Lipšic, Daniel, poslanec NR SR (2013-06-17):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená pani predsedajúca, vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, najskôr by som mal len dve také predbežné poznámky. Považujem za pomerne smutné, že minister obrany pán Glváč, pod ktorého spadá Vojenské spravodajstvo, nemal ani toľko odvahy, aby zostal počas rokovania, mohol sa vyjadriť na konci rozpravy k diskusii, možno niekde v zákulisí to pozoruje. Musím povedať, že nie je to znak veľkej odvahy najmä od ministra obrany. Už sme mali dvoch ministrov obrany, ktorí plakali pri podávaní demisie, tento tretí z nich tiež asi veľa odvahy nepobral. Čo je, hovorím, zvlášť pri ministrovi obrany trochu poľutovaniahodné. Druhá moja predbežná poznámka je, že dávam si otázku, či pri veľkosti našich ozbrojených síl, tak v úrovni jeden a pol divízie, potrebujeme vôbec aj Vojenskú spravodajskú službu. Ale to len ako predbežná poznámka, berúc do úvahy veľkosť našej armády, ktorá by síce mala byť väčšia podľa mojej mienky, ale na to asi máme iné zatiaľ, žiaľ, priority. Pán minister tu, keď tu ešte chvíľku bol, rozprával o inkriminovanej fotke, kde boli vysokí spravodajskí dôstojníci s osobou, ktorá je podozrivá z legalizácie majetku získaného z trestnej činnosti. Verejne podozrivá. Spomínal tu, že oni sa možno poznali z vysokej školy a asi má pravdu. Otázka je, že či, každý z nás má nejakých spolužiakov, ale pokiaľ to sú osoby, ktoré sú podozrivé minimálne z prania špinavých peňazí, či je v poriadku, ak sa s nimi naďalej verejne činné osoby, o to viac spravodajskí dôstojníci, o to viac šéfovia spravodajských služieb, stýkajú. Podľa mňa to v poriadku nie je. Pán minister nám sľúbil na výbore pre obranu a bezpečnosť, že nám dá informáciu, z akých dôvodov sa stretli v Benine, pretože uvedení páni naozaj tvorili špičku Vojenského spravodajstva, ale slovenského Vojenského spravodajstva. To znamená, bol by som opatrný, oni neboli admirálmi „Canarismi“ za 2. svetovej vojny, ktorý chodil po celom svete a získaval informácie. Asi nie. Ale myslím si, že pre pána ministra Glváča to až taký problém, samozrejme, nie je, pretože ani on nemal problém sa stretávať s ľuďmi z kriminálneho prostredia. Napríklad s významným predstaviteľom z bratislavského podsvetia Jozefom Svobodom, ktorý bol v roku 2004 zavraždený a na ktorého pán minister vtedy povedal, citujem: „Poznali sme sa, niekoľkokrát som ho stretol v Alžbetke a nehanbím sa za to.“ Super. Pán minister má, samozrejme, dokonca ešte v minulosti žaloval za to, že som tieto jeho kontakty označil za neprípustné. Zatiaľ svoj spor prehral, ale ktovie, možno raz prídeme na Najvyšší súd a ten nám povie niečo iné a zaujímavé. Ešte k pánovi poslancovi Čížovi, lebo som mu tu chvíľku chýbal, som to registroval, on vedel, kedy mám vystúpiť, takže mohol kedykoľvek prísť. Porozprával o tom pán poslanec Číž, že ja som zľahčoval údajnú kauzu odpočúvania 40 poslancov, s ktorou prišiel trestne stíhaný bývalý minister Štefanov pred dvomi rokmi. No, ja som kedykoľvek prišiel na výbor aj ústavnoprávny, aj branno-bezpečnostný, kde ma zavolali poslanci toto podozrenie vysvetliť, a stále čakám – a budem čakať ďalej, aj keď sa toho asi nedočkám –, že nájdu ľudia ako pán Číž a jeho kolegovia a pán Fico a pán Kaliňák a ďalší odvahu sa ospravedlniť za to, čo vtedy narozprávali. Generálna prokuratúra v tichosti o niekoľko mesiacov na to trestne oznámenie odmietla, žiaden dôkaz nebol, nič, to si Štefanov vymyslel. Ale ešte to, že pán Číž má tú drzosť, drzosť rozprávať o tej kauze teraz, tak to je už naozaj, musím povedať, že sila. Pán Štefanov, ktorému hrozilo trestné stíhanie za nástenkový tender, si niečo vymyslí, ja na to prídem odpovedať, konečne, že to bol úplný výmysel, úplná haluz, úplný výmysel. A ešte pán Číž teraz o tom rozpráva. Vítam vás v pléne, pán Číž. Si prečítajte, čo povedala Generálna prokuratúra, a čakám, čo k tomu poviete. Považujem to za mimoriadne drzé z vašej strany, že ešte teraz ten prípad vyťahujete, lebo o tomto prípade by ste mali byť ticho. (Reakcia poslanca Číža.) Áno. Si faktickú poznámku zapnite a nevykrikujte tu. Hovorím k veci, lebo vy ste ten prípad znovu spomenuli. Nie ja. Posledná poznámka sa týka polygrafu. Pán minister Glváč nám tu porozprával o tom, že ľudia, ktorí sú podozriví z tunelovania Vojenského spravodajstva, boli na polygrafe. A tým je to vlastne vyriešené. A boli na polygrafe aj ku fotke a tým je to vyriešené. Ja som sa opýtal pána ministra na výbore pre obranu a bezpečnosť, ktoré bolo neverejné, či bude súhlasiť s tým, aby neabsolvovali polygrafické vyšetrenie na polygrafe Vojenského spravodajstva na otázky, ktoré im zadajú podriadení, ich vlastní podriadení a vyhodnocujú ich vlastní podriadení, ale aby súhlasil s tým, aby otázky vybral výbor pre obranu a bezpečnosť a aby polygraf bol absolvovaný na Národnom bezpečnostnom úrade. Pán minister vtedy povedal, boli tam viacerí poslanci, že to zváži; že to zváži. Lebo inak si musím povedať, že absolvovať polygrafické vyšetrenie na polygrafe, ktorý majú na starosti podriadení toho, kto na polygraf ide, je v princípe taká veľká fraška. To nie je nič, čo je relevantné. No, takže to asi pán minister zvažoval a zvážil, že radšej nie. Ale potom mu odporúčam, aby neargumentoval tým, kto a kedy a kde bol na polygrafe, lebo to je absolútne nedôveryhodné, keď polygrafické vyšetrenie realizujú podriadení osôb, ktoré na polygraf idú. Bývalí riaditelia vojenských spravodajských služieb sú podozriví podľa materiálu, ktorý bol už aj zverejnený, že nakladali s majetkom spravodajských služieb tak, že z toho mali osobný prospech oni alebo tretie osoby. Mali nakúpiť nehnuteľnosti, zrekonštruovať a pre nepotrebnosť alebo dekonšpiráciu predať tieto nehnuteľnosti za výrazne nižšiu cenu. Mal by som pre ministra obrany štyri otázky. - Či už preveril po prvé, že majetok opísaný v správe, ktorá bola utajovaná, patril Vojenskému spravodajstvu? - Po druhé. Ak áno, kedy a za akú cenu bol nakúpený? - Po tretie. Kedy a za akú cenu bol rekonštruovaný? - A po štvrté. Kedy a za akú cenu a z akého dôvodu bol predaný? Od vypuknutia kauzy uplynul mesiac. Ak to znamená, že za mesiac minister nič nezistil, tak nemal elementárnu snahu zistiť pravdu. Minister, ktorý v niekoľko miliónovej kauze nemá elementárnu snahu zistiť pravdu, nezastupuje verejný záujem. A minister, ktorý nezastupuje verejný záujem, nemá čo robiť vo svojej funkcii. Keď pred rokom aj štvrť bol minister Glváč na rokovaní výboru pri rokovaní o vládnom programe, vtedy mal také vyjadrenia, že jeho rezort chce byť ten najtransparentnejší zo všetkých. A vtedy som mu povedal, že v tomto zámere mu držím palce, ale on nie je nepopísaný list papiera. On má za sebou minulosť podnikateľskú aj politickú na to, aby mohol rozprávať o transparentnosti, a že teda vnímam s veľkou mierou skepsy, poznajúc jeho skutky z minulosti, jeho odhodlanie pri prevzatí rezortu. Myslím si, že to, čo som povedal vtedy, že tá skepsa bola oprávnená. A spomeniem, čo tým myslím v rámci transparentnosti ministerstva obrany. Ministerstvo obrany uzavrelo koncom roku 2008 za éry pána Bašku rámcovú zmluvu na štyri roky so spoločnosťou Pegas Top, s. r. o., za sumu 52 mil. korún na upratovanie a údržbu vonkajších priestorov vojenských objektoch. Táto rámcová zmluva teda mala vypršať koncom roku 2012. Tu je oznámenie o výsledku verejného obstarávania. Čo si myslíte, kolegyne a kolegovia, vypršala upratovacia zmluva za takmer 2 mil. eur po štyroch rokoch tak, ako mala? No nevypršala. Pretože 16. novembra 2012 ministerstvo obrany už za pána Glváča podpísalo dodatok č. 1, ktorý túto zmluvu predĺžil do 31. 3. 2013. A potom ešte 28. 12. podpísal ďalší dodatok č. 2, ktorý pôvodnú zmluvu predĺžil do 31. 5. 2013. Toľko k predĺženiu pôvodnej zmluvy cez dodatky, ktoré sa však v Centrálnom registri zmlúv neobjavili v deň ich podpísania, teda 16. 11. 2012 a 28. 12. 2012, tak, aby ich každý, kto priebežne sleduje centrálny register, videl, ale ministerstvo obrany ich prezieravo schovalo pod čiastkovú zmluvu z 27. októbra 2011, teda rok dozadu. Teda tak, aby rezort síce formálne dodržal zákon, a teda dodatky zverejnil v centrálnom registri, ale zároveň tak, aby to nebilo do očí, aby ich málokto mohol nájsť. Šikovné. A teraz k tým zmluvám. Na základe pôvodnej rámcovej zmluvy podpísalo ministerstvo obrany 26. 10. 2011 čiastkovú zmluvu na výkon upratovacích a údržbárskych prác v roku 2012, a to na sumu 89-tisíc eur. A viete, aká suma vyskočila v dodatku o rok neskôr 16. novembra 2012, ktorý zmluvu predĺžil o necelé tri mesiace? Takmer päťnásobná suma, 421-tisíc eur. Podľa tohto dodatku č. 1 niečo päťnásobne predražilo pôvodnú čiastkovú zmluvu. Čo to tak asi mohlo byť? Odpoveď nájdeme v tabuľke na poslednej strane dodatku č. 1. Podľa údajov z tejto tabuľky sa za 421-tisíc eur urobilo v troch vojenských objektoch, Zemianske Kostoľany, Nováky a Čereňany, toto: - odstránenie krovín a stromov, teraz príde najdrahšia položka, - odstránenie pňov v rovine v počte 4 055,22 kusov a - odstránenie pňov vo svahu v počte 623,88 kusov. Plošná úprava terénu a ostatné položky. V tejto tabuľke, ktorá vyjadruje výdavky za 421-tisíc eur z pôvodných 89-tisíc, ma zaujali najmä teda, samozrejme, dva údaje: 4 055,22 kusov pňa v rovine a 623,88 kusov pňa vo svahu. Pán minister, ak by tu bol, by som na neho mal rád otázky tri a budem mať následne. Očakávam na ne tri jasné odpovede. - Prvá. Čo predražilo pôvodnú zmluvu z 89-tisíc na päťnásobok? - Druhá. Ako je možné odstrániť 0,22 kusa a 0,88 kusa pňa? - A tretia otázka. Kto na ministerstve obrany vymyslel skrývanie dodatkov do rok starých záznamov v Centrálnom registri zmlúv, kde si ich takto nikto nevšimne? Koľko dodatkov ste takto, pán minister Glváč, poschovávali? Nebolo to náhodou tak, pán minister Glváč, že pri tomto dodatku ministerstvo nezrátalo stromy, ktoré treba vyťať, ale zobralo si sumu, ktorú chce minúť a pomerne primitívnou matematikou túto sumu vydelilo cenou za jednotkový meter a tak mu vyšlo 4 055,22 kusov v rovine a 623,88 kusov vo svahu? Lebo ak to bolo takto, tak ministerstvo obrany uprednostnilo súkromný záujem pred verejným záujmom. Ak to bolo takto, tak ministerstvo obrany uprednostnilo podnikateľa, ktorému dalo zarobiť na úkor daňových poplatníkov. Ak to bolo takto, tak tých 421-tisíc eur sa má vrátiť do štátneho rozpočtu a minister obrany do poslaneckých lavíc. Ďakujem veľmi pekne.