Novotný, Viliam, poslanec NR SR (2014-06-06):
Ďakujem pekne za slovo. Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážený pán navrhovateľ, vážený pán spravodajca, dámy a páni, dovoľte mi, aby som povedal niekoľko myšlienok k tomuto poslaneckému návrhu zákona, ktorý sme spolu s kolegami predložili opakovane už na schôdzu Národnej rady Slovenskej republiky. Už sme o ňom diskutovali aj na ostatnej schôdzi Národnej rady a myslím si, že možno o ňom budeme diskutovať aj na tej ďalšej schôdzi, to ešte uvidíme, ako dopadne toto hlasovanie. Nemyslím konkrétne o tomto návrhu, ale o tom riešení, ktoré je tam obsiahnuté. Mňa takisto, ako môjho spolupredkladateľa pána poslanca Nagya, teší, že pani ministerka sa začala zaoberať problémom, ktorý tu na Slovensku máme. Ten problém na Slovensku je veľmi jednoduchý. My tu máme bezplatnú zdravotnú starostlivosť a podrobnosti tejto bezplatnosti garantovanej ústavou určujú zákony. Zákon hovorí, že z verejného zdravotného poistenia máte mať zaplatené všetko, okrem služieb súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti, ktoré sú, explicitne povedané, ktoré sú v návrhu zákona a patrí medzi nich napríklad aj poplatok za recept, poplatok za prevoz dopravnou zdravotnou službou, poplatok za pobyt v nemocnici, ktorý je ale nariadením vlády určený ako nula, poplatok sprievodcu v nemocnici, poplatok za kúpele. Čiže sú určené poplatky, za ktoré možno vyberať. Faktom ale je, že dámy a páni, vyberte sa kľudne k niektorému z lekárov. Keď sa rozhodnete ísť k všeobecnému lekárovi alebo špecialistovi a napriek tomu, že vláda Roberta Fica v roku 2006 ako jednu z prvých vecí určila nariadením vlády výšku poplatku za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti v ambulancii z 20 korún na nula korún a v nemocnici za pobyt z 50 korún na nula korún, čím teda uchopila mantru, že zdravotníctvo je už bezplatné, lebo v zdravotníctve sa už za nič nebude platiť, lebo sa zrušili zlé Zajacove dvadsať a päťdesiatkorunáčky, tak dámy a páni, prosím, choďte k lekárovi a nezabudnite si hlavne peňaženku. Budete prekvapení, za čo sa dnes všetko vyberajú poplatky. Kolegovia z HPI, ktorí sa dlhodobo venujú problematike fungovania zdravotníctva, je to Ting-Tang, robili takú štúdiu, kde naozaj zisťovali, chodili a fotili, čo na dverách je vyvesené v jednotlivých ambulanciách, koľko sa to vyberá poplatkov a za čo. Viete, niektoré poplatky sú úplne smiešne, napríklad poplatok za to, že v čakárni je klimatizácia, alebo poplatok za to, že je tam ventilátor, alebo poplatok za to, že budete mať na izbe ventilátor, keď budete hospitalizovaní. No neuveriteľné poplatky. Neuveriteľné poplatky. Proste ako tvorba vymýšľania poplatkov sa úplne odviazala v slovenskom zdravotníctve a vy si teraz určite položíte otázku, že no dobre, veď ale to bolo v 2006, čo sa zrušili tie dvadsať a päťdesiatkorunáčky a potom ste boli 18 mesiacov pri vláde, čo ste urobili? My sme išli s riešením. S riešením, ktoré mala SDKÚ – DS vo svojom programe, volebnom programe v roku 2009 – 2010 a to bol ochranný limit na doplatky. Desať euro, ani o cent viac. Aj sa nám ho podarilo dať do programového vyhlásenia vlády a prostredníctvom ministerstva zdravotníctva aj do zdravotníckych zákonov. Áno, začalo to postupne. Tento ochranný limit na doplatky je zatiaľ ochranným limitom na doplatky za lieky. Každý štvrťrok dostávajú ľudia, ktorí majú nízke dôchodky alebo zdravotne ťažko postihnutí ľudia, späť od zdravotnej poisťovne peniaze za doplatky na lieky, ktoré presiahli hranicu 10 euro. Čiže my sme zaviedli ochranný limit na doplatky za lieky. S týmto ochranným limitom sa dá pokračovať ďalej. Môže chrániť aj pred poplatkami. Ide o to, ktoré poplatky tam budete započítavať a ktoré nie. A to je úloha ministerstva zdravotníctva. Je pravda, že ani ministerstvo zdravotníctva za vlády Ivety Radičovej s tým neurobilo poriadok, no ale ani ministerstvo zdravotníctva za vlády Roberta Fica po dvoch rokoch s tým neurobilo poriadok. Nesmierne ma potešilo, že pani ministerka si všimla, že je tu problém, ale predpokladám, že pripravuje nejaké také komplexné riešenie ako pri eHealth-e a DRG, ktoré bude platné až po skončení funkčného obdobia tejto vlády. Už sme si to všimli, tento spôsob riešenia problémov. Takže aby sme sa teraz nezačali vyhovárať, že sa to nedá a že všetko je tak strašne komplexné, že sa s tým poriadok urobiť nedá, ministerstvo zdravotníctva, keďže zjavne nedokáže túto problematiku ako mnohé ďalšie riešiť, nakoniec sa do toho zaangažoval, neuveríte kto, minister financií pán Kažimír, lebo ako túto, tento, viete, tu tento dialóg, túto diskusiu medzi rezortmi treba sledovať dlhodobo a pred dvoma alebo troma mesiacmi pán minister financií oznámil, že uvažuje o zavedení registračných pokladníc do ambulancií. Ešte raz to zopakujem, registračných pokladníc do ambulancií. Pamätám sa, ako Robert Fico a pán Paška a iní čelní predstavitelia strany SMER v tomto parlamente, keď sa zavádzali Zajacove dvadsať a päťdesiatkorunáčky, kričali, že zdravotníctvo nie je obchod. To nám vyčítali, že my sme zo zdravotníctva urobili obchod. Ajhľa, registračné pokladnice v ambulanciách. Čože budú registrovať v bezplatnom zdravotníctve? No budú registrovať to obrovské množstvo poplatkov, ktoré okrem toho, že si ich ako v takej ľudovej tvorivosti mnohokrát kolegovia lekári vytvárajú, nie sú nikde evidované. Alebo sú, alebo nie sú. Niečo je, niečo nie je. Pán minister Kažimír to vidí a hovorí, no tak, keď už teda sa tie poplatky vyberajú, lebo s tým ministerstvo zdravotníctva nič nevie urobiť, tak aspoň nech je to zaregistrované, nech sa z toho zaplatia dane, nech je to riadny príjem tej ambulancie. Podľa mňa dá sa rozumieť tomuto opatreniu z pohľadu ministerstva financií. Nedá sa rozumieť tomuto opatreniu z pohľadu ministerstva zdravotníctva, pretože tento návrh ministerstva financií hovorí o tom, že ministerstvo zdravotníctva nezvládlo svoju úlohu, pretože poplatky by mali mať jasne určené maximálne výšky a malo by byť povedané za čo, kedy, koľko má vo verejnom zdravotnom poistení pacient ešte doplácať. Tak to bolo pôvodne napísane v tom zlom Zajacovom zákone. Čiže nemyslím Paľa Zajaca, iného Zajaca. V tom zlom zákone počas druhej Dzurindovej vlády. Čiže dámy a páni, tak stojí slovenské zdravotníctvo, my to teraz v tejto chvíli spolu s kolegami predkladateľmi neriešime. To, čo ale rieši návrh zákona, o ktorom dnes rokujeme, je akýsi nový poplatok, ktorý sa tvári, že nesúvisí so zdravotnou starostlivosťou, a len práve naším návrhom zákona ho chceme dať do súvisu so zdravotnou starostlivosťou a to je poplatok za parkovanie na parkovisku, ktoré patrí nemocnici alebo poliklinike. Pozrite sa, musíme mať otvorené oči a vidieť, že občania protestujú, že spisujú petíciu, že protestujú priamo na týchto parkoviskách a že sa im to jednoducho nepáči. Sa im to jednoducho nepáči, že kým sa dostanú k samotnému lekárovi, ktorý má poskytnúť tú bezplatnú zdravotnú starostlivosť v zmysle ústavy, tak zaplatia toľko zaujímavých poplatkov, že tá návšteva je pre nich neuveriteľne drahá. A im sa nepáči, prečo majú zaplatiť pri návšteve lekára, keď si ich predvolal na kontrolu, poplatok za to, že prídu autom, keď napríklad používajú dve francúzske barly. Alebo ich niekto privezie a ich musí počkať na parkovisku, alebo ich privezie a musí ich odprevadiť k tomu lekárovi, ako moju mamu, lebo nevie už ísť sama k tomu lekárovi. Ako prečo majú za to zaplatiť? Čiže prichádzame s návrhom riešenia. Uznávam, uznávam, že je trošku prekvapivé, že s takýmto návrhom riešenia prichádzajú poslanci, ktorých tak jednoducho by sme mohli označiť, že pravicoví. Akože pravicová opozícia, keď prichádza s takýmto riešením, je to naozaj prekvapivé, lebo mala by s tým prísť strana SMER – sociálna demokracia, ona by mala chrániť tých najslabších a najchudobnejších, keďže má veľké sociálne cítenie. Faktom je, že ale to nerobí a pani ministerka tak, ako pri mnohých témach, aj pri tejto strčila hlavu do piesku. Toto nerieši. Toto nechávame tak vyhniť tento problém. Čiže my teraz s kolegami Škripekom, Chrenom, Nagyom sme pripravili tento poslanecký návrh zákona a prichádzame s návrhom riešenia. K tomu poviem len toľko, že áno, je na mieste aj diskusia, v druhom čítaní, ak zákon prejde do druhého čítania, verím, že ho podporíte, sme pripravení aj diskutovať o tom, či sa to nedá riešiť ináč. Keď to tu bolo na ostatnej schôdzi, aj to tu zaznelo zo strany SMER-u, že je to trochu problém, napríklad ak ide o mestské parkovisko v bezprostrednom kontakte tej polikliniky, či by sa tam nedal urobiť nejaký časový limit radšej, alebo áno, je možné riešiť tento problém z rôznych pohľadov. My sme na to išli z pohľadu zdravotníckej legislatívy, pretože oslovovali nás a oslovili nás predovšetkým pacienti, ktorí chodia do zdravotníckeho zariadenia čerpať tú tzv. bezplatnú zdravotnú starostlivosť a k tomu množstvo poplatkov za všetko, za čo už sa, čo už vymysleli kolegovia lekári a kolegovia lekárnici, im pribudne ešte ďalší poplatok a to poplatok za parkovanie. Čiže navrhujeme, aby parkovanie na verejnom parkovisku v bezprostrednej blízkosti zdravotníckeho zariadenia alebo na parkovisku, ktorého vlastníkom je nemocnica alebo poliklinika, bola služba súvisiaca s poskytovaním zdravotnej starostlivosti. Tak sa to dostalo do zdravotníckej legislatívy, teda parkovanie na nemocničnom parkovisku alebo poliklinickom parkovisku je služba súvisiaca s poskytovaním zdravotnej starostlivosti s tým, že navrhujeme, aby nariadením vlády bola cena tejto služby súvisiacej s poskytovaním zdravotnej starostlivosti určená ako nula euro. O tom je tento návrh riešenia, dámy a páni, myslím, že veľmi jednoduchý legislatívny návrh, ktorý výrazným spôsobom sprístupní a zlepší dostupnosť zdravotnej starostlivosti predovšetkým pre sociálne najslabších obyvateľov. Dámy a páni, ja by som vás ako spolunavrhovateľ chcel takisto poprosiť o podporu tohto poslaneckého návrhu zákona. Ďakujem pekne.