Takáč, Richard, poslanec NR SR (2021-03-30):
Ďakujem veľmi pekne za slovo, pán predsedajúci. Kolegyne, kolegovia, dovoľte aj mne v krátkosti vystúpiť v rámci toho bodu, ktoré, ktorý tu prerokovávame už na druhýkrát, a ja poviem za náš, hneď na začiatku za náš poslanecký klub SMER – sociálna demokracia, že my to predložené uznesenie, ktoré, ktoré máme k dispozícii, podporíme. Myslím si, že každý z nás, či je z opozície, z koalície, každému ide o, o kvalitu životného prostredia, o klímu, o znižovanie emisií skleníkových plynov bez rozdielu, z ktorej politickej strany je a z ktorej časti, verím, že aj sveta sa nachádza. Ja by som chcel poďakovať, samozrejme, každému, kto nejakým spôsobom, už otázne, akým spôsobom, podpísal túto elektronickú petíciu, kolegovia, sa už viackrát k tomu vyjadrovali a, samozrejme, že je iné podpísať petíciu elektronicky nejakým klikom a rozdiel je, keď tú petíciu podpisujeme fyzicky niekde medzi ľuďmi, a tá autenticita toho človeka je úplne iná ako niekde cez nejaký, cez nejaký možnože program cez internet, cez email, ale bez rozdielu, či to je 120-tisíc, 100-tisíc, 30-tisíc, každému ďakujem, čo i len jednému, čo toto podpísal. Ja som bol tiež taký prekvapený, keď nám chodili, myslím si, že každému z vás množstvo emailov, ako treba túto petíciu podporiť túto v Národnej rade. Ja si myslím, že keď sme presvedčení o tom, že treba chrániť životné prostredie, nepotrebujeme dostať 150 emailov. Máme tu vnútorne to presvedčenie, a preto ja si myslím, že nepotrebujeme byť zahlcovaní rovnakým mailom niekoľko týždňov. Myslím si, že treba aj poďakovať každému, kto akýmkoľvek spôsobom pristupuje k ochrane životného prostredia, či je to zbieraním možnože odpadkov vo svojom regióne, alebo triedením plastu, alebo šetrením vody, alebo rôznymi inými, ďalšími krokmi, ktorými sa snaží pomôcť tomu, aby ochrana životného prostredia bola prioritou pre každého z nás, lebo myslím si, že to všetci robíme pre naše budúce generácie, a ja som rád, že sme tu aj takí mladší vekovo a sa aktívne do tohto, do tejto diskusie zapájame, lebo myslím si, že je v prvom rade aj naša úloha, aby sme tým našim budúcim generáciám odovzdali, ja to poviem, v globále ten náš svet v takom lepšom stave, ako, ako sa nachádza teraz. Dotknem sa jednej veci, kde, si myslím, že treba vnímať veci, jednak možnože aj, samozrejme, u nás na Slovensku z hľadiska ekológie a ochrany životného prostredia, ale ja si myslím, že to treba vnímať aj celosvetovo. Nemôžme my len vypichnúť malé Slovensko v rámci sveta a tváriť sa, že my tu budeme najekologickejší, najlepší, budeme tu dodržiavať všetky opatrenia, recyklovať, nebudeme tu mať fabriky, ktoré budú vypúšťať rôzne skleníkové plyny do ovzdušia, budeme najlepší a tým pádom celý svet zachránime, nie je to pravda. Netreba si predtým zatvárať oči, realita je taká, už to tu viackrát viacerí z vás spomínali, že sú iné krajiny, ktoré, ktoré proste znehodnocujú a zhoršujú to životné prostredie na svete. A keby sme hneď my ako samotná Európska únia zo všetkými členskými štátmi boli na tom najlepšie, tak je to len určité percento z toho celého globálneho vnímania ochrany životného prostredia. Tí, ktorí to viacej vnímate, určite vám nemusím hovoriť o tom, že rôzne lode, ktoré prepravujú odpady po svete, po moriach, oceánoch, keď zistia, že kde to vyvážajú, je tam zlá cena, nedostanú zaplatené všetko, všetko sa vysypáva do morí a oceánov, je to jedna veľká tragédia. Spomínaná aj napríklad India, ktorá z hľadiska životného prostredia patrí medzi tie tri najhoršie krajiny sveta. No môžem povedať z vlastnej skúsenosti, bol som v Indii a je to tam jedna veľká katastrofa. Ako v strede, v strede Dillí normálne máte veľké odpady, smetí, plastu všetkého možného, proste že to tam horí, ľudia si to tam zapaľujú, no je to jedna veľká tragédia. A to je ten príklad aj toho, že ako sme my poukazovali v minulosti z hľadiska, z hľadiska migrácie a utečencov, že sú to problémy, ktoré sa musia riešiť v tých krajinách, kde sa tie problémy nachádzajú. To znamená, že áno, my sa musíme zamerať aj k tomu, aby sme, aj keď viem, že v malej miere to dokážeme ovplyvniť, dokázali ovplyvniť celkovú ekológiu v rámci celého sveta a snažiť sa možnože ako Európska únia tlačiť aj tie veľké krajiny na to, aby dodržiavali tieto jednotlivé opatrenia. Dovoľte mi povedať, že my ako Slovensko, a, chvalabohu, v tomto tak možno viacej napredujeme, lebo patríme medzi, medzi krajiny Európskej únie, ktoré patria medzi pilotné projekty v rámci znižovania týchto skleníkových plynov, a patríme medzi štyri, štyri krajiny v rámci transformácie uholných regiónov. Slovensko je jedna z krajín, ktorá bola úplne od začiatku, a to v roku 2018, kde vtedajší eurokomisár pre energetickú úniu Maroš Šefčovič s týmto prišiel, bola tam, samozrejme, aj krajina napríklad ako Poľsko, Grécko a, samozrejme, Slovenská republika a zhodou okolností región Hornej Nitry, odkiaľ pochádzam ja, takže bol som úplne od začiatku pri tomto a za toto treba poďakovať aj dotknutým. Len tu mám skôr takú obavu, že začalo to všetko v roku 2018 a stále nič, hej, ako stále sa bavíme o nejakých projektoch, stále sa snažíme niečo posudzovať, a pritom sú na to vyčlenené finančné prostriedky, ktoré reálne môžu pomôcť tomu, aby sa tieto skleníkové plyny znižovali. V rámci transformácie regiónu Hornej Nitry dochádza k uzavretiu ťažby teda výroby elektriky z domáceho uhlia k 31. 12. 2023 a táto transformácia má tomu celému napomôcť, len, bohužiaľ, reálna, znižovanie činnosti samotných Hornonitrianskych baní už sa znižuje, ľudia sa prepúšťajú, ale nie sú adekvátne projekty na prezamestnanie týchto ľudí a na toto by mala a na toto slúžiť táto transformácia uholného regiónu, kde boli vyčlenené finančné prostriedky v sume zhruba 459 mil. eur, kde teda tieto peniaze budú použité na to, aby sa aj tento región Hornej Nitry pretransformoval na ekologickejší, lepší región. Je to veľká výzva, ktorá nás čaká, myslím si, že je aj na nás, aby sme v tomto čo najviacej pomohli v rámci tejto transformácie. U nás na Slovensku boli do toho zahrnuté aj regióny, ako je Bratislavský kraj, Banskobystrický kraj a Košický kraj. Teraz dochádza k posudzovaniu týchto jednotlivých regiónov a predkladaniu nejakých projektov na to, ako, ako tieto jednotlivé regióny sa posunú a kde koľko bude využitých finančných prostriedkov. Hovoríme, hovoríme všetci ešte aj v rámci tejto klimatickej zmeny o, samozrejme, o tom zvyšovaní tej teploty. Všetci dobre vieme, že v minulosti, možnože tisíc rokov alebo koľko dozadu to ľudia pociťovali, ani nepociťovali tieto klimatické zmeny, a ja si myslím, že my, ako tu teraz žijeme a fungujeme, pociťujeme z roka na rok, že je teplejšie, suchšie, prídu návalové dažde a je to, je to citeľné a vnímateľné na ročnej báze, čiže nie na báze tisíc rokov, ale na báze niekoľko rokov po sebe. V rámci aj toho nedostatku tej pitnej vody, chvalabohu, a som rád, že aj v minulosti sa schválil zákon, ktorý ukladá vlastne z hľadiska ochrany našej vody, je chránený Ústavou Slovenskej republiky, kde my patríme medzi top krajiny, neviem, či nie dve-tri krajiny na svete na počet obyvateľov z množstva, množstvom vody. A tuto je potrebné túto vodu zadržiavať v krajine a tu už viackrát spomínaný napríklad aj Plán obnovy, v ktorom, bohužiaľ, momentálne ešte zatiaľ, pevne verím, že sa to zmení, sa nenachádzajú finančné prostriedky pre ministerstvo pôdohospodárstva, kde by sme aj v rámci tohto Plánu obnovy vedeli vyčleniť, a teda i použiť finančné prostriedky na to, aby sa táto voda zadržala v krajine a aby sa možnože nevyparovala a netiekla niekde mimo, ale zadržala sa v a našom regióne. Samozrejme, tak ako spomínal aj pán primátor Hlohovca, veľké zastúpenie v rámci ochrany klímy a podpory majú samotné obce a mestá, ktoré vedia aj možnože malými opatreniami napomôcť tomu, či sú to rôzne výsadby vegetácie, zachytávanie rôznych dažďových vôd, vytváranie rôznych jazierok a rôznych iných systémov. Takže treba sa na to pozerať nielen takto, ale tak širokospektrálne v rámci celého sveta a pevne verím, že sa nám to nejako podarí. Ďakujem veľmi pekne.