Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2017-05-16):
Ďakujem. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, páni spravodajcovia, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi pár poznámok k všetkým trom podľa mňa veľmi významným dokumentom, ktorými sa zaoberá či už celkový formát zahraničnej politiky z globálu alebo z hľadiska pohľadu na európske záležitosti, a to aj veľmi dôležitý dokument, ktorý takpovediac prináša či už dvom predmetným výborom, ale teraz už aj plénu správu o priebehu a výsledkoch predsedníctva Slovenskej republiky, čo bolo, asi všetci budeme súhlasiť, za ostatné obdobie najvyšší formát z hľadiska zahraničnej politiky, ktorý sa, kde bola Slovenská republika účastná za posledné obdobie. Ja budem mať zopár poznámok, keďže som pozorne počúval vystúpenia kolegov z výboru, ako aj vystúpenie z výboru zahraničného, jeho predsedu, ale aj kolegov z európskych záležitostí, dovolím si len v rámci času, ktorý mám k dispozícii, zopár poznámok. A to je, že chcel by som sa prihovoriť do budúcna k vedeniu parlamentu, aby sme forma tejto debaty už nerobili formátom zlučovania rozpráv, pretože sú len predsa mierne nuansy medzi tými jednotlivými dokumentami, dokonca by som si dovolil navrhnúť, keďže sme v minulej schôdzi mali možnosť po prvýkrát debatovať na tejto pôde aj s europoslancami, tak napríklad, napríklad spojiť tento moment aj s preberaním správy by nebolo celkom, myslím si, že márne. Zároveň by som chcel, keďže mám tú možnosť, poprosiť, je to naozaj ani nie vo forme žiadosti, ministra zahraničných vecí a európskych záležitostí, viem, že sa to tu tak mieša, bola veľká debata, keďže zákon, zmenu rokovacieho poriadku, aby europoslanci mohli vystúpiť, som predkladal štyrikrát, až toto volebné obdobie sa to zrealizovalo, keďže si túto myšlienku osvojilo SNS, keby sa do budúcna dalo možno zabezpečiť vaša prítomnosť pri vystúpení europoslancov. A nemyslím si, že sme veľmi zmiešali tú exekutívu s europoslancami a s nami, ale možno by to malo z hľadiska tej ambície, ktoré svojho času malo samotné predsedníctvo, a to je dostávať európske témy do širšej verejnosti, by debata aj za účasti v úlohe možno naznačenia niektorých základných línií v úlohe pána ministra spolu s europoslancami pri preberaní správy o európskej politike, bolo by to asi vhodné. Keď som pozeral všetky tri dokumenty, zameral som sa hlavne na tri. Pán kolega Šebej dosť výrazne sa venoval bielej knihe, ktorú pripravila aj eurokomisia, ja som už zopár poznámok na túto tému mal, chcel by som len zdvihnúť jeden moment. Podľa mňa je, Únia zažíva – a to tu dnes nezaznelo – podľa mňa veľký boj inštitúcií. A osobne si myslím, že takýto dokument, ktorý z môjho pohľadu popisuje, nehovorí o možných scenároch, ale popisuje reálny stav Európskej únie a možno aj debatu v členských štátoch a z toho vyhajlajtovala päť popisov situácie. Dokonca tieto situácie, či už budeme hovoriť o tom všetko je dobré, pokračujme, alebo viac, viac európskej integrácie, nesú niektoré politické projekty, politické subjekty v samotných svojich programoch, a preto týchto päť je ako keby najvýznamnejších. A predpokladám a osobne by som viac privítal, keby s takýmto dokumentom prišla nie Komisia, ale že by sa to prebralo pri účasti premiérov na Rade. Od Komisie som totižto čakal úplne iný moment a síce sa bavíme o roku 2016, ale je to priamo implikované do roku 2017, osobne som čakal omnoho viacej od takej skôr oslavnej konferencie v Ríme pri príležitosti rímskych, prijatia Rímskych zmlúv, pretože už v septembri v 2016. roku som mal pocit, že Únia pod tlakom brexitu a možných volebných scenárov, ktoré prichádzajú v jednotlivých členských štátoch, si dala ako keby vnútorný záväzok, že príde s nejakými riešeniami. To, že by sme mali odstrániť tento inštitucionálny rozpor, to, že by mal niekto prísť ako reálny ťahúň s reálnymi scenármi, nie, čo si budú vyberať členské štáty, ale ako si to predstavuje Európska únia a v zastúpení Európskej komisie s prebratím v Európskom parlamente, je asi to, čo my budeme musieť od Európskej komisie očakávať. Ako je možné, že existovali, keď ešte Únia mala takpovediac ťah na bránu, že sme sa dokázali dohodnúť, tak ako to kolega Šebej v historickom troška diskurze hovoril, na maastrichtských kritériách, na lisabonských zmluvách, a nie sme schopní teraz vytvoriť reálny dokument, reálnu dohodu na tom, čo s Európskou úniou z hľadiska názorov jednotlivých členských štátov, čo s Európskou úniou z hľadiska Komisie. Biela kniha je len popis stavu. Úplne súhlasím s tým, že nikto neočakáva, že sa bude napĺňať tretí scenár a teraz sa zavelí na nejakom veľkom summite, že Únia bude pokračovať podľa tretieho scenára, ktorý zadefinovala v bielej knihe Európska komisia, ale mali by sme reflektovať to, čo sa stalo v ostatnom období, to znamená, stratila Únia veľké územie, významného člena, čiže celý ten koncept brexitu, aby sme potom si nehrýzli nechty, ak sú voľby vo Francúzsku, ak sú voľby v Holandsku, či náhodou projekt Európskej únie nebude rozstrelený na základe hlasovania nejakej konkrétnej väčšiny, ktorá v členskom štáte vzniká a tým pádom ohrozuje takéto jedno hlasovanie v rámci členského štátu alebo takéto jedny voľby celkový projekt. Preto ja by som aj pod tlakom a keďže toho času mám menej, chcel ešte vyzvať ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí, keďže pôsobím predsa len v tej novinárskej a marketérskej oblasti a v tých dokumentoch mi to troška akcentuje, nazvem to tematicky, obrana zahraničnej politiky a európskych záležitostí, pretože asi aj ministerstvo zahraničných vecí a zodpovedných pracovníkov na ňom, ako aj ľudí, ktorí sa v parlamente zaoberajú touto tematikou, veľmi bude rozčuľovať to, akým spôsobom sa vedie hoaxová vojna, nechcem ju volať hybridná, pretože zrovna témy v rôznych časopisoch a v mnohých internetových portáloch sa nevenujú nejakej miestnej politike, nevenujú sa dokonca v mnohých oblastiach ani tej národnej, vládnej, medzivládnej, opozičnej, ale zrovna si zoberú za svoj tematický vrchol popisovanie globálnych pohybov, popisovanie určitých náhľadov na zahraničnú politiku a robia to falošne, lživo a veľmi škodlivo spoločnosti. Preto ak by sa v tejto vojne lží objavila nejaká analytická jednotka alebo čosi aj na ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí, ktoré by sa do boja proti hoaxom a lžiam vo verejnej mienke, ktoré veľmi rýchlo zapúšťajú korene, šírený, tak by som toto veľmi ocenil a možno to nie je tiež celkom márny nápad. Zároveň zo správy som sa zameral na, mám na to minútu, na tých 16 oblastí, ktoré boli definované z hľadiska občanov, a prínos nášho predsedníctva z hľadiska občanov. Niektoré sú veľmi technické, týkali sa roamingu, internetu, rozšírenie. Toto všetko sa dá privítať. Čo by som však chcel zvýrazniť, myslím, že kolega Klus to spomínal, nabudúce, keď sa nám, či budeme robiť niečo v rámci zahraničného výboru alebo v rámci európskych záležitostí, regionálny, regionálny, regionálny rozmer. To, že predsedníctvo viac-menej možnože z finančných dôvodov, bezpečnostných dôvodov bolo zamerané len do Bratislavy, ja považujem za jeho mínus. A myslím si, že či Košice z hľadiska vytvorenej tej kultúrno-kongresovej infraštruktúry a podobne, alebo Bystrica, alebo iné krajské mesto, súhlasím s tým, že mohli sme predsedníctvo vytiahnuť viac do regiónov Slovenska. A posledná poznámka. Myslím si, že akokoľvek to s Európskou úniou bude, predsa len mali by sme trvať z hľadiska našej zahraničnej politiky aj politiky európskych záležitostí na tom, dokončím iba myšlienku, aby od zodpovedných ľudí sme vyžadovali naozaj reálne riešenia, pretože od brexitu bude takmer rok a zdá sa mi, že nie veľmi Európska únia vie ako ďalej. Ďakujem za pozornosť.