Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR (2013-05-21):
... a témou našich rozhovorov boli pripomienky aj k vládnym návrhom a zároveň už tá nešťastná smernica, ku ktorej sa vlastne vraciam pri každom zákone pána ministra spravodlivosti. Chcem v prvom rade povedať, že všetky poznámky a pripomienky, ktoré máme, nevznikli len tak, alebo že sme si povedali, že by sme to mohli takto poriešiť, ale dostali sme pripomienky a podnety od občanov, ale hlavne odborníkov, ktorí sa témam, o ktorých budem hovoriť, intenzívne venujú. Usilujú sa určite o spravodlivé a aspoň relatívne uspokojivé riešenie. Veď vieme, že nikdy sa všetko nedá postrehnúť, ale sme tu preto, aby sme možno to, čo je navrhnuté, mali šancu aj vylepšiť. Pripomienky a diskusia k navrhovanej novele Trestného zákona boli tiež témou môjho stretnutia s pánom ministrom. Zamerala som sa pritom na dve otázky a to: v novele sa navrhuje doplnenie tzv. osobitného motívu spáchania trestného činu v § 140 písm. f) o slová „z dôvodu nenávisti pre sexuálnu orientáciu“. S týmto sme sa celkom nevedeli uspokojiť, tak ako naši mnohí kolegovia. Už kolega Pollák predkladal pozmeňujúci návrh, ktorý sa snažil ako osobitný motív uviesť jednu všeobecnejšiu skupinu, že ten osobitný motív by bol zameraný všeobecne na každú sociálnu skupinu. Druhý pozmeňujúci návrh, ktorý k tomuto bodu novely dávame, zasa má za úlohu alebo chce taxatívnejšie alebo presnejšie vymedziť osobitný motív. Znenie, ktoré navrhuje ministerstvo, je podľa nášho názoru nesystémové, pretože reflektuje iba požiadavku jedinej sociálnej skupiny, a pritom neberie do úvahy uznané a všeobecne platné definície, ktoré vyzdvihujú, že obeťou násilia z nenávisti je osoba, ktorá bola napadnutá pre svoju nezameniteľnú osobnú charakteristiku, napríklad farba pleti, národnosť, viera, sexuálna orientácia, príslušnosť ku kultúre. Obeť násilia z nenávisti môže byť príslušník minority aj majority, akokoľvek predstavitelia menšín prevažujú. Obeť násilia z nenávisti je vo väčšine prípadov útočníkovi neznáma. Predstavuje pre neho iba symbol zástupcu práve tejto sociálnej skupiny. A trestná činnosť z nenávisti je trestná činnosť, ktorej hlavným motívom je predsudok k niektorej skupine osôb. Pripúšťam, že môže byť problém taxatívne vymenovať v zákone všetky skupiny, ktoré by mohli takúto nenávisť a z nej prameniacu trestnú činnosť vyvolávať. Zároveň sa však nazdávam, že všetky trestné činy z nenávisti sú rovnako závažné a nemožno prikladať dôležitosť iba niektorým dôvodom – v tomto prípade teda iba nenávisti pre sexuálnu orientáciu – a takto obmedziť možnosť stíhania a zviditeľňovania iných trestných činov z nenávisti. Ministerstvo spravodlivosti pre znenie vládneho návrhu argumentuje Radou Európy a Koncepciou boja proti extrémizmu na roky 2011 až 2014, schválenej uznesením vlády v roku 2011. Obidva argumenty však považujem za nesprávne, pretože prvý paradox vyplýva z toho, že vládny návrh sa údajne opiera o dokument Rady Európy, ale popritom viem, že dokument Rady Európy pre nás nie je žiadnym záväzným dokumentom, má odporúčací charakter, ale mnohé iné dokumenty alebo dohovory, ktoré by mali u nás platiť, sú ignorované. Pritom sa uvádza správa agentúry FRA. Európsky súd pre ľudské práva rozhodol v niekoľkých prípadoch, že krajiny musia jasne uvádzať motiváciu rasistických trestných činov alebo trestných činov spáchaných pre náboženské presvedčenie obete. Prehliadnutím motivácie na základe predsudkov, ktorá stojí za trestným činom, predstavuje porušenie čl. 14 Európskeho dohovoru o ľudských právach. A druhý paradox je, že samotná Koncepcia boja proti extrémizmu na roky 2011 až ´14 doslova uvádza: „O trestnom čine z nenávisti možno teda hovoriť vtedy, ak je spáchaný trestný čin namierený voči jednotlivcovi alebo jeho majetku z dôvodu jeho veku, farby pleti, pohlavia, rasy, národnosti, vierovyznania, sexuálnej orientácie alebo telesného postihnutia a podobne.“ Pojem trestný čin z nenávisti je pojmom novým a svojím širokým znením sa snaží pokryť rôzne trestné činy, ktoré doteraz neboli zakotvené v trestných zákonoch európskych štátov. Ide o trestné činy, ktoré sú motivované nenávisťou k druhému človeku alebo skupine osôb. Doteraz boli známe a časté dôvody útokov iná farba pleti, príslušnosť k inej národnostnej menšine alebo etnickej skupine či k inému vierovyznaniu, s rozvojom spoločnosti však pribúdajú aj nové dôvody nenávisti u ľudí neschopných prijať iný názor. Medzi ne patrí napríklad aj odlišné politické vnímanie, pohlavie, vek, sexuálna orientácia a iné. Teda ako motívy násilia z nenávisti popri sexuálnej orientácii napríklad práve aj vierovyznanie, čo pán minister a pracovníci ministerstva spravodlivosti kategoricky odmietali ako návrhy neodborné a nekompetentné. (Ruch v sále.)