Mazurek, Milan, poslanec NR SR (2020-11-24):
Vážený pán predsedajúci, pán minister, ctené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi povedať pár slov o tomto tragickom návrhu zákona, ktorý tu pán minister financií predkladá a ktorý si dnes ako vládna koalícia plánujete finálne schváliť. Pán minister financií, ja keď som vás teraz počúval vo vašom úvodnom slove, tak som premýšľal nad tým, kto vy vlastne ste, či ste ministrom financií Slovenskej republiky, alebo hlavným bankovým lobistom v Slovenskej republike, pretože tie slová, ktoré ste použili pri obhajobe zrušenia bankového odvodu a fakticky tak zvýšenia zisku bánk o neuveriteľných 300 mil. eur len v tomto roku, boli neuveriteľné. Veď vy ste povedali, že tu prinášate deň dobrých správ, že dnešok je dňom dobrých správ. Tým, že bankám obyvatelia Slovenskej republiky odpustia odvod, ktorým sa im zvýšia príjmy o 300 mil. eur, vraj hovoríte Slovensku dobré správy. A zakončili ste vašu úvodnú reč tým, že dochádza k veľkému víťazstvu. No, samozrejme, k veľkému víťazstvu bankového sektora. K veľkému víťazstvu tých najbohatších a k veľkej prehre tých najchudobnejších, tých najviac tvrdo pracujúcich, tých, ktorí v dnešnej kríze, ktorú častokrát pomáhate vyvolávať práve vy vašimi rozhodnutiami, trpia zo všetkých najviac. Pán minister, opätovne, opakovane každý deň vás rôzne záujmové skupiny zastupujúce rôzne odvetvie hospodárstva prosia o pomoc. Prosia vás o pomoc reštaurácie, prosia vás o pomoc tisíce podnikateľov v gastronomickom sektore, ktorí zo dňa na deň nevedia, ako prežijú, či to vôbec vydržia, či budú vedieť existovať ešte aj budúci rok. Prosia vás o pomoc zástupcovia posilňovní, prosia vás o pomoc podnikatelia a zamestnanci, ktorí od vlády nedostávajú nieže adekvátnu pomoc v kríze a v situácii, kedy ste im zakázali podnikať, ale dostávajú doslova almužnu, ktorá im nestačí ani na odvody a základné nákladové položky. A vy to dobre viete, pretože pred pár mesiacmi som vás osobne videl na tlačovej konferencii, pán minister... Ja počkám, páni kolegovia. (Reakcia okoloidúceho poslanca.) Ja viem, že, pán Pročko, vy si myslíte, že ste veľmi vtipný, ale ja počkám, ja sa nenechám rušiť. (Reakcia poslanca Pročka. Zaznievanie gongu.) Ani vy nemusíte byť nervózny. Pán minister, slovenské hospodárstvo nesmierne trpí. Veľmi dobre to viete. Osobne ste pred pár mesiacmi na tlačovej konferencii povedali, že podľa vás gastrosektor nie je ten, ktorý by teraz potreboval nejakú pomoc. A dokazovali ste to tam nejakými grafmi, nejakými štatistikami, a dnes vidíme, že reštaurácie masovo krachujú. A namiesto toho, aby ste sa tu postavili a prišli konečne s návrhom, ktorý by tým ľuďom dal nádej, ktorý by ukázal, že, ľudia, môžete vydržať, pretože štát sa za vás postaví, že na jednej strane vám Igor Matovič povie, musíte zavrieť, a na druhej strane vám príde ponúknuť adekvátnu náhradu za škody, ktoré vám vládne rozhodnutie spôsobilo, vy predkladáte, prichádzate a trváte na zákone, ktorý daruje bankám 300 mil. eur. Prečo hovoríte stále v percentách? Jedno percento, 2 %, 0,2 % v súvahe. Prečo nepoviete rovno, že je to 300 mil., že je to gigantická suma? A prečo nepoviete a nezasadíte veci do kontextu, že bankový sektor na Slovensku len v minulom roku zarobil v čistom, v čistom zisku neuveriteľných 673 mil. eur? Ak hovoríte o kreatívnom účtovníctve, lebo to ste spomínali vo vašej úvodnej reči, tak je potrebné podotknúť, že práve banky a medzinárodné korporácie sú majstrami vo formách kreatívneho účtovníctva, a preto sa môžme len domnievať, koľko v skutočnosti na Slovensku zarobili a aké percento zo skutočného zárobku predstavuje ten deklarovaný čistý zisk, ktorý na Slovensku máme k dispozícii. Pán minister, ja naozaj nechápem, kam chcete Slovensko touto vládnou politikou dostať, či chcete donekonečna pracovať len pre tých najbohatších, či chcete donekonečna pomáhať tým, ktorí žiadnu pomoc nepotrebujú, ktorí sa bez problémov môžu uskromniť o stovky miliónov a stále to vôbec nepocítia, či potrebujete pomáhať tým, ktorí si kupujú každý druhý deň nové jachty niekde v Monaku alebo v Karibiku, alebo sa konečne postavíte za obyčajných, tvrdo pracujúcich Slovákov. A tí ľudia nechcú tak veľa. Chcú len, aby mohli konečne normálne, slobodne žiť. Chcú len to, aby mohli konečne normálne pracovať a zarábať peniaze, v čom im vaša vláda aktívne bráni. Preto, pán minister, ja vám jasne deklarujem, že urobím všetko pre to, aby ľudia na Slovensku vedeli, že zatiaľ, čo ich nechávate doslova mnohých hladovať, nechávate ich v neutešenej situácii, nechávate ich v situácii, kedy nevedia, čo bude zajtra, tak parlament vládnou väčšinou schvaľuje zákony, vďaka ktorým si banky len v tomto roku prilepšia o 300 mil. eur, v ďalšom roku ešte viac a v ďalšom roku zase ešte viac. A vaša obhajoba, že vám nechajú z toho rezervného fondu jednu miliardu eur, ktoré dnes budete môcť použiť na nejaké rozvojové projekty, je, pán minister, veľmi smiešna. Keby to tie banky nemali zrátané, keby nevedeli, že sa im zrušenie tohto odvodu a strata tej jednej miliardy, na ktorú by aj tak nemali dosah, neoplatí, tak by nikdy na takúto vec nepristúpili. A hovoríte, že sa vám to podarilo s bankami vyrokovať, že sa vám podarilo vyjednať tento ústupok. Pán minister, vy máte v rukách vládu! Vy v parlamente schválite zákon a banky sa tomu musia prispôsobiť. Vy nemôžete prísť za bankami po kolenách a povedať: Môžete nám, prosím, nechať tú jednu miliardu z toho rezervného fondu a my vám za to odpustíme možno dve miliardy v nasledujúcich štyroch rokoch, ktoré by ste inak zaplatili do rezervného fondu. Takto predsa vláda, suverénna vláda, ktorá zastupuje a má zastupovať záujmy obyvateľov Slovenskej republiky, občanov, ktorí platia dane, vystupovať nemôže. Preto budem hlasovať proti tomuto návrhu zákona, budem vždy v budúcnosti hlasovať proti všetkým podobným iniciatívam vedúcim k tomu, aby bohatší zarábali ešte viac a chudobnejší ostávali doslova s holými rukami a častokrát aj vďaka vám s holými zadkami, a budem sa snažiť, pán minister, robiť všetko pre to, aby táto vláda, ktorá aktívne pomáha globálnym inštitúciám bohatnúť a získavať pod kontrolu ešte viac a viac majetku obyvateľov Slovenskej republiky a dostávať obyvateľov nášho štátu na kolená, čo najrýchlejšie skončila. Ďakujem veľmi pekne.