B. Bugár, podpredseda NR SR: (2002-07-03):
J. Cuper, poslanec: Vážený pán predsedajúci, vážení páni mini... pardon, vážená pani podpredsedníčka vlády, vážení páni ministri, vážené dámy, vážení páni. Pán kolega Prokopovič. Veci sa majú tak, že ty si síce naozaj signatárom racionalizácie práce v parlamente, ale namiesto toho, aby si tú svoju výzvu napĺňal, tak ju napĺňaš tým, že pozývaš pána ministerského predsedu do svojej cukrárne v Stropkove. Za ten čas, čo my tu držíme uznášaniaschopnosť parlamentu pre vládnu koalíciu (Potlesk.) a občanom demagogicky vyhlasuješ, že my sme navine, že parlament racionálne nepracuje. Pán kolega Prokopovič, ja sa tomu nečudujem, že jedným šmahom povieš, že to, že pán premiér dosadí do funkcie vedúceho alebo riaditeľa, ktorý má dozerať na výberové konania na ministerstve, na takom ministerstve, kde sa rozhoduje o miliardových investíciách „bajočko“, že to nie je klientelizmus! Ale veď aj v tvojom prípade išlo o politický klientelizmus. Pozýval si pána ministerského predsedu na zmrzlinu a dostal si za to nejaké siedme miesto na kandidátke! Možno desiate, ale ja ti ho nezávidím, naozaj nie, pretože ty si si ho možno zaslúžil. Pokiaľ ide o tie racionalizačné opatrenia na prospech drobných a stredných podnikateľov, tie jednoriadkové zákony, ktoré si tu dával, teda novely zákonov, lebo boli prijaté základné zákony za našej vlády, prosím, vždy sme ti s nimi pomohli, niekedy na rozdiel od tvojich kolegov. A ďaleko lepšie ako oni, aby prešli, pretože záleží nám na tom naozaj, aby drobné a stredné podnikanie na Slovensku išlo. Takže v danom prípade si tiež nehovoril pravdu. Pokiaľ ide o tú privatizáciu, nie som ekonóm, ale toľko ekonomických kníh si kupujem, aby som vedel robiť základné ekonomické explikácie, pretože to patrí k výbave každého politika. Pán kolega Prokopovič, ako môžeš tvrdiť, že za našej vlády sa privatizovali podniky, ktoré skrachovali. Veď oni museli skrachovať, zákonite, pretože išlo o výrobné podniky, na ktoré treba dlhý kapitál, prevádzkový kapitál, ktoré, samozrejme, na ktoré si požičali tí, ktorí ich privatizovali, peniaze z bánk za 30-percentný úrok. Samozrejme, že my sme tie banky neoddlžovali na úkor občanov tohto štátu. Vy ste ich oddlžili a požičiavate vašim privatizérom za desať-, možno sedempercentný úrok, šesť-percentný úrok, ale zvyšok zaplatia občania tohto štátu, teda my všetci, pán Prokopovič. O tom je tá vaša privatizácia. Možno preto vaše podniky, ktoré dávate do privatizácie, nekrachujú, povedal som ti, ide o strategické podniky, ktoré nová francúzska vláda nechce privatizovať, ale chce privatizovať naše, aby si udržala strategickú kontrolu, aby mohla riešiť svoje sociálne problémy. Také podniky, pán Prokopovič, nekrachujú, pretože naozaj je potrebné, každý potrebuje kúriť, svietiť a každý mesiac musí zaplatiť. Ak nie, tak mu tie spotrebiče vypnú. O tom je tá privatizácia, takže treba rozlišovať, neklamať! Samozrejme, takéto primitívne explikácie trieska štyri roky pán premiér, aby klamal občanov tohto štátu. Ale ak sa na to seriózne pozrieme, tak tá privatizácia pre Slovensko nie je dobrá. Jeden konkrétny prípad, keď už profesor Húska tu spomínal jednu banku, tak poďme k Slovenskej poisťovni. Len účtovná hodnota majetku, nehnuteľného, je 67 miliárd, 20 miliárd na úložkách. Vy ste to strelili Alianzu za sedem, či šesť miliárd? Ani nie. Za čo ste to predali? (Hlasy v sále.) Vy ste to darovali Alianzu! K tomu ste ešte, samozrejme, vytvorili monopol. Darovali ste im príjmy, ktoré my musíme každý rok zaplatiť za prevádzku motorového vozidla, za zákonné poistenie, teda znova to isté. Takúto privatizáciu, pán Prokopovič, zobral by som si aj ja, pretože by som z tých úložiek, ktoré sú tam, v Slovenskej poisťovni, zaplatil to, čo som zaplatil za privatizáciu, a ostalo by mi 67 miliárd hodnoty účtovného. O čom to rozprávate? To môžete rozprávať naozaj len tým, ktorí si nedali tú námahu, aby si prečítali Engliša alebo niektorých ďalších ekonómov, aby si mohli robiť základné explikácie. Tieto rozprávky môžeš rozprávať v Stropkove, keď prídu tetky do cukrárne s deťmi alebo vnúčencami, (Hlas z rokovacej sály.) ale ani tie už neprídu, ako mi tu hovorí správne pán Jasovský, lebo nemajú ani pre vnúčence na zmrzlinu. Vy ste doviedli túto krajinu do krachu. Vy ste ju doviedli do područia, pod kontrolu štátnych podnikov, energetických alebo iných, ktoré sa zaoberajú tým, čo je životne dôležité, to znamená terciálna sféra. Vy ste dali pod kontrolu žily tejto krajiny, tým ste vystavili sebe účet aj tomuto občianstvu tejto krajiny. Jednoducho, môžu si s nami robiť do budúcnosti, čo chcú. Ktorá vláda môže robiť akú sociálnu politiku ešte v tomto štáte? A to by som mohol pokračovať. Veď tu pán riaditeľ Slovenskej informačnej služby povedal jasne, že ste predali za 130 miliárd SPP, že samo osebe tá cena je minimálne nad 200 miliárd! Samozrejme, že to podozrenie z korupcie a z klientelizmu musí byť jednoznačné, pretože už samotný rozdiel v reálnej cene a za to, za čo ste ju predali, musí vyvolávať u každého súdneho človeka fakt, že jednoducho tie úplatky museli byť neuveriteľné. A mohol by som pokračovať, pán kolega Prokopovič, necíťte sa láskavo urazený a nehovor stále, že si hovoril len pravdu. Nehovoril si, hovoril si veľmi zjednodušené ekonomické explikácie a podľa toho aj takto slovenská ekonomika vyzerá, ak ty sa o ňu máš starať ako hlavný ekonóm politickej strany, ktorá sa volá SDKÚ! (Potlesk.) M. Andel, podpredseda NR SR: S faktickou poznámkou chcú vystúpiť 2 poslanci. Uzatváram možnosť podania ďalších prihlášok. Pán kolega Mikloško, nech sa páči, máte slovo.