V. Veteška, podpredseda NR SR: (2004-03-03):
Pani spravodajkyňa, máte slovo. Ďalej uzatváram možnosť podania ďalších prihlášok do rozpravy. Ľ. Navrátilová, poslankyňa: Vážené dámy a vážení páni, chcem vám pripomenúť to obdobie, keď sme prijímali vážnu normu, ktorou bol zákon o sociálnom poistení. Pokiaľ si dobre pamätám, tento zákon má 280 alebo 296 paragrafov a bol prijímaný v časovej tiesni a pri prijímaní tu odznelo množstvo pozmeňujúcich návrhov. Je prirodzené, že keď sa prijíma takáto závažná norma, ktorá sa dotýka vlastne celého obyvateľstva Slovenskej republiky, je potrebná nielen celospoločenská diskusia, ale je aj potrebná zhoda medzi koalíciou, ako aj opozíciou. Je tu totiž nebezpečenstvo, že v prípade, že sa nedohodneme, ako má takáto norma vyzerať, výmenou vlády takáto norma bude zrušená. Niet nič horšie pre obyvateľstvo ako neistota v sociálnej oblasti. Príkladom takej nedomyslenej veci, ktorá v tomto zákone je, je aj záležitosť dôchodkového a invalidného poistenia stredoškolákov a vysokoškolákov. Pán kolega Madej a pán kolega Fico tu predkladajú návrh na vydanie zákona, ktorým sa otvára zase zákon o sociálnom poistení. Ja plne súhlasím s nimi, že nie je dobré, aby naši stredoškoláci a vysokoškoláci neboli poistení aspoň invalidne. Ale vnímam ten problém trošku odlišne. V mojom videní tohto problému nie je ani také dôležité, aby boli vysokoškoláci a stredoškoláci dôchodkovo poistení. Najdôležitejšie z tejto celej záležitosti je invalidné poistenie a dnešná konštrukcia tohto zákona nedovoľuje samostatné invalidné poistenie. A nie je pravda, čo odznelo v médiách a čo bolo vytlačené v médiách, že existuje možnosť samostatného invalidného poistenia. Definícia poistenca totiž pripúšťa len – nebudem hovoriť okruh osôb – osobu, ktorá je dôchodkovo poistená. To znamená aj starobne, aj invalidne poistená. Preto považujem za mimoriadne vážne, aby sme sa dohodli, a možnože je to táto príležitosť, zhrnuli všetky pripomienky, ktoré sú k zákonu o sociálnom poistení, a nie je ich málo, a vytvorili si vzájomne priestor, spísali tieto pripomienky, prerokovali ich s ministerstvom práce, sociálnych vecí a rodiny a so Sociálnou poisťovňou a rozdelili ich na tie, ktoré sú akútne, a tie, ktoré si vyžadujú dlhšiu diskusiu, lebo sú tam aj problémy, ktoré, priznám sa, aj ja som nedomyslela. Navrhujem, aby sme tento návrh zákona posunuli do druhého čítania, ale zároveň si myslím, že by sme mali vážne premýšľať o tom, či neotvoriť ten zákon trochu inak, či nezadefinovať nanovo poistenca a neumožniť poistencom, ktorými by mali byť stredoškoláci a vysokoškoláci, buď dobrovoľnú schému takéhoto poistenia, lebo to nie je veľká položka, a zároveň prepočítať, či administrácia takéhoto dobrovoľného poistenia nebude nákladnejšia ako tá situácia, v ktorej by platil toto poistné štát. To sú naozaj témy, ku ktorým by sme sa mali stretnúť vo výbore pre sociálne veci a bývanie spolu s predkladateľom a zároveň sa dohodli, ako túto situáciu riešiť, pretože 4,4 mld. korún, ktoré vyžaduje táto novela, môžu byť lepšie použité pre školstvo. Samotný ten návrh, ktorý by bol založený len na invalidnom poistení, by sa podľa mojej mienky pohyboval v miliónoch ročne. To dôchodkové poistenie je v miliardách. Takže využívam túto príležitosť a chcem pozvať všetkých, ktorí majú záujem o diskusiu na túto tému, aby sme sa stretli, určili si nejaký termín a s vlastnými poznatkami o aplikácii zákona o sociálnom poistení spísali všetky pripomienky, ktoré momentálne máme, a skúsili urobiť spoločný návrh, opakujem, spoločný návrh, v ktorom by boli zapracované tieto pripomienky. A myslím si, že by sme mohli dosiahnuť takú zmenu tohto zákona, ktorá bude akceptovateľná pre celé politické spektrum v tomto parlamente. Ďakujem. (Potlesk.)