Chren, Martin, poslanec NR SR (2014-07-04):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, ctené kolegyne, ctení kolegovia, ďakujem veľmi pekne za slovo. Nakoniec sme sa teda dostali po tých rôznych náhlych zmenách programu. Priznám sa, že pôvodne som chcel vystúpiť len veľmi krátko a len s jedným krátkym pozmeňujúcim návrhom. Avšak medzitým sa stala jedna zásadná zmena. A to zmena, že nám v poslaneckých laviciach pomerne nečakane pristál pozmeňujúci návrh jedného z kolegov poslancov strany SMER, ktorým sa permanentne zvyšuje sadzba dane z pridanej hodnoty z 19 na 20 %. Považujem to za flagrantné porušenie všetkých pravidiel slušnosti. Už aj len preto, že takáto zásadná zmena neprešla žiadnym štandardným legislatívnym procesom, žiadnym medzirezortným pripomienkovým konaním, žiadnou verejnou debatou, ale robí sa opäť, ako mnoho ďalších iných nepopulárnych krokov, pokútne, tajne jedným poslaneckým pozmeňujúcim návrhom, ktorý z ničoho nič pristane pár minút pred začatím rokovania o samotnom bode v poslaneckých laviciach. A ak si to náhodou nikto nevšime, tak po krátkej rozprave sa zdvihnú ruky alebo stlačia tlačítka a zrazu bude daň z pridanej hodnoty na veky vekov, alebo aspoň kým nedôjde k zmene pomerov, o 1 % vyššia. Ja chápem, že bohatým politikom môže byť ukradnuté, či priemerný slovenský človek zaplatí ročne o 10 eur viac alebo menej na dani z pridanej hodnoty. Ale za seba chcem povedať, že mne to ukradnuté nie je. Pretože najväčším problémom Slovenska dnes je to, a prehĺbilo sa to za vlády SMER-u a je to stále horšie a horšie, najväčším problémom Slovenska je dnes pracujúca chudoba. To sú ľudia, ktorí chodia do práce, pracujú, dostávajú mzdu, ale keď zaplatia všetky svoje životné náklady, energie, nájomné, všetko, čo poplatiť musia, tak im zostanú len desiatky, možno 100-200 eur mesačne na život. Mnohým ani to. Ešte aj keď si poviete, že je niekto bohatý v Bratislave a zarába 1 100 eur, čo je tu zruba priemerný príjem, keď z neho odrátate dane, odvody, splátku na hypotéku, nebodaj ten človek má deti, tak mu zase zostane len 100-200 eur každý mesiac na život. A tých 10 eur ročne sa vám možno zdá malá suma, ale pre všetkých takýchto ľudí, a to sú státisíce ľudí na Slovensku, je to suma pomerne významná. A preto takto pokútne meniť pravidlá dane z pridanej hodnoty, ktorá mala budúci rok klesnúť o 1 % na 19 %, považujem za veľmi nefér a za veľmi nespravodlivé voči ľuďom a za popretie všetkých princípov vlády, ktorá sa hlási, že chce byť sociálna. Pamätám si veľmi dobre, keď sa rokovalo a keď sa zvyšovala sadzba, dočasne, dane z pridanej hodnoty z 19 % na 20 %. Počúvali sme o tom, aký je neľudský pravicový zlepenec, počúvali sme o tom, aké je to zvrhlé zbedačovanie ľudí. A počúvali sme to od vás, od kolegov zo strany SMER. A dnes, keď má sadzba dane klesnúť naspäť z 20 na 19 % a vy ju na 20-percentnú necháte, tak zrazu je všetko v poriadku. Zrazu to nemá byť zvrhlé a zrazu to nie je zbedačovanie ľudí. Obracajú sa vaše vlastné slová proti vám samotným. A pritom je situácia úplne iná. Po vláde Roberta Fica v roku 2009 malo Slovensko deficit hospodárenia vo výške zhruba 8 % hrubého domáceho produktu. Dnes tento deficit vďaka konsolidácii, ktorá bola naštartovaná za minulej vlády, a tu treba zároveň ponechať určitú mieru zásluh, pokračuje aj za tejto vlády, deficit klesá pod 3 %. Preto má automaticky sadzba dane z pridanej hodnoty klesnúť naspäť na 19 %. Čiže sme v úplne inej ekonomickej kondícii, sme v úplnej inej ekonomickej situácii. Keď po tom zlom hospodárení, po tej vykradnutej Štátnej pokladnici, ktorú ste nám po roku 2009 po sebe zanechali, sa zvyšovala sadzba DPH o 1 %, nazvali sme to Ficovou daňou. Daňou za zlé hospodárenie Roberta Fica, daňou za zlé hospodárenie strany SMER, daňou, ktorú musíme zaviesť, aby sme po vás napravili, čo ste pokazili, čo ste rozbili, čo ste urobili zle. Vtedy ste tvrdili, že je to len výhovorka a že to nie je pravda. Dnes, keď túto daň stabilizujete naveky poslaneckým pozmeňujúcim návrhom, priznávate, že to je naozaj Ficova daň. Zvýšenie DPH už od roku 2010 je Ficovou daňou a dnes to v tomto svojom návrhu priznávate. Je to čisto politické rozhodnutie, čisto vaše politické rozhodnutie. Na druhej strane musím povedať, že súhlasím s tým, že aj na tej stredopravej strane politickej scény existujú určité dogmy, ktoré sú viac dogmami, než pravdami. Súhlasím napríklad s tým, že rovná daň by nemala byť liberálnym fetišom. Rovná daň, ktorá bola na Slovensku prijatá, bola veľmi dobrou reformou, ktorá nás dostala na titulné stránky všetkých zahraničných médií, pomohla Slovensku naštartovať hospodársky rast, pomohla Slovensko doviesť do éry prosperity, ktorú porušili až dve veci: hospodárska kríza a vláda strany SMER. Na druhej strane platí, že progresívna daň od 15 do 20 % je určite lepšia než 30-percentná rovná daň, pretože liberálnejšie a pravicovejšie je platiť nižšie dane a nie platiť vysoké, hoci rovné dane. Zároveň súhlasím aj s ďalším tvrdením v tom zmysle, že je to len dogma a nie pravda. Štát tu nie je len na to, aby uťahoval ľuďom opasky. Štát tu nie je len na to, aby ľuďom bral. Naopak, po tej dlhej dobe uťahovania opaskov, po tej dlhej dobe, ktorú zaplatili občania Slovenskej republiky, sa dnes otvára priestor na to, aby ľudia začali od štátu dostávať niečo naspäť. Vy ste na to zareagovali kupovaním si voličov. Minulý víkend ste predstavili balík opatrení za zhruba to 1 % DPH, za zhruba 250 mil. eur, ktorým si chcete nakúpiť voličské hlasy. To, že peniaze na tieto opatrenia získate práve z toho, že neznížite DPH, tak ako by ste mali, kde sa tie peniaze dostali k všetkým občanom, o tom už nehovoríte. Čiže tvrdím, áno, už je načase, aby ľudia dostali niečo aj naspäť. Ale nie vo forme opatrení pre konkrétne skupiny voličov, ktorými si ich nakúpite, ale napríklad vo forme opatrení, ktorými znížite dane alebo znížite tie obrovské odvody, ktoré sú veľkou prekážkou zamestnávania na Slovensku. Keby ste napríklad každému z tej pracujúcej chudoby, ak si vezmeme, že to môže byť milión občanov na Slovensku, ktorí majú príjmy na úrovni nižšej ako priemer, chceli dať len 30 eur mesačne navyše k jeho príjmu, tak vás to bude stáť 30 mil. krát 12 mesiacov, to znamená zhruba 360 mil. eur. Skoro ten istý balík peňazí o polovicu vyšší, než idete porozdávať po vašom víkendom sneme strany SMER cez rôzne opatrenia. Namiesto tohto balíka, namiesto všetkých tých hlúpych opatrení, ktoré ste navrhli, by milión občanov mohlo dostať každý mesiac 30 eur v čistom na ruku. A pre tých občanov by to bolo zásadné – zásadné – pocítenie toho, že sa im zvýšili čisté príjmy. Mohli by ste to urobiť cez zníženie daní, mohli by ste to urobiť cez zníženie odvodov. Ale vy také niečo nerobíte, pretože vám nejde o to, aby sa ľudia mali lepšie. Vám ide o to, aby ste si mohli kupovať ich hlasy, a tí ľudia si to zaplatia sami napríklad cez to, že neznížite DPH o 1 %. Argumentujete tým, že ľudia by to zníženie DPH o 1 % nepocítili, lebo ceny by sa znížili. A tu sa pýtam, čo sa zmenilo oproti tomu, keď ste znížili daň na naftu pre autodopravcov, keď vám štrajkovali v uliciach v roku 2010, aby ste tým kompenzovali zavedenie mýta? Vtedy ste tvrdili, že zníženie takej dane sa premietne do cien. Dnes tvrdíte, že sa nepremietne. Čo sa medzitým zmenilo? Čo sa zmenilo medzitým, keď ste tvrdili, že zvýšiť DPH z 19 na 20 % je zvrhlé, a tým, keď DPH z 19 na 20 % zvyšujete dnes? Pretože to, že zrušíte zníženie, v podstate znamená, že schvaľujete permanentné zvýšenie. Som presvedčený, že teda spôsob, akým navrhujete permanentne zvýšiť sadzbu DPH na 20 %, je nielen nelegitímny, pretože porušujete všetky dobré pravidlá legislatívy, ale aj nespravodlivý voči občanom, a že vás dobieha vaša vlastná minulosť, tak ako sa to v budúcnosti bude stávať čoraz častejšie a častejšie. A teraz mi dovoľte vrátiť sa k môjmu pôvodnému vystúpeniu, ktoré malo byť naozaj len veľmi krátke a týka sa prednesenia jedného pozmeňujúceho návrhu k tomuto zákonu o dani z pridanej hodnoty. Pozmeňujúci návrh, ktorý máte rozdaný vo svojich laviciach, je veľmi stručný a znie nasledovne: Pozmeňujúci návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Martina Chrena k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 222/2004 Z. z. o dani z pridanej hodnoty v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony (parlamentná tlač 969). Bod 1. V čl. IV bod 4 znie: 4. V § 52 ods. 7 sa za slovami „zozname zverejnený“ ostatné slová vypúšťajú. O čo ide? Týmto krátkym pozmeňujúcim návrhom chcem trošku pomôcť zlepšovaniu podnikateľského prostredia na Slovensku v dnešnej ťažkej dobe, kedy sú mnohé podniky sužované druhotnou platobnou neschopnosťou neplatením faktúr, a preto sa mnohí podnikatelia aj nie vlastnou vinou dostanú do situácie, kedy napríklad nezvládajú načas zaplatiť aj svoje daňové povinnosti. Od začiatku minulého roka bolo zavedené jedno podľa mňa dobré a rozumné opatrenie, že daňový úrad na svojom webe zverejňuje firmy, ktoré mali problémy s platením DPH. Neodviedli daň, ktorú odviesť mali, alebo ju odviedli nie načas a podobne. Podľa aktuálneho právneho stavu sa teda firma, ktorá neplatí DPH štátu, dostane na tento zoznam – čiernu listinu neplatičov. Pre firmy to má mnohé konzekvencie. A nielen štátne orgány, ale aj veľké nadnárodné firmy často odmietajú s takýmito podnikmi obchodovať. Mnohí z nich, ktorí sú dodávateľmi väčších podnikov, strácajú zákazky. Zažili sme dokonca, a viem o konkrétnych situáciách, kedy ministerstvá a ústredné orgány štátnej správy od takýchto firiem naďalej odoberali ich služby, ale odmietali im za ne platiť faktúry, čo považujem za také trošku nie úplne fér. Pretože keď už, tak im mali tie zmluvy vypovedať, ale nie ďalej od nich brať tovary a služby, ale odmietať im zaplatiť, pretože firma je na čiernom zozname. Napriek tomu je to všetko v poriadku. Firma, ktorá neplatí dane, nech je na čiernom zozname a nech za to znáša svoje konzekvencie. Problémom tejto situácie však je, že aj keď firma napríklad nestihla zaplatiť DPH načas alebo mala nie vlastnou vinou spôsobené finančné problémy a svoje daňové povinnosti uhradí, tak podľa súčasného právneho stavu na tomto čiernom zozname zostáva ešte dvanásť mesiacov po tom, čo splnila všetky zákonné povinnosti. A to je problém. Pretože aj firma, ktorá naozaj nestihla zaplatiť načas, má dvanásť mesiacov problém s tým, že ďalšie zákazky stráca, dvanásť mesiacov problém s tým, že ministerstvo jej nechce preplácať faktúry, hoci služby od nej ďalej berie, dvanásť mesiacov problém s tým, že veľké nadnárodné spoločnosti s ňou nechcú robiť biznis. Pán minister v tomto návrhu zákona skracuje toto obdobie, kedy firma zostáva na čiernom zozname, z dvanástich mesiacov na šesť. Napriek tomu som presvedčený, že je to nespravodlivé, a navrhujem, aby firma po uhradení všetkých svojich nedoplatkov na DPH bola z tohto čierneho zoznamu odstránená bezodkladne. Tak to robí napríklad Sociálna poisťovňa. Aj Sociálna poisťovňa vedie zoznamy neplatičov, ale keď uhradíte svoje podlžnosti, tak pri najbližšej aktualizácii informačného systému behom jedného-dvoch týždňov vás z tohto zoznamu odstránia. Navyše daňový úrad ešte vedie aj druhý zoznam, kde je každý, kto niekedy nezaplatil dane načas, na ňom už je vedený permanentne. Ten síce nemá také dopady, ale už to tam je navždy archivované. Preto nie je dôvod, aby firmy boli trestané aj potom, čo napravia všetky svoje nedostatky, ešte po dobu ďalších šiestich mesiacov. Je to nespravodlivé voči firmám, narúša to podnikateľské prostredie, hádže to do jedného vreca tých nepoctivcov, ktorí dane neplatia, s tými, ktorí všetky svoje povinnosti uhradia. Navyše stále platí, že v tom pokrízovom období sa často firmy môžu do takýchto problémov dostať aj nie vlastnou vinou, ale z dôvodu druhotnej platobnej neschopnosti. Jednoducho preto, že im neplatia ich vlastní odberatelia, a nie preto, že by chceli sa vyhýbať plateniu daní. Ďakujem vám veľmi pekne za pozornosť a prosím vás o podporu tohto pozmeňujúceho návrhu.