K. Tóthová, poslankyňa: (2001-10-04):
Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ako ste sa už dozaista oboznámili, predložený legislatívny návrh vlastne rieši nedostatok, ktorý vznikol nekvalitným spracovaním ústavy, kde v prechodných a záverečných ustanoveniach sa účinnosť upravila tak, že od 1. júla do 1. januára roku 2002 sa občanom odňala možnosť podávať podnety, resp. návrhy na preskúmanie alebo návrhy, ktorými sa domáhajú občania ochrany svojich práv. Aká je situácia, pretože bola tu snaha od niektorých právnych vraj teoretikov zahmlievať skutočnosť. Právna situácia dnes je taká, že na Ústavný súd sa môže občan obrátiť jedine, ak považuje svoje práva ľudské dotknuté rozhodnutím ústredného orgánu štátnej správy, miestneho orgánu štátnej správy alebo orgánu samosprávy. To znamená, že musí tu byť určité rozhodnutie. Všetky prípady, ktoré boli adresované Ústavnému súdu, kde občania žiadali nápravu alebo si ťažkali na stav nečinnosti, nezákonného postupu alebo iných nedostatkov, ktoré netkveli v rozhodnutí, takéto podnety dnes nemôžu dať. A ja vás len na ilustráciu slovami predsedu Ústavného súdu oboznámim, aký pomer vlastne bol zasiahnutý, aký citlivý právny prostriedok sme občanovi vzali. Citujem z tlače 4. júla 2001, z rozhovoru s predsedom Ústavného súdu, ktorý uviedol: „Kým podnety obsahovali tisícky podaní proti rozhodnutiam,“ spomínaným, ktoré som uviedla, „bolo podaných za rok len niekoľko pár.“ Čiže to, čo občania a, samozrejme, aj organizácie najviac využívali na ochranu svojich práv, to vlastne novela ústavy odňala od júla do januára. Predložený materiál bol predložený v júni, ale, žiaľ, v dôsledku preklepu článku ústavy bolo vyhotovené nové opravené vydanie. Toto opravené vydanie už dostalo termín júl. Ja som vlastne návrh dávala v júni, a preto obsah návrhu je taký, že sa vlastne ponecháva čl. 130, na základe ktorého občania mali toto právo do 1. júla, ďalej v platnosti. Vzhľadom na to, že sa prerokováva tento legislatívny návrh až teraz, vzhľadom na to, že táto ctená snemovňa nepovažovala tento návrh za dôležitý, napriek tomu, že rokovací poriadok práve skrátené legislatívne konanie dáva na prípady, keď sú dotknuté občianske práva, ale keďže je to poslanecký návrh, nemohli sme dať návrh na skrátené legislatívne konanie, dúfali sme, že snemovňa pochopí aktuálnosť a dôležitosť tohto legislatívneho návrhu a že ho zaradí medzi prvé body, o čo som aj v svojom procedurálnom návrhu žiadala. Nestalo sa tak a dnes, žiaľ, už je október. Ale pokiaľ sa prerokovával tento návrh v Legislatívnej rade, viacerí členovia Legislatívnej rady uviedli, že tento zákon treba prijať, aj keby reparoval právo čo i jedného občana alebo aj čo by reparoval protiústavný stav alebo stav, ktorý odňal ústavné právo občanovi čo i na jeden deň. Teda plne považujem za opodstatnené tento legislatívny návrh prerokovať a posunúť do druhého čítania. Dovoľte, aby som sa vyjadrila ešte k jednej otázke. Po podaní tohto legislatívneho návrhu bolo vyjadrené v tlači stanovisko konkrétne pána poslanca Kresáka, ktorý bude spravodajcom, o chvíľu zaujme miesto spravodajcu. A predpokladám, že bude opakovať svoje stanovisko, ktoré publikoval v tlači. Preto si dovolím hneď naňho reagovať. Pán poslanec Kresák po podaní tohto návrhu uviedol, že nevidí zmysel Tóthovej návrhu. Je to 3. júla 2001, Národná obroda. Nuž je mi veľmi zrejmý toto stanovisko a slepota pána poslanca, ktorý nevidí zmysel návrhu. Totiž nerado sa vidí, ak sa dôjde na chybu, ktorú niekto urobí, o ktorej suverénne vyhlasuje, že sa nestala a ktorú nechcel akceptovať, keď sa prerokovávala ústava tu v tejto ctenej snemovni. Ja nechcem tu dokumentovať len svojím názorom, že došlo k vážnemu pochybeniu, ale dovoľte, aby som citovala pár myšlienok, ktoré vyšli v tlači. Už 26. apríla vychádza článok, kde je rozhovor aj s predsedom Ústavného súdu. A je tam citovaný názor predsedu Ústavného súdu, ktorý hovorí, že ani Ústavný súd nevie, čo bude s porušeniami práv občanov do konca roka. Redakcia dala tomuto rozhovoru názov Od júla sa môžete sťažovať na lampárni. (Ruch v sále.) By som prosila kolegov z klubu, keby trošku tichšie diskutovali, pretože skutočne rušia. Je ťažké sa sústrediť v kriku. Ďalej, 23. apríla 2001 znovu v tlači vychádza článok, ktorý je nadpísaný Ako po 1. júli z podnetmi na Ústavný súd. Nielen Tóthová, aj iní sa pýtali, čo bude s podnetmi občanov. Pán poslanec Kresák nevidí zmysel môjho legislatívneho návrhu. Ďalej, ďalší článok dokonca cituje vyjadrenie akademika Čiča, ktorý hovorí, že ide o nehoráznosť vládneho kabinetu, že pozbavil občanov významného ústavného práva od 1. júla do 1. januára, a článok, ktorý vyšiel 19. apríla 2001, má názov Ďalšia nehoráznosť vládneho kabinetu. V auguste vychádza článok Prešľap Dzurindovej vlády sa cudne zamlčuje. V Pravde 2. júla vychádza článok Slovenská ústava je v problémoch. Ďalej, 9. 6. 2001 v tlači sa konštatuje, že 6 mesiacov nebudú mať občania možnosť vlastne sa obrátiť na Ústavný súd v prípade nečinnosti, ďalej, a to je moje stanovisko, bol publikovaný v Národnej obrode v júli článok pod nadpisom Autori novely Ústavy Slovenskej republiky obhajujú svoje prešľapy. To sa tu budem snažiť aj preukázať, že skutočne došlo k prešľapu. Ďalej, vychádza v apríli článok Smutné výsledky politiky v ústave. Ďalej, v júli opätovne z Ústavného súdu sú signály, citujem slová predsedu Ústavného súdu, že podnety občanov boli bez náhrady zrušené. A na otázku, či nemožno pristúpiť napr. k tomu, aby do 1. januára budúceho roku platilo pôvodné ustanovenie ústavy, predseda Ústavného súdu túto možnosť nevylučuje a uvádza: „Takéto riešenie je možné, ale jeho priechodnosť závisí výlučne od rozhodnutia Národnej rady Slovenskej republiky.“ Vzhľadom na tieto názory, ako aj názory viacerých právnikov som predložila legislatívny návrh ešte v júni a vychádza z predĺženia čl. 130 ústavy. Keďže dneska už tento článok ústavy stratil účinnosť, nemožno predĺžiť jeho životnosť a v druhom čítaní do predloženého legislatívneho návrhu by sme doplnili pôvodný text čl. 130 ústavy. Teda by bola novela ústavy, ktorá by do januára priniesla ten istý text čl. 130 ústavy, ktorý bol platný a účinný do konca júna a ktorý umožňoval občanom podať podnet na Ústavný súd. Žiaľ, politici, ako aj poslanci k tomuto problému strčili hlavu do piesku, teda zaujali pštrosiu politiku, časť médií tiež, a nechceli počuť tento problém. A konečne tento problém sa dostal až medzi záverečné body tohto parlamentného rokovania, myslím, septembrovej schôdze. Je to škoda, pretože osobne si myslím, že každý môže urobiť chybu, chybu nerobí len ten, kto nič nerobí. Ale potom je dôležité, ako sa k tejto chybe postavím, pretože mýliť sa je ľudské a mýliť sa je ľudské aj v legislatíve. Preto by bol náležitý a korektný postup uznať, áno, nastala chyba a rýchlo ju napravíme. Žiaľ, takýto postup nebol, nebol tu záujem na tom, aby občanom sa toto právo neodňalo. Ja som veľmi vďačná plénu Ústavného súdu, ktorý prijal uznesenie vychádzajúc z toho, že občanom toto právo nemožno odoprieť, a zaujal stanovisko, že návrhy, ktoré budú prichádzať na Ústavný súd, nebude posielať naspäť. Pravdepodobne sa nimi bude zaoberať až po 1. januári, keď nadobudne účinnosť nový článok ústavy, ktorý vlastne toto právo opätovne občanom prizná a zároveň zakotví aj možnosť náhrady škody. Stanovisko Ústavného súdu, ako som povedala, vítam, aj keď to nie je 100-percentné riešenie, je to riešenie, ktoré má slabiny. Dovoľte, aby som upozornila na slabinu. Pokiaľ Ústavný súd ponechá si tento návrh a nebude ho občan opakovať a na základe neho bude rozhodovať Ústavný súd a prizná náhradu za porušenie, subjekt povinný zaplatiť sumu, ktorú vyriekne Ústavný súd, podľa môjho názoru bude sa môcť úspešne domáhať, aby sa zvyvinil zo zaplatenia tejto náhrady, keďže bude môcť namietať, že konanie začalo na aktivitu občana, ktorá v tom čase, keď ju urobil, nemala právny podklad. A určite príslušné súdy by vyhoveli. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, ja z tohto miesta dovolím si vyjadriť presvedčenie, že niet argumentu, ktorý by presvedčil vás, že nebolo občanom odňaté právo. Ja som citovala z tlače viaceré stanoviská. Ak dovolíte, ešte uvediem stanoviská členov Legislatívnej rady. Keď som predkladala tento legislatívny návrh v Legislatívnej rade, ani jeden člen nespochybnil skutočnosť, že by od 1. júla do 1. januára nebolo občanom odňaté právo obrátiť sa na Ústavný súd podnetom. To jednoznačne bolo prijaté. Jednoznačne bolo prijaté, že záujem v právnom štáte musí smerovať k tomu, že v prípade, ak sa takáto chyba urobí, aby sa urobila náprava. Dokonca môžem citovať niektoré vyjadrenia členov Legislatívnej rady, ktorý povedali, že aj keby sa týkalo odňatie práva čo i jedného občana, aj tak treba túto chybu napraviť. A, ako som povedala na začiatku, netýka sa to jedného občana, týka sa to tisícok občanov. Preto verím, že rozhodnete tak, že odsúhlasíte prerokovanie tohto legislatívneho návrhu v druhom čítaní. Ďakujem za pozornosť. I. Presperín, podpredseda NR SR: Ďakujem pekne, pani poslankyňa. Prosím, keby ste zaujali miesto pre navrhovateľov. Dávam slovo spravodajcovi, ktorého určil navrhnutý gestorský ústavnoprávny výbor, poslancovi Petrovi Kresákovi. Nech sa páči, pán poslanec, ujmite sa slova.