F. Mikloško, poslanec: (2002-02-13):
I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Weiss má slovo. P. Weiss, poslanec: Pán poslanec Baco hovoril o hádzaní viny na predchádzajúcu vládu a o negovaní všetkého, čo táto vláda urobila, a preto by sme sa mali obrátiť na reálne fakty. Parlamentný inštitút v septembri 2001 vydal analýzu ekonomického vývoja v kandidátskych krajinách a táto analýza na tabuľkách ukazuje, môžete si ju pozrieť, že v rokoch 1993 až 1998 slovenské banky akumulovali pochybné alebo stratové úvery do výšky, ktorá zniesla porovnanie iba s najhoršou krajinou s týmto ukazovateľom, teda s Rumunskom. Kým v Estónsku, Maďarsku, Poľsku a Slovinsku v tých rokoch prišlo, teda do konca roku 1998, k výraznému ozdraveniu úverového portfólia bánk pod 10 %, na Slovensku došlo počas predchádzajúcej vlády v rokoch 1994 až 1998 k prudkému zhoršeniu. V roku 1998 už takmer polovica všetkých úverov, vyše 44 %, poskytnutých slovenskými bankami bola pochybná a stratová. Manažérmi najväčších slovenských bánk, vlastnených vtedy štátom, boli nominanti Hnutia za demokratické Slovensko. Tí narobili svojimi rozhodnutiami zlé úvery, ktoré táto vláda musela dať do konsolidačnej. Pán poslanec Baco hovoril aj sumy, ktoré prešli z jednej aj z druhej tej veľkej banky do konsolidačnej. A myslím si, že dnes vlastne dôsledky konania, pán Baco, vašich manažérov, vašich ľudí otrieskavate o hlavu tejto vláde, a myslí si, že tento postup nie je fér. A ešte jedna poznámka. V roku 1994 bol pripravený projekt ozdravenia bánk. Keby sa bol realizoval, bolo by to stálo o viac ako polovicu menej. I. Presperín, podpredseda NR SR: Pán poslanec Baco ešte vystúpi. P. Baco, poslanec: Pán kolega, mali ste ešte dve sekundy, mohli ste ešte povedať, že aj 25 % v týchto bankách boli vaše úvery pôvodnej strany. Mohli ste povedať aj to, že 40 % týchto problémových úverov prešlo z minulého režimu do týchto bánk a kľúčový nárast týchto problémových úverov bol práve v časoch kupónovej privatizácie a prvej vlny privatizácie. Ale vy ste nepočúvali a nechcete počuť to, čo som vám povedal. Sto dní má nová moc na to, aby usporiadala staré veci, aby urobila inventúru, aby oznámila občanom výsledok a aby potom urobila nápravu. Mne nejde o to, čo ste v roku 1994 neurobili. Mne ide o to, čo ste neurobili za tri a pol roka tejto vlády. Vy tu stále rozprávate, ako keby ste boli na predvolebnom mítingu v roku 1998. Ale je rok 2002! A teraz hovoríme o tom, čo ste mohli, mali a museli vykonať, a nevykonali ste za tri roky vášho vládnutia. Ako ste zbabrali ekonomiku, ako ste zneužívali moc miesto toho, aby ste vládli. Pán kolega Weiss, ja nehovorím o ničom inom iba o tom, čo je normálna, štandartná povinnosť vlády. Zorientovať sa do 100 dní a po 100 dňoch sa nikto na svete s nikým nebaví. Keď ste si na to netrúfali, nemali ste do toho ísť. Keď to nevieš, povedz a odíď. Ale vy tu zotrvávate ako kačice, s prepáčením, niektorí, a hniezdo vám pomaličky začína pod zadkom páchnuť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Šepták z Pravej SNS. R. Šepták, poslanec: Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Dámy a páni, viackrát tu zaznelo, že za všetko, čo je v štáte zlé, môže minulá Mečiarova vláda. Je najvyšší čas povedať, že kto druhému jamu kope, sám do nej padá. Len si spomeňte, dámy a páni z koalície, ako vaši predstavitelia, keď boli v opozícii, chodili do zahraničia, ako negatívne tam pôsobili voči Mečiarovi, až z neho vytvorili pre zahraničie neprijateľného človeka. To, že to postihne aj celé Slovensko, akosi prehliadali. Teraz v tomto období žnete len to, čo ste si sami zasiali. V rámci V 4 minimálne zahraničné investície, politická aj ekonomická nestabilita, zhoršenie sociálnej situácie občanov, zahmlená privatizácia s veľkými províziami pre poradcov atď. Chcem pripomenúť tejto koalícii, že ste na konci vášho volebného obdobia. Preto prestaňte kritizovať roky 1994 až 1998, to je už otrepaná pesnička, ktorá nikoho v tomto štáte nezaujíma. Hovorte tu, čo ste dosiahli vy z vášho programového vyhlásenia, a začnite skladať účty občanom. Všetky reformy, či už dôchodková, zdravotná, verejnej správy, sociálna aj daňová, spia ako Šípková Ruženka a drahocenný čas na ich spustenie rýchlo uteká, čo bude mať za následok neúmerné predraženie, čo nakoniec zaplatí občan Slovenskej republiky. A toto bola a je úloha, ktorú má koordinovať pán podpredseda Mikloš. Keďže reformy spia, mal by si ísť odpočinúť aj pán Mikloš. Preto poslanecký klub Pravej Slovenskej národnej strany podporí odvolanie pána podpredsedu pre ekonomiku Mikloša. Využijem túto možnosť, aby som povedal pár slov aj k horúcej ekonomickej kauze dnešných dní BMG a Horizont, kde ide o 140 000 ľudí, ktorí prišli o 5 mld. Chcem hovoriť o zmluvnom tichom spoločenstve. Tu Horizont automaticky 25 % zdaňoval hrubý výnos. Čiže daň bola odvedená a štát spokojný. Zaujímavosťou je, že sa štát nehanbí poberať dane, ale nechce si zároveň priznať chybu v probléme BMG a vinu hádže na samotného občana. Sedem rokov nechal štát fungovať tieto firmy, aj keď boli za posledný rok indície, že sú v strate 1,5 mld. Najprimitívnejšia nehoráznosť je však to, že títo ľudia, ktorí dali svoje úspory do BMG, musia na konci marca odviesť daň z príjmu. Nielenže prišli o svoje peniaze, ale aj musia zaplatiť štátu dane. Hovorím o dôchodcoch a študentoch, ktorí mali v BMG a Horizonte zmluvy o pôžičke. Prečo vlastne vznikajú takéto investičné skupiny? Odpoveď je jednoduchá. Aké majú ľudia možnosti si pomôcť a kam majú dať svoje peniaze, keď inflácia doteraz prevyšovala úrokovú sadzbu v bankách, čo je postupné ukrajovanie z istiny vkladateľa? Preto je na Slovensku živná pôda na takéto nekalé špekulácie. Tu nejde, dámy a páni, o malú firmu, kde je pár ľudí. Tu ide o 140 000 ľudí, ktorí investovali do týchto firiem 5 mld. korún. Keďže vieme, ako končia pyramídové hry, mala vláda monitorovať cez svoje orgány, či už daňové úrady, finančnú políciu, alebo SIS, činnosť takýchto finančných skupín. Vláda je povinná chrániť občana. To, čo v tejto kauze vykonala, je nedostačujúce. Dosiaľ som si myslel, že dupľovaná ekonomická funkcia, akou je podpredseda pre ekonomiku, má na starosti celkovú ekonomickú koncepciu, monitorovanie a riadenie ekonomických aktivít. Odo dnes si myslím, že táto funkcia je zbytočná, lebo nič Slovensku nepriniesla, naopak, zobrala. To nie je dobrá vizitka pre vás, pán podpredseda Mikloš, a mali by ste z toho pre seba vyvodiť dôsledky sám, nie aby vás riešil tento parlament. Mimochodom premiér Dzurinda tu pred chvíľou povedal, že žiadny člen koalície nevyslovil nedôveru podpredsedovi Miklošovi. Kritika koaličných poslancov, ktorí hovorili predo mnou, hovorí však úplne o niečom inom. Pán poslanec Mesiarik po veľkej kritike podpredsedu Mikloša povedal, že bude musieť brať do úvahy bu-bu-bu premiéra, ktorý povedal, že podá demisiu, ak bude podpredseda odvolaný. Marián, na jednej strane skritizuješ činnosť podpredsedu Mikloša a na strane druhej strčíš hlavu do piesku ako pštros, lebo čo bude zajtra, keď podá premiér Dzurinda demisiu. No nič. Nič sa nestane. Opäť vyjde slnko a život pôjde, samozrejme, ďalej. Alebo prinajhoršom budú predčasné voľby. Na druhej strane si priznajme, že konečne. Skončí toto trápenie zlepenca, ktorý vládne ťažkými kompromismi, čo stojí tento štát veľa peňazí, a zastaví sa lacný výpredaj strategických podnikov. A toto je, myslím si, dostatočný dôvod, prečo by si sa mal ty, pán poslanec Mesiarik, alebo prečo by si sa nemal zľaknúť toho bu-bu-bu premiéra Dzurindu a hlasovať za odvolanie pána podpredsedu Mikloša. Ďakujem veľmi pekne. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem. Pani poslankyňa Tóthová ako jediná s faktickou poznámkou. Končím možnosť prihlásiť sa do faktických poznámok. Dávam slovo pani poslankyni Tóthovej.