J. Laššáková, poslankyňa: (2003-09-10):
Teraz mi dovoľte, aby som vám predniesla spravodajskú správu k vládnemu návrhu zákona o zodpovednosti za škodu spôsobenú pri výkone verejnej moci a o zmene niektorých zákonov ako tlač 342. Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky uznesením z 2. septembra 2003 ma určil za spravodajkyňu k vládnemu návrhu zákona o zodpovednosti za škodu spôsobenú pri výkone verejnej moci a o zmene niektorých zákonov (tlač 342). V súlade s § 73 ods. 1 zákona o rokovacom poriadku podávam v prvom čítaní spravodajskú informáciu. Návrh zákona sa predkladá ako iniciatívny návrh Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky. Z formálnoprávnej stránky obsahuje všetky náležitosti uvedené v § 67 a 68 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, ako i náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. Zo znenia vládneho návrhu zákona je zrejmý účel navrhovanej úpravy. Všeobecná časť dôvodovej správy obsahuje informáciu o súlade návrhu zákona s Ústavou Slovenskej republiky, o súvislostiach s inými zákonmi a medzinárodnými zmluvami, o zhodnotení súčasného stavu, o dôvode potreby novej právnej úpravy, o hospodárskom a finančnom dosahu na štátny rozpočet, o finančnom dosahu na rozpočet obcí a rozpočty vyšších územných celkov, o vplyve na zamestnanosť a životné prostredie. Osobitná časť dôvodovej správy obsahuje odôvodnenie jednotlivých ustanovení. Vládny návrh zákona obsahuje doložku zlučiteľnosti s právom Európskej únie a s právom Európskych spoločenstiev. Z dĺžky vyplýva, že problematika návrhu zákona je upravená v práve Európskej únie. Nie je upravená v práve Európskych spoločenstiev a nepatrí medzi prioritné oblasti aproximácie práva. Vychádzajúc z oprávnení, ktoré pre mňa ako spravodajcu vyplývajú z § 73 zákona o rokovacom poriadku, odporúčam, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla, že podľa § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku odporučí uvedený vládny návrh zákona prerokovať v druhom čítaní. V súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady Slovenskej republiky č. 337 z 25. augusta 2003 a podľa § 71 rokovacieho poriadku Národnej rady Slovenskej republiky navrhujem, aby vládny návrh zákona prerokovali výbory: ústavnoprávny výbor, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre financie, rozpočet a menu, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre verejnú správu, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre obranu a bezpečnosť. Za gestorský výbor navrhujem Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky. Odporúčam, aby výbory predmetný vládny návrh zákona prerokovali v druhom čítaní do 30 dní a v gestorskom výbore do 31 dní od jeho prerokovania v prvom čítaní na schôdzi Národnej rady. Skončila som. Prosím, pán podpredseda, otvorte rozpravu. P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne. Konštatujem, že písomne sa do rozpravy neprihlásil nikto. Dávam možnosť prihlásiť sa do rozpravy ústne. Ďakujem. Končím možnosť prihlásiť sa do rozpravy ústne. Konštatujem, že sa prihlásil pán poslanec Drgonec. Nech sa páči, pán poslanec, máte slovo. J. Drgonec, poslanec: Dámy a páni, čas je pokročilý, hľadisko určite nie je vypredané, ale napriek mi nezvyšuje nič iné, než sa uchádzať o vašu pozornosť na niekoľko skôr sekúnd ako minút. Keď už nič iné, aby nevznikli pochybnosti v ďalšom rokovaní Národnej rady, aký je môj postoj ako predkladateľa návrhu zákona, ktorý je v druhom čítaní. Či vo vzťahu k tomuto prekladanému návrhu zákona vidím dva zásadné rozdiely. Prvý spočíva v tom, že vládou predložený návrh zákona vychádza z predstavy o vzťahu medzi zákonom o zodpovednosti za výkon verejnej moci a Občianskym zákonníkom. A druhá záležitosť je otázka ponímania nesprávneho úradného postupu. Pokiaľ ide o vzťah na Občiansky zákonník, je to o veci praktického dosahu a tým daných v podstate koncepčných rozdielov. Občiansky zákonník ako subsidiárny prameň práva k tomuto zákonu dáva možnosť uplatniť napríklad alebo predovšetkým moderačné právo, ktoré je v Občianskom zákonníku. Praktický dôsledok je ten, že podľa vládneho návrhu zákona by pri rozhodovaní o zodpovednosti o výške odškodného súd mohol prihliadnuť na okolnosti a mohol by znížiť odškodné, ktoré vyplatí či už poškodenej osobe, alebo v regresnom konaní štátu. Je to teda podľa môjho názoru o možnosti značne oslabiť účel celej právnej úpravy, lebo nezvyšuje mi nič iné, než s istou ľútosťou pripomenúť skutkový stav rozhodovania na súdoch a dôveryhodnosti tých rozhodnutí. Druhá záležitosť je otázka nesprávneho úradného postupu. Vládny návrh nesprávny úradný postup v značnom rozsahu stotožňuje s porušením práva na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov. Prieťahy v konaní, ktoré sa týkajú tak súdov, ako aj orgánov výkonnej moci, alebo teda správy, je obrovským problémom tohto štátu, to vieme všetci. Iba pripomeniem, že Ústavný súd dosiaľ 130-krát rozhodoval, alebo rozhodol o sťažnosti, v ktorej občan namietal porušenie práva na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov. V 115 prípadoch, teda do konca roku 2002, v 115 prípadoch Ústavný súd rozhodol o porušení práva na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov. Tie rozhodnutia od novelizácie ústavy alebo od roku 2002 majú za následok vyplácanie finančného zadosťučinenia zo štátneho rozpočtu. Okrem toho, že takýmto spôsobom Ústavný súd 115-krát rozhodol o porušení práva na prerokovaní veci bez zbytočných prieťahov, v niekoľkých konaniach rozhodoval Ústavný súd dva-, a dokonca trikrát o tom, či súd, ktorý stále konal o jednej veci, sa dopúšťa alebo nedopúšťa prieťahov. Ďalší kruh týchto našich pseudoolympijských kruhov, to je konanie pred Európskym súdom pre ľudské práva v Štrasburgu, kde už tiež Európsky súd konštatoval prieťahy v takom konaní, kde predtým Ústavný súd Slovenskej republiky rozhodol, že k prieťahom došlo. Najneuveriteľnejší prípad podľa môjho názoru, v roku 1995 Ústavný súd rozhodoval o prieťahoch v konaní, to bola vôbec prvá vec týkajúca sa prieťahov v konaní, robil som tam sudcu spravodajcu, boli to prieťahy v trvaní 18,5 roka v čase, keď my sme rozhodovali. Tohto roku v máji Európsky súd pre ľudské práva v tej istej veci zistil, že spor trvá 26 rokov, teda ani napriek rozhodnutiam Ústavného súdu všeobecné súdy nie sú ochotné zjednávať nápravu ani tam, kde sa im povie, že sa dopúšťajú prieťahu v konaní. Čiže je to problém, ktorý rozhodne treba riešiť. Ale z hľadiska koncepčného právo na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov je právo, ktoré podlieha ochrane čl. 48 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky. Právo na náhradu škody spôsobenej nesprávnym úradným postupom je osobitné ústavné právo chránené čl. 46 ods. 3 Ústavy Slovenskej republiky. Je to teda o dvoch nezávislých ústavných právach bez ohľadu na to, s akým nepríjemným dosahom na poškodeného občana. Ale je to právo iné, ktoré by sa podľa môjho názoru malo primerane tomu chrániť v režime zákonov. A najmä a predovšetkým nesprávnym úradný postup v tomto štáte nespočíva len v prieťahoch v konaní bez ohľadu na to, aké sú frekventované a aké sú závažné dôsledky prieťahu v konaní. Nesprávny úradný postup na našich štátnych orgánoch, rovnako ako na orgánoch územnej samosprávy, má rad ďalších podôb a nie všetky z tých podôb v súčasnosti sú postihnuteľné alebo odškodniteľné za predpokladu, že tam vznikne škoda v intenciách vládneho návrhu. To ako výklad v podstate základných rozdielov. Potvrdzujem to, čím začal svoje vystúpenie pán minister, že sa snažíme dospieť k takému riešeniu alebo k takému vyriešeniu návrhov predložených zákonov, ktoré by zjednotilo náš názor alebo naše návrhy a čo najrýchlejšie by sa premietlo do schváleného zákona Národnej rady Slovenskej republiky. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) P. Rusko, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pán poslanec. Končím rozpravu. Chcem sa opýtať pána ministra, či sa chce vyjadriť k rozprave. Nechce. Pani spoločná spravodajkyňa sa nechce. Prerušujem rokovanie o tomto bode programu. Ďalším bodom je prvé čítanie o vládnom návrhu zákona o súdnych úradníkoch . Vládny návrh zákona ste dostali ako tlač 337. Návrh na jeho pridelenie na prerokovanie výborom máte v rozhodnutí č. 333. Prosím podpredsedu vlády a ministra spravodlivosti Daniela Lipšica, aby stručne uviedol vládny návrh zákona.