J. Brocka, poslanec: (2003-04-23):
Návrh poslancov zo strany ANO má iný cieľ - liberalizovať súčasný stav, ešte viac ho uvoľniť. Keďže sa týmto znovu otvára diskusia o veľmi vážnom etickom, morálnom a spoločenskom probléme, dovoľte mi, aj keď som muž, vyjadriť sa k tejto veci, pretože sa nakoniec týmto otázkam venujem aj v poslaneckom klube. Dámy a páni, každá vyspelá demokratická spoločnosť je založená na rešpektovaní istých hodnôt a princípov. Jednou z takýchto hodnôt je sloboda. Naša ústava sa vo svojom druhej hlave venuje slobode v mnohých článkoch, od slobody, od osobnej slobody cez slobodu vlastníckeho práva, cez slobodu pohybu a pobytu, cez slobodu myslenia, svedomia, cez politické práva, napríklad sloboda prejavu, sloboda zhromažďovania a podobne. Sloboda jednotlivca sa v celej druhej hlave ústavy rozvíja v podobe mnohých ďalších slobôd a práv. Ale pred týmto právom a pred slobodou je aj v našej ústave v článku 15 zakotvené právo na život. A podľa citovanej preambuly k základným právam v článku 12 sú si ľudia rovní v právach, aj v práve na život. Život je najvyššia hodnota a má prednosť pred inými hodnotami, dokonca aj pred slobodou. Tieto práva slobody tvoria pevné základy spoločnosti a pre ich povahu a funkciu, ktorú plnia v spoločnosti, dokonca o týchto základných právach a slobodách nemôžeme ani vyjednávať. Dokonca naša ústava nepripúšťa o týchto základných právach ani referendum! Napriek tomu, dámy a páni, že ústava nám zaručuje slobodu, vonkajšiu slobodu v rôznych oblastiach, nemusíme byť vôbec spoločnosťou slobodných ľudí. Nový pojem, vnútorná sloboda, je totiž hodnota, povedal by som cnosť, ku ktorej musí človek dozrieť alebo sa dopracovať zvýšeným, určitým zvýšeným úsilím. Poznáte to iste aj z bývalého režimu. Napriek neslobode alebo neslobodnej spoločnosti, ľudia vnútorne slobodní boli tými, na ktorých totalitná moc nemala žiaden vplyv. Aj keby im siahla na život alebo na majetok. A keď počet týchto slobodných, vnútorne slobodných ľudí vzrástol, tak totalitný režim padol. Lebo byť vnútorne slobodný znamená byť nezávislý. Lebo závislosť je opak slobody. Poznáte prípady závislosti, nebudem sa o nich dlhšie zmieňovať, ale možno je namieste otázka, prečo toľko hovorím o slobode. Dámy a páni, preto, lebo tí, ktorí sú za právo ženy na potrat, vystupujú, ako keby tí druhí, ktorí bránia právo na život, obmedzovali ich slobodu, obmedzovali ich slobodu výberu a voľby. Ale aj sloboda má svoje hranice. My ich tušíme, všetci, máme ich zapísané vo svojom srdci. Je to totiž súčasť toho prirodzeného zákona. Každý, dámy a páni, to nie sú náboženské termíny. Tieto prirodzené etické požiadavky sú v každom ľudskom bytí. Dokonca aj naša ústava explicitne vymedzuje tieto hranice slobody, rovnako ako ústavy iných vyspelých demokratických krajín, ktorých súčasťou je základná listina ľudských práv a slobôd. V článku 12 prvá veta hovorí: „Ľudia sú slobodní a rovní,“ opakujem, „slobodní a rovní v dôstojnosti a právach.“ A nakoniec, alebo na okraj, myslím si, že človek, ktorý sa rozhodne pre život toho dieťaťa, predsa nestráca svoju slobodu! Naopak si myslím, že tí, ktorí sa rozhodnú pre interrupciu, to znamená zničiť nový život, sú väčšinou neslobodní a príliš závislí, niekedy napríklad aj od pohodlia alebo kariéry. Zástancovia potratov nedávajú žiadnu šancu životu, žiaden výber, žiadnu voľbu. Dokonca idú ďalej a formulujú nové ľudské práva. Priam absurdné ľudské právo, právo na rodiť sa ako chcený. Právo narodiť sa ako chcený. Čo keby sme nechali toto právo voľby deťom až po narodení. Nech sa ony samy rozhodnú, či chcú žiť, alebo nie. Inak, vedie táto dnešná prax a uvažovanie priamo k eutanázii. Veď prečo by sme nemohli tak rozhodnúť, a už to hovoril aj pán poslanec Bódy, a ja som mu veľmi vďačný, že vyslovil k tejto veci svoj názor, veď prečo by sme nemohli tak rozhodnúť o chorých, hendikepovaných, starých ľuďoch a siahnuť im na život. Veď s nimi je rovnako starosť a sú bremenom. Veď nebyť takého množstva ľudí v dôchodkovom veku by sme nemuseli reformovať dôchodkový systém! Je to rovnako absurdné a zvrátené, lebo slabých treba chrániť, chorých treba liečiť, hendikepovaným treba prejavovať pozornosť a starším úctu. Autori poslaneckej novely v dôvodovej správe uvádzajú, že umelé prerušenie tehotenstva z genetických dôvodov predstavuje závažnú príčinu, ktorá opodstatňuje skončenie tehotenstva aj v neskoršom štádiu vývinu plodu. Je to falošná a pokrytecká morálka. Ja si myslím pravý opak, práve postoj k narodeniu postihnutého dieťaťa je skúšobným kameňom úcty k ľudskému životu. Potrat kvôli postihnutiu dieťaťa možno považovať za súd, vynesený nad všetkými postihnutými žijúcimi deťmi, tak ako to povedal pán poslanec Bódy. Medzi postihnutými od narodenia a normálnymi ľuďmi nie je žiaden rozdiel v stupni životného uspokojenia. V pohľade na bezprostrednú budúcnosť či zraniteľnosť frustráciou. Pre zaujímavosť poviem jeden príklad. Keď v skupine 150 náhodne vybraných pacientov s rázštepom chrbtice položili v jednej ankete už starším deťom, samozrejme, otázku, či ich postihnutie spôsobilo, že život nemá cenu, či im nemalo byť dovolené zomrieť pred narodením. Ich jednomyseľná odpoveď bola veľmi pôsobivá. Samozrejme, že chcú žiť a v podstate si mysleli, že otázka je smiešna. Dvojtvárnosť a pokrytectvo tých, čo sú za potraty, sa prejavuje aj v inom. Dieťa, ktoré chcú, považujú za dieťa od počatia. Dieťa, ktoré nechcú, nie je človekom ani v šiestom mesiaci. Alebo matka, ktorá donosí a porodí svoje dieťa a potom ho odhodí, napríklad pred dvere sirotinca, považujú ju za krkavčiu matku a zákon ju trestá. Nie je to výraz pokrytectva a falošnej morálky? Jadrom problému potratov však nie je otázka, odkedy je plod človekom, odkedy žije človek. To je v medicíne už dávno jasné. Problém je dnes úplne inde! Je otázkou, ktorá začína, respektíve za tou otázkou, kedy začína život, je iná otázka a to, kedy na živote začína záležať, kedy musíme ľudský život rešpektovať. Ja hovorím, že od počatia, lebo život je najvyššia hodnota na zemi, dokonca väčšia ako všetko bohatstvo sveta. Dámy a páni, u nás je uzákonený potrat na požiadanie do 12. týždňa, čiže dovtedy akoby to nebol život. Čím sa vyznačuje tento pre niekoho zhluk buniek alebo nádor? Tak len zopakujem to, čo je všeobecne známe, najmä tým, ktorí sú za slobodu voľby. Údery srdca sa začínajú v treťom týždni, v ôsmom týždni je vytvorený mozog a nervová sústava, dávno už, v deviatom týždni dieťa žmurká a prehĺta a ak sa dotknete dlane, tak ju zovrie v päsť. V jedenástom týždni zreteľne cmúľa prst a v dvanástom týždni pracujú všetky telové orgány. Dámy a páni, náš odmietavý postoj k interrupciám, postoj Kresťanskodemokratického hnutia je výrazom úcty k ľudskému životu, je výrazom citlivého postoja ku všetkým fázam ľudského života od jeho začiatku po prirodzený koniec a je dokonca výrazom rešpektovania nielen základného práva na život, ale aj výrazom rešpektovania práva na slobodu. Žena má právo rozhodovať o sebe, pani Černá, ale pred počatím. Potom už nerozhoduje o sebe, ale rozhoduje o ďalšej, novej, jedinečnej a originálnej ľudskej bytosti. Ďakujem za vašu pozornosť. (Potlesk.)