M. Hort, podpredseda NR SR: (2008-07-01):
Chcel by som na úvod  pána spravodajcu opraviť. My sme už prišli s legislatívnym návrhom, ktorý bol podľa nás návrh, ktorý riešil širší okruh problémov vo vzťahu k športu. No tak ako všetky ostatné, samozrejme, bol zmietnutý zo stola. A nebudem hovoriť už tie termíny, ktoré boli vtedy sľubované, kedy vlastne tento zákon sem prichádza. My sme očakávali, že či už  v návrhu zákona alebo potom aj pri rokovaniach vo výbore bude tento zákon postupne  doplnený o to, čo sa od tohto zákona očakávalo najviac. A to je systém financovania športu, lebo ten kríva na obe nohy a ten v tomto zákone riešený nie je. Ja predpokladám, že prídu ešte pozmeňujúce návrhy z našich radov, ktoré sa budú snažiť túto medzeru vyplniť. A preto sa len obmedzím vo vzťahu k financovaniu na to, o čom si myslím, že je chybou, že ten zákon to neobsahuje. On neurčuje zásady poskytovania dotácií. Ďalšou chybou je, že nepredpokladá rozdelenie dotácií zo štátneho rozpočtu na šport vo forme súťaže. My sme predsa navrhovali  v tom našom návrhu, a dalo sa o tom diskutovať, prečo treba zaviesť do systému financovania súťaž, prečo by to bolo objektívne a prečo by to malo svoj efekt. Ďalej, neurčuje priority na prideľovanie dotácií zo štátneho rozpočtu vrátane určenia kategórie prioritných športov. Olympijské športy sú dnes už v takom rozsahu, že ak my nebudeme schopní a odvážni zadefinovať, čo sú priority v športe na Slovensku, tak aj keď sa tam dajú ďaleko vyššie  finančné prostriedky, a o tom budem hovoriť o chvíľu, tak si myslím, že ten problém sa nevyrieši. My musíme mať odvahu definovať, v čom sa chceme, čo sa týka vrcholového športu, angažovať viac a čo chceme podporovať možno iba ako mládežnícky šport. Nie sú definované kritériá pri prideľovaní dotácií. A chýba aj informačná povinnosť pri financovaní športu. Ale to sú známe fakty. Ja som čakal, že sa niečo z tohto počas prerokovávania vo výboroch a diskusie vo výboroch zmení, bohužiaľ, nič také sa nestalo. Ja sa chcem ale sústrediť vo svojom vystúpení veľmi krátko na tú časť, ktorá je podľa mňa do neba volajúci hriech vo vzťahu k športu a ku všetkým, ktorí dnes športu chcú pomáhať, ktorí šport chcú prevádzkovať, ktorí sú tí, ktorí napriek tomu, kde sa nachádza financovanie, ale aj organizácia športu, ešte do toho športu dávajú nielen invenciu, ale v mnohých prípadoch aj svoje vlastné peniaze. Viete, mali sme tu mimoriadnu schôdzu Národnej rady, kde sme sa dozvedeli, akým spôsobom je možné uliať peniaze v zmysle akéhosi sociálneho štátu tým, ktorí sú ďaleko vo väčšej pozornosti sociálnej demokracie ako tí, ktorých sa to naozaj týka. Hovorilo sa o stámiliónoch. Prenikajú informácie, že to boli možno až miliardy, ako sa dá zarobiť na dobrej informácii. Šport ako taký zo štátu, ak dovolíte, budem to citovať, dostal v roku 2004, hovorím teraz o štátnom rozpočte, 1,027 mld. V roku 2006 to bolo 1,02 mld. V roku 2007 to bolo 1,02 mld. V roku 2008 má dostať 1,011 mld. V roku 2009 to má byť 1,01 mld. a takisto to má byť v roku 2010. Vážení, toto je jediná oblasť na Slovensku, ktorá je v kompetencii štátu cez ministerstvo školstva v tomto prípade, kde nieže nerešpektujeme infláciu, kde nieže nedávame viac, ako by sme mali dávať, ale kde nominálne dávame menej. Ja som sa strašne veľa zaujímal o to, prečo tomu tak je. Ja som sa snažil dopátrať toho, ako je to možné. Ja viem, že treba dávať do zdravotníctva, kde nie je urobená reforma, a je to čierna diera, ktorá zhltne dvakrát toľko, keď treba, zvlášť keď sa dozvedáme informácie, akým spôsobom sa tam nakupujú zdravotnícke zariadenia, akým spôsobom sa tam nakupujú pomôcky a lieky. Ale šport, o ktorom rozprávame, a všetci sa na tom zhodneme, že nech je tam radšej menej protidrogových fondov a radšej viac peňazí do štadiónov, do športu, ale aj do športovania ako takého pre mládež, tak toto je pre mňa niečo naozaj nepochopiteľné. A nerozumiem tomu a chcel by som sa to od niekoho dozvedieť, prečo tomu tak je. Priatelia, ak v období, keď je rast HDP desaťpercentný, keď za 4 roky narástli daňové príjmy o 100 mld. korún, dokážeme do športu dávať menej, ako sme dávali vtedy, keď tu ekonomika bola vhodná na uterák, športovým žargónom povedané, tak to je pre mňa niečo, čomu neviem porozumieť. A je to v absolútnom rozpore s tým, čo ste deklarovali, ako sa budete starať. Pán minister je síce podpredsedom vlády, ale nemá na starosti okruh financií. Ale viem, že ak z tých, ktorí majú financie na starosti, čo sľubovali, a šport je oblasť, kde sa to dá presne prečítať, ako sa tie predvolebné sľuby dajú plniť, takýmto spôsobom niekto potom, keď sa dostane k moci, postaví sa k tomu, ako nedofinancuje, nedoživí to, čo je dôležité, tak je to trestuhodné zaobchádzanie s našou budúcou generáciou. Ja by som mohol citovať, ako sa len kopíruje prerozdelenie tej jednej miliardy. Ale už sa mi to ani nechce, lebo keď sa dopátrame, akým spôsobom sa tu plánovali investičné, ale aj prevádzkové výdaje v jednotlivých kapitolách rozpočtu, už na to dávno spomínané odpratávanie snehu, pre to ministerstvo obrany boli 4 mld. na takéto veci, tu keď si uvedomíte, že je stomiliardový nárast v rozpočte za 4 roky a tu sa ide nominálne menej dať do športu, ako sa tam dalo, tak sa pýtam, kde, preboha, tie peniaze idú. A toto keď sa nepodporí, pýtam sa, čo to má spoločné so sociálnym štátom, čo to má spoločné so starosťou o našu mladú generáciu. Ja by som chcel požiadať aj poslancov vládnej koalície, veď každý nejakým spôsobom sme aj športovec, niekto ako fanúšik, niekto ako ten, kto do toho aj iným spôsobom vstupuje, máte aj veľa sponzorov, o ktorých viem, že podporujú šport, ale toto je cesta do pekla, ak takýmto spôsobom ako štát cez rozpočtovú kapitolu ministerstva školstva sme schopní sa k tomu postaviť, a to teraz neútočím na tu prítomného pána podpredsedu vlády, ale pýtam sa, keď sa definujú priority štátneho rozpočtu a keď tu o tom rozprávame pri štátnom rozpočte, či toto prejdete nepovšimnute a či vám to nevadí, že sa takýmto spôsobom v čase, keď neviem, kedy bude ešte taký rast HDP, kedy ešte budú také príjmy, ako sú dnes, hazarduje aj s vaším menom akože sociálnodemokratickej vlády, poprosím v budúcnosti, lebo neviem, či sa to ešte dá urobiť v rozpočte na rok 2008, predsa len sa na to pozrieť trošku z iného pohľadu, lebo otváranie ihrísk, ktoré sú jednostranne zamerané, kde chýba atletická príprava, je síce dobrý marketingový ťah, ale tiež to s prípravou všetkých ostatných športov má pramálo dočinenia. To hovorím teraz, pán minister, v prospech ministerstva školstva a v prospech rozpočtu na roky 2009 a 2010. Ďakujem pekne.