Blahová, Natália, poslankyňa NR SR (2016-10-21):
Ďakujem. My opoziční poslanci sme opakovane vyzývali pána Danka, aby so zástupcami všetkých poslaneckých klubov sadol za spoločný rokovací stôl. Spolu sme mohli pripraviť moderný a funkčný rokovací poriadok, ktorý nebude treba vzápätí novelizovať a ktorý by mohol slúžiť Národnej rade aj dlhé roky po odchode pána Danka. Mohol byť jeho pamätníkom. Zatiaľ to však vyzerá na epitaf. O tom, že návrh nebol konzultovaný s kvalifikovanými právnikmi, svedčí množstvo logických nezmyslov a aj to, že podľa nášho názoru je vo viacerých bodoch v rozpore s ústavou. Preto ak zákon v takomto znení prejde, stane sa predmetom nášho podnetu na Ústavný súd. Návrh nebol konzultovaný dokonca ani so spolupredkladateľmi, o čom nás svojím vystúpením v rozprave v prvom čítaní presvedčil pán poslanec Gál, ktorý priznal, že jeho vlastné pripomienky k návrhu, pod ktorým je podpísaný, neboli v rámci procesu tvorby akceptované. Preto musí ako spolupredkladateľ podať pozmeňujúce návrhy, nakoľko s návrhom v niekoľkých zásadných veciach nesúhlasil, tak sa vyjadril v rozprave. Pozrite sa teda bližšie na zmeny, ktoré sa práve chystáme schváliť. Začnime novelizačným bodom č. 4 a č. 17. Bod č. 4: „Písomne vyhotovený návrh na zmenu alebo na doplnenie programu schôdze národnej rady odovzdá poslanec predsedajúcemu bezprostredne po jeho prednesení.“ Bod č. 17: „Písomne vyhotovený procedurálny návrh odovzdá poslanec predsedajúcemu bezprostredne po jeho prednesení.“ Tieto dva novelizačné body obsahujú jeden spoločný problém a predpokladám, že táto zmena povedie k dehonestácii Národnej rady. Návrhy na zmenu programu, rovnako ako procedurálne návrhy, budú musieť byť pripravené vopred písomnou formou a odovzdané predsedajúcemu ihneď po prednesení. No z praxe vyplýva, že tieto návrhy vznikajú z aktuálnych potrieb a tie sa častokrát nedajú predvídať. Rokovacia sála, ako vidíme, nie je vybavená tlačiarňou. Preto ak predsedajúci mieni prijímať návrhy písané rukou bez dôstojnej formy dokumentu, vystavuje tým Národnú radu dehonestácii. Môže sa totiž stať, že od poslancov bude prijímať rôzne rukou písané lístočky, ktoré podľa tohto návrhu napĺňajú potrebu písomne vyhotoveného návrhu. Predstavme si teraz bežnú situáciu, ktorá sa v tejto sále stala niekoľko desiatok krát. Poslanec počas hlasovania zistí, že jeho hlasovacie zariadenie nefunguje, prihlási sa s procedurálnym návrhom o tom, aby bolo zaznamenané, že jeho zariadenie nefungovalo, a ohlási, akým spôsobom chcel zahlasovať. Vec je vybavená v priebehu niekoľkých sekúnd. Po novom? Poslanec zistí, že hlasovacie zariadenie nefungovalo, aby naplnil literu zákona, vyšklbne zo zošita papier, na ktorý v rýchlosti načmára nadpis „Procedurálny návrh“, pod neho napíše: „Zariadenie nefungovalo, chcel som hlasovať za. Podpis.“ Toto povie do mikrofónu, na čo bezprostredne po prednesení odovzdá predsedajúcemu papierik. Vzniká otázka, čo si s takýmito lístočkami predsedajúci počne, načo majú slúžiť? Absolútne mi uniká účel navrhovanej zmeny, keďže každé slovo, ktoré v tejto sále odznie na zapnutý mikrofón, je automaticky zaznamenávané a prepis tohto záznamu je na webových stránkach Národnej rady. Ďalší bežný príklad. V priebehu rozpravy sa zistí, že dvaja predkladatelia podávajú totožný pozmeňujúci návrh. Jeden z predkladateľov chce teda svoj návrh stiahnuť, preto sa prihlási s procedurálnym návrhom, že sťahuje svoj podpis pod návrhom, prípadne celý návrh. Na svojom mieste sedí spravodajca, ktorý si zmenu automaticky zaznačí. No napriek tomu, že procedurálny návrh má zaznačený spravodajca, pracovník legislatívy, ktorý sedí celý čas v sále a sleduje legislatívny proces, napriek tomu, že tento fakt je zaznamenaný kamerovým systémom, že je zaznamenaný v prepise na webe, napriek tomu všetkému musí poslanec ihneď po prednesení svoj procedurálny návrh odovzdať predsedajúcemu písomne. No a keďže formu takéto písomného návrhu rokovací poriadok v tomto znení vôbec nerieši, pravdepodobne sa na stole predsedajúceho budú vŕšiť rôzne lístočky, ktorých účel nepoznáme a ktoré skončia zrejme v skartovačke. Zato vieme, že dnes v čase elektronických médií prináša táto zmena šikanózne pravidlo, ktorého dôsledkom bude komplikovanie práce poslancov. Ďalší novelizačný bod, bod č. 5: „Ak sú navrhovateľmi viacerí poslanci, môže v ich mene vystúpiť najviac jeden poverený poslanec.“ Táto zmena je zásahom do práv poslancov a bránením v slobodnom výkone poslaneckého mandátu. Jednou z najdôležitejších úloh poslanca je predkladanie návrhov zákonov. To úzko súvisí s ich podporou a objasnením účelov zmeny. Ak na návrhu pracuje skupina poslancov, musia byť v tejto funkcii plne zastupiteľní, a to aj s tým, že k návrhu vystúpi ktorýkoľvek z navrhovateľov, ak to vyžaduje situácia. Zmena neupravuje to, akým spôsobom bude stanovené, ktorý z poslancov je povereným poslancom a akým spôsobom bude o tom upovedomený predsedajúci, prípadne skupina poslancov, ktorí sú predkladatelia. Návrh tiež neupravuje, akým spôsobom sa bude riešiť prípad, ak poverený poslanec nebude prítomný. V takom prípade by bolo skupine poslancov znemožnené predložiť návrh zákona a to je v príkrom rozpore s ústavou. Pre názornosť opäť uvediem príklad. Moje vážené kolegyne pani Kiššová a Zemanová pripravujú na budúcu schôdzu novelu zákona. A keďže bude v platnosti nový rokovací poriadok, potrebujú vedieť definíciu povereného poslanca. Ktorá z nich dvoch bude povereným poslancom, kto ju poverí? Je to rozhodnutie skupiny poslancov? V tom prípade je treba to niekomu hlásiť alebo je to rozhodnutie predsedu Národnej rady? Bude niekde uvedené, ktorých z poslancov je povereným poslancom? O zákone, v zákone o tejto situácii nie je ani slovo. Kto je teda poverený poslanec a kto ho poveril? Otázku nechám visieť vo vzduchu, odpoveď na ňu totiž neexistuje. S vypätím všetkým síl si odmyslime túto dilemu. Povedzme si, že už sme zistili, kto je povereným poslancom. Nevedno ako, ale zistili sme, že ním je napríklad pani Kiššová. Ale keďže nešťastie nechodí po horách, ale po ľuďoch, ako na potvoru dostane chrípku a stratí hlas. No nakoľko je práve ona povereným poslancom, v mene navrhovateľov môže vystúpiť len ona. Čo s takouto situáciou? Nebude snáď návrh zákona vôbec prednesený? Novela teda aj v tomto bode prichádza so zmätočnými pokynmi pre poslancov bez toho, aby situáciu precízne definovala, bez toho, aby sa ktokoľvek zamyslel nad tým, čo prinesie pre prax. V takomto prípade by bolo poslancovi bránené v slobodnom výkone mandátu, a to samotnou Národnou radou. A to je absurdné a protiústavné. Zákon nie je cvičný zošitok, pán Danko. Nedá sa v ňom trénovať písanie slohových prác. Zákony sa totiž tvoria práve pre chvíle nepohody a pre chvíle procesných nejasností. Vtedy by sme mali otvoriť rokovací poriadok, ktorý by nám mal dať jasné, presné a čisté odpovede na nastolené otázky. Inak v prípade nejasností bude prichádzať k chaosu. Som presvedčená o tom, že po schválení rokovacieho poriadku v tomto znení budete práve vy strojcom tohto chaosu. Ďalší novelizačný bod č. 6: „V rozprave môže poslanec vystúpiť len raz, ak tento zákon neustanovuje inak.“ Túto zmenu považujeme za bezúčelnú, nakoľko z doterajšej praxe je zrejmé, že poslanci vystupovali v rozprave k jednému návrhu zákona len veľmi výnimočne dvakrát. A ich vystúpenia práve vtedy neboli samoúčelné. Reagovali tým na problematiku vyplývajúcu priamo z prebiehajúcej rozpravy. Je to zbytočné obmedzenie poslancov v ich vystúpeniach a v ich práci. Národná rada nemá a nikdy nemala problém s tým, že by sa počet rokovacích dní naťahoval kvôli neodôvodneným vystúpeniam poslancov. Naopak, častejšie sa stáva, že schôdza je ukončená ešte pred plánovaným termínom. Opäť teda overené a užitočné veci ustupujú despotickým vidinám absolútnej moci. Novelizačný bod č. 8: „Rečník hovorí spravidla vo voľnom prednese. Pri svojom vystúpení môže použiť poznámky v papierovej podobe alebo v elektronickej podobe bez možnosti zvukovej prezentácie, obrazovej prezentácie a obrazovo-
-zvukovej prezentácie.“ Sme presvedčení, že ide o nezmyselné ustanovenie. Prečo nezmyselné? Žijeme v digitálnej dobe, kedy je možné veľmi názorne podporiť svoje vystúpenie v rozprave vysvetlením prostredníctvom grafu, infografiky, obrazu. Navyše je k takémuto výkladu rokovacia sála technicky plne prispôsobená. Týmto ustanovením sa teda dobrovoľne oberáme o pokrokové možnosti výkladu zložitých problémov v rámci rozpravy, a to aj do budúcna, keď je pravdepodobné, že používanie technických pomôcok bude nielen bežný, ale dokonca nevyhnutným štandardom. Myslím, že na tejto schôdzi to bol práve pán minister Kažimír, ktorý počas rozpravy v rámci svojho vystúpenia sľuboval poslancom, že do druhého čítania si pripraví graf, kde bude názorne vidieť vzostup veličín, o ktorých hovoril. Na to bol pokrikom z pléna upozornený, aby sa zbytočne nenamáhal, pretože mu to rokovací poriadok už v tomto čase bude zakazovať. Neočakávajte teda kvetinové dary ani od vašich ministrov, pán predseda. Novelizačný bod č. 11 prináša nový § 30: „Dĺžka rečníckeho prejavu v rozprave je najviac 20 minút. Ak ide o člena povereného poslaneckým klubom, dĺžka rečníckeho času v rozprave je najviac 30 minút, ak tento zákon neustanovuje inak alebo ak Národná rada bez rozpravy nerozhodne o predĺžení rečníckeho času. Do dĺžky rečníckeho času sa nezapočítava čas prednesu písomne vyhotoveného pozmeňujúceho alebo doplňujúceho návrhu.“ Túto zmenu považujeme za nebezpečnú. Dovoľte mi zacitovať z dôvodovej správy k tomuto návrhu: „Účelom navrhovanej zmeny je zabezpečiť efektívnosť v rokovaní Národnej rady za súčasného rešpektovania ústavou garantovaných práv poslanca.“ Uvádzané dôvody zmeny nezabezpečia efektívnosť rokovaní. Navyše sú vážnym zásahom do ústavou garantovaných práv poslanca. Zmena prináša bezdôvodné obmedzovanie parlamentnej demokracie, ktorá spočíva hlavne v nerovnosti časovej dotácie medzi jednotlivými vystupujúcimi, kde predkladatelia a členovia vlády majú možnosť niekoľkokrát a bez časového obmedzenia vystúpiť v rozprave. Úprava úplne opomína to, že táto zmena môže spôsobiť prijatie chybnej, nevhodnej alebo dokonca protiústavnej úpravy zákona. Rečník, ktorý bude vystupovať v rozprave bez časových obmedzení, má možnosť prekryť a marginalizovať závažné pripomienky poslancov, ktorí mali možnosť vystúpiť voči predkladateľom len v zanedbateľnom čase. Rozprava v Národnej rade nie je len diskusiou pro forma. Ale má byť reálnou odbornou diskusiou o problematike, ktorej výsledkom je hlasovanie o návrhu. Táto zmena je dehonestovaním parlamentnej demokracie Národnej rady aj rozpravy v nej. Práve tá je zjavne predkladateľom považovaná iba za akýsi druh politickej proklamácie či povinnej jazdy, kde je aj tak všetko vopred dohodnuté. Návrh úplne opomína odbornú stránku a podstatu tejto diskusie. Ale, ako som už spomínala, tento rokovací poriadok má slúžiť dlhé obdobie. Preto jeho tvorcovia musia byť jednak odborníci, právnici, skúsení poslanci, ale aj vizionári. Musia si vedieť predstaviť aj to, že jedného dňa, keď aj u nás pominú časy despotov a zákopy budú zakopané, bude sa v týchto laviciach naozaj tvoriť a zlepšovať. A k tomu je diskusia nevyhnutná. Zákonná limitácia sa nebude však vzťahovať na vystúpenie predsedu Národnej rady, podpredsedu Národnej rady, prezidenta republiky ani členov vlády. Ak má byť časovo obmedzené vystúpenie poslancov, ktorí majú schvaľovať vládne návrhy, rozporovať ich, dopytovať sa a v prípade opozície aj kontrolovať činnosť vlády, je táto nerovnosť nepatričná a nebezpečná. Členovia vlády môžu svoje návrhy obhajovať neobmedzene, na čo môže poslanec reagovať iba v časovom limite. Predstaviteľ vlády má možnosť vystúpiť kedykoľvek, koľkokrát chce, no poslanec len raz. V krajnom prípade bude vyzerať schôdza Národnej rady ako rozprava členov vlády. No schôdze Národnej rady je prednostne miesto vecnej a politickej diskusie pre poslancov. A táto zmena teda obracia samotný účel rokovania Národnej rady. Novelizačný bod č. 12: „Poslanca, ktorý neuposlúchne výzvu, na základe ktorej sa mu odobralo slovo, predsedajúci vyzve zachovať poriadok. Predsedajúci vyzve zachovať poriadok aj poslanca, ktorý svojimi prejavmi alebo činmi v rokovacej sále prekročil hranice slušnosti alebo ktorý svojím konaním narúša priebeh rokovania. Ak výzva na zachovanie poriadku nevedie u poslancov k náprave, predsedajúci vykáže poslanca z rokovacej sály až do skončenia rokovania v tom istom dni. Ak predsedajúci vykáže poslanca z rokovacej sály, poslanec je povinný opustiť rokovaciu sálu. Ak ani po opätovnej výzve predsedajúceho poslanec neopustí rokovaciu sálu, predsedajúci preruší schôdzu Národnej rady na čas nevyhnutne potrebný na obnovenie poriadku a rozhodne o tom, že poslanci prítomní v rokovacej sále opustia priestor. Následne predseda Národnej rady bezodkladne zvolá poslanecké grémium, vykázaný poslanec má právo v dni, v ktorom bol vykázaný, zúčastniť sa na hlasovaní o každom návrhu okrem hlasovania o procedurálnych návrhoch.“ Toto považujeme za protiústavné a najmä nevykonateľné opatrenie. Po prvé zmena splnomocňuje predsedajúceho k svojvoľnému výkladu toho, čo sú to prejavy alebo činy, ktorými poslanec prekročil hranice slušnosti. Predsedajúci nie je vedený žiadnym taxatívnym vymedzením toho, čo je a čo nie možné považovať za prekročenie hranice slušnosti. To zakladá na rôzne výklady tohto termínu. Ale pri takto závažných následkoch, ktoré táto novela prináša, je toto jednoducho neprípustné. Toto ustanovenie je zneužiteľné v politickom boji, ale i vo vecnom a názorovom spore tým, že oponent môže byť ľahko odstránený. Bude vykázaný zo sály. Predsedajúci má možnosť vykázať za nejasných okolností poslanca z rokovacej sály, a to je, samozrejme, obmedzenie výkonu poslaneckého mandátu. Zúčastňovať sa schôdze Národnej rady je jednou z najdôležitejších povinností poslanca. A toto opatrenie je protiústavné. Predsedajúci nie je riaditeľom poslanca, ktorý ho môže vylúčiť z prítomnosti v rokovacej sále. Patrí to totiž k jeho pracovným povinnostiam. Nadriadený poslanca je volič, prostredníctvom ktorého poslanec získal svoj mandát. A, samozrejme, mandát na slobodné vykonávanie svojej poslaneckej práce. Volič je teda ten, ktorý na konci volebného obdobia zhodnocuje, ako sa poslanec v čase svojho mandátu správal, akým prínosom bol a akým prínosom bola jeho činnosť pre zlepšenie života občanov Slovenska. Po tretie vykázanie poslanca je nerealizovateľné. Predpokladom je, že neuposlúchnutím tejto výzvy budú poslanci demonštrovať svoje právo a povinnosť zúčastňovať sa rokovaní Národnej rady. Predsedajúci má podľa tohto ustanovenia následne prerušiť schôdzu. Rovnako má rozhodnúť o tom, aby všetci poslanci opustili rokovaciu sálu. To je opäť závažným zásahom do výkonu poslaneckého mandátu. A teraz však všetkých 150 poslancov. Následky opakovaných prerušení schôdze môžu mať závažné hospodárske dôsledky, keďže touto zákonnou obštrukciou zo strany predsedajúceho bude paralyzovaná činnosti celej Národnej rady. Bude znemožnené rokovať nielen o poslaneckých návrhoch, ale aj o vládnych návrhoch zákonov. Pri naliehavosti niektorých zmien môže byť takéto paralyzovanie Národnej rady ohrozením bezpečnosti. Predkladatelia dôvodia, že prínos týchto zmien je hlavne zefektívnení práce Národnej rady. No touto zásadnou zmenou prinášajú bezprecedentnú možnosť Národnú radu absolútne znefunkčniť. Novelizačný bod 13: „V rokovacej sále je zakázané používanie mobilných telefónov alebo iných technických zariadení umožňujúcich komunikáciu alebo záznam informácií na telefonovanie, vyhotovovanie fotografií, zvukových záznamov, audiovizuálnych záznamov alebo audiovizuálnych prenosov. To neplatí, ak ide o používanie technických zariadení kancelárie, ak ide o vyhotovovanie fotografií, zvukových záznamov, audiovizuálnych záznamov kanceláriou alebo zástupcami hromadných informačných prostriedkov. Voči osobe, ktorá poruší niektorý z týchto zákazov, predsedajúci postupuje podľa odseku 2.“ Čiže upozornenie, vykázanie, prerušenie schôdze a následné sankcie. Som presvedčená o tom, že autori si zamieňajú príčiny a následky. Definovanie zariadení, ktoré nemožno v rokovacej sále používať, zahŕňa všetky technické pomôcky potrebné pre prácu poslanca. Poslanci používajú bežne svoje osobné laptopy, tablety, telefóny, sledujú tak priebeh schôdze, predkladané návrhy zákonov, prípadne si dohľadávajú prístupné informácie k prejednávanej problematike. Z danej formulácie je nejasné, ako chce predsedajúci verifikovať, či práve toto zariadenie poslanec použil napríklad na zhotovenie fotografie. Ako to chce verifikovať, keďže kontrolou, osobnou kontrolou takéhoto zariadenia by vážnym spôsobom zasiahol do súkromia poslanca. Vyhotovovanie zvukových záznamov je pritom zákonom akceptovaným spôsobom uchovávania údajov aj pri úradnom styku alebo v priebehu súdnych pojednávaní. Občania sledujúci priebeh schôdzí Národnej rady sa opakovane a masívne sťažovali na nekvalitu vysielania online prenosu. Z týchto dôvodov poslanci sprostredkúvali svoj záznam schôdze. Predpokladám, že zrejme to viedlo predkladateľov k tejto zmene. Miesto toho, aby apelovali na Kanceláriu Národnej rady, aby zlepšila kvalitu prenosu. Opätovne sa vymoženosti moderných technológií a ich pomoc a názornosť degradujú, čím sa Národná rada pripravuje, hlavne sama seba, o kontakt s občanmi, ktorým sa poslanci zodpovedajú. Chcela by som upozorniť, že sa nenachádzame v priestoroch, odkiaľ by bol únik informácií nebezpečný. Naopak, schôdze Národnej rady je záležitosť verejná. Ktorýkoľvek návštevník na balkóne bude mať väčšie práva ako samotný poslanec. Ako poslanci sme ale snáď nestratili občianske práva. A mojím dobrým právom je použiť napríklad svoj mobilný telefón aj na to, aby som si urobila fotografiu z niektorej z výnimočných chvíľ v rokovacej sále. Novelizačný bod č. 14: „Do rokovacej sály je zakázané vnášať transparenty, plagáty, letáky alebo iné obdobné vizuálne zobrazenia, zbrane, výbušniny, paralyzujúce prístroje a látky. Do rokovacej sály je zakázané nosiť materiály propagujúce politickú stranu alebo politické hnutie alebo šíriace reklamu. Do rokovacej sály je ďalej zakázané vnášať jedlo. Voči osobe, ktorá poruší niektorý z týchto zákazov, predsedajúci postupuje podľa odseku 2.“ Čiže upozornenie, vykázanie, vykázanie 150 poslancov, grémium, sankcie. Túto zmenu považujeme za nevykonateľnú a protiústavnú. Ak majú predkladatelia dojem, že transparenty a plagáty sú výsostne šlágrom tohto volebného obdobia, sú na veľkom omyle. Poslanci súčasnej koalície ich používali s rovnakou obľubou, pričom sme všetci, a či už terajší, alebo minulí poslanci, akceptovali túto ich činnosť ako súčasť ich slobodného prejavu v demokratickej spoločnosti. Predpokladám, že to isté si bude o problematike myslieť aj Ústavný súd. Ako dôkaz, že tomu tak bolo aj v minulosti (rečníčka zobrala do rúk názorný materiál, ukazujúc ho plénu), nech sa páči, poslanci SMER-u, ktorí prišli s plagátom. Vidíme pána Šucu, aktuálneho poslanca. Nech sa páči (rečníčka zobrala do rúk ďalší názorný materiál, ukazujúc ho plénu), pán Ondruš, ktorý stojí v reflexnej veste s vlajočkou KOVO, kedy bol propagovať prácu odborov. (Rečníčka zobrala do rúk ďalší názorný materiál, ukazujúc ho plénu.) Vidíme pána predsedu MOST – HÍD, pána Bugára, aj s jeho kolegami a transparentami priamo tu v rokovacej sále. (Rečníčka zobrala do rúk ďalší názorný materiál, ukazujúc ho plénu.) Vidíme celý poslanecký klub SMER-u, ktorý – už neviem, pri ktorej príležitosti – prikryl celú túto časť rokovacej sály slovenskou vlajkou, zrejme k tomu mali dobrý dôvod. Nikto nenamietal. (Rečníčka zobrala do rúk ďalší materiál, ukazujúc ho plénu.) Vidíme pána aktuálneho premiéra, myslím, že v tejto chvíli, keď ukazoval mapku Slovenska a diaľnice, bol vtedy poslancom Národnej rady. Takže vnášanie rôznych pomôcok nie je šlágrom tohto volebného obdobia. V návrhu chýba definícia pre obdobné vizuálne zobrazenia. To opäť dáva priestor k svojvoľnému výkladu a priestor na perzekúcie. To isté platí pre materiály propagujúce politickú stranu. Každý návrh zákona je materiálom, ktorý propaguje politickú stranu, jej myšlienky, jej vízie. Každý materiál, ktorý bol vyhotovený politickou stranou, musí byť podľa zákona označený ako materiál vyhotovený politickou stranou. Letmý pohľad teda, milé kolegyne, milí kolegovia, na vaše lavice. Skontrolujte si ich, či sa tam náhodou nenachádza pero s logom vašej strany. Či nemáte na počítači samolepku vašej politickej strany. Či ste náhodou nevniesli do sály brožúru s programom vašej strany. Či nemáte náhodou v taške zabudnutý leták, lebo nehovoríme ani o ich prezentovaní alebo použití. Na porušenie zákona stačí vnesenie do sály. Vnesenie. V zápale politického boja môže tak byť znemožnené poslancovi vystúpiť, lebo použité štúdie, brožúry alebo iné textové materiály môžu byť vyhodnotené ako materiály propagujúce politickú stranu. Tým môže predsedajúci poškodiť poslanca, politickú stranu a podľa odseku 2 znefunkčniť opäť Národnú radu, pretože rokovanie bude vzápätí prerušené. A to je v rozpore s deklarovaným úmyslom predkladateľov zefektívniť činnosť Národnej rady. Z predkladaného materiálu nie je známe, akým spôsobom bude kontrolované, či poslanec vniesol do rokovacej sály jedlo. S ním sa v návrhu obsahovo nakladá presne tak ako so zbraňou a výbušninou. Teda opäť už samotné vnesenie jedla do sály, za toto je definovaný postih, a to nezávisle na tom, či bolo toto jedlo konzumované v rokovacej sále. V krajnom prípade, ak má poslanec, poslankyňa v kabelke horalku, porušila rovnako ako v prípade výbušniny rokovací poriadok, za čo jej hrozí postih. Milé dámy, milí páni, skontrolujte si preto pred príchodom do sály svoje kabelky a svoje tašky. Vytiahnite z nich horalky, banány, cukríky. Či sú žuvačky považované za jedno, nám snáď upresní niektorý z navrhovateľov. Ak poslanec opakovane narúša poriadok na schôdzi Národnej rady podľa tohto ustanovenia, predseda Národnej rady podá návrh na začatie disciplinárneho konania. Disciplinárne konanie voči poslancovi vedené mandátovým a imunitným výborom môže byť nástrojom represie voči poslancom, najpravdepodobnejšie opozičným poslancom, ktorí majú vo výboroch pomerné zastúpenie, teda menšinu, a môžu byť väčšinou poslancov napriek neodôvodnenosti odsúhlasené. Takéto perzekúcie sú vážnym ohrozením parlamentnej demokracie. Novelizačný bod číslo 15, toto opatrenie podľa nášho názoru protiústavné: „Za neospravedlnenú neúčasť poslanca na rokovacom dni schôdze Národnej rady sa podľa tohto návrhu považuje aj vykázanie poslanca z rokovacej sály.“ Ak poslanec bol preukázateľne prítomný v rokovacej sále, navyše je podpísaný v prezenčnej listine, zúčastnil sa hlasovaní, je nespochybniteľné, že v ten rokovací deň bol prítomný, preto je klamstvom a protiústavným zásahom vyhlásiť, že poslanec nebol prítomný a neospravedlnený. Dôležité je, že tento druh perzekúcie spočíva na voľnom výklade a svojvôli predsedajúceho o tom, čo sú prejavy alebo činy, ktorými poslanec prekročil hranice slušnosti, o tom, akým spôsobom použil technické zariadenie, o tom, či dodržal čas určený na rozpravu, o tom, či vniesol do rokovacej sály obdobné vizuálne zobrazenie alebo jedlo, o tom, či jeho materiál nie je náhodou propagáciou politickej strany. Z vyššie uvedeného vyplýva, že predsedajúci má nepreberné možnosti v tom, akým spôsobom znemožniť poslancovi výkon mandátu. Tieto možnosti, ktoré predkladatelia navrhujú, právna úprava nijak bližšie nedefinuje, čím dáva možnosť voľnému výkladu, preto je nebezpečná. Novelizačný bod číslo 20. Z toho návrhu nie je zjavné, čo má byť predmetom rokovania poslaneckého grémia, ktoré má zasadnúť ihneď po vykázaní 150 poslancov zo sály, aj teda po vykázaní jednotlivého poslanca. Poslanecké grémium totiž nehlasuje o uzneseniach, ale jeho závery majú len odporúčací charakter. Navyše pomerné zastúpenie v poslaneckom grémiu opäť zaručuje väčšinový názor vládnych poslancov. Účel navrhovanej zmeny je teda absolútne neznámy. Novelizačný bod 25: „Ak mandátový a imunitný výbor zistí, že poslanec narušil poriadok na schôdzi Národnej rady, odporučí Národnej rade, aby mu uložila pokutu až do výšky 
2-tisíc eur. Ak poslanec opakovane naruší poriadok na schôdzi Národnej rady v čase do jedného roka od uloženia pokuty za narušenie poriadku na schôdzi Národnej rady, mandátový a imunitný výbor odporučí Národnej rade, aby mu uložila pokutu až do výšky dvojnásobku hornej hranice pokuty ustanovenej týmto zákonom za narušenie poriadku na schôdzi Národnej rady.“ Považujeme túto zmenu za protiústavnú a je to zneužiteľné ako nástroj politického boja. Pomerné zastúpenie poslancov vo výboroch je garantom toho, že ak bude politická klíma taká, že vládni poslanci budú chcieť zneužívať navrhované ustanovenia na bezdôvodné perzekúcie politických oponentov, budú mať k tomu opäť nepreberné množstvo možností. Poslancovi bude znemožnené zúčastňovať sa schôdzí, vykonávať si slobodne mandát, bude perzekvovaný tým, že za vykázanie, a teda neospravedlnenú neúčasť v ten deň nedostane mzdu, bude naviac pokutovaný astronomickými sumami, čo povedie pravdepodobne k totálnemu rozvratu parlamentnej kultúry, keď sa bude permanentne a rôznymi formami protestovať proti týmto perzekúciám... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)