzla, do takejto debaty o povinnosti alebo nepovinnosti očkovania a o podobných veciach. Chcem sa vyjadriť fakticky teda k predkladanému návrhu zákona. Podobne ako môj predrečník, v rozprave vystúpil pán poslanec Novotný, povedal veľmi výstižne, si myslím, to, že každý lekár, ktorý sedí v tejto sále, by mal si byť vedomý toho, že očkovanie je dobré, že máme, že Slovensko ako krajina, ktorá má povinné očkovanie, by mala byť hrdá na výsledky, ktoré dosiahla v očkovaní a aj v dohľade nad chorobami, ktorým sa dá predchádzať očkovaním. A z tých krajín, ktoré neočkujú povinne, sú mnohé krajiny, ktoré majú nejakým iným spôsobom ustanovené, ako takú vysokú zaočkovanosť, ktorú napriek tomu, že nie je očkovanie povinné, dosahujú. Spomeniem napríklad rakúsky príklad, kedy v Rakúsku očkovanie nie je povinné, ale toho rodiča nenapadne dieťa nezaočkovať. Takže príde k svojmu rodinnému lekárovi a ten mu odporučí očkovanie. Porozprávajú sa v kľude, s dostatkom času o nežiaducich účinkoch, možných nežiaducich účinkoch a je tam vysoká zaočkovanosť nad 97 %. Robia sa tam preočkovania ešte v rámci škôl, ako voľakedy k nám chodili do školy preočkovať, napríklad na TBC pri negatívnej tuberkulárnej reakcii. Robí sa to aj tam, samozrejme, so súhlasom rodiča. Iné štáty, ako napríklad Francúzsko, majú zase povinnosť očkovania pri nástupe do kolektívnych zariadení, napríklad do materskej škôlky alebo do školy. Čiže tieto krajiny majú síce nepovinné očkovanie, ale možno je to, snáď je to tam tak, že majú edukovanejšiu populáciu a majú iné veci, ktoré zaviažu toho rodiča dieťa očkovať. Čo som spomínala tú vašu interpeláciu, pán poslanec Mikloško, to bola tá prvá interpelácia. Ja som hovorila, že som čítala jej odpoveď. Bola by som rada, keby ste znova tú odpoveď si prečítali, pretože je veľmi komplexne tam rozobraté, hlavné problémy, ktoré sa toho týkajú, a je na vás, na ktorú stranu sa prikloníte. Či viac budete počúvať odborníkov, alebo viac budete počúvať laikov, ktorí často majú aj iné záujmy v tejto politike očkovania, ako som už spomenula. Úplne najhoršia kombinácia je, keď nežiaduce účinky, ktoré nesúvisia s očkovaním, alebo povedzme choroby, ktoré nesúvisia, propagujú niektorí lekári. Sú viacerí takíto lekári, ktorí, a vydávajú odborné publikácie, z ktorých ste jednu aj spomenuli, a absolútne nezaložené na vedeckých dôkazoch, šíria tieto informácie a dávajú si pred meno titul MUDr. Častokrát je to možno osobná tragédia, ktorých ľudí vedie k takémuto činu. Ale každopádne vzbudzovať nejakú davovú psychózu a strach z očkovania, si myslím, že v súčasnej dobe napätej, čo sa týka tejto problematiky, je veľmi, veľmi ťažké. Pokusy o také spoločné diskusie, samozrejme, už boli, ale nedopadli vždy veľmi slávne, keďže sa stretne verejnosť odborná a neodborná. Ale o tom by som sa nerada nejak ďalej rozvádzala. Vrátim sa k tomuto návrhu zákona. Podobne ako pán poslanec Novotný znova opakujem, že som sa potešila, keď prišiel tento návrh zákona, pretože akékoľvek poškodenie človeka nejakým lekárskym úkonom, zásahom, liečivom a obzvlášť, keď je povinné, povinný takýto zákrok, by mal štát prebrať na seba tú zodpovednosť, a teda, ako aj hovoríte v dôvodovej správe, nemáme takýto inštitút. Nevieme odškodniť človeka, ktorý je poškodený očkovaním. Takže rámcovo to nejak dať do zákona, aby sme odškodnili takýchto ľudí, je podľa mňa veľmi potrebná vec a vítam, že ste s touto iniciatívou prišli. Avšak takisto, ešte raz si dovolím odcitovať prvú vetu § 12b Uznanie poškodenia očkovaním, „kedy na uznanie poškodenia očkovaním postačuje pravdepodobnosť príčinnej súvislosti“, ako píšete vo vašom návrhu. Do takéhoto, do takejto vágnej definície uznania poškodenia môže spadať čokoľvek. Všetci tí, ktorí, dieťa napríklad pol roka po očkovaní dostane cukrovku, o ktorej vieme, že je to multifaktoriálne ochorenie, kde nikto na svete vám nevyvráti, že to nemohlo, že spúšťačom tohto ochorenia nemohlo byť aj očkovanie. Ani ja to netvrdím, ale keďže je tam viac faktorov, ktoré toto ochorenie spôsobujú, nikdy nemôžte povedať, že to bolo len očkovanie. A obávam sa, že veľa z nežiaducich účinkov, hlavne o tých, ktorí diskutujú, silné antivakcinačné vplyvy sú hlavne o chorobách, ktorých nevieme tú diagnostiku, alebo teda ten pôvod toho ochorenia určiť. Takže s týmto, si myslím, že v praxi by bol obrovský problém. Preto som sa pýtala aj pána bývalého ministra, pána Uhliarika, že či by vedel v takomto znení tento predkladaný návrh on ako minister prijať, pretože by sa určite dostal do veľmi ťažkej situácie s tým, že koho odškodniť, na základe akej pravdepodobnosti príčiny, teda príčinnej súvislosti s tým ochorením, a regionálne úrady aj Úrad verejného zdravotníctva by boli zaplavené žiadosťami o odškodnenie. Pretože ľudia, ktorí už teraz zbroja proti očkovaniu, by boli výdatne posilnení týmto návrhom zákona, aby akákoľvek možná súvislosť by bola námetom na žiadosť o odškodnenie. Ale na druhej strane musím jedným dychom dodať, že spomínaný fond, ktorý ste hovorili, napríklad z ceny vakcíny, ktorý by sa mal založiť, s tým teda veľmi vrelo súhlasím. Bola by to jedna z možností financovania. Pokiaľ sa dokáže príčinná súvislosť alebo je veľmi, veľmi pravdepodobná. Tu však si dovolím tvrdiť, že pokiaľ takýto zákon by prešiel do druhého čítania, musíme otvoriť takú ozaj širokú diskusiu o tom, ako to zadefinovať. Pretože viete, aj sami predkladatelia, určite veľmi dobre viete, tak ako ja, že ten dôkaz toho, že je to skutočne z očkovania, veľmi málokedy sa podarí ozaj mať. A obávam sa, že aj preto ste to do zákona dali v tomto znení, aby bola aspoň nejaká šanca to odškodniť. Ale môže sa stať v reáli, že to bude fungovať tak, že žiadosť o odškodnenie príde, regionálny úrad zamietne. Človek sa bude sťažovať na súde, že toto zamietnutie teda bolo, alebo teda Úrad verejného zdravotníctva teda v konečnom dôsledku rozhodne. Čiže podľa môjho názoru v tomto znení by bol nevykonateľný takýto zákon. Ale na záver poviem, že som veľmi rada, že chceme odškodniť tých ľudí, že prišiel takýto návrh zákona. Poďme sa rozprávať o tom, v akom znení ho dať, a poďme spoločne aj na pôde parlamentu hovoriť odborne, propagovať odborné názory, pretože veľmi nerada by som sa dostala do štádia, kedy tu v Národnej rade budeme, budeme podliehať nejakým zbytočným, a teda ani nie zbytočným, ale kompetentným tlakom zvonku a všetkých odborníkov, všetkých lekárov, pediatrov, verejných zdravotníkov, ktorí sa venujú prevencii dlhé roky, všetkých imunoalergológov, ktorí zase z toho imunologického hľadiska sa venujú očkovaniu. A môžte mi veriť, pred týždňom som sa zúčastnila na jednom imunologickom kongrese, kde takisto aj očkovanie prišlo do reči a odborníci sú zhrození s tým, ako aj v Národnej rade ktorým smerom tá diskusia ide. A skôr z praxe sa žiada sprísnenie očkovania, sprísnenie nejakých žiadostí na to, aby populácia bola zaočkovaná. Ešte by som spomenula, že napríklad v Bratislavskom kraji klesla zaočkovanosť na osýpky až na 92 %, čo už je vlastne hranica, kedy hrozí, že toto ochorenie sa začne šíriť v populácii. Slovensko je špecifická krajina aj vzhľadom na to, že máme cez okolo 500-tisíc občanov rómskej národnosti, ktorí, vieme veľmi dobre, ako chodia na preventívne prehliadky. A trošku by som sa povenovala ešte možno očkovaniu na tuberkulózu, ktorú ste, pán poslanec Mikloško, spomínali. V dôvodovej správe uvádzate, že jedným z dôvodov zrušenia očkovania na tuberkulózu bol výskyt nežiaducich očkovaní. To ste povedali, že to bol teda výskyt nežiaducich očkovaní. To očkovanie sa zrušilo preto, že klesla incidencia tohto ochorenia pod určitú hodnotu, kedy očkovanie už nie je potrebné. Vďaka Bohu, aj dva roky po zrušení očkovania tá incidencia nestúpla, ako by sa predpokladalo, ale v určitých komunitách na východnom Slovensku aj v rómskej populácii a v sociálne slabších skupinách výskyt tuberkulózy stúpa. Mám zase ja podnety odborné od odborníkov, ktorí robia s rómskou komunitou, aj teda s komunitou chudobnejších častí Slovenska, kde sa opätovnému výskytu tuberkulózy, kde už vlastne teraz sa s tým stretávajú. Hovorím celková incidencia nestúpa, ale v tých častiach je to veľké riziko. A sú problémy so zaočkovaním takýchto rizikových detí, pretože nie je tam tá očkovacia látka dostupná. A ešte ma teraz napadlo, že spomínali, že boli deti očkované na tuberkulózu štvrtý deň v pôrodnici bez toho, aby bol rodič informovaný. To musím povedať, že sčasti máte pravdu. Ale hovorili ste o tom, že je to vlastne vtedy, keď nevieme stav, imunitný stav toho dieťaťa. Áno, tu ako čestne prehlasujem, že je jeden jediný druh poruchy imunitného systému, ktorý ak u toho dieťaťa je, ale incidenciu vám teraz presne nepoviem, ale myslím, že to je jeden na milión detí, ktorý keď to dieťa má, tak môže dostať veľmi ťažkú infekciu po očkovaní, hej. Očkovalo sa na tuberkulózu, pretože, a práve preto na štvrtý deň, pretože v tomto období imunitný systém novonarodeného dieťaťa veľmi dobre vie zareagovať na tú očkovaciu látku. Sú štúdie, ktoré dokazujú, že potencuje potom účinok ďalších očkovacích látok, čiže nabudí ten imunitný systém. No a ešte ste spomínali aj to, že prečo do dvoch rokov očkovať. To sú tie známe teda údaje antivakcinátorov o tom, že až keď je dieťa staršie a tak ďalej. Sú štúdie vedecké, ktoré dokázali, že keď sa dieťa očkuje do dvoch rokov, tak imunitný systém reaguje lepšie a dokáže sa vytvoriť viac protilátok, ktoré dlhšie pôsobia, hej, ako keď sa očkuje neskôr. To sú proste vedecky podložené fakty, ktoré sa dajú overiť. No a navyše väčšina chorôb, na ktoré očkujeme, sú ohrozené práve deti do dvoch rokov, pretože keď toto ochorenie dostanú do dvoch rokov, tak môžu zomrieť, majú ťažké následky, s ktorými už nikto z nás si, teda ešte možno vaša generácia si pamätá, stane sa ešte, že na nejakom kongrese vystúpi pani doktorka, alergologička, ktorá má, prekonala teda poliomyelitídu a má teda následky po poliomyelitíde, a verte mi, že takíto ľudia sú veľmi, veľmi sklamaní z toho, čo v súčasnosti sa okolo očkovania, aká hystéria sa rozpútala. Čiže bola by som rada, keby sme sa držali odborných faktov a odborných publikácií, mám ich asi 300 v zozname, ktoré vyvracajú to, čo sa vlastne šíri. Takže ešte raz, očkovať určite áno, ale dokázanú príčinnú súvislosť očkovania s ochorením. Ďakujem za pozornosť.