Jahnátek, Ľubomír, minister pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR (2014-05-16):
Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, panie poslankyne, páni poslanci, ja skutočne len pár slovami by som znovu sa chcel vyjadriť k tej diskusii, ktorá tu bola povedaná. Nebudem samozrejme sa dotýkať tých vystúpení, ktoré boli osobné, urážajúce, a myslím si, že nie celkom vhodné do tohto parlamentu, ale k návrhom, ktoré tu odzneli, a k tej racionálnej diskusii, ktorá nastala, a, chvalabohu, tých diskusných príspevkov bolo podstatne viac. A je veľmi dôležité to vyzdvihnúť a oceniť, že poslanci majú záujem o túto problematiku, a hlavne tí poslanci, ktorí robia v tomto sektore. A ja by som nepodceňoval a automaticky nezahadzoval žiadny tento podnet, lebo tento podnet vychádza z nejakého osobného presvedčenia, z osobnej praxe, zo snahy vylepšiť ešte ten zákon o lesoch. Možno prečo boli niektoré znenia také, aké boli a prečo neboli presne podľa predstavy či už lesákov alebo tých pracovníkov, ktorí majú skúsenosti z lesa alebo tie skúsenosti skôr z pohľadu toho životného prostredia. Pán Mičovský, urobil takú analýzu, čo všetko sa udialo, dokiaľ sa zrodili dva zákony, zákon o lesoch a zákon o ochrane prírody. Máte absolútnu pravdu, pán Mičovský. My sme sa snažili s kolegom Žigom priblížiť dva znepriatelené tábory, keď to môžem takto obrazne povedať. A nezakrývajme si oči, dneska vzťah medzi lesníkmi a medzi ochranármi je doslova antagonistický. Nehľadajú nejaké možnosti, prieniky, ale hľadajú, kde si jeden druhému skomplikovať život. A, bohužiaľ, netrpia tým ani ochranári, ani lesníci, ale trpí les, trpí táto spoločnosť. A spoločnosť je častokrát zbytočne frustrovaná rôznymi výrokmi, ktoré sú niekedy pravdivé, ale väčšinou sú polopravdivé, alebo sú len deklaratívne. My sme sa skutočne snažili s kolegom Žigom priblížiť tieto dva tábory. Preto sme urobili tú konferenciu a to bola vedecká konferencia vo Zvolene. Preto následne bola ďalšia konferencia, ktorá bola skôr zameraná k tomu environmentu, pri Banskej Bystrici zhruba o rok na to. A my sme skutočne dali dokopy dva pracovné tímy z jedného tábora, z druhého tábora, dokonca sme im vytvorili priestor, aby boli nerušení na ministerstve, a doslova sme ich zavreli v Palárikove na našom pracovisku alebo na pracovisku štátnych lesov, aby tam týždeň, dva týždne robili na spoločnom prieniku dvoch postojov lesákov a ochranárov. Nedarilo sa nám, x razy sme to celé, tú tortúru opakovali. Veľmi ťažký je prienik. V konečnom dôsledku sme prijali v oboch zákonoch, či v ochrane prírody, či v zákone o lesoch, nejaký kompromis. Kompromis, ktorý nevyhovoval ani rezortu životného prostredia a ochranárom, a kompromis, ktorý nevyhovuje vcelku ani ministerstvu pôdohospodárstva a lesákom. Ale bola to nejaká snaha už konečne urobiť nejaký prienik. Preto bola aj dlhá diskusia už od prvého čítania k tomuto zákonu a doslova aj v tej spoločnej správe výboru sme sa museli znovu vrátiť, lebo sa tam niektoré veci nepostrehli a museli sa ešte vylepšiť, aby tie pozmeňováky mali nejaký zmysel. Bohužiaľ, mnoho diskusných príspevkov, pokiaľ by sme ich akceptovali, v konečnom znení by nám znovu oddialili tieto dva tábory a my sa snažíme s kolegom Žigom držať ten krehký mier a doslova sme si povedali, že poďme k novele zákona vo viacerých krokoch. To znamená teraz máme nejakú novelu, kde sa nám darí ako-tak tie stanoviská zblížiť a zrejme budú ďalšie novely, kde budeme ďalej stláčať tento problém dokopy, aby raz bol tak definovaný zákon, ktorý vyhovie aj ochranárom, aj lesákom a hlavne bude prospešný pre les a pre spoločnosť, aby sme zbytočne netraumatizovali, kto má pri správe lesa väčšie právomoci, či lesáci alebo ochranári. Ďakujem pekne.