J. Blanár, poslanec: (2004-10-21):
Poviem len na ilustráciu niekoľko čísel. Ak zoberieme najväčšieho poisťovateľa, nebudem ho menovať, aby som nerobil zbytočne reklamu na trhu, v segmente do 1 300 cm3 v roku 2002 bolo poistné 2 296 korún, už v roku 2003 to bolo 3 456, čo bolo o 50,5 % viac. A už v roku 2004 majitelia týchto vozidiel zaplatili 4 668 korún, čo už je o 100 % viac ako v roku 2002. Nehovoriac o tom, že výber poistného sa rapídne pohybuje smerom hore. Ak zoberieme do úvahy, že v roku 2002 to bolo okolo 5,2 mld., už v roku 2003 to bolo nad 9 mld. a za rok 2004 sa odhaduje, že to bude 12,5 mld. Sk. Kto tento problém vyrieši? Keď poisťovne, hocikde si otvoríme či webovú stránku, alebo ich informačný materiál, hovoria, že stanovujú ceny na základe takých a takých kritérií a medzi tými kritériami je, samozrejme, aj započítavanie dlhu, ktorý je spôsobený riešením sťaženého spoločenského uplatnenia a odškodnenia za poškodenie zdravia v období ešte Slovenskej poisťovne. My si myslíme, že toto prostredie, v ktorom dnes poisťovne pôsobia o rok skôr, ako pôvodne mali, pretože mali byť liberalizované ceny až od 1. 1. 2005, nie je prostredie trhové a nikto dnes nevie povedať, či to, čo poisťovne deklarujú, tých 10 mld. dlhu, je naozaj pravda. Či to nie je len výhovorka na to, aby mohli ešte využiť situáciu a samozrejme získať určitý zisk, ktorý je pre nich predovšetkým dôležitý. O tom, že zrejme tento druh poistenia je zaujímavý, svedčí aj fakt, že už to nie je 6 poisťovní, ktoré tento druh poistenia ponúkajú, ale už je ich 8. Ten argument, o ktorom hovorili, že toto poistenie nie je zaujímavé, že na tomto poistení prerábajú, je trošku akýsi čudný, keď ďalšie 2 poisťovne sa prihlásili a získali licenciu na poskytovanie tohto poistenia. My si preto myslíme, že je potrebné počas nasledujúcich dvoch rokov, aby vláda, presnejšie ministerstvo financií našlo spôsob, ako urobiť prostredie naozaj trhovým v tomto segmente poistenia, a vysporiadalo sa s dlhom, o ktorom nikto dnes nevie, kde sa nachádza. A jedine, kto to môže urobiť, je ministerstvo financií, nikto iný. Preto by som vás chcel požiadať v tejto súvislosti, aby ste zobrali do úvahy tieto argumenty pri hlasovaní o postúpení tohto zákona do druhého čítania, aby ste zvážili tie argumenty, o ktorých sa tu dennodenne rozpráva, ako je mobilita pracovnej sily, ako je znižovanie nezamestnanosti atď. Lebo ak to bude takto pokračovať ďalej, ako avizujú poisťovne, vážené dámy a páni, že ďalšie zvyšovanie bude asi na úrovni 20 až 30 %, samozrejme, že ho znižujú bonusom, ktorý majú dostať tzv. vodiči, ktorí neurobili žiadnu dopravnú nehodu a je ich údajne 90 %, zdá sa nám byť absolútne neprijateľné. Kde toto skončí? Právom sa môžu títo vodiči pýtať: Tak my sme nespôsobili žiadnu nehodu a opäť budeme platiť viacej? Kedy sa to zastaví? Nič iné od vás nechcem, len aby ste toto zvážili, či naozaj napĺňame to, čo chceme, či naozaj umožňujeme ľuďom aj z nižších sociálnych vrstiev, aby mohli používať svoje motorové vozidlo na nevyhnutné životné potreby. Dnes na nich nakladáme reformu zdravotníctva, už aj dovoz do nemocnice je dnes platený, lebo si musia za sanitku zaplatiť, už ani tí dôchodcovia nebudú môcť používať svoje motorové vozidlo vďaka tomu, že na nich naložíme povinné zmluvné poistenie. Potom im zvýšime poplatky za diaľničné nálepky. No a už nehovoriac o tom, že sme raritou v strednej Európe, máme najvyššie ceny pohonných hmôt, ale o tom už nechcem hovoriť zoširoka. Ale v tomto kontexte, keď to celé zoberieme do úvahy, tak používať motorové vozidlá bude naozaj na Slovensku luxusom. A je len na nás, či zvážime tieto pádne argumenty, o ktorých som hovoril, a vrátime späť tie veci, ktoré sú deformované, a dáme im taký rozmer, aký majú mať. Ďakujem pekne za pozornosť.