B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-12-14):
Nech sa páči. J. Langoš, poslanec: Ďakujem za slovo. Pán predsedajúci, vážená snemovňa, pán minister. Ako to vidím ja, tak tu sa vedie spor medzi, podľa môjho názoru, dvoma oblasťami prístupu k ústavou chráneným právam. Doteraz vystupovali poslanci, ktorí argumentovali ústavným právom, ktoré zaručuje slobodu združovať sa v združeniach, a teda chránia Komoru komerčných právnikov pred zlúčením so Slovenskou advokátskou komorou. Na druhej strane ale, aj ja som na tejto strane, je tu zámer vlády zlepšiť a skvalitniť prístup každého k právu na právnu a súdnu ochranu. Vlani som bol v Spojených štátoch na ceste alebo na pobyte financovanom nejakou americkou vládnou, provládnou organizáciou, aby som sa oboznámil so skúsenosťami v šesťdesiatych rokoch prijatým zákonom o slobode informácií v amerických podmienkach a stretol som sa so sudcom najvyššieho súdu, ktorý rozhoduje v sporoch o prístupe k informáciám predovšetkým federálnych orgánov, a to FBI a CIA. Sudca, ktorý povedal, nám ukázal v takej symbolickej miestnosti zasadania Najvyššieho súdu Spojených štátov takú galériu 80 sudcov najvyššieho súdu od vzniku tohto ústavného inštitútu a povedal, tu bude visieť môj obraz. Okrem iného povedal, že on bude rozhodovať o tom v čase, keď prezident Clinton ukončí svoj úrad, či sa bude môcť vrátiť k funkcii alebo k výkonu povolania právnika. A povedal doslova: „Ja sa teraz týmto nezaoberám, ale bude to patriť mne, toto rozhodnutie a prezident Clinton verejne klamal. On síce pod prísahou pred výborom hovoril pravdu, ale predtým verejne klamal“. Toľko o postavení inštitútu právnika. To práve neviem. Minister Čarnogurský hovoril, že už rozhodli a nedovolili Clintonovi, pretože verejne klamal, vykonávať funkciu právnika, pretože a na Slovensku, teda advokáta, áno, Američania hovoria právnik, je to v našom poňatí advokát a tú funkciu Najvyššieho súdu v Spojených štátoch u nás zastáva v našom právnom systéme Slovenská komora advokátov a ja som teda presvedčený, že existencia dvoch komôr trošku zahmlieva vlastne takú tú istotu, že tej profesionálnej čistoty alebo tej záruky, tej čistoty, alebo tej istoty výkonu, alebo zastupovania každého v sporoch o práva. Ja som presvedčený, že nášmu rozhodovaniu, keďže väčšina z nás sme laici, prospeje, aj keď prečítam list, ktorý som dostal od predsedníctva Slovenskej advokátskej komory, lebo pre mňa sú tam argumenty, ktoré sú zreteľné, zrozumiteľné a jasné. Jasnejšie ako argumenty, ktoré som počul od odporcov tohto zlúčenia. Snahou je prispieť k účinnejšiemu zabezpečeniu ústavných práv fyzických a právnických osôb na súdnu a právnu ochranu okrem iného zlepšením prístupu k objektívnemu právu, píše sa. S tým súvisí aj skvalitnenie pôsobenia orgánov komory advokátov pri napĺňaní ústavných práv na právnu ochranu, napríklad zdokonalenie revíznej činnosti a tak ďalej. Navrhovaným zjednotením oboch stavovských komôr a transformáciou na advokátov získajú komerční právnici status advokáta, a tým aj širší priestor na výkon povolania, pretože budú môcť poskytovať právne služby tiež v oblasti trestného práva. Budúci zákon im garantuje rovnakú možnosť na zastúpenie v stavovských orgánoch komory ako advokátom, lebo po zlúčení sa budú kreovať nové orgány. Podobný princíp platí o majetku doterajšej Komory právnikov Slovenskej republiky, komerčných právnikov Slovenskej republiky, ktorí spolu s majetkom Slovenskej advokátskej komory bude majetkom všetkých členov združených v komore. Z uvedeného jednoznačne vyplýva, že nejde o likvidáciu, ako sa to nekvalifikovane a zavádzajúco podsúva do vedomia verejnosti, ale o transformáciu Komory komerčných právnikov Slovenskej republiky do Slovenskej advokátskej komory. Ďalej sa tu píše. Správnosť postupu smerujúceho k zlúčeniu dokazuje situácia v Českej republike, kde rovnakú anomáliu odstránili v roku 1996 zlúčením oboch stavovských komôr, vytvorením jednotnej Českej advokátskej komory. Na podobné riešenie možno poukázať aj vo Francúzsku, kde v polovici deväťdesiatych rokov zanikli právni poradcovia, ekvivalent komerčných právnikov. Komerční právnici argumentujú proti zlúčeniu tvrdením, že v ich prípade ide o profesiu s osobitnou špecializáciou na obchodné právo, a preto je zachovanie Komory komerčných právnikov Slovenskej republiky nevyhnutné, keďže ich potrebujú na zastupovanie podnikatelia. Tvrdenie je zavádzajúce. Na označenie špecialista na určité odvetvie sa všade vo svete vyžaduje osobitná príprava s následnými odbornými skúškami zameranými na určité odvetvie. Komerční právnici majú rovnaké vzdelanie a odbornú prípravu ako advokáti. Sú absolventi právnických fakúlt doma alebo v zahraničí, neabsolvovali žiadne osobitné kurzy, stáže a vzdelávacie programy. To znamená, nemohli získať žiadnu inú špecializáciu ako advokáti. Z uvedeného dôvodu nie je možné hovoriť o profesijnej špecializácii, ale len o pracovnom zameraní na niektoré právne odvetvia, čo rovnako platí o komerčných právnikoch aj o advokátoch. Právne služby poskytujú v rovnakých oblastiach ako advokáti s výnimkou trestného práva. Faktom je, že Obchodný zákonník, živnostenský zákon, zákony o privatizácii, reštitúciách a podobne boli prijaté po roku 1990. Oboznamovali sa s nimi rovnako advokáti aj komerční právnici. Pre obidve profesie to boli nové spoločenské vzťahy a normatívne riešenia. Záležalo len na voľbe jednotlivcov, ktorej právnej oblasti sa venovali viac a na ktorú sa pri poskytovaní právnych služieb prevažne zameriavali. K závažným omylom odporcov zlúčenia patrí aj tvrdenie, že realizácia takéhoto opatrenia by viedla k porušeniu práva občanov na združovanie. Podľa § 1 ods. 3 písm. b) zákona č. 83/1990 Zb. o združovaní občanov sa tento zákon nevzťahuje na združovaní občanov na zárobkovú činnosť alebo na zabezpečenie riadneho výkonu určitých povolaní. Argumenty tohto druhu sú teda bezzákladné a celkom nesprávne. Skupina komerčných právnikov vydiera vládu, dokonca parlament, že podali žalobu na Súd pre ľudské práva v Štrasburgu. Vyhlásenia podobného druhu sú nekvalifikované a demagogické so snahou zastrašiť poslancov. Ak by prijatá novela zákona bola naozaj v rozpore so združovacím právom zakotveným v ústave, bol by kompetentný o rozpore rozhodnúť Ústavný súd Slovenskej republiky. Každý, kto má minimálne vedomosti o slovenskom práve, určite vie, že náš právny poriadok zabezpečuje právo na združovanie, ako sme už uviedli, ale zlúčenie nemá nič spoločné s právom združovať sa. Každý advokát, respektíve komerčný právnik sa môže aj po schválení novely zákona neobmedzene voľne združovať. Nič nebráni, aby si v budúcnosti bývalí komerční právnici, respektíve advokáti založili na akýkoľvek účel a pod akýmkoľvek názvom združenie napríklad s názvom Združenie komerčných právnikov. Z historického pohľadu možno konštatovať, že od 19. storočia a potom aj počas prvej Československej republiky až doteraz existovali profesijné združenia advokátov. Pôsobili ako súčasť justičného systému, autonómne a nezávisle ako slobodné povolanie a osvedčili sa. V tomto stanovisku nie je ani zmienka o nejakej potrebe alebo povinnosti prispôsobiť sa zvyklostiam v Európskej únii, ale tie argumenty sú natoľko pádne a významné, že som si dovolil prečítať toto stanovisko. Naposledy ako poslednú vec poviem, čo mňa trápi v oblasti advokácie, a to je finančná nedostupnosť predovšetkým na vidieku a v tých najslabších, sociálne najslabším vrstvách ku kvalitnej právnej ochrane alebo právnemu zastupovaniu, preto ja sa už radím s odborníkmi a študujem vlastne taký ten inštitút prvorepublikového advokáta chudobných, pretože považujem za možno dôležité v tejto dobe, keď nastávajú veľké zmeny a keď prebiehajú ešte stále reštitúcie, aby aj tí najchudobnejší mali prístup k rovnako kvalitnému právnemu zastupovaniu ako ľudia, ktorí si môžu dovoliť platiť advokátov. Ďakujem za pozornosť.