I. Šulaj, poslanec: (2004-06-18):
Vážený pán predseda, vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovolil som si s niektorými mojimi kolegami, poslancami za Smer predložiť návrh, ktorý sa týka zákona o dani z príjmu právnických a fyzických osôb. Ide o problematiku odpočítateľnej položky u dôchodcov. Ak by som mal vysvetľovať tento problém z hľadiska histórie, museli by sme zájsť asi do roku 1999, keď platil zákon č. 274/1994 Z. z. o Sociálnej poisťovni. V zmysle tohto zákona o Sociálnej poisťovni sa dôchodkové poistenie v tomto období u dôchodcov neodvádzalo. To znamená, že odvodové povinnosti jednotlivých dôchodcov boli nižšie. Na druhej strane zákon o dani z príjmu, myslím si, že vtedy platil zákon č. 286 a následne od roku 1999 začal platiť zákon č. 366 o daniach z príjmov fyzických a právnických osôb, neumožňoval z tohto dôvodu uznať dôchodcom odpočítateľnú položku. V roku 2003 bola táto odpočítateľná položka 38 760 korún. Vzhľadom na to, že sme prijali novelu zákona platnú od 1. 1. 2004, je odpočítateľná položka definovaná nepriamo v § 11, ktorý by sme chceli novelizovať a zmeniť a odvíja sa od životného minima. To znamená, že v súčasnosti je táto odpočítateľná položka vo výške 80 832 korún. Na budúci rok by mala byť 19,2-násobok životného minima, ktoré je, myslím  si, že 4 510 korún. Ak by ste si to prepočítali, je to okolo 86 500 korún. Čiže v súčasnom období, ak dôchodca pracuje, musí odvádzať odvody do dôchodkového poistenia, ale zároveň nemá nárok na odpočítateľnú položku. Myslím si, že sa niekedy dosť necitlivo staviame k ľuďom, ktorí tu na Slovensku vytvárali či už materiálne, alebo duchovné hodnoty. Som za to a súhlasím s tým, aby cena práce bola rovnaká či pre dôchodcu, alebo pre mladého človeka. Som teda za to, aby odvodové povinnosti, ktoré sú v zákone o sociálnom poistení alebo v iných zdravotníckych zákonoch, zostali také isté u všetkých obyvateľov. Na druhej strane, ak má mať dôchodca takú istú povinnosť, čo sa týka odvodových povinností, mal by mať ale rovnaké povinnosti pri odpočítateľných položkách. Súčasný zákon o dani z príjmov toto neumožňuje a vznikajú veľké disproporcie. Ja som sa snažil na tejto tabuľke, ktorú možnože nevidíte, prezentovať skutočnosti, ako sa jednotlivé príjmové skupiny dôchodcov ovplyvňujú zákonom o sociálnom poistení o odvodoch súvisiace so sociálnym poistením a daňovými zákonmi. V prvej časti je mesačný príjem dôchodcu 7 000 korún, čo znamená 84 000-korunový hrubý základ za celý rok. Pri súčasných odvodoch roku 2004 má čistý príjem dôchodca 61 644 korún, v prechádzajúcom roku 2003 mal o 5 000 korún vyšší príjem  - 66 679 korún. Keby sme dôchodcovi dali v podmienkach v roku 2004 odpočítateľnú položku, tak ako ju majú všetci iní občania, zarobil by 76 104 korún. Rozdiel je teda na čistom príjme takmer 15 000 korún. Podobná situácia platí aj pri mesačnej mzde 10 000 korún alebo pri mesačnej mzde 14 365 korún, to je priemerná mzda v hospodárstve Slovenskej republiky za rok 2004 a mám tu vypočítaný na záver aj dopad pri priemernej mzde 15 500 korún, ktorá by mala byť priemernou mzdou podľa štátneho rozpočtu v roku 2004. Vždy je rozdiel medzi čistým príjmom, ktorý momentálne teraz dosahuje dôchodca takmer 15 000 korún. Pýtam sa, prečo zvýhodňujeme dôchodcov, keď platia takmer také isté odvodové povinnosti aj do dôchodkového poistenia, hoc si už svoje odrobili do veku, keď majú nárok na dôchodok? Je možnože zaujímavý prepočet, že koľkých dôchodcov sa táto skutočnosť týka. Ja som si robil štatistiku a v roku 2001 som zistil, že bolo vyše 1 017 000 dôchodcov, z toho na základe údajov Štatistického úradu 130 552 dôchodcov bolo dôchodcov, ktorí boli buď samostatne zárobkovo činné osoby, to je 60 000 dôchodcov, alebo pracujúcich dôchodcov, ktorí poberali príjem na základe pracovnej zmluvy, bolo ich 70 000. Teda 12,8  percenta z celkového počtu dôchodcov boli dôchodcovia, ktorí poberali príjmy podliehajúce dani z príjmu. Ak by som vychádzal z 15-percentnej hladiny intervalu, musím totiž pripočítať v roku 2004 nárast dôchodcov, ktorí poberajú príjmy z § 5, to sú príjmy zo závislej činnosti, alebo z § 7, a to z toho dôvodu, že sme v Zákonníku práce zrušili alebo obmedzili dohody o pracovnej činnosti a dôchodcovia sa asi presunuli do týchto možností, ktoré sú definované v § 5 a v § 6 zákona o dani z príjmov, tak by sme zistili, že v roku 2004 môže ísť približne o 179 000 dôchodcov. Položme si teraz otázku. Polovica z týchto dôchodcov sú samostatne zárobkovo činné osoby, podnikatelia. Pýtam sa, ako podnikateľ, ktorý sa sám o seba stará, ktorý nevyžaduje žiadne iné ďalšie nároky od štátu, platil si doteraz všetky dane a odvodové povinnosti načas, prečo je ukrátený na odpočítateľnej položke? Môžeme sa baviť o druhej skupine dôchodcov, ktorých je druhá polovica, je to zo 179 000 občanov asi 80 000 ľudí, domnievam sa, že ide predovšetkým o ľudí z intelektuálnej oblasti alebo z intelektuálnej sféry. Veľa takýchto ľudí je napríklad pracovníkov v školstve, kultúre alebo vede, kde sú títo odborníci ešte stále požadovaní na svojich miestach, nejde teda o ľudí, ktorí by nejakým spôsobom ukracovali mladých ľudí na ďalších miestach alebo postoch, ktoré by mohli znížiť nezamestnanosť na Slovensku. Ide často o docentov, profesorov, ktorí len tým, že sa preklopili do dôchodkového veku, platia o 15 000 korún na dani viacej. Pýtam sa, či je to spravodlivé, ak odvodové povinnosti na dôchodkovom poistení si musia platiť? Preto by som vás chcel poprosiť, aby ste zvážili pri hlasovaní všetky skutočnosti, ktoré súvisia tak s podnikateľskou sférou alebo so sociálnym problémom. Myslím si, že tu nejde len o sociálnu politiku. Ide o politiku spravodlivosti, ktorá by v tomto parlamente mala zvíťaziť nad politikárčením medzi jednotlivými klubmi. Ak chceme vytvárať spravodlivé, ekonomicky výhodné a dobré podmienky pre našich občanov a chceme, aby si nás všetci ľudia vážili, prosím vás, vytvorme pre všetkých rovnaké podmienky v rámci odvodových a daňových povinností. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)