J. Rydlo, poslanec: (2010-02-11):
Postavenie štátneho jazyka treba však posilňovať nielen v globalizujúcom sa svete, ale predovšetkým v integrujúcej sa Európe, ktorá k tomu priam vyzýva. Nehovoriac už o tom, že slovenčina je jedným z úradných jazykov Európskej únie. Okrem v dôvodovej správe v spomínaných „-izmov“ sa možno stretnúť aj s germanizmami: Aucafé, Aupark (Au = pri, na, nábrežie). V tomto prípade ide väčšinou o anachronizmy. Rozmohlo sa vôbec používanie cudzieho slova café, čo znamená káva, vo význame kaviareň. Zásadou by malo byť vychádzať zo slovenských chotárnych názvov a pri nových názvoch  situácie, napríklad „pri divadle“, „na brehu“, „pri brehu“, „pri sade (J. Kráľa), „pri mestskej bráne“ (City Gate) alebo „nad divadlom“ (je tam divadlo Pavla Országha-Hviezdoslava), „pri jazere“. Slovenské miestopisné názvy spravidla vychádzajú z predložkových a predponových väzieb. Pre Bratislavu, kde je predmetný neduh najrozšírenejší, by ako pramenná báza mohol poslúžiť Bratislavský topografický lexikón Vladimíra Horvátha, čo ešte v roku 1990 pre Národný výbor hlavného mesta Slovenskej socialistickej republiky vydalo nakladateľstvo Tatran skôr, ako sa stalo obeťou privatizačnej likvidácie. Aký však bol dôvod premenovať historickú kaviareň Tulipán na Tulip House a predajňu obuvi na Footwork? Je to nielen dôkaz toho, že hra o Bratislavu pokračuje, ktorá hra mala po prinajmenšom storočných národno- a štátnoemancipačných snahách našich predkov dávno prestať. O potrebe predmetnej novely ako aj o jej verejnej podpore – „je to vo vzduchu“ – svedčí fakt, že už podnet skupiny obyvateľov Bratislavy stačil na to, aby sa v podstatnom počte smerových tabúľ v Starom Meste zmenilo poradie názvov v angličtine a slovenčine v prospech slovenčiny. Možno si ešte položiť otázku, či je rozsah aplikácie zákona dostatočne vymedzený a či by sa nemal rozšíriť a spresniť doplnením takých výrazov a termínov ako: smerové tabule, hotely, prístavy, rezidencie, sídliská, vývesky. Tiež nie je v novele „ošetrená“ náprava doterajšieho stavu – otázka retroaktivity je tu bezpredmetná, keďže názvy majú byť jednoznačné a pôvodné – nie je v nej reč o osobitnom personálnom zabezpečení (na pôde Ministerstva kultúry či inde) dodržiavanie zákona (tzv. „monitoringu“), pričom žiadatelia, podnikatelia, obchodníci a ďalší používatelia slovenského jazyka by mali mať povinnosť obrátiť sa s novým návrhom najskôr na príslušný odbor či sekciu, ktoré by poradili a v konečnom rozhodli vo veci správnosti nejakého nového termínu či pomenovania. Kto nevdojak namieta proti tejto novelizácii, nuž nech si pozrie štúdiu Aleny Štulajterovej K problematike adaptácie nových anglicizmov v systéme slovenského jazyka, rozpravu Petry Jesenskej Jazyková situácia na Slovensku v kontexte EÚ s ohľadom na anglicizmy v slovenskej dennej tlači spred 3 rokov, alebo nech si prečíta prednášku Juraja Dolníka Ohrozujú anglicizmy slovenčinu? S prenikaním anglicizmov sa boria aj iné, väčšie jazyky, aj nemčina, aj francúzština, aj taliančina. Jedni hovoria o anglicizmoch, iní o internacionalizmoch, Taliani o forestierizmoch a Francúzi namiesto otázky: Parlez-vous français? kladú sarkastickú otázku: Parlez-vous franglais? Avšak nikde nenájdete na jednom mieste toľko nevkusných až bridivých, hlúpych a primitívnych komerčných pomenovaní protiviacich sa miestnym názvom ako v hlavnom meste Slovenska. Slávna snemovňa, dávnejšie som dostal od jedného svojho voliča krátky vinš k meninám. S ním krátky text, vlastne blog, nazvaný Mať niečo v trúbkach alebo ako prežiť bez anglicizmov s požiadavkou: „Robte s tým niečo, prosím vás, pán poslanec!“ Dovoľte mi tento krátky text prečítať. „Je to tak. Náš rodný jazyk je čím ďalej tým viac ´prznený´ anglicizmami. Ráno sa ponáhľame do ofisu, aby sme stihli míting, na ktorom nás bos nabrífuje o tvorbe indajrekt badžetu pre ápečko. A pritom by sa to dalo povedať aj inak, krajšie, ľúbozvučnejšie: Ráno sa ponáhľame do kancelárie (prípadne administratívnej budovy), aby sme stihli pracovnú schôdzku, na ktorej nám pán vedúci dá inštrukcie o tvorbe rozpočtu nepriamych nákladov pre ročný plán. Nechcem tu moralizovať o čistote jazyka, nepovažujem to za najpodstatnejšiu vec na svete. Aj keď občas sa na tých mítingoch v duchu smejem, akým smiešnym jazykom tu všetci okolo stola rozprávame. A to ešte nehovorím o rôznych skratkách, z ktorých sa stali v tej ktorej firme bežne používané slová. Tak napríklad tušíte, aké mala naša spoločnosť za minulý rok júesdží, a koľko z toho predstavovalo júpídží a koľko júesdží? A to ani nehovorím o tíemáj drifte a raste ejendpí, s ktorými už definitívne treba niečo urobiť. Objektívne ale treba povedať, že pri niektorých termínoch biznis lengvidžu je dosť ťažké nájsť „rozumné“ slovenské ekvivalenty. Ja osobne vždy zápasím so slovami ako challenge (slovo výzva mi znie v ušiach príšerne), outsourcing alebo supply chain organisation. A doslovné preklady môžu byť niekde a niekedy pekne zavádzajúce. Na jednej obchodnej schôdzke som s kolegom z marketingu diskutoval projekty na tento rok. Ďuri bol veľmi zhovorčivý a náruživo mi rozprával najmä o jednom špecifickom projekte, ktorý bol zjavne jeho srdcovou záležitosťou. Na záver nášho stretnutia sme si ešte raz zhrnuli všetko, čo sa na tento rok chystá, pričom práve pri projekte, ktorý tak ospevoval, povedal: „A tento projekt už máme v trúbkach.“ - Čože? Máte ho v trúbkach? Veď si o ňom pred chvíľou básnil ako Hviezdoslav. Ten chlap je vari ožratý. Alebo som to celé zle pochopil? Alebo mám na neho taký negatívny vplyv? ... a vtedy mi trklo. - Počkaj, Ďuri. Máte to v trúbkach, ako v trúbkach, alebo ako v pipeline? - vychrlil som zo seba otázku. Jasné, že správna odpoveď bola možnosť bé.“ Potiaľto bloger Peter Marončík. Akosi nevdojak si spomínam na návštevu v Detroite spred vyše tridsať rokov, keď jeden náš rodák, Jožko Fečík, pred tamojším slovenským kostolom sv. Cyrila a Metoda írečito povedal: Ja lajkujem drajvovať do čurču. Vtedy sa mi ani len nesnívalo, že raz bude na jednej strane Dunaja zohyzďovať jeho nábrežie akýsi River Park a na druhej špatiť Aupark Tower, aj keď robiť Petržalku škaredšou je umenie... Takže: Thank you for your attention... Vďačím sa vám za pozornosť, ktorú ste venovali týmto mojim slovám – čo sa vám páčilo, povedzte, prosím, iným, čo sa vám nepáčilo, povedzte, prosím, mne...