Novotný, Viliam, poslanec NR SR (2015-11-18):
Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predseda, vážený pán minister, vážený pán spravodajca, asi vás neprekvapím, ak poviem na úvod, že vo svojom vystúpení k štátnemu rozpočtu sa budem venovať téme zdravotníctva. Budem sa venovať tej téme alebo tej časti štátneho rozpočtu, ktorá bude výrazným spôsobom, rozhodujúcim spôsobom determinovať fungovanie zdravotníctva v budúcom roku 2016. Dávam som veľký pozor na vystúpenie pána ministra financií v jeho úvodnom slove, kde hovoril o tom, že peňazí v zdravotníctve bude budúci rok dosť na to, aby bolo možné zabezpečiť starostlivosť pre občanov. Hneď na úvod by som chce povedať pánovi ministrovi financií, on to podľa mňa aj vie, ale pre poriadok sa to patrí, že nie je tam dosť peňazí a z návrhu štátneho rozpočtu vyplývajú dve vážne riziká pre fungovanie zdravotníctva v budúcom roku. Pre mňa osobne je rozpočet pre zdravotníctvo sklamaním, pretože ho považujem za vysoko rizikový rozpočet. Ak dovolíte, aby som vysvetlil, v čom je rozpočet rizikový a prečo je pre mňa sklamaním, trošku sa vrátim v čase, ale nie veľmi ďaleko, iba do septembra tohto roku, keď sme najprv na výbore pre zdravotníctvo a potom tu v pléne Národnej rady v spoločnej správe k jednému návrhu zákona schvaľovali pozmeňujúci návrh, ktorým sa navýšila platba za poistencov štátu na mesiace november a december tohto kalendárneho roku o 86 mil. eur. Tieto peniaze boli určené pre nemocnice alebo sú určené pre nemocnice a majú slúžiť na krytie nákladov, ktoré im vznikli v dôsledku zvýšenia minimálnej mzdy. Podotýkam, že zvýšenia minimálnej mzdy od 1. januára 2005, teda tej, ktorá je už zvýšená v priebehu celého tohto kalendárneho roka, teda nie tej, ktorá sa má zvýšiť v budúcom kalendárnom roku a ktorá mala slúžiť a má slúžiť na kompenzáciu zvýšením mzdových nákladov nemocníc v dôsledku tretej etapy zvýšenia miezd nemocničných lekárov. No na prvý pohľad to, samozrejme, vyzerá veľmi dobre, keď do zdravotníctva prichádzajú ďalšie peniaze. Chcem hneď na úvod povedať, že nemajte, dámy a páni, predstavu, že pán minister Kažimír sa v septembri buchol po vrecku a našiel 86 mil. eur, ktoré poskytol zdravotníctvu na nejakú kompenzáciu alebo na lepšiu starostlivosť. Nie je tomu tak, 50 mil. eur totižto bolo odložených v rozpočte zdravotníctva na oddlžovanie nemocníc. Vláda počítala s tým, že v priebehu roku 2015 oddlžiť také štátne nemocnice, podotýkam štátne nemocnice, ktoré už nebudú vytvárať nové dlhy. No zjavne k tomuto projektu nedošlo. Asi bol problém nájsť takéto štátne nemocnice, ktoré by tak zlepšili svoje hospodárenie v priebehu roku 2015, že by si trúfol minister Kažimír im dať nejaké peniaze na oddlženie. Čiže zostalo 50 mil. eur v rezerve, ktoré sa takýmto elegantným spôsobom presunuli ako platba za poistencov štátu ešte za rok 2015 na jej navýšenie v novembri a decembri. Čo sa týka zvyšných 36 mil. eur, vyplývajú jednoducho z toho, že sa znížil počet poistencov štátu v tomto roku pre optimistický nárast zamestnanosti, ale ten objem peňazí, s ktorým vláda počítala na počet nezamestnaných prostredníctvom ročného zúčtovania zdravotného poistenia, sa zhruba pohybuje v tejto výške, takže mohli to urobiť potichu, ale takto je to omnoho výpravnejšie, keď teda príde dramatický pozmeňovací návrh na výbore pre zdravotníctvo, pán kolega Raši ho predložil, pridávajú 86 mil. eur do zdravotníctva. Nič nepridali, iba popresúvali medzi položkami peniaze, ktoré na to boli určené. Ale prečo to spomínam? Spomínam, prečo vlastne hovorím o roku 2015, keď sme pri rozpočte 2016, lebo je to veľmi dôležité číslo. Totižto zvýšenie platby za poistencov štátu, teda za ekonomicky neaktívnych, dôchodcov, deti, nezamestnaných, mamičky na materskej alebo rodičovskej, táto sadzba sa v novembri a decembri zvýšila na 5,85 % priemernej mzdy predminulého roka. Faktom ale je, že v predchádzajúcich 10 mesiacoch sa táto sadzba pohybovala iba na úrovni 4,16 % z priemernej mzdy. Takže keď to sčítate a podelíte 12 mesiacmi, vyjde vám sadzba za poistencov štátu, ktorú reálne zaplatila vláda Roberta Fica v roku 2015 do zdravotníctva na úrovni 4,44 %. Dnes už vieme, že tieto finančné prostriedky, teda platba štátu na úrovni 4,44 % priemernej mzdy za poistencov štátu, je potrebná na krytie zvýšených miezd v nemocniciach v dôsledku zvýšenia minimálnej mzdy a na krytie tretej etapy zvýšenia miezd lekárov. To pokračuje aj v roku 2016 plynule, tieto potreby sa nebudú meniť. Dokonca minimálna mzda bude ešte stúpať, čiže nárok bude dokonca vyšší, ako je toto krytie. Na a teraz sa pozrime, dámy a páni, a už som v roku 2016, do návrhu štátneho rozpočtu a zistíte, že za ekonomicky neaktívnych sa vláda chystá v roku 2016 zaplatiť iba 4,3 % z priemernej mzdy. Ešte raz, po zvýšení za november a december priemer 4,44, návrh na rok 2016 4,3 % priemernej mzdy. Tak toľko o sľuboch, že zdravotníctvo je prioritou vlády Roberta Fica, to počúvame každý rok. Vždy nejak nás pri štátnom rozpočte o tom presvedčia nejakým pozmeňovákom na pár desiatok alebo niekedy aj stoviek miliónov eur, ale toto je realita, toto je návrh rozpočtu. A ide volebný rok, čiže ako najdôležitejší rok z pohľadu záujmu vlády. Vláda Roberta Fica na zdravotníctvo kašle. Toto je krásny dôkaz toho, že prídu s takouto sadzbou v návrhu rozpočtu, nižšou ako dosiahli v roku 2015, dámy a páni, ako vláda dosiahla v roku 2015. Keď sa pozrieme aj na absolútne čísla, budem veľmi korektný, dal som si tú námahu, pozrime sa na absolútne čísla, lebo pán minister mi povie, že viete, to, percentá nie sú dôležité, dôležité sú absolútne čísla. Áno, je iná priemerná mzda v národnom hospodárstve, bola iná v roku 2013, z ktorej sa počítala sadzba v roku 2015 a iná bola v 2014., z ktorého sa počíta sadzba v roku 2016. Toto je korektné. Čiže poďme na absolútne čísla. Na jedného poistenca štátu zaplatil štát v roku 2015 mesačne 36 eur 62 centov. Na jedného poistenca štátu zaplatí štát podľa tohto návrhu štátneho rozpočtu v roku 2016 36,89 eura. Čiže áno, pridávajú 27 centov na jedného poistenca štátu. V absolútnych číslach to vychádza tak, že kým v roku 2015 zaplatí štát za svojich poistencov 1 367 mil. eur, v roku 2016 to bude 1 377 mil. eur. Štát teda pridáva za poistencov štátu 10 mil. eur. Keď sa ale pozriete, ako vyzerá odhad, sú to čísla, ktoré som vybral zo štátneho rozpočtu, žiadne som si nevymyslel, ako vyzerá odhad príjmov od ekonomicky aktívnych, teda pracujúcich ľudí, pracujúcich ľudí, tak zistíte, že štát dokonca počíta, že pracujúci zaplatia na svojich odvodoch do zdravotného poistenia o 9 mil. eur menej ako v tomto roku. Zhrnuté a podčiarknuté, realita roku 2015, návrh rozpočtu 2016, disponibilné zdroje, s ktorými poisťovňami platia za zdravotnú starostlivosť, plus 1 mil. eur, nič, nepridávajú nič. Pán minister Kažimír v úvodnom slove hovoril, že teda medziročný nárast je tam 270 mil. eur. No akokoľvek pozerám do tých čísel, ktoré máme k dispozícii, vychádza mi to na 239 mil. eur, ale nie nárast voči realite roku 2015, lebo reálnymi peniazmi platíme, ale voči poddimenzovanému a schváleného rozpočtu v roku 2015. Aj tam vláda voči schválenému rozpočtu pridala za ekonomiky neaktívnych, teda poistencov štátu, 86 mil., nie viac. Ale to, že to číslo nakoniec narástlo, spôsobilo, že ekonomicky aktívni pracujúci ľudia zaplatia o 150 mil. eur viac, než koľko odhadoval minister Kažimír v návrhu štátneho rozpočtu na tento kalendárny rok. Čiže, dámy a páni, reálnymi peniazmi platíme, lebo keď to teraz porovnám s rozpočtom na rok 2013, teda tu vám, tu vytiahnem bombastické číslo. Držme sa reality. Realita na konci tohto roka je nejaký objem peňazí, ktoré minuli zdravotné poisťovne na zdravotnú starostlivosť a následne poskytovatelia na nákup služieb na poskytnutie zdravotnej starostlivosti, na platy pre svojich zamestnancov. Nárast objemu peňazí voči realite roku 2015, návrh 2016 plus 1 mil. eur, nič nepridávajú. Taká priorita je zdravotníctvo pre vládu Roberta Fica vo volebnom roku. Ak dovolíte, keď chceme vypočítať, koľko peňazí by mala ešte vláda dať v roku 2016, aby splnila náklady poskytovateľov a náklady zdravotných poisťovní, ktoré sama spôsobila svojimi sľubmi o istotách a sľubmi, ktoré dávala, tak sa znovu musíme vrátiť do roku 2015. Totižto čo sa stalo? Určite sa pamätáte, že v roku 2015 zaviedla vláda Roberta Fica tzv. odvodovú odpočítateľnú položku. To znamená, že znížila odvody pre nízkopríjmových pracujúcich s príjmom do 570 eur v hrubom do zdravotného poistenia. Čiže tí, ktorí zarábajú tesne, blízko minimálnej mzdy, neplatili skoro žiadne odvody do zdravotného poistenia a potom sa to postupne zvyšovalo na tú riadnu 14 % sadzbu. A teraz výpadok odhadovaný a vypočítaný bol 150 mil. eur. Samozrejme, znovu schvaľoval sa štátny rozpočet, prišiel bombastický pozmeňovací návrh, vláda veľkodušne dala tých 150 mil. ako kompenzáciu za zníženie odvodov do zdravotného poistenia pre nízkopríjmových. No len moment, návrh štátneho rozpočtu, s ktorým vláda prišla, nebol na úrovni 4,44 % platby za poistencov štátu. Platba za poistencov štátu dokonca nebola na úrovni ani 4,16 %, v ktorej nakoniec žilo zdravotníctvo, ale iba na úrovni 3,67 %. S tým prišla vláda minulý rok do parlamentu. Čiže hra to bola krásna. Najprv minister Kažimír zobral 100 mil., presne 100 mil. voči 4 %, ktoré sú napísané v zákone o zdravotnom poistení. Tam je napísané, že platba za poistencov štátu v Slovenskej republike sú 4 % z priemernej mzdy predminulého roka. Čiže zobral 100 mil., znížil ju na 3,67, zaviedli odpočítateľnú odvodovú položku a dali tých 150 mil. No ale jak počítam, tak počítam, tých 100 mil. vždy chýbalo. Oni nekompenzovali 150 mil. zníženia odvodov pre nízkopríjmových pracujúcich do zdravotného poistenia, oni kompenzovali len 50 miliónmi. No tak teraz idem k realite tohto kalendárneho roku. Minister zdravotníctva nás už dlhšie zabáva tým, že teda pripravuje novelizáciu zákona o poskytovateľoch, v ktorej sa chystá od 1. januára zvýšiť platy zdravotníkov v nemocniciach, sestier a ostatných zdravotníckych pracovníkov vo všetkých nemocniciach zvýšiť, chystá sa zvýšiť ich platy. Odhad ministerstva zdravotníctva je 55 mil. eur. A moja otázka je, že kde sú. Oni tam nie sú. Voči tomuto roku je tam nárast 1 mil. eur v disponibilných zdrojoch zdravotných poisťovní. A oni majú poslať nejakých plus 55 mil. eur do nemocníc, k 1. januáru to majú začať platiť. Z čoho? Na úkor čoho to majú zaplatiť? To nie je v rozpočte. Tých 55 mil. eur tam nie je. A moja druhá otázka je, kde je tých 150 mil. eur. Keď chcete, budem veľmi, veľmi korektný, že 50 mil. dali budúci rok, a to akože už tam je, keďže neznižujú. Dobre, tak 100 mil. Kde je tých 100 mil.? Kompenzácia za zníženie odvodov nízkopríjmových pracujúcich do zdravotného poistenia. Čiže chýba tam 55 mil. eur na zvýšenie platov zdravotníkov v nemocniciach v budúcom kalendárnom roku a 100 až 150 mil. eur kompenzácia za zníženie odvodov nízkopríjmových pracujúcich do zdravotného poistenia. Toľko tam treba priložiť. 150 až 200 mil. Čiže, dámy a páni, sadzba poistného za poistencov štátu nemá byť v budúcom roku ani 4,3 %, ako navrhuje vláda na rok 2016, ani 4,44 %, ako bola valorizáciách v roku 2015, ale rovných 5 %, aby sa vykryli len tie náklady, ktoré vláda sama spôsobila. To nie sú náklady, ktoré niekto spôsobuje v zdravotníctve. To sú náklady, ktoré vláda sľubuje. Vláda sľubuje vyššie platy pre nízkopríjmových pracujúcich tým, že zníži odvody do zdravotného poistenia. A kompenzácia je kde? Tak dajú 50 mil. miesto 150 minulý rok, tento rok už s tým ani nepočítajú. Vláda sľubuje vyššie platy sestričkám a zdravotníkom a kompenzácia nie je v rozpočte. Takže rozpočet je z tohto hľadiska veľmi rizikový. Je rizikový z hľadiska toho, že platy zdravotníkov môžu byť v budúcom roku znovu ohrozené Ústavným súdom, a to je prvá rizikovosť tohto rozpočtu. Znovu sa nám môže zopakovať príbeh, ktorý sme tu zažili v roku 2012, keď Ústavný súd najprv dočasne pozastavil, a v roku 2013, keď nakoniec vyhlásil za protiústavný zákon o minimálnych mzdových nárokoch sestier a pôrodných asistentiek. A vtedy Ústavný súd povedal, že nemožno zvyšovať platy, keď na ne nie je dostatočný objem peňazí, ktoré včas prídu k poskytovateľom zdravotnej starostlivosti. Kde sú tie peniaze? Kde je tých 55 mil. eur na platy sestier a zdravotníkov, ktoré tu Čislák sľubuje vehementne od augusta. Kde sú? Toto je prvé vážne riziko, a preto hovorím, že tento rozpočet je vysoko rizikový. Druhé riziko tohto rozpočtu je dlh nemocníc. Znovu to pán minister Kažimír vo svojom úvodnom slove tak veľmi elegantne, ľahko prešiel. Niečo hovoril o dlhu, niečo hovoril možno o nejakej rezerve, a tak sme prebehli cez to. Minulý rok sme o tom diskutovali pomerne veľa, o dlhu a mám tu zase jednu tabuľku pripravenú. Minulý rok som vo svojom vystúpení k štátneho rozpočtu hovoril o tom, že dlh nemocníc na konci roku 2014 prekročí 400 mil. eur, z čoho dlh štátnych nemocníc je viac ako 300 mil. eur. Realita k 31. 12. 2014 predbehla aj moje najčernejšie očakávania, štátne nemocnice na konci roku 2014 vykazovali dlh po lehote splatnosti vo výške 334 mil. eur, celkové záväzky po lehote splatnosti boli 430 mil. eur v zdravotníctve. A dnes sme v situácii, že keď sa tempo zadlžovania nezmenilo – a nemá sa prečo zmeniť, lebo nič sa neudialo v zdravotníctve –, tak dlh štátnych nemocníc poľahky prekročí na konci roku 2015 hranicu 400 mil. eur. Celkový dlh v zdravotníctve 500 mil. eur. Ako na to reaguje štátny rozpočet? Nijak. Nijak. Tvári sa, že to neexistuje. Pritom pán minister Kažimír je ekonóm, ja som lekár, takže tomu až tak nerozumiem, ale dával som veľký pozor na tú časť jeho vystúpenia, keď vysvetľoval, že keď bolo Slovensko viac zadlžené, tak si požičiavalo s väčším úrokom, keď je menej zadlžené, tak nám požičiavajú s menším úrokom. No a rovnako je to s nemocnicou. Dodávateľ niekomu, kto je veľmi zadlžený a vie, že nebude vedieť platiť, dodáva s veľmi veľkým úrokom. Veľmi vysoké príslušenstvo sa nabaľuje, pretože veľmi dobre dodávateľ vie, že dlhová služba je problematická v tej nemocnici. Čím sú nemocnice zadlženejšie, tým majú väčší problém zohnať špeciálny zdravotný materiál, tým majú väčší problém kúpiť dobré lieky, vedia ich kúpiť, ale buď len hneď za hotové, čiže platia cash na drevo. Prídu vám opraviť röntgenovú lampu v cétečku, keď hneď zaplatíte, ináč neprídu. Alebo im niekto požičiava ďalej, ale stále za vyššie a vyššie príslušenstvo, za vyšší a vyšší úrok, lebo dobre vie, dobre vie, že keď už k tým peniazom raz pri nejakom oddlžení príde, tak aspoň nech to stojí za to, keď treba toľko čakať. Toto je druhé vážne riziko štátneho rozpočtu, že minister Kažimír, tak ako to vie robiť každý rok, šarmantným spôsobom sa tvári, že zadlžovanie štátnych nemocníc neexistuje. Ale ono existuje. Keď si pozriete od roku 2012, ’13, ’14, ’15, a predpokladám, že tak to bude aj v ’16., tempo zadlžovania štátnych nemocníc počas súčasnej vlády prebieha v nerušenom móde 80 až 100 mil. eur ročne. Ako keby sa nechumelilo. Zvolenská nás síce zabávala rôznymi opatreniami, že už teda akože niekde sa spomalilo a niekde to už nie je také vážne, ale nič. Počúvate makro čísla, nič. Pozriete si pekne koniec roka k 31. 12. 2012, k 31. 12. 2011 po oddlžení mali nemocnice dlh 70 mil. eur, k 31. 12. 2012 štátne nemocnice 141 mil. eur, k 31. 12. 2013 246 mil. eur, k 31. 12. 2014 334 mil. eur, k 31. 12. 2015 odhad 420 mil. eur. Nemenné tempo, 80 až 100 mil. v priemere ročne. A toto je druhé vážne riziko štátneho rozpočtu. No keďže si uvedomujem, že sme vo vážnom predvolebnom čase, a vláda Roberta Fica i napriek tomu, že deklarovala vo svojom programovom vyhlásení, že zdravotníctvo je veľkou prioritou, naňho systematicky štyri roky kašlala, očakávam, ale že tak ako pri každom štátnom rozpočte, aj teraz nastane nejaký dramatický zvrat a prídu pozmeňovacie návrhy. Tak hneď využijem, že pán minister je už tu tak blízko pri mne. Tak keď som dobre rozumel, ministerstvo financií počíta s nejakou rezervou vo výške 50 mil. eur na dlh budúci rok? Dobre som rozumel v úvodnom slove? Nenašiel som ho síce v rozpočte, ale možno to príde pozmeňujúcim návrhom. A keď som dobre rozumel ministrovi Čislákovi, keď som sa s ním naposledy rozprával na výbore pre zdravotníctvo, tak vraj tých 55 mil. eur má byť na platy zdravotníkov v nemocniciach v budúcom roku, má byť tiež fixovaných akýmsi uznesením. Čiže, dámy a páni, očakávam, že teda možno tu ešte zažijeme nejaký dramatický záujem strany SMER o zdravotníctvo, ak budú prichádzať nejaké pozmeňujúce návrhy, ktoré, samozrejme, veľmi výpravne budú hovoriť o tom, že teda je to veľká priorita, strašne im záleží na tom, ako to bude budúci rok fungovať. Ale realita je taká, že na budúci rok 2016 v návrhu štátneho rozpočtu počítajú s presne rovnakým objemom peňazí, aký minulo zdravotníctvo v roku 2015. Bez toho, aby tam bola kompenzácia na zvýšenie, plánované zvýšenie miezd sestier a zdravotníkov v nemocniciach, bez toho, aby tam bolo kompenzované zníženie odvodov pre nízkopríjmových pracujúcich do zdravotného poistenia vo výške 150 mil. eur. Takže záverom, dámy a páni, zdravotníctvo, keďže je to posledný štátny rozpočet súčasnej vlády, dovolím si zhodnotiť možno veľmi krátko tie štyri roky, keď predkladali návrhy rozpočtov. Chcem povedať, že na základe toho, čo sme tu videli a čo tu bolo predložené, môžem konštatovať, že zdravotníctvo nebolo prioritou vlády Roberta Fica. Ak chcete dôkaz, tak stačí výpadok peňazí kvôli odvodovej odpočítateľnej položke v minulom roku a jeho pozabudnutie v roku budúcom, nekryté zvyšovanie miezd. Stačia milióny na nezmyselné čipové kartičky, ktoré platia zdravotné poisťovne z tých peňazí, ktoré by mohli zaplatiť za zdravotnú starostlivosť na neexistujúci e-Health, na ktorý sa minulo 50 mil. z eurofondov, každý rok zaplaťte 10 mil., zdravotné poisťovne, a nič, e-Health nefunguje. Alebo mohli by sme hovoriť o dlhoch nemocníc, ktorý začína, tento dlh nemocníc začína atakovať hranicu pol miliardy eur. A to už nechcem hovoriť v tejto chvíli pri štátnom rozpočte po toľkých číslach o kauzách vládnych nominantov v rôznych zdravotníckych funkciách, o organizovanom tunelovaní verejných zdrojov, o cétečkách, ktoré sú dva-trikrát drahšie ako v Českej republike. Ale keď hovorím o číslach, tak za to by sme nejaký sumár po roku po prevalení kauzy piešťanského cétečka v číslach mohli povedať, zatiaľ padlo deväť verejných funkcionárov a padlo osem obvinení zo strany polície. To je zatiaľ nejaký sumár k dnešnému dňu, že deväť plus osem aktuálne. Na kompenzáciu nákladov, ktoré druhá Ficova vláda uvalila na zdravotníctvo, zopakujem, to by sadzba poistencov štátu mala byť najmenej 5 % z priemernej mzdy. Ak to bude menej, a nech to už upravia akokoľvek nejakým pozmeňujúcim návrhom, vláda nás zase oklamala aj s platmi zdravotníkov, aj s oddlžením nemocníc, aj so zavedením poriadku v rezorte. Ďakujem pekne za pozornosť.