Matovič, Igor, poslanec NR SR (2013-06-05):
Vážená pani predsedajúca, kolegyne, kolegovia, ďakujem všetkým ľuďom, ktorí sa zapojili do rozpravy, a teda do faktických poznámok. Mrzí ma len to, že vlastne takýto návrh zákona prerokovávame v tieni povodní a možno aj teda nezáujmu samotných poslancov, ale aj teda tým pádom aj bez pozornosti ľudí, adekvátnej, ktorú by si tento návrh zákona podľa mňa aj vcelku zaslúžil. Mnoho ľudí si ani neuvedomuje, že keď volí za poslanca Národnej rady svojho starostu, svojho primátora, že síce je pekné, že ho poznám, ale zároveň si volím to, že ten človek nebude robiť pre mňa prácu v mojej obci, v mojom meste, ale bude robiť práci inú, ktorá síce je takisto pre mňa, ale už by mala byť v podstate pre všetkých ľudí na Slovensku. Čiže je to také zvláštne a vlastne mňa aj mrzí, že politické strany práve tento moment znalosti, verejnej, starostov, primátorov doslova podľa mňa zneužívajú na to, aby takto skorej získali možnosť alebo získali viacej hlasov pre týchto ľudí a nevysvetľujú zároveň jedným dychom, že tým, že si zvolia svojho starostu, primátora do Národnej rady, tak ten starosta, primátor o to menej sa bude vlastne tým ľuďom, ktorí ho zvolia, venovať ako starosta a primátor. Myslím si, že návrh, tak ako je predstavený, tu mohol byť už dávno. Zaregistroval som iba mnoho rečí, ale, bohužiaľ, zákon, o takomto zákone Národná rada podľa mojich informácií ešte nerokovala a je tu prvýkrát nato, v duchu jeden mandát stačí. Jeden mandát, volený mandát na plný úväzok. Ako som povedal aj v rozprave, myslím si, že ak by bola dobrá vôľa, tak by sme sa mohli zapodievať tým, že či má zmysel zakazovať nejaký súbeh mandátov starostovi, ktorý na nejaký štvrtinový úväzok sa stará o obec, ktorá má 50 obyvateľov. To asi pravdepodobne by úplne nemuselo byť účelné a zmysluplné. Ale zakázať poslancovi Národnej rady, aby zároveň bol šéfom župy, kde má na starosti niekoľko sto ľudí, niekoľko stámiliónový rozpočet a má na plný úväzok robiť manažéra v tejto funkcii, myslím si, že je správne. Takisto si myslím, že by poslanec Národnej rady nemal byť starostom veľkej obce a už dupľom nie primátorom mesta a nie ešte aj krajského mesta. Včera som vôbec nechcel byť konkrétny, ale nakoniec to tak trošku si zlizol kolega Frešo z SDKÚ, ale však jeho bojovníci tuším sa tu ani nenachádzajú. Takže nie je to len Frešo, samozrejme, ale je to mnoho poslancov, a teda aj v iných politických stranách, hlavne teda v SMER-e ich je požehnane. Bolo by mi veľmi sympatické, ak by pred voľbami, ktoré teraz nás čakajú, pred VÚC-karskými voľbami, tí z nás, ktorí sa rozhodli kandidovať, by čestne vyhlásili: Ak budem zvolený, vzdám sa poslanca, á, funkcie, alebo teda mandátu poslanca Národnej rady. Presne tak, ako to dokázal pred necelými tromi rokmi pán primátor Slavkovský z Liptovského Mikuláša. Myslím si, že to bol príkladný prístup k veci alebo momentom, ako sa, ako bol zvolený do funkcie primátora, Národnej rady, tak si uvedomil, že do tejto funkcie tí ľudia mu dali mandát, dali mu dôveru na to, aby ju robil naplno, a nie ako bokovečku popri inej funkcii, ktorú má ako poslanec Národnej rady. Som hlboko presvedčený, že ktokoľvek, ktorýkoľvek z nás poslancov, ak zodpovedne vykonáva mandát poslanca, nemôže zároveň zodpovedne vykonávať svojimi vlastnými silami mandát primátora alebo župana vyššieho územného celku. Ten druhý moment tiež je, si myslím, že dôležitý, aj symbolický, vlastne taký aj, taký signál, ktorý by sme týmto vyslali voči ľuďom, že v čase, kedy 400-tisíc ľudí nemá prácu, aj poslanec alebo starosta, aj primátor žije iba z jedného platu. Spomínal som tu príklad človeka, primátora Považskej Bystrice, ktorý je schopný zastávať naraz 9 funkcií. Podľa medializovaných informácií je schopný sa naraz napísať aj do prezentačných listín aj v Považskej Bystrici, aj v Trenčíne, lebo ako inak to jednoducho nemôže potom dopadnúť. Čiže ľudia, ktorí zastávajú takto viacej funkcií, tak myslím si, že iba to zvádza k tomu, že aby potom v podstate podvádzali na jednom, druhom, treťom, štvrtom, možno niekedy aj deviatom mieste ako v tomto konkrétnom príklade, ktorý som, ktorý som hovoril. Chcem tiež teda ešte upozorniť alebo zdôrazniť to, že tento návrh zákona rieši konflikt alebo zakazuje v podstate súbeh mandátov medzi poslancom Národnej rady a na druhej strane starostom, primátorom a predsedom vyššieho územného celku alebo županom. Čiže nerieši nejaký súbeh alebo zákaz mandátov, poslanec Národnej rady a poslanec mestského, obecného zastupiteľstva alebo vyššieho územného celku, kde tieto mandáty nie sú tzv. na plný úväzok a vlastne tieto zastupiteľstvá sa schádzajú výrazne menej často a nie je to až tak náročný mandát na čas. Takže, hovorím, túto vec neriešim, ale vzhľadom na to, že sa blížia hlavne teda voľby do VÚC, myslím si, že bolo by fér, a chcem ľudí nabádať k tomu, aby pri svojej voľbe sa rozhodovali, možno aj odložili stranícke tričká, ale aby toto bol jeden z prvých parametrov, aby sa všetkých tých ľudí pýtali, že či ten mandát chcú vykonávať naplno, alebo iba nejaká tá bokovečka a chcú vlastne popri jednom plate poberať ďalší, ale ani jednu funkciu nerobiť naplno. Nedokážem sa stotožniť s argumentom, myslím, že kolegyňa Vaľová to tu hovorila viackrát, keď sa jej niekto na to pýtal, ako to stíha, že však ona tam má zabezpečenú náhradu miesto seba. V tom prípade sa pýtajme teda, že či tú náhradu platí zo svojich vlastných peňazí, alebo z platu primátorky. Vtedy možno by niekto mohol povedať, že okej, ale ak to má byť z verejných zdrojov, zdrojov mesta, si platí primátor, ktorý zároveň teda sedí tri týždne v pléne Národnej rady, si platí svoju náhradu, tak v tom prípade asi tu niečo nie je správne. Bol by som veľmi rád, ak by sme tento návrh zákona dokázali posunúť do druhého čítania a zamysleli sa vlastne de facto sami nad sebou.