P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-03-15):
Budeme pokračovať v rokovaní o návrhu poslancov Národnej rady Slovenskej republiky Branislava Opaterného a Ľubice Navrátilovej na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 580/2004 Z. z. o zdravotnom poistení v znení neskorších predpisov , ktorý prerokúvame ako tlač 1050. Poprosím teraz pána poslanca Opaterného, aby za skupinu poslancov uviedol návrh zákona. Nech sa páči. B. Opaterný, poslanec: Ďakujem za slovo, pán predseda. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, nami navrhovaný zákon sa skladá zo štyroch bodov. Prvé dva body hovoria o odvodoch na zdravotné poistenie pre komplementárov komanitnej spoločnosti, spoločníkov verejnej obchodnej spoločnosti a konateľov spoločností s ručením obmedzeným. Z právneho hľadiska spoločník verejnej obchodnej spoločnosti komanditista alebo komplementár komanditnej spoločnosti, spoločník spoločnosti s ručením obmedzeným i akcionár akciovej spoločnosti sú len rôzne formy účasti v obchodných spoločnostiach, ktoré sa principiálne líšia iba spôsobom ručenia. Len spoločenská zmluva a konkrétna obchodná činnosť určuje, či a aký podiel na zisku pripadne na jednotlivých spoločníkov. Preto je nezmyselné z hľadiska zdravotného poisťovania rozlišovať tieto kategórie a jednej skupine podnikateľov predpisovať zo zákona odvody na zdravotné poistenie, kým na druhú skupinu - spoločníci spoločností s ručením obmedzeným a akcionári akciových spoločností - sa takáto povinnosť nevzťahuje. Podobne je potrebné podľa nášho názoru zrušiť aj odvodovú povinnosť pre konateľov spoločností s ručením obmedzeným. Konateľ s. r. o. je štatutárom spoločnosti, môže ich byť v rámci jednej eseročky v podstate koľkokoľvek  a postavenie konateľa je obdobné ako postavenie členov predstavenstva akciových spoločností, lenže na týchto sa povinnosť zdravotných odvodov nevzťahuje. Konateľ má právo, nie povinnosť konať v mene spoločnosti a je zodpovedný za vedenie účtovníctva. Žiadna z uvedených skutočností nemôže byť dôvodom na uloženie povinností konateľom platiť odvody na zdravotné poistenie, pokiaľ v tejto činnosti nemajú iné príjmy. Tento prípad však zákon rieši na inom mieste. Bod 3 navrhovanej novely sa zaoberá osobami, za ktoré platí povinné poistenie štát. Navrhujeme, aby z povinností platiť poistné vypadla povinnosť za osoby, ktoré sú takzvane dobrovoľne nezamestnané. Osoby uvedené v nami uvádzanom odseku, takzvané dobrovoľne nezamestnané osoby, boli do konca roku 2004 zo zákona povinné platiť odvody na zdravotné poistenie sami. Od nového roka túto povinnosť na seba prevzal štát, ale ak sa niekto dobrovoľne rozhodne nepracovať a zároveň nehlásiť sa ako nezamestnaný, čiže vybral si sám dobrovoľne štatút nezamestnaného, je neprípustné, aby mu na zdravotné poistenie prispievali ostatní zo svojich odvodov. Zvyšuje to záťaž na výšku odvodov, čo sa aj prejavilo zvýšením odvodovej povinnosti napríklad u živnostníkov, a zvyšuje to teda aj mieru prerozdelenia. Bod 4 sa zaoberá tými poistencami, za ktorých takisto platí štát poistenie a ktorí eventuálne poberajú dôchodky. V tomto bode nie je prípustné, aby dôchodcovia, ktorí sú schopní a ochotní  si prostredníctvom životnosti či čiastočného úväzku niečo k dôchodku zarobiť, a teda aspoň sčasti sa postarať o seba, boli penalizovaní za svoju aktivitu až do tej miery, že v niektorých prípadoch ich príjem z takejto činnosti nie je schopný pokryť ani vyrubené odvody. A tak sú nútení zostať odkázaní výhradne na dôchodok. Konkrétny príklad. Bez ohľadu na to, či dôchodca pracuje na čiastočný, alebo plný úväzok a aký má príjem z tejto činnosti. Ak zo zákona najnižšie odvody, ktoré musí povinne odvádzať, sa vypočítavajú z minimálnej mzdy, je jasné, že ak robí na štvrtinový úväzok a má príjem asi 2 000 korún, nie je možné, aby z tých 2 000 korún zaplatil povinne 910 korún len na zdravotné odvody. Túto nespravodlivosť si myslím, že by sme mali odstrániť. Ďakujem za pozornosť.