P. Hrušovský, predseda NR SR: (2003-10-31):
Pán poslanec Polka. L. Polka, poslanec: Aj vzhľadom na  čas obmedzím svoje vystúpenie len na predloženie konkrétnych pozmeňujúcich návrhov v dvoch skupinách, ktoré už máte aj v laviciach, ale chcel by som ich niektoré odôvodniť, aby nevznikla zbytočná diskusia, či to bolo, alebo nebolo odôvodnené. Hodnotenie návrhu, tohto vládneho návrhu zákona ponechám renomovanejším  kolegom, a preto mi dovoľte, aby som sa dostal k prvému okruhu pozmeňujúcich návrhov, a to po prvé. V § 44 ods. 4 písm. d) sa slová „po predchádzajúcom vyjadrení Akademického senátu“ nahrádzajú slovami „po schválení Akademickým senátom“. Obdobná pripomienka je aj k § 44 ods. 4 písm. f), ide o fakt, aby sa rešpektovala skutočnosť, že vysoká škola je samosprávnou inštitúciou a výrazom tejto skutočnosti je aj požiadavka, aby návrh rektora na vymenovanie odvolaných prorektorov bol viazaný na schválenie Akademického senátu nielen na  vyjadrenie. Druhým bodom je v § 44 ods. 5 sa dopĺňa písm. t), ktoré znie: „Plní ďalšie úlohy vo vzťahu k policajným vysokým školám, ktoré plní ministerstvo vo vzťahu k verejným vysokým školám.“ Ide o úlohy, bližšiu špecifikáciu úloh ministerstva vnútra. Obdobná dikcia  bola aj v zákone č. 172/1990 Zb. o vysokých školách. Tretím pozmeňujúcim návrhom je v § 44 ods. 10, kde sa za slovo „pracovníkov“ dopĺňajú tieto slová „a ostatných zamestnancov“. Ide o skutočnosť, že v Policajnej akadémii pracuje niekoľko kategórií zamestnancov, ktorí sú v služobnom pomere, v štátnej službe aj v pracovnom pomere. § 4 ods. 11  písm. b) doplniť o citáciu § 9 ods. 1 písm. m). Odôvodnenie. V policajných vysokých školách obdobne ako vo vojenských školách schvaľuje na rozdiel od verejných  vysokých škôl ďalšie podmienky prijatia na štúdium minister vnútra. Za rozhodujúce z tohto okruhu pozmeňujúcich návrhov považujem doplnenie v § 53 ods. 8 písm. d), ktoré znie: „V právnických študijných programoch a bezpečnostných študijných programoch s právnym zameraním doktor práv (JUDr.).“ Toto oprávnenie Akadémia Policajného zboru v Bratislave mala do prijatia zákona č. 131/2002 Z. z. v  znení nasledujúcich zákonov o vysokých školách. V tejto podobe uvedené oprávnenie bolo predložené Výborom Národnej rady Slovenskej republiky  pre vzdelanie, vedu šport a mládež, kultúru a médiá. Pri schválení tohto návrhu bolo však oprávnenie udeľovať tento titul s právnym zameraním vypustené. Vypustenie tohto oprávnenia je diskriminujúce a neodôvodnené. Diskriminujúce je v tom, že Policajná akadémia v Bratislave ako jediná škola  má oprávnenie konať magisterské štúdium v študijných odboroch s právno-bezpečnostným zameraním. V dôsledku vypustenia oprávnenia udeľovať akademický titul doktor práv v týchto študijných odboroch sa obmedzujú možnosti ďalšieho zvyšovania  kvalifikácie absolventov v odbore, ktorí vyštudovali, a v profesii, ktorú vykonávajú. Dámy a páni, mám tu kópiu rozhodnutia Akreditačnej komisie z 12. 6. 1998 podpísaného vtedajším predsedom Jánom Kačalom, v ktorom sa konštatuje, že Akreditačná komisia podľa § 4 písm. b) a c) nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 422/1990 o Akreditačnej komisii v znení neskorších predpisov konštatuje, že Akadémia Policajného zboru v Bratislave je spôsobilá konať rigorózne skúšky a obhajoby rigoróznych prác v študijnom odbore Bezpečnostné služby. Chcel by som zdôrazniť, že v Policajnej akadémii, kde v súčasnosti pôsobí 99 učiteľov, je 25 profesorov, z toho 10 riadnych, 15 mimoriadnych, 9 docentov, 17  kandidátov vied a PhD. a pôsobí  tam ďalších 10 docentov a 3 profesori v dohodách o vedľajšom pracovnom pomere. Pripravuje sa, myslím, že od roku 2004/2005 alebo 2005/2006 nový študijný program právna bezpečnostná ochrana osôb a majetku. Vyučovací proces je v rozsahu 1 500 hodín, z ktorých 900 hodín sú výlučne právne odbory a vo zvyšujúcich 600 hodinách sa vyučuje špeciálne zameranie alebo  bezpečnostná problematika, kde napríklad v predmete kriminálna služba je to opäť len právo. Právo predovšetkým v sekundárnej podobe právnych noriem, to znamená rozličné interné vykonávacie predpisy, ktorými ministerstvo upravuje riadenie a prácu príslušníkov kriminálnej polície napríklad v predmete dopravná služba, kde dominantným  je zákon o správnom konaní a zákon o podmienkach premávky na pozemných komunikáciách. Čiže aj v týchto predmetoch dominuje právo, nie je to vyučovanie o používaní nejakého obuška alebo nejaké chvaty, kopy a podobné veci, ktoré sa učia policajti v základných,  prípadne stredných školách. Ako posledný z tohto okruhu návrhov je šiesty pozmeňujúci návrh, v ktorom v § 74 sa vypúšťa odsek 3. Vypustením tohto  tretieho odseku sa zosúladí dĺžka pracovného času zamestnancov vysokých škôl s ostatnými zamestnancami, to znamená, že bude platiť dĺžka pracovného času ustanovená Zákonníkom práce v § 85 ods. 9, respektíve v § 252 ods. 2 Zákonníka práce. Dĺžka pracovného času ustanovená Zákonníkom práce platí pre jedného zamestnávateľa, zatiaľ čo súčasná právna úprava v § 74 platí pre viacerých zamestnávateľov. Druhým okruhom mojich pozmeňujúcich návrhov sú pozmeňujúce návrhy, ktoré sa týkajú § 2, ktorý navrhujem doplniť o nový odsek 17, ktorý znie: „Každá vysoká škola poskytuje uchádzačom o štúdium, študentom a ďalším osobám informačné a poradenské služby súvisiace so štúdiom a s možnosťou uplatnenia  absolventov študijných programov v praxi.“ V kontexte s týmto návrhom v § 70 sú zakotvené práva študentov, navrhujeme doplniť tento odsek o písm. j), ktoré znie: „Právo na informačné a poradenské služby súvisiace so štúdiom a s možnosťou uplatnenia absolventov  študijných odborov v praxi.“ Dovoľte mi niekoľko slov k odôvodneniu tohto návrhu. Vychádzame z dokumentov Európskej únie, najmä z dokumentov Európska sociálna charta čl. 9 právo na poradenstvo pri voľbe povolania, v ktorom sa uvádza: „Na zabezpečenie účinného výkonu práva na poradenstvo pri voľbe povolania sa zmluvné strany zaväzujú zabezpečiť alebo podporiť podľa potreby služby na pomoc všetkým osobám vrátane zdravotne postihnutých pri riešení problémov týkajúcich sa výberu povolania alebo postupu v ňom so zreteľom na osobné predpoklady a možnosti na trhu práce. Takáto pomoc by sa mala poskytovať mladistvým vrátane školopovinných detí, ako aj dospelým.“ Samozrejme, že Európskou chartou sme viazaní, bola podpísaná zástupcom Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky v roku 1992 a prešla aj na republiky. Podpora pri voľbe  povolania najmä mladých ľudí patrí medzi priority v krajinách Európskej únie. Vo vysokoškolskom vzdelávaní je poradenstvo v európskych krajinách organizované strediskami pôsobiacimi na vysokých školách alebo prostredníctvom inštitúcií zriadených vysokými školami konkrétne v Holandsku, Írsku, Španielsku, Spolkovej republike Nemecko, Belgicku a v mnohých ďalších. V posledných rokoch sa európske ciele a úloha poradenstva stávajú konkrétnejšie. V roku 1998 Európska rada podľa  správy o vypracovaní európskeho balíčka zamestnanosti, ktorého súčasťou je aj Memorandum, mládež a Európa - naša budúcnosť, je prioritným cieľom boj proti nezamestnanosti mládeže v Európe. Rovnako závery Európskej rady v Lisabone z roku 2000 vyjadrené v memorande  celoživotného vzdelávania určujú  za jedno z kľúčových posolstiev zabezpečiť nový prístup k odbornému usmerňovaniu a poradenstvu, ktorého cieľom je, citujem: „Zabezpečiť, aby každý mal ľahký prístup ku kvalitným informáciám a poradenstvu o možnostiach vzdelávania a uplatnenia na trhu práce po celej Európe počas celého života.“ V hodnotiacej správe Európskej komisie o pripravenosti Slovenska na členstvo v Európskej únii sa opakovane poukazuje na nedostatky v tejto oblasti. Aj v poslednej správe z minulého roka v kapitole 13 Sociálna politika a zamestnanosť sa uvádza: „Je potrebné riešiť štrukturálne problémy vlastné trhu práce a treba venovať osobitnú pozornosť skôr podpore aktívnych politík trhu práce, a nie pasívnym opatreniam. Tiež je dôležité, aby obsah budúcich investícií Európskeho sociálneho fondu vychádzal z európskej stratégie zamestnanosti.“ Domnievame sa, že zavedenie vyšších zmien v § 2 a v § 70 do zákona o vysokých školách je tiež v súlade s opatreniami uvedenými v sektorovom operačnom programe Ľudské zdroje, ktorý vypracovalo ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny, a rozvoj poradenstva v povolaniach a zamestnaniach informovanosti v pracovnej mobilite. Rozvoj poradenstva si myslím, že prispeje k riešeniu problematiky nezamestnanosti Slovenskej republiky. Dámy a páni, ďakujem vám za vašu podporu týchto pozmeňujúcich návrhoch. Ďakujem. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďalej v rozprave vystúpi pán poslanec Tkáč. V. Tkáč, poslanec: Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán minister, dámy a páni. Dovoľte mi, aby som v úvodných poznámkach vystúpil s tým, prečo budem predkladať určité návrhy a prečo zastávam určité postoje v súvislosti so špecializačným štúdiom v oblasti medicíny. Niekoľko rokov, možno povedať už vyše 25 rokov sa zaoberám vo svojej špecializácii aj prostredníctvom praxe v Rade Európy otázkami zdravotníckeho práva. Bol som aj jeden z vrchných organizátorov Medicínsko-právnej československej konferencie v Košiciach a existuje aj medzinárodná asociácia MEDICO-IURIDICA, ktorá hovorí o vzájomných vzťahoch práva a medicíny alebo zdravotníckych povolaní. Mojím odborným zameraním je aj otázka právnej zodpovednosti v medicíne. Preto chcem povedať hneď v úvode, že keď sa tu pred niekoľkými mesiacmi  schvaľovala Slovenská zdravotnícka univerzita, mal som veľa predsudkov a myslel som si o tomto kroku svoje. Neskôr, keď som mal možnosť sa stretávať s ľuďmi z tejto školy, aj s jej poslucháčmi, ktorí už boli vo vysokých funkciách, a stretával som sa aj s oponentúrou, navštívili sme niekoľkí poslanci Vedeckú radu Lekárskej fakulty pod vedením pána profesora Traubnera, tak som začal meniť určité názory a postoje vo vzťahu k existencii tejto školy. Prednášal som tam niekoľko blokov v oblasti právnej zodpovednosti v zdravotníctve. Rozprával som sa s ľuďmi, ktorí študujú v tejto škole, sú to manažéri v riadení zdravotníctva, a drvivá väčšina z nich hovorila o opodstatnenosti tejto školy. Uznávam, samozrejme, aj určité kritické názory, ale chcem ešte uviesť, že v Rade Európy organizovala medzinárodnú konferenciu na konci roku 2002 v decembri v Paríži, na ktorej som sa zúčastnil a kde takisto bola analýza reforiem zdravotníctva v Európe od roku 1990. Chcem v tejto súvislosti teda uviesť, že všade sa dbalo alebo teda kládol obrovský dôraz na otázky vzdelávania a ďalšieho vzdelávania na otázky vzťahu štúdia či vedomostí lekárov, zdravotníckych pracovníkov ku princípu lege artis. Aj  v septembri tohto roku Parlamentné zhromaždenie Rady Európy prijalo rezolúciu o reformách zdravotníctva v Európe, kde sa kládol veľký dôraz na zvyšovanie kvalifikácie. Preto som si dovolil pripraviť alebo odkonzultovať aj pripomienky k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon o vysokých školách, a to preto, že jedna zo štyroch oblastí zmien sa v návrhu zákona týka špecializačného štúdia v medicíne. Je to vyše roka odvtedy, čo špecializované štúdium bolo definované a schválené v predchádzajúcom parlamente práve v zákone o vysokých školách a nepriamo potvrdené aj v zákone o zriadení Slovenskej zdravotníckej univerzity. Špecializačné štúdium doposiaľ je v medicíne definované ako študijný program tretieho stupňa popri doktorandskom  štúdiu a, žiaľ, navrhovatelia hovoria, že to je v priamom rozpore s európskymi a svetovými trendmi v oblasti vysokého školstva. Je to na prvej strane dôvodovej správy. Chýbajú mi tam aj širšie pohľady, a to vzhľadom na to, že existujú aj smernice či direktívy Európskej únie 9316, 9750 a 2001/19, ktoré takúto možnosť minimálne nevylučujú, a aj Európska medicínska asociácia pri interpretácii týchto smerníc prijala program, ktorý sa volá postgraduálne štúdium v medicíne - právna regulácia v EÚ. Zákon vypúšťa špecializačné štúdium v medicíne nielen ako tretí stupeň vysokoškolského vzdelávania, ale aj ako vzdelávanie vysokoškolské vôbec. Pritom ale špecializačnú prípravu definuje ako osobitný druh ďalšieho vzdelávania, ktoré môžu uskutočňovať len vysoké školy. Nesúhlasím s takýmto konštatovaním, pretože je to odtrhnuté od reality. Preto navrhujem aj určitý kompromis, aby sa pridali v § 2 za odsek 5 nový odsek 6, ktorý bude definovať špecializačné štúdium v medicíne ako osobitný študijný program vysokoškolského vzdelávania, teda  kompromisne, nie ako tretí stupeň. Následne bude uvedený odkaz na § 46, ktorý bude na príslušnom mieste realisticky definovať špecializačné štúdium v medicíne. Cieľom je, aby bol prijatý dobrý novelizovaný zákon o vysokých školách a že nebude ho treba po vstupe do EÚ dopĺňať ani meniť. Myslím si, že smernice alebo taký je aj výklad aj ďalších odborníkov vo vzťahu k normatívom Európskej únie, že by bolo treba pri nerešpektovaní týchto postupov tieto dokumenty potom dodatočne dopĺňať. Uvediem aspoň dva dokumenty Únie európskych medicínskych špecialistov ako oficiálne poverenej inštitúcie EÚ, ktorá sa v EÚ zameriava na harmonizáciu a rozvoj jednotlivých medicínskych odborov. Je to Charta o výcviku medicínskych špecialistov v Európskej únii a Charta o kontinuálnom vzdelávaní medicínskych špecialistov v Európskej únii. Jasne a principiálne z toho vyplýva rozdiel medzi špecializačnou prípravou pracovníkov v zdravotníctve s vysokoškolským vzdelaním v zmysle osobitného druhu ďalšieho vzdelávania, ako ju definuje § 46 vládneho návrhu zákona, a špecializačným štúdiom v medicíne, ako ho navrhnem o chvíľu ja. Je evidentné, že ako predkladatelia vládneho návrhu, tak aj predkladatelia spoločnej správy výborov k tomuto zákonu jednoducho neaplikovali tieto normy, a preto by som chcel pristúpiť aj k niektorým pozmeňujúcim návrhom. Ja som ich aj rozdal. Chcem ešte dve poznámky povedať, ak dovolíte, že Slovenská zdravotnícka univerzita je expressis verbis uvedená aj v kapitole 2 prístupových rokovaní o vstupe SR do Európskej únie. Mám to tu pred sebou, kde po Slovinsku nasleduje Slovensko. Súčasťou voľného pohybu osôb ako prvý blok segment sú, samozrejme, otázky nostrifikácie či uznávanie kvalifikačných stupňov jednotlivých profesií, nechcem ísť do detailov, z tých štyroch blokov a tu sa jasne expressis verbis dokonca aj Slovenská zdravotnícka univerzita vyskytuje. Ďalej by som ešte chcel uviesť ďalšiu poznámku o tom, že všetky dokumenty aj Rady Európy, ktoré som spomínal, jasne hovoria o tom, že treba využiť všetky možnosti na širokospektrálny záber na prípravu zamestnancov v medicíne, v práve v duchu moderných technológií  v duchu lege artis . Dávam tieto pozmeňujúce návrhy. Dám to písomne, aj som to dal rozdať, ak dovolíte. Sú  cez sekretariát aj s podpismi kolegov poslancov, ale odovzdám to o chvíľu. Ospravedlňujem sa, ja som to odovzdal teraz sekretariátu. Takže to prečítam a dám vám potom k dispozícii to, čo mám tu za pultom. V čl. I bod 5 v § 2 sa za ods. 5 pridáva ods. 6, pri prečíslovaní ostatných odsekov tohto znenia: „Odsek 6. Osobitným študijným programom vysokoškolského vzdelávania je špecializačné štúdium v medicíne § 46.“ V čl. I bod 33 je nový text § 45 ods. 1, ktorý znie: „Zdravotnícke vysoké školy vzdelávajú študentov, ktorí sa pripravujú pre jednotlivé kategórie zdravotníckych pracovníkov a na výkon špecializovaných certifikovaných odborných činnosti“ (odkaz na zákon č. 277/1994 Z. z. v znení neskorších predpisov a na nariadenie vlády č. 157/2002 Z. z.) Tretí pozmeňujúci návrh v čl. I. bod 38 § 46 vrátane nadpisu znie: „§ 46. Špecializačné štúdium v medicíne. Odsek prvý špecializačné štúdium v medicíne,  ďalej len špecializačné štúdium sa zameriava na získanie špecializovaných poznatkov súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti v príslušnom špecializačnom odbore“ (odkaz na nariadenie vlády č. 157/2002 Z. z.). Špecializačné štúdium odsek druhý prebieha v externej forme podľa individuálneho študijného plánu pod vedením školiteľa. Odsek tretí. Dĺžka štúdia závisí od náročnosti špecializačného odboru (odkaz na nariadenie vlády č. 157/2002 Z. z.), trvá však najmenej tri roky. Ukončí sa obhajobou špecializačnej písomnej práce a vykonaním špecializačnej skúšky pred komisiou, ktorú vymenuje dekan príslušnej fakulty Zdravotníckej vysokej školy. Táto skúška je štátnou skúškou. Absolventom, ktorí úspešne ukončia špecializačné štúdium, sa vydá diplom o špecializácii. Odsek štvrtý. Funkciu školy teda pre príslušný  špecializačný odbor môže vykonávať zdravotnícky pracovník, ktorý má zodpovedajúcu špecializáciu, pracuje v tomto špecializačnom odbore najmenej päť rokov po získaní špecializácie a získal akreditáciu na vzdelávanie v danom špecializačnom odbore. Odsek piaty. Podmienkou prijatia na špecializačné štúdium je absolvovanie zodpovedajúceho druhého stupňa programu vysokoškolského vzdelávania a výkon práce v špecializačnom odbore. Odsek šiesty. Špecializačné štúdium sa uskutočňuje na príslušných vysokých školách a pod ich vedením v zdravotníckych zariadeniach. Zdravotnícke zariadenie musí na vykonávanie tejto činnosti získať zodpovedajúcu akreditáciu pre daný špecializačný odbor. Odsek siedmy.  Podrobnosti o špecializačnom štúdiu upravuje osobitný predpis (odkaz na nariadenie vlády č. 157/2002 Z. z.). Štvrtý pozmeňujúci návrh k čl. V. Článok V z návrhu zákonu  vypustiť. Žiadam o všetkých uvedených pozmeňujúcich návrhoch hlasovať spoločne a navrhujem ich schváliť ako celok. V prípade, že sa tak nestane, bude sa musieť zákon o vysokých školách po našom vstupe do EÚ novelizovať, aby bol v zhode s platnými už citovanými smernicami EÚ. Ďalej podávam procedurálny návrh spoločnej správy výborov Národnej rady o prerokovaní vládneho návrhu zákona a o zmene a doplnení niektorých zákonov, tlač 363a, bod 13 a body 23 až 34, teda 13, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, je to v písomnej podobe, takže netreba to značiť, vyňať zo spoločnej správy na osobitné hlasovanie, hlasovať o nich spoločne a ako celok ich neschváliť. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Písomne je do rozpravy ešte prihlásený pán poslanec Drgonec. J. Drgonec, poslanec: Dámy a páni, pán poslanec Polka sa pred chvíľou lúčil s vyslovením nádeje, že sa dočká podpory poslancov so svojimi pozmeňujúcimi návrhmi. Ja prichádzam vysvetliť svoje presvedčenie, prečo si nezaslúži podporu jeho pozmeňujúci návrh v bode 5. Teda ten návrh, ktorým navrhuje, aby absolventi policajnej akadémie alebo Akadémie Policajného zboru, ako sa oficiálne volá táto škola, dostávali titul JUDr., teda doktora práv. Problém hodnotenia povahy štúdia v policajnej akadémii je problém, ktorý pretrváva v podstate od deväťdesiatych rokoch do dnešného dňa. Okrem toho, že v jednej chvíli policajná akadémia mohla udeľovať titul JUDr. a v iných chvíľach nemohla, dostala sa problematika tak na Najvyšší súd Slovenskej republiky, ako aj na Ústavný súd Slovenskej republiky. Najvyšší súd okrem iného vyslovil: „Za právnické vzdelanie treba rozumieť len vysokoškolské vzdelanie získané na právnickej fakulte.“ Ide o názor uvedený v rozhodnutí Najvyššieho súdu 4CDO113/97, teda o rozhodnutie z roku 1997. Ústavný súd 13. júla 1999 uznesením 2US35/1999 odmietol konať o návrhu, v ktorom absolvent policajnej akadémie odôvodňoval svoju opodstatnenosť alebo opodstatnenosť svojho vystupovania, svojho zastupovania v konaní pred Ústavným súdom na základe argumentácie, že má právnické vzdelanie. Toto sú rozhodnutia dvoch najvýznamnejších slovenských orgánov súdnej moci v Slovenskej republike. Pokiaľ ide o možnosť hodnotenia kvality vzdelania ako vzdelania právnického v policajnej akadémii, určite v policajnej akadémii možno v radoch pedagógov nájsť rad známych právnikov - docent Fico, akademik Čič, generál Ivor. Pre povahu právnického vzdelania ako kvalifikácie na výkon právnickej profesie je ale dôležitejšie, nie kto učí, ale čo je predmetom výučby. Pán poslanec Polka uvádzal príklady kriminalistických úprav, dopravného práva ako argument v prospech právnického zamerania tohto štúdia. Zároveň priznal, že hovorí o interných normatívnych pokynoch. Interné normatívne pokyny nie sú súčasťou právneho poriadku Slovenskej republiky. Napriek tomu, že sú formálne usporiadané na paragrafy, to znamená vizuálne budia zdanie právnej úpravy, nemajú povahu všeobecne záväznej právnej úpravy. Interné normatívne pokyny sú predmetom výučby rovnako vo vojenských školách bez toho, že by si vojenské školy nárokovali priznanie kvalifikácie alebo akademického titulu JUDr. pre svojich absolventov. Summa summarum stručne zhrnuté, lebo nemyslím si, že je nevyhnutné, aby sme v tomto počte rozsiahle diskutovali o nastolenej problematike, naozaj si nemyslím, že je správne udeliť absolventom Akadémie Policajného zboru  titul JUDr., pretože tento titul by ich oprávňoval na to, aby odišli od polície, robili sudcov, prokurátorov, advokátov, aby teda vykonávali mnohé iné právnické činnosti, na ktoré som presvedčený, že nie sú pripravení. Z toho dôvodu navrhujem, aby v rámci hlasovania o pozmeňujúcich návrhoch pána poslanca Polku sa bod 5 vyčlenil z celého balíka jeho šiestich pozmeňujúcich návrhov, aby sa o pozmeňujúcom návrhu uvedenom pod bodom 5 hlasovalo osobitne. Ďakujem za pozornosť.