Mikloško, Jozef, poslanec NR SR (2012-09-14):
Vážená pani podpredsedníčka, vážené zhromaždenie, vážený pán minister, nevystupujem za klub KDH, myslel som, že ešte za kluby sa viacerí prihlásia, nik sa neprihlásil, tak som sa naraz stal jedničkou, ani neviem ako. Dovoľte pár slov k tejto správe, ktorú som si podrobne prečítal, má 64 strán, oceňujem ju, že sa napísala, aj keď mám niektoré poznámky k nej, ktoré si dovolím povedať. Je dobrou správou, že dnes máme Radu vlády pre ľudské práva a národnostné menšiny. V minulosti sme mali, myslím, že ešte aj máme, Výbor pre ľudské práva a národnostné menšiny a rodovú rovnosť, ktorý práve prostredníctvom vlády predkladá túto správu o rodovej rovnosti. Podotýkam, že rodová rovnosť je iba malou podmnožinou ľudských práv a že ľudské práva je široká problematika, ako sa to hovorí v Ústave Slovenskej republiky. Poukazujem na určitý rozpor, ktorým aj príspevok uzavriem, že okrem rodovej rovnosti by sa mal parlament pravidelne dozvedieť a zaoberať aj situáciou ľudských práv na Slovensku a najmä o situácii rómskej menšiny a ich vzťahov k väčšine, čo je dnes vysokou prioritou Slovenska. Správa konštatuje, že Európska únia zakotvuje rovnosť medzi mužmi a ženami. Samozrejme, táto myšlienka nezačala Európskou úniou, je to starý biblický princíp, ktorý neskôr rozvinulo kresťanstvo, čo nie je samozrejmé v iných monoteistických náboženstvách. Áno, výroky sv. Pavla niekedy v určitom zmysle preferujú mužov, bol to vplyv vtedajšej doby, aj keď zase v iných pasážach vysoko vyzdvihujú ženu a jej charizmu. Správa o rodovej rovnosti prináša zaujímavé otázky a štatistiky, napríklad to, že priemerný dôchodok mužov je 411 eur a žien iba 322, že do 185 euro má penziu vyše 15-tisíc žien a 5-tisíc mužov, čo podporuje myšlienku inštitútu minimálneho dôchodku. Na strane 24 sa konštatuje, že taká, by som povedal, samozrejmosť, že prítomnosť detí mladších ako šesť rokov v rodine výrazne znižuje mieru zamestnanosti žien, ale minimálne ovplyvňuje zamestnanosť mužov. To je samozrejmé a tam tá rodová rovnosť bude vždy narážať na tento fakt, ktorý je proste daný. Isteže, dosiahnuť tú rovnosť všade sa nedá a nebude dať, lebo skončíme tak ako voľakedy v Rusku, ak sa pamätáte, že bábušky a mamičky pracovali v najťažších prácach a muži si pofajčievali v krčme a popíjali vodočku. Zaujímavé je, a tu tiež neplatí rodová rovnosť, že vek zomrelých mužov je 68 rokov, priemerný, a žien 76 rokov. Tam by sme radi dosiahli tiež rodovú rovnosť. Som rád, že žien v politike je stále viac. Dnes je v parlamente tuším 26 %, v riadiacich funkciách špičkových firiem je pomer 1 : 9, to sa mi zdá tiež normálne. V politike je to tak, keď som ešte dávno debatoval s jedným kolegom z Prahy na túto tému, on mi povedal peknú vetu, že „v politike je toľko žien, koľko tam chce byť“. Musíme sa, musíte sa, ženy, prepracovať, zabojovať, aby ste tam boli. (Povedané s úsmevom.) Keď budete čakať na Godota, že niekto vás pozve, tak budete čakať celý život. To je už informácia nielen pre ženy, aj pre mužov a je to samozrejmosť. V tomto smere treba ísť za svojím, keď chceme v politike byť. Správa prináša viaceré konštruktívne odporúčania, doporučujem si prečítať, ktoré by neskôr Rada vlády, prípadne vláda brala v úvahu. Myslím, že správa sa príliš venuje Rómom, teda rodovej rovnosti u Rómov, čo je, povedal by som, určitá pozitívna diskriminácia, ale teda iste v dobrom, ale hovorím, problematika Rómov je tak široká a ožehavá, že by si vyžadovala špeciálnu správu a pozornosť. V reprodukčnom zdraví je podľa Európskej únie zakódované všeličo. To dobre vieme. To, že máme jeden z najmenších počtov hlásení prípadov AIDS, píše sa tam o 286 mužoch a 53 žien, je pozitívne. Správa konštatuje, že 65 % homosexuálov je práve medzi týmito prípadmi a to je celosvetová tendencia. Pod služby plánovaného rodičovstva správa berie, tak po európsky, aj chemickú antikoncepciu a umelé prerušenie alebo ukončenie, by som povedal, tehotenstva. Je veľmi pozitívne, že počet potratov u nás klesá. V roku 2010 ich bolo 9 288. Samo osebe je to hrozné, že 10-tisíc ľudí sa nenarodilo, ale je to pozitívne, že od roku 1990 je ten pokles o 81 %. Správa však nehovorí o jednej vážnej veci, že práve nákup chemických piluliek, alebo ako by som to povedal, „deň po tom“ prudko stúpa, to hovoria naši farmaceuti, čiže vlastne hovoria o tom, že dnes sa to, čo sa dosiahlo predtým, tvrdo, potrelo, možno sa to môže dosiahnuť ináč a to v štatistikách nie je. Tiež by som si dovolil protestovať proti niektorým neetickým reklamám, čo so správou nesúvisí, najmä na chemickú antikoncepciu, ktorá prináša farmaceutickým firmám veličizné zisky, a takisto napríklad reklama pre diabolskú erekciu, ktorú každý deň musíme vidieť v televíznych správach za veľmi drahé peniaze, sa mi zdá trápna, v podstate ju nepotrebujeme. Ešte pár poznámok by som povedal na záver. Aj keby bola stopercentná rodová rovnosť medzi mužom a ženou, predsa len muž ostane mužom a žena ostane ženou. Žena vždy sa bude musieť viac starať o domácnosť a o deti. A keď má deti menšie ako dva roky, tak či chce, nechce, ak chce, aby to dieťa bolo dobre vychované, aby tam bola pripútanosť k niekomu, vzťahová väzba, čo sa dneska takto múdro volá, tak skutočne treba, aby matka s tým dieťaťom bola doma a sa mu venovala, venovala mu to najdôležitejšie a to je čas. Ja moc doma nepomáham, aj tam mám určitý problém v rodovej rovnosti, pretože keď vysávam, sa mi zdá, že to je už dávno urobené, žene sa to furt nezdá, takže to je problém, ktorý by tiež mohol byť v správe zachytený. (Smiech v sále.) Ak chce ľudský rod, aj slovenský národ, prežiť, ináč to asi nebude, matku nikto nezastúpi doma a dobrá babka a dobrý dedko sú tiež v tomto smere nezastupiteľní. Je zaujímavé, že v Amerike už niekoľko miliónov ľudí, seniorov, dedkov a babky, majú svoju organizáciu, ktorou sa snažia pomôcť rodine, matke a otcovi pri výchove detí, čo sa im tam celkom dobre darí, lebo tí ľudia sú veľmi zamestnaní, tí mladí, a tým pádom na deti im nezostáva. Chcel by som zdôrazniť, že úloha matky je nezastupiteľná, ale aj úloha otca je nezastupiteľná. V tomto smere to, o čom sa hovorí, tá striedavá starostlivosť, vyvolalo to mnoho diskusií, myslím, že je rozumná vec. Pri rozvodoch veľmi často dieťa sa stáva, by som povedal, prostriedkom na vzájomné sa urážanie. Keď sa zabezpečí, aby aj muž, väčšinou muž, sa mohol stretať s dieťaťom, je to pozitívne, a ak dieťa vyrastá celkom bez otca, tak je to negatívne. Zdôrazňujem, že dilema rodina, deti verzus kariéra či práca bude u žien, žiaľ, vždy a, samozrejme, v špičkových prípadoch odborníčok, vedkýň, spisovateliek a neviem čo ešte, iste, treba dať prednosť aj kariére, ale zasa niektoré povolania – piloti, generáli, dirigentky atď., tam sa momentálne tých žien veľa netlačí. No. Tak ja by som ešte na záver povedal to, čo by som si dovolil nazvať aj snáď uznesením, viete, to, že sa tu hovorí o rodovej rovnosti, je dobré, ale už som zdôraznil, že je to malou podmnožinou ľudských práv. Navrhujem také, by som povedal, dve alternatívne uznesenia pre Radu vlády pre ľudské práva a národnostné menšiny, aby v roku 2012 predložila Národnej rade Súhrnnú správu o problematike Rómov v Slovenskej republike. Všetci cítite, že mať to pokope, je veľmi vážne a mohlo by sa na základe toho veľa opatrení urobiť, lebo to je problematika celoeurópska a 23 rokov si nevieme s ňou rady, a predtým sme to tiež nevedeli. Druhá alternatíva, prepáčte, že to takto hovorím, troška to rozšíriť, vždy k 10. 12., keď je Medzinárodný deň ľudských práv, predložiť Národnej rade Správu o dodržaní ľudských práv na Slovensku. V zmysle našej ústavy tých ľudských práv je veľa, v mnohých sa dosiahli veľké pokroky, v mnohých sú stále nedostatky, najmä v individuálnych právach. Dovolil by som si navrhnúť hlasovať najprv o prvej časti, o Rómoch. Ak to prejde, tak už zas tú druhú časť nerobiť, ale keby to neprešlo, tak pokúsiť sa ešte o to, aby na deň ľudských práv vždy Rada vlády predložila Národnej rade správu. Máme mnoho inštitúcií, nevládnych organizácií o ľudských právach, čiže pozbierať, čo sa tam vlastne robí, a povedať, aký je stav Únie, v tomto smere by nebolo zlé. Ďakujem pekne. Ešte to poviem, že, nie je tu pán predseda Jarjabek, už dlho mu sľubujem jedno CD, ktoré troška aj pod mojím sponzorstvom vyšlo, nie je to reklama, pretože už je dávno preč, volá sa „Ona, ono a on“, je to vlastne o rodine, o jej problémoch, o rodovej rovnosti. A dnes, keď som túto správu ráno písal, tak mi napadlo, že už musím sľub dodržať, jedno, predposledné, CD mu dávam. Nie je tuná, tak mu dám potom. Ďakujem vám, že ste si ma vypočuli. A zase som bol prekvapený, že som sa rýchlo dostal k mikrofónu, tých papierov bolo veľa, takže možno som to troška aj poplietol. Ďakujem pekne. (Potlesk.)