J. Burian, poslanec: (2002-12-11):
Ja sa chcem v podstate sústrediť len na dva také okruhy tém. Prvou sú výdavky na bytovú výstavbu. A tu by som chcel reagovať na už prezentované pozmeňujúce návrhy k tomuto štátnemu rozpočtu, ktoré prešli vo výbore pre financie, rozpočet a menu. A chcel by som podať pozmeňujúci návrh, ktorý, by som povedal, určitým spôsobom rieši kompromis medzi týmto a tým, čo prešlo vo výbore pre financie, rozpočet a menu. Pôvodné znenie pozmeňujúceho návrhu, čo sa týka hypotekárnych úverov: „Štátny príspevok k hypotekárnym úverom pre zmluvy uzavreté v roku 2003 vychádza z výšky 3,5 %.“ Nové znenie tohto návrhu: “Štátny príspevok k hypotekárnym úverom pre zmluvy uzavreté v roku 2003 vychádza z výšky 2,5 %. V prípade, ak v kalendárnom roku 2003 priemerná úroková sadzba (myslí sa denný BRIBOR) sa zvýši o viac ako 1 % oproti východiskovému stavu ku dňu schválenia štátneho rozpočtu, zvýši sa štátny príspevok na 3,5 %.“ Moje zdôvodnenie je nasledovné. Vzhľadom na to, že jednak schodok štátneho rozpočtu, uvažovaná inflácia vo výške 8,8 %, štátny dlh a ďalšie ukazovatele nedávajú fundamenty na to, že slovenská ekonomika udrží úrokové sadzby, alebo predpokladajúc, že teda bude problém udržať úrokové sadzby na úrovni tohto stavu, ktorý je dnes, kde klesli cirka o 1,5 %, predpokladajúc, že teda tento vývoj nebude rovnaký ako v tomto roku, chcem len deklarovať, aby občan eventuálne sporiteľ získal pôvodnú štátnu prémiu pri uvedenom, teda zmene úrokových sadzieb. Je to určitá bonifikácia v prípade, ak teda sa pohnú výrazne úrokové sadzby. Vo výbore pre financie, rozpočet a menu bola v podstate táto argumentácia znížením úrokových sadzieb logická. Myslím, že má svoje teda logické opodstatnenie. Ale ja vychádzam z toho, že toto by vlastne zaručilo nemennosť voči štátnemu rozpočtu, ktorý bol predkladaný, v prípade, ak sa výrazne zmenia úrokové sadzby a nebude to mať dopad na získaný hypotekárny úver alebo teda, dá sa povedať, na výhodnosť tohto hypotekárneho úveru, z ktorých by teda by mali prispieť k rozvoju alebo teda, by som povedal, do investovania, do aktív, teda aj osobných. Druhá časť je štátna prémia v stavebnom sporení. Takisto vo výbore pre financie, rozpočet a menu pozmeňujúci návrh na zníženie štátnej prémie z 3 500 korún na 3 000 korún získal podporu. Chcem sa len opýtať pána ministra, vzhľadom na to, že úvahy pri znížení zo 4 000 korún na 3 500 korún boli úvahy o tom, že štátny rozpočet ušetrí cirka 930 mil. korún už pri znížení z 3 500 na 3 000 korún štátnej prémie podľa slov pána štátneho tajomníka Tvarošku bolo vyjadrenie, že sa ušetrí cirka 30 mil. korún, mne táto disproporcia je absolútne, by som povedal, irelevantná, neviem, z akých výpočtov bola táto úspora vypočítaná vzhľadom na to, že teda pri znížení o rovnaký teda objem finančných prostriedkov 500 korún je raz úspora teda 930 mil. a raz je len 30 mil. korún. Vzhľadom na to aj to bol vlastne aj hlavný dôvod, prečo sa v skrátenom legislatívnom konaní prijal tento zákon o znížení teda štátnej prémie alebo, by som povedal, prečo sa v návrhu v štátnom  rozpočte uvažuje so sadzbou 3 500 korún. Takže, rád by som asi vedel na to nejaké logické zdôvodnenie, aby som potom vedel reagovať možno v pozmeňujúcom návrhu alebo pozmeňujúcim návrhom v ďalšom čítaní tohto návrhu zákona o štátnom rozpočte. Takže toľko asi k tej otázke bytovej výstavby. Ešte by som chcel pripomenúť, že v tej otázke bytovej výstavby je, dá sa povedať, i nepovedený žart, lebo je tu deklarované: „Pri predpokladanom počte 14 000 nových bytov vychádza na 1 byt príspevok na vybudovanie v objeme 500 000 korún.“ Len chcem pripomenúť, že tento rok sa očakáva výstavba alebo odovzdanie nových bytových jednotiek vo výške tých 11 000 bytov a budúci rok je predpoklad asi 8 000 nových bytových jednotiek, lebo toto mi vychádza ako jeden matematický prepočet, 7,5 mld. delených 500 000 či 550 000 a vyjde mi asi 14 000 bytov. Čiže táto logika mi je dosť teda absurdná akože v tomto prepočte. Predpokladám, že toto nikto nemyslel celkom vážne. Druhou časťou by som chcel sa stotožniť s tým čo tu teda deklaroval poslanec Igor Šulaj. Je faktom, že hlavne zákon o dani z pridanej hodnoty je určitým spôsobom likvidačný pre, dá sa povedať, dosť finančne podvyživené podniky, čo sa týka aj stavebných teda činností, kde je dosť komplikovane realizované získanie nadmerných odpočtov. Takže rád by som bol, aby teda v budúcnosti alebo teda v budúcom období sme reagovali na tento zákon a dali ho nejakým spôsobom do súladu. Faktom je, že štátny rozpočet uvažuje v príjmovej časti dane z pridanej hodnoty s príjmom z dane z pridanej hodnoty alebo so zvýšeným príjmom z dane z pridanej hodnoty vo výške 9,1 mld. Keď odpočítam 8,3 mld., čo je teda príjem zo zvýšenia dane z pridanej hodnoty z 10 % na 14 %, tak mi vychádza ambiciózny predpoklad príjmov cirka vo výške 9,1 mld., pokiaľ ide o očakávanú skutočnosť, tak cirka vo výške 7,1 mld. Predpokladám, že zdržiavaním nadmerných odpočtov, čo je tu jasne deklarované, nie tieto príjmy budú teda ambicióznymi príjmami tohto štátneho rozpočtu vzhľadom na to, že, podľa metodiky ESA 95 vychádzajúc, toto, dá sa povedať, zdržiavanie nadmerných odpočtov nie je príjmom do štátneho rozpočtu, ale je to vlastne záväzkom alebo pohľadávkou, alebo záväzkom teda štátu voči daňovému subjektu. Takže predpokladajúc tieto skutočnosti rád by som teda vedel, že teda pokiaľ tieto dane alebo pokiaľ toto zdržiavanie daní nie je súčasťou príjmu štátneho rozpočtu na rok 2003. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pán poslanec. Do rozpravy je ďalej prihlásený pán poslanec Vladimír Ďaďo, nech sa páči, máte slovo, pripraví sa pán poslanec Ľubomír Vážny. V. Ďaďo, poslanec: Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, pán podpredseda vlády, vážení kolegovia a kolegyne, každý z nás poslancov i občanov, ktorí sledujú naše dianie, naše postoje, postoje profesionálnych politikov, ktorí dostali dôveru v III. volebnom období, si iste uvedomuje význam predloženého dokumentu, ktorým je návrh štátneho rozpočtu na rok 2003. V našich silách, silách vlády Slovenskej republiky, ktorá dostala dôveru koaličnej väčšiny, je osud Slovenska, jeho ďalší rozvoj či stagnácia. Vedomý si tejto skutočnosti, hlavne zodpovednosti za osudy viac než 5 mil. občanov nášho štátu, chcem v diskusii upozorniť na problémové črty štátneho rozpočtu, ktoré spôsobia nielen v roku 2003, ale aj v budúcnosti môžu spôsobiť nemalé ťažkosti v živote radového občana. Za rozhodujúci problém celej štruktúry štátneho rozpočtu považujem oblasť príjmov. Aj pri vyslovovaní dôvery vláde Národnou radou Slovenskej republiky, a tým spojenom skrátenom legislatívnom konaní o návrhoch zákonov, aj pri tomto materiáli boli predložené dôvody obhajoby vládnych zámerov nemožnosťou zväčšovania deficitu a zadlženosti Slovenskej republiky. S touto argumentáciou aj pri akejkoľvek rôznorodosti názorov by bolo možné nájsť zhodné stanovisko. Problém však spočíva v inom. Spočíva v tom, že niekto je za vytvorenie podmienok pre dostatočné množstvo zdrojov zodpovedný. A to je vláda ako celok. Ak sa pozrieme na rozpočet z logickej, resp. z účtovnej stránky „má dať a dal“ alebo príjmov a výdavkov, tak je každému jasné to, čo nás v roku 2003 čaká. Aj nám je jasné, že nám chýba 56 mld. až 70 mld. korún. Je teda zrejmé, že tento deficit je vážny a je to výsledok súčasnej hospodárskej politiky, ktorá je jednoznačne nedostačujúca vo vzťahu k potrebám. Je teda neefektívna, a to i napriek tomu, že je zabezpečená kontinuita súčasnej vlády s vládou predchádzajúcou. Ak má byť, a ja som presvedčený o tom, že to tak má byť, že ministerstvo hospodárstva má byť nosným zabezpečením rozhodujúceho príjmu do štátnej pokladnice, tak navrhovaný rozpočet je veľmi slabý, ktorý pôsobí dojmom vykradnutej špajze, kde domáca pani má upiecť chlieb a pre svoju rodinu má jedine vodu a aj tá sa môže vypariť. Fakty sú alarmujúce. Posúďme rok 2001, kapitolu 26, ministerstva hospodárstva. Skutočný príjem bol 89,524 mil., výdavky boli 2 mld., roku 2003 je plánovaný príjem 59 mil. a výdavky 2,159 mld., potreby sa pohybujú na úrovni kompetencií zhruba asi 5 mld. Medziročné porovnanie teda jasne dokazuje to, že je tu náznak nie stabilizácie hospodárstva, ale že indexovo idú príjmy nižšie ako idú výdavky. O efektívnosti hospodárskej politiky svedčí aj skutočnosť, že viac než 50 % príjmov ministerstva hospodárstva má byť zabezpečených z rozpočtových organizácií, ako sú Slovenská obchodná inšpekcia a Puncový úrad. Ďalším negatívom v štátnom rozpočte je súčasný stav domácej podnikateľskej sféry a zámery podpory domácim podnikateľom, čím je neoddeliteľne spojený i stav zamestnanosti našich občanov. Skutočnosť v teréne je totiž taká, že menovo silní zahraniční podnikatelia si našu krajinu zaľúbili predovšetkým pre lacnú pracovnú silu, že svoju silu v mnohých prípadoch používajú na likvidáciu domácej konkurencie, že to sú investície, ktoré nezabezpečujú modernizáciu výrobných zariadení a ktoré zabezpečujú iba vo veľmi málo prípadoch aj rast miezd zamestnancov. Voči tejto skutočnosti je realita programu Podpora podnikania reprezentovaná v štátnom rozpočte znížením o 190 mil. Sk veľmi krutá, veľmi krutá voči postaveniu slovenského podnikateľa. Takýto stav ma vedie k nasledujúcemu. Zamýšľam sa nad tým, že sú malé krajiny, ktoré existujú ako daňové raje. Ale sú aj malé krajiny, medzi ktoré patríme aj my, ktoré pripravujú podnikateľom daňové peklo, lebo nevedia zabezpečiť dostatok príjmov z inej činnosti než z daní. K takýmto krajinám sa čím ďalej, tým viac zaraďujeme aj my a to je rozhodne potrebné prediskutovať, premyslieť. Kategória malých a stredných podnikateľov, potrebná pružnosť, efektívnosť a progresivita niektorých služieb si to rozhodne vyžadujú. Na ilustráciu poviem, že už tu bola jedna ekonómka, ktorá na život bojovala o to, aby sa dane podnikateľov v najväčšej miere zvýšili. Život ale ukázal, že nemala pravdu, pretože príjem štátneho rozpočtu nie sú len dane, ale aj iné kategórie, ktoré dokážu vytvoriť podmienky pre to, aby podnikatelia na Slovensku mohli úspešne podnikať, aby mohli zamestnávať čím ďalej, tým viac ľudí. Za veľké negatívum viacerých kapitol považujem nekoncepčnosť a politikárčenie pri príprave takého ťažkého a závažného dokumentu, ako je štátny rozpočet. Neviem si predstaviť, ako je možné, že strednodobé plány v podstate akoby nefungovali. Alebo snáď sa tu uvažuje, že to je prežitok socialistického systému? Ak je to tak, tak sa, páni, hrozne mýlite, pretože táto kategória sa používa v každej solídnej krajine, ktorej záleží na ekonomickom rozvoji, v každej solídnej krajine. Nemalo by byť skutočnosťou, aby sme dnes pri koncepčnej práci nemali konkrétne návrhy v oblasti zriaďovania priemyselných parkov. Nemáme ich. Snaha vyjadrená v tomto dokumente orientovať ich zriaďovanie do regiónov s najväčšou nezamestnanosťou je všeobecná. Nevidieť v nej konkrétne a vykonané činy. Alebo sa spoliehame na náhodu, na to, že nám niekto niečo prihrá? Nie. Myslím si, že takýmto postojom si dávame aj my, poslanci, gól do vlastnej siete. Situácia v doprave vzhľadom na potreby je na veľmi-veľmi nízkej úrovni. V súlade so záujmom rozširovať medzinárodnú spoluprácu, resp. očakávaním progresívnejšieho vstupu zahraničných investorov, je, dá sa povedať, na bode mrazu. Súčasný stav ciest I. a II. triedy, výstavba diaľnice, ako aj realita vnútroštátnej dopravy a čím ďalej zložitejšia situácia v medzimestskej a mestskej doprave nás zaraďuje na samotný okraj priemyselných dopravných systémov. A chýba len veľmi málo, aby požiadavka, ktorá odznievala pred 13 rokmi, na vytvorenie koridoru sa stala skutočným koridorom v doprave do čiernej jamy. Obmedzenie služieb slovenskej autobusovej dopravy, v železničnej doprave, zastaraný vozový park dávajú predpoklad značného obmedzenia potrebných služieb a môžu sa prejaviť v kolapsových situáciách nielen miest, ale aj prepravných úsekov a môže byť to dôvodom na zvýšenie nezamestnanosti, resp. sociálne nepokoje. V tejto kapitole vidieť pracovnú neprepojenosť medzi predchádzajúcou vládou a súčasným vládnym kabinetom. Tento stav výstižne charakterizuje situácia, ktorú si dovolím tu odcitovať. Vláda pána premiéra Mikuláša Dzurindu s podpredsedom vlády pre ekonomiku a neskôr povereným riadením ministerstva dopravy, s vami, pán podpredseda, prijala uznesenie vlády č. 904 z 21. 8. 2002 k správe o plnení nového projektu výstavby diaľnic a rýchlostných ciest. A realita je už dnes taká, že tento zámer sa neplní v novej vláde, opäť vo vašej vláde, kde obidvaja ste zodpovední za túto situáciu, a, naopak, je tento váš zámer krátený o 7 mld. Myslím si, že táto situácia neprispeje nikomu. Alebo to musím charakterizovať jednoducho tak, že vševedovia sa premenili na Maťka s Kubkom, resp. na majstrov „A je to“. Pre objektívnosť však je žiaduce hodnotiť zámer nového ministra dopravy pozitívne, pretože chce výstavbu diaľnic riešiť z mimorozpočtových, resp. cudzích zdrojov. Podstatou však zostane to, že tento zámer mal byť pripravený a predložený v Národnej rade vládou tak, aby sme ho mohli dnes posúdiť, mal by byť jasne vybilancovaný, a aby sme vedeli, odkiaľ a akým spôsobom sa získané zdroje budú realizovať. Dotknem sa ešte jednej kapitoly rozpočtu a to je kapitola ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja. Rozpočet na rok 2003 nedáva nádej na zastavenie negatívneho trendu bytovej politiky. Upozorňujem na to, že ak v predloženom dokumente nedôjde k zmene presunu finančných prostriedkov tak, ako to bolo doporučené výborom pre hospodárstvo a privatizáciu, negatívny trend bude mať stúpajúcu krivku, čoho výsledkom bude nielen nespokojnosť mladej generácie, ale aj starnutie obyvateľstva a možné nepriaznivé závery v zmysle súdnych rozhodnutí. Podobne, ako aj v iných kapitolách, i tu je vidieť značnú nekonkrétnosť, a tým aj nekontrolovanosť plnenia použitých finančných prostriedkov. Význam postavenia parlamentu si vyžaduje jasné stanovenie cieľov, jasné umiestnenie finančných prostriedkov, čo umožní aj nám vykonávanie dôslednej kontroly tak, aby sme mohli našu prácu v teréne realizovať v zmysle našich nielen volebných sľubov, ale aj sľubov, ktoré sme dali smerom k ústave. Vážené kolegyne a kolegovia, cena udržania deficitu štátneho rozpočtu je pre občanov našej vlasti veľmi krutá, upresňujem, pre väčšinu občanov našej vlasti, žijúcich na hranici biedy je veľmi krutá. A my sme povinní túto realitu zmeniť. Bol nám predložený základný nástroj hospodárskej politiky, kde by mali byť presadené sociálno-ekonomické priority vlády Slovenskej republiky. Áno, mali by byť, ale nie sú presadené, pretože stabilizácia nezamestnanosti na úrovni 18 %, nedostatok prostriedkov pre zdravotníctvo, školstvo, kultúru, šport, nezabezpečenie základných potrieb pre vyššie územné celky, nedostatok bytov pre mladú generáciu a následné krátenie výšky štátnej prémie, zníženie sociálnych dávok, to nie je pre mňa predpoklad ekonomického a sociálneho rozvoja, ale kapitalizácia chudoby. Táto horká a krutá realita nerovnováhy a reštrikcie, ktorej základ dala predchádzajúca vláda, a potvrdzujú ju v návrhu rozpočtu na rok 2003 ten istý premiér a podpredseda vlády, je dôkazom toho, že nie štát je vlastníkom dobrým tak, ako to bolo konštatované, ale takým, ako som to konštatoval pri programovom vyhlásení vlády, a v podstate to potvrdili v rozprave pán poslanec Jarjabek, že tí, ktorí riadia tento štát, sú slabým článkom nevýkonnej slovenskej ekonomiky. Doterajšie vystúpenia opozície naznačujú predovšetkým to, že predloženému materiálu chýba základné formálno-logické myslenie pri formovaní ekonomiky štátu, jej riadení, kontrole a schvaľovaní, pretože rozhodujúcim faktorom sa stáva vernosť vládnej koalícii, nie vernosť našim voličom. Možnosť a česť i zodpovednosť voči voličom drvivej väčšiny obyvateľstva, úcte k Ústave Slovenskej republiky sa prejaví v tom, že ako poslanec nemienim podporiť predložený návrh štátneho rozpočtu. Naopak, chcem tu poznamenať jednu reakciu, na ktorú iste si pamätá niekto, kto ju konštatoval pred ôsmimi rokmi. Kto takýto rozpočet mieni podporiť, mieni schváliť, mal by sa zamyslieť, či by nemal v nasledujúcich mesiacoch on od hanby stáť na chodníku v žltých trenírkach a kajať sa za svoj čin tomuto národu. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: V rozprave ďalej vystúpi pán poslanec Ľubomír Vážny, ďalším v poradí je pán poslanec Pál Farkas.