Z. Kramplová, poslankyňa: (2009-10-22):
Súhlasím s pani poslankyňou Tkáčovou, teda s navrhovateľkou, pokiaľ ide o vplyv uránu na životné prostredie, pokiaľ ide o vplyv na devastáciu životného prostredia, na kontamináciu vôd a dokonca aj na ohrozenie cestovného ruchu. Tu, myslím si, že sa zhodneme takmer všetci. Chápem aj rozhodnutie pani navrhovateľky prísť s návrhom zákona, krátkym návrhom zákona, ktorým sa zakáže ťažba uránu a chápem ju preto, že keď ja som sa asi pred dvomi rokmi zaoberala problémom ťažby, povrchovej ťažby zlata kyanidovým lúhovaním v Kremnici, tak to bola aj moja prvá reakcia, že som si myslela, že najlepšie by bolo, keby sme úplne zakázali takýto spôsob ťažby zlata na Slovensku. Samozrejme, keď som si sadla s odborníkmi a vysvetlili mi niektoré súvislosti, bolo mi jasné, že treba hľadať cestu tak, aby ťažba zlata, tá povrchová ťažba zlata bola riešená iným spôsobom a som veľmi rada, že ten spôsob sme našli, tu sme sa na ňom zhodli a že tak ako aj pri uráne, tak ako aj pri zlate nemali by to byť otázky politických záujmov, ale otázky záujmov občanov. Pokiaľ ide o banský zákon a jeho novelu, ktorá tu bola schvaľovaná pred dvomi rokmi, bola som toho názoru a som aj dnes toho názoru, že banský zákon, tak ako bol schválený ešte v roku 1988, už prežil svoje obdobie a tento banský zákon bol v podstate šitý na štátne ťažobné spoločnosti alebo ťažiarenské spoločnosti, ktoré v každom prípade rešpektovali verejné záujmy spoločnosti, aj keď to bolo za iného režimu. Tento zákon bol niekoľkokrát novelizovaný, ale v tomto zákone existuje pomerne veľa dier. A práve tým, že existujú diery v tomto zákone, ťažobné spoločnosti, ktoré dnes na Slovensku prejavujú záujem o prieskum územia a aj ho realizujú už na viacerých miestach, majú záujem aj o dobývací priestor. Sú spoločnosti, ktoré prichádzajú z takých štátov, ako je Kanada alebo Austrália, jedna je dokonca z Cypru. A hlavne, pokiaľ ide o kanadské a austrálske spoločnosti, tieto spoločnosti majú problém vo vlastných štátoch, pretože sa sprísnila legislatíva, podobne to bolo aj s ťažbou zlata a v podstate boli nútení, aby ich ťažba bola vzdialená na určitý priestor od obývaného územia. Samozrejme, hľadajú štáty, kde táto legislatíva je deravá a kde si to môžu dovoliť a kde v podstate pozerajú len na peniaze. Boli by sme veľmi, veľmi naivní, keby sme si mysleli, že tieto ťažiarenské spoločnosti prichádzajú na Slovensko preto, aby, nedajbože, v niečom pomohli Slovensku, pretože poplatky, ktoré sú určené banským zákonom pre Slovenskú republiku sú také smiešne, že naozaj tá devastácia územia a devastácia zdravia občanov je nevyčísliteľná a v podstate environmentálne záťaže, ktoré by tu zostali, by boli veľkou záťažou pre všetky budúce generácie. Keby sme sa pozreli na tie ťažiarenské spoločnosti, čo si myslím, že je veľmi dôležité pri tejto problematike, boli by sme prekvapení. Ja by som vám len chcela podať jednu krátku informáciu, kto sú tie ťažiarenské spoločnosti, ktoré sa v súčasnosti zaujímajú o dobývací priestor na ťažbu uránu a ktoré už v súčasnosti vykonávajú prieskum na našom území. Spomeniem spoločnosť Ludvika Energy s. r. o. Je to dcérska spoločnosť kanadskej firmy Tournigan. Myslím, že vám to viacerým niečo hovorí, pretože Tournigan bol ten, ktorý sa priamo aktivizoval a priamo riešil veci v Kremnici. Predal svoje práva jednej spoločnosti z Veľkej Británie, ale v podstate ešte tam má stále svoj vplyv. Čiže Tournigan sa zase posúva na ťažbu uránu. Dnes v tých pätnástich územiach, kde robia prieskum v šiestich,  má aktivity práve táto spoločnosť. Ďalšou spoločnosťou je Crown Energy, je to dcérska spoločnosť austrálskej firmy, ktorá v podstate má problémy na vlastnom území, teda vo vlastnom štáte pre sprísnenie kritérií na ťažbu a hlavne v dôsledku zmeny vlády, ktorá veľmi tvrdo ide v otázkach ochrany životného prostredia. Tá má tri územia, v ktorom robí prieskum. Tretia spoločnosť je Central European Metals, čo je cyperská spoločnosť a rovnako robí aktivity vo viacerých štátoch a preskúmava možnosť legislatívy alebo legislatívnych dier tak, aby mohli ťažiť na územiach, kde vyťažia rudu a následne odchádzajú do iných priestorov, ale devastované územie zanechávajú. A štvrtou zaujímavou spoločnosťou je Beckov Minerals. Táto spoločnosť robí v súčasnosti prieskum. Má aktivity hlavne v Trenčianskom kraji a hlavne sa sústreďuje na oblasť Nového Mesta, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou žiadnej zahraničnej firmy, ale je to spoločnosť slovenská, ktorú vlastní osoba s trvalým pobytom v Kanade. Takže tie určité prepojenia existujú a nie je tajné ani to, že istá kanadská spoločnosť na svojej internetovej stránke, je to spoločnosť Ultra Uranium, zverejnila, že ovláda na 100 % ložiská uránu na Slovensku. Prečo som vymenovala tieto spoločnosti? Hlavne preto, že každá jedna zahraničná spoločnosť vyťaží, ide za ziskom, ide za peniazmi. Po zdevastovaní a vyťažení odchádza mimo územia Slovenska a hľadá ďalšie ložiská. Takže v tomto, myslím si, že sme v zhode a mňa veľmi mrzí to, že práve tieto spoločnosti robia prieskum a budú sa snažiť o získanie dobývacieho povolenia v oblastiach, ktoré sú aj chránenými oblasťami európskeho významu. Tu sme my viazaní zmluvou, ktorú musíme dodržiavať, pretože územia európskeho významu skutočne sú vážneho charakteru a nie je možné, aby sme ich zdevastovali. Okrem toho sú to územia, kde sú zdroje pitnej vody. Ale najzaujímavejšie je, že si vybrali územia, ktoré sú perspektívne v územných plánoch určené hlavne na rozvoj cestovného ruchu. Pani poslankyňa, ja keby som bola na vašom mieste, určite by som sa snažila poradiť s odborníkmi, aby som hľadala riešenie ako vylepšiť našu legislatívu a zaplátať tie diery, ktoré máme tak v banskom zákone, ako aj stavebnom zákone a rovnako aj v geologickom zákone. Som presvedčená o tom, že zajtra v médiách budú tí, ktorí budú hlasovať proti tomuto návrhu zákona, označení ako poslanci, ktorí nechcú chrániť záujmy občanov, nemajú záujem o ochranu životného prostredia, ale majú záujem cez rôzne lobistické skupiny. Chcem vás ubezpečiť, že väčšina poslancov, aj vládnej koalície, nemá takýto záujem. Naším záujmom je s odborníkmi dohodnúť spôsob ako riešiť novelami týchto vymenovaných zákonov to, čo je tu problémové a ako ochrániť územia, ktoré nie sú určené ani v surovinovej koncepcii za územia, ktoré nie sú pre ťažbu perspektívne alebo pre ťažbu reálne. Nakoniec surovinová koncepcia je jasná, je platná a o ťažbe uránu v týchto oblastiach vôbec nehovorí. Preto by som bola rada, keby sme túto problematiku, ktorá je vážna, vyriešili. Pokladám ju naozaj za vážnu aj preto, že je tu podpísaná petícia. Ja si vážim ľudí, ktorí prejavili svoj názor a chcú si chrániť svoje územie, aby títo ľudia svoj názor, alebo mali dôvod, aby sme sa touto otázkou zaoberali, ale hlavne, aby sme našli riešenia, ktoré nebudú zakazovať dnes ťažbu uránu. Zajtra to môže byť krátky zákon, ktorý bude zakazovať nejakú inú ťažbu, ale nebude riešiť tie najpodstatnejšie veci, a to je, aby nebola naša legislatíva pre ťažiarenské spoločnosti priechodná a hlavne, aby nebolo možné cez súhlas pár úradníkov opomenúť a nebrať do úvahy územné plány, nebrať do úvahy obce, nebrať do úvahy vyššie územné celky. Som presvedčená, že dozrel čas a priniesol to život, aby boli prehodnotené aj kompetencie vyšších územných celkov vo vzťahu k životnému prostrediu. Ale nedá sa to robiť z jedného dňa na druhý. Treba si k tomu sadnúť a treba skutočne zvážiť, ktoré kompetencie v oblasti ochrany životného prostredia by mali riešiť vyššie územné celky. Pani poslankyňa, keďže môj názor na vplyv v ťažbe uránu je identický s vaším, ale nie je identický na spôsob riešenia, nebudem môcť podporiť tento váš návrh zákona. Ale budem sa snažiť, aby sme spoločne hľadali spôsob, ako čo najrýchlejšie, a predpokladám, že už by to mohlo byť na najbližšej schôdzi parlamentu, sme našli prostredníctvom novely banského, stavebného, prípadne geologického zákona taký spôsob, aby sme uchránili naše územie pre budúce generácie, aby sme nedávali dôvod ľuďom, aby boli nervózni a aby mali strach zo životného prostredia, čo bude, keď sa náhodou niečo nepovolí, alebo povolí, ale aby toto riešenie bolo rozumné. Myslím, že život ukázal, že zákony, ktoré sme niekoľkokrát novelizovali a ktoré veľakrát pochádzajú ešte z obdobia spred roka ´89, bolo by nutné urobiť úplne nové, bez novelizácií a prispôsobiť ich novým podmienkam. Ďakujem za pozornosť.