P. Hrušovský, predseda NR SR: (2002-12-11):
Panie poslankyne, páni poslanci ešte predtým, ako vystúpi pán poslanec Karlin, chcem vám oznámiť, že sme sa predbežne s predsedami  poslaneckých klubov dohodli, v prípade ak rozprava o návrhu zákona o štátnom rozpočte na rok 2003 skončí dnes dopoludnia, teda do 12.00 hodiny, vrátane vystúpení navrhovateľa a spravodajcu, hlasovali by sme o návrhu zákona o štátnom rozpočte dnes o 17.00 hodine s tým, že po skončení rozpravy necháme až do 17.00 hodiny možnosť na rokovanie jednotlivým poslaneckým klubom o návrhu zákona o štátnom rozpočte, príp. rokovaniu gestorskému výboru, ako aj jednotlivým poslancom, ktorí podali pozmeňujúce návrhy, aby sa mohli zúčastniť rokovania gestorského výboru. V prípade ak tak nebude, že do 12.00 hodiny neskončíme, dohoda neplatí a hlasovať budeme podľa toho, aká bude ďalšia dohoda medzi poslaneckými klubmi. Nech sa páči, pán poslanec Karlin. G. Karlin, poslanec: Ďakujem. Vážený pán predseda, vážený pán minister, vážené auditórium, dovoľte, bol som tu upozornený, tak skúsim to urobiť stručne. Bol by som rád keby aj koaličná časť auditória venovala pozornosť niektorým poznámkam. Verte, že moja snaha nikdy nebola tu nejako politizovať, ale vecne k danej problematike hovoriť. Ja sa otočím len k jednej oblasti. Ako poľnohospodára ma zaujíma, čo návrh rozpočtu donesie pre poľnohospodárov. Ale no berte to, že to je prejav opozičného politika. Takže v prvom rade sa musím zamerať na to, že poľnohospodári týmto rozpočtom budú dotknutí a budú viacej platiť štátu na spotrebných daniach na nafte, ďalej na zvýšených percentách DPH. A ich čaká menší balík zdrojov do dotačných stimulov na investície či rozvoj a vôbec nič ich nečaká do exportných aktivít. Pritom ak chceme úspešne súťažiť, treba si zvážiť, či našich poľnohospodárov nejakým rozumným spôsobom v tom exporte nepodporiť. K tomu, že vláda porušuje existujúce zákony, už tu bola narážka. A bolo to témou aj vo výbore pre pôdohospodárstvo. Takže treba si prečítať § 9 zákona č. 240/1998 Z. z. A bol by som rád, keby poľnohospodárstvo a pôdohospodárstvo ako celok sa nestalo okrajovou záležitosťou, aby sa tak ako v minulosti aj v budúcnosti mu venovala patričná pozornosť, čo posledné dva roky, ako som sledoval, sa nestávalo. A preto aj súčasnosť vyzerá tak, ako keby vládou schválená a predložená, ale parlamentom neprerokovaná zelená správa bola vypracovaná pre niekoho iného, a nie pre našich. Dovoľte mi povedať niekoľko adekvátnych hľadísk, ako to s pôdohospodárstvom v predvstupovom období vyzerá. V roku 2001 ostal podiel poľnohospodárstva na tvorbe hrubého domáceho produktu na úrovni roku 2000, t. j. okolo 4,9 %. Vlani dosiahlo poľnohospodárstvo však najvyššie záporné saldo v zahraničnom obchode, vyše 20 mld. korún. Tohto roku to doteraz vyzerá okolo 15 % menej, ako to bolo vlani, ale len vďaka tomu, že tentokrát sa nedoviezlo žiadne obilie, resp. sa ho doviezlo menej. Podiel dotácií z HDP sa medziročne vlastne nemení, v tomto roku je to mierne a hýbe sa na úrovni 0,92 – 0,91 % v tomto roku. Ale treba povedať, že ešte pred 5 rokmi v roku 1997 to bolo ešte 1,72 %, čiže o vyše 100 % viac. Pritom treba dokumentovať, že poľnohospodárstvo malo k dispozícii aj mimorozpočtové zdroje, a to cez agropotravinárske štátne fondy, ktoré výrobcom a spracovateľom, ako aj do lesného a vodného hospodárstva napr. v roku 2000 dávali 3,2 mld. korún, v roku 2001 dávali 4,9  mld. korún, ale v roku 2002 dávali už len 1,6 mil. korún. Keď by sme boli mohli použiť aj zdroje Európskej únie z predvstupových fondov, ako je SAPARD, mohlo to byť ročne cez 5 mld. korún. V roku 2002 dal aj Fond národného majetku peniaze, ktoré dlhoval, čiže okolo 1,7 mld. Tieto zdroje sú ale v značnej miere preč. Pôdohospodárstvo dostane len to, čo mu štátny rozpočet na budúci rok pridelí. Na dotácie to je 7,5 mld. korún, v čom sú začlenené aj aktivity na zúrodnenie pôdy, zveľaďovanie lesa, podporu potravinárstva vrátane trhových aktivít. Ďalšie zdroje sú z fondu SAPARD, ktoré však závisia od schválených programov a predstihového financovania vlastných zdrojov. Pritom návrh štátneho rozpočtu neuvažuje ani s financovaním čiastky, ktorá sa naakumulovala za jeho nečerpanie v rokoch 2000 a 2001, čiastočne už aj tohto roku. V súvislosti s financovaním pôdohospodárstva treba dať na správnu mieru ešte jeden pohľad a to je pohľad medzinárodných inštitúcií, ako je Svetová banka, reprodukovaný pánom Csabom Csákym, ktorý majú za svoj a ktorý si osvojujú aj niektorí naši pravicoví politici, podľa môjho názoru odporcovia poľnohospodárov. Títo páni nám tvrdia, že Slovenská republika vynakladá na poľnohospodárstvo v štátnom rozpočte omnoho vyššie percento prostriedkov, ako je priemer EÚ a veľkých ekonomík OECD. Dotácie výrobcom vrátane cenovej podpory a priamych platieb, ale bez investičných výdavkov vraj tvorili viac ako polovicu časti štátneho rozpočtu na roky 2000 a 2001. Môj názor je, že je to hrubé skreslenie posudzovania rozpočtovej úrovne nášho poľnohospodárstva s poľnohospodárstvom krajín EÚ a OECD. Každý vie, že rozhodujúce sú parametre na produkciu alebo aspoň na hektár alebo na obyvateľa. Tieto ukazovatele sú len 20- až 50-percentnou úrovňou, ktorú dosahuje priemer Európskej únie a vyspelé štáty. Veď naši poľnohospodári nechcú o nič viac, ako majú farmári vo vyspelých krajinách. Pýtam sa: Z čoho plynú obavy všetkých, ktorí sa schádzajú aj na samosprávnej úrovni a protestujú alebo žiadajú, aby Európska únia zmenila svoj negatívny postoj k prístupovým krajinám? Myslím si, že nie sme jediní, ktorí máme takéto stanovisko. Slovenské poľnohospodárstvo nepotrebuje podľa môjho názoru nič viac ani menej ako každý európsky či svetový farmár na svoje podnikanie. Musím však konštatovať, že táto vláda oprávnené požiadavky nechce akceptovať. Všade sa presadzujú európske pohľady, európske ceny, európske náklady, len keď ide o poľnohospodárstvo, vidiek, vtedy názory a realita sú iné. Škoda, že nemôžeme mať aj v poľnohospodárstve regulačný úrad. Alebo čo keby sme si mohli upraviť zákon o poľnohospodárstve podľa našich predstáv, ako tu pán minister urobil s daňovými zákonmi? V takomto prípade by naozaj nemuseli byť žiadne dotácie ani fondy, všetko by zaplatil spotrebiteľ, občan, a to pod požiadavkou vyrovnania sa s Európskou úniou. Agrárne odvetvie sa chystá na vstup do únie. Je to ako chystanie sa chudobnej nevesty na bohatú svadbu. Byť konkurencieschopný na toto obdobie znamená zvýšiť hlavne produkčné parametre. Dosiahnuť porovnateľnú úroveň má zatiaľ možnosť len polovica subjektov preto, že sa v doterajšej transformácii najlepšie zotavili alebo preto, že majú lepšie výrobné a technologické podmienky pre hospodárenie na pôde. Analytické materiály Výskumného ústavu ekonomiky poľnohospodárstva uvádzajú dosahy vstupu Slovenska do EÚ, a to priamo na rozsah výroby, náklady, ceny, ale aj rentability z poľnohospodárstva. V krátkosti uvediem. Ministerstvo pôdohospodárstva chce prehodnotiť doteraz platný dotačný systém podľa kritérií EÚ, s čím ja sa plne stotožňujem. V tomto pohľade by som ich však rád upozornil na značný rozdiel úrovne a štruktúr podpôr medzi krajinami EÚ a Slovenskou republikou. Dostupné analytické materiály vypovedajú, že práve v EÚ je spoločná poľnohospodárska politika výrazne ochranárskou politikou ovplyvňujúcou agrárny trh a príjmy farmárov a práve kto vedie súčasné rozhodujúce krajiny EÚ ako Francúzsko, Nemecko a ďalšie, aby sa podpory nerozširovali na vstupujúce krajiny, aby sa podpory farmárom zachovali na súčasnej úrovni aspoň do roku 2006. Keď sa pozrieme bližšie na tieto podpory, tak vidíme, že v krajinách EÚ podiel podpôr spotrebiteľov v prevedení na daňových poplatníkov na europríjmoch poľnohospodárov je 34,5 %, ale na Slovensku je to len polovica. Ide o tzv. produkčné podpory. Nie je taktiež zanedbateľné, že podpory, ktoré idú v krajinách EÚ zo spoločného balíka, platia takmer na 50 % spotrebitelia, zatiaľ čo v Slovenskej republike sa ich podiel pohybuje okolo 18 %, v Čechách je to 24 %. V rámci takéhoto skúmania treba zároveň dodať, že len časť podpôr zo zdrojov daňových poplatníkov zostáva v poľnohospodárstve, lebo podstatná ich časť pretečie do nadväzujúcich sektorov, najmä k dodávateľom strojov, osív, hnojív, chémie a tak ďalej. Tí sa už zrejme tešia, keď pri zbližovaní hraníc s DPH v zložitom mechanizme pôjdu hore ceny energie a nikto z nich ceny smerom dole už neupraví. V týchto smeroch má nový pán minister pôdohospodárstva veľkú úlohu, ale, myslím si, aj dostatočný priestor na priaznivé opatrenie. Ďalej, treba zmeny urobiť aj pre zlepšenie celkovej úrovne rozhodujúcich podpôr pre slovenské farmy, družstvá, obchodné spoločnosti a súkromne hospodáriacich roľníkov, lebo v porovnávaní súčasnej úrovne ich výkonnosti s výkonnosťou fariem v EÚ v prevedení na použité finančné podpory pre Slovensko vyznievajú žalostne. Celkom dotácie v EÚ napr. v roku 1999 tvorili 56 % príjmov rodinných fariem, čo je v reáli 236,5 eura na 1 hektár poľnohospodárskej pôdy, kým slovenskí farmári dosiahli v roku 1999 len 68,7 eura na hektár poľnohospodárskej pôdy. Keď sa tieto príjmy premietnu na priame platby, o čo sa teraz zvádza najväčší boj, tak mi dovoľte uviesť, že priame platby na plodiny na hektár ornej pôdy tvoria v EÚ 24,1 %, čo v prepočte je 124 eur, v živočíšnej výrobe je to 236,5 eura na hektár poľnohospodárskej pôdy, čo je 52,5 %, ale na Slovensku tieto dotácie predstavujú len 20 % z úrovne EÚ. Z toho je zrejmé, kde je podstata negociácie a súčasnej nespokojnosti našich poľnohospodárov. Ak vláda neupraví z vlastných zdrojov, a je jedno či priamo zo štátneho rozpočtu alebo z privatizačných príjmov, dotačné stimuly, tak musíme očakávať, že v roku 2004 sa poľnohospodárske podniky a individuálne hospodáriaci roľníci ocitnú v silne deformovanom trhovom prostredí, z čoho ich nevytrhnú mimoprodukčné podpory, ktoré tak mnohonásobne skloňujeme. Taktiež poľnohospodárstvo nevytrhnú z tejto situácie ani niektorí dobrí jedinci, ktorí si svoju situáciu vylepšili subjektívnym dopadom vyšších štátnych dotácií, lebo je tu ohrozených reálne až 70 % podnikov, a to likvidáciou alebo bankrotom. Bude dôležité, aby vláda permanentne sa zaoberala opatreniami, ktoré prijala v minulosti, napr. v septembri tohto roku, ako už som v úvode povedal, tzv. zelenými správami. Myslím si, že bez vážnych diskusií a otvorených prejavov, názorov asi sa ťažko pohneme dopredu. A treba, aby uši koalície občas počúvali aj naše, myslím si, výsostne odborné poznámky. Treba prijať veľmi konkrétne opatrenie v agrárnom trhu, ale hlavne pre stabilitu a istotu v podnikaní na pôde. Vážená snemovňa, my by sme mali zodpovedne a pravidelne hodnotiť, ako si aj vláda plní úlohy, ktoré voči pôdohospodárstvu prijíma. Mňa osobne mrzí, že zatiaľ ani nevieme, aké prijala a ako ich rozpracovala. Zo správy, ktorá nám bola rozdaná, ide o tzv. zelenú správu za rok 2002, ako som hovoril už, parlament ju ani neprerokoval, vyplýva, že sú v materiáli menované tzv. návrhy opatrení na realizáciu agrárnej politiky v roku 2003. Ja môžem osobne povedať, že tu je veľmi veľa zaujímavých a dobrých nápadov. Ale chcem položiť otázku, ale tu nie je pán predseda vlády ani pán minister pôdohospodárstva, či tieto opatrenia budú akceptované, aj keď ich prijala predchádzajúca vláda pána Dzurindu v septembri tohto roku. Ak budú akceptované, tak by ma zaujímalo, ako sa s ich implementáciou ďalej narába. Sú tu veľmi zaujímavé a, myslím si, prospešné veci a bolo by škoda ich nezamontovať a dovoľte mi aspoň pár z nich odcitovať. Je to návrh opatrení na realizáciu agrárnej politiky v roku 2003, v legislatívnej oblasti vypracovať návrh novely nariadenia vlády č. 316/2001 o rozvojových programoch poľnohospodárstva a vidieka, ďalej, vypracovať návrh zákona o šľachtení a plemenitbe hospodárskych zvierat, ďalej, vypracovať návrh zákona o poľnohospodárskom družstevníctve, pripraviť návrh koncepcie využívania biomasy a obnoviteľných zdrojov energie v poľnohospodárstve. Nejdem to ďalej citovať, tento materiál máte k dispozícii. Ale dobre by bolo sa k nemu vrátiť alebo jasne povedať, či ten materiál platí alebo neplatí. Ak neplatí, treba niečo urobiť iné. Ale bez takýchto vodidiel je veľmi ťažké ísť ďalej. Záverom chcem poukázať na fakt, že nechcem, aby sa na vypracovanie a schválenie zásadnej koncepcie a jej napĺňanie pozeralo ako podľa slovenskej vlády, aby to vyzeralo tak, že sú to 2 odlišné veci. Pre návrh rozpočtu v roku 2003 si vláda stanovila východiská v správe o poľnohospodárstve a potravinárstve na rok 2002. Rezort ich však už vo svojej kapitole pri prerokovaní vo výbore ignoroval. Ja však považujem za zvlášť dôležité tieto východiská uviesť, lebo vychádzajú z koncepcie poľnohospodárstva a potravinárstva do roku 2005. Takisto tento materiál bol schválený vládou Slovenskej republiky. A podľa mojej mienky táto vláda je stále tá istá, minimálne na 70 %. Nakoniec, všetci volajú po koncepciách a víziách, aj pán prezident chce koncepcie a vízie. Takže podľa týchto východísk bolo rozhodujúcich 5 bodov: koncepcia poľnohospodárstva a potravinárstva do roku 2005, strednodobý finančný výhľad do roku 2004, návrh celkovej filozofie podpornej politiky od roku 2001, zákon č. 586/2001 Z. z. o štátnom rozpočte na rok 2002 a predbežné posúdenie dôsledkov uplatnenia návrhu EÚ v oblasti poľnohospodárstva po vstupe do Európskej únie. Návrh rozpočtu však vyzerá trošku ináč. V rokoch 2001 a 2002 sa koncepcia rozpočtu naplnila takto: V koncepcii sú prepočítané údaje v cenách v roku 2000 na použité miery inflácie, a to 7,3 % v roku 2001, 5 % v roku 2002 a 7,4 % pre rok 2003. Podľa toho v roku 2001 koncepcia určovala do dotácií v rezorte 10,3 mld. korún, v skutočnosti však bola len 9 mld. V roku 2002 koncepcia určuje 11,2 mld., rozpočet je tu však 7,7 mld. Pre rok 2003 koncepcia uvádza 12,3 mld., pritom návrh rozpočtu je na úrovni 7,3 mld. Čiže za 3 roky je výpadok až 10,2 mld. korún. Tento výpadok je síce zmiernený zvýšeným podielom do kapitálových zdrojov, a to o 3,7 mld. korún, ale aj tak schodok za 3 roky je cez 5 mld. korún. Každý rozumný hospodár musí konštatovať, že takto sa koncepcie napĺňať nemajú. Keď si potom dáme do súvisu porovnanie produkčných koeficientov a podpôr v rámci krajín OECD, kde sa dnes už Slovensko zaraďuje, nečudujme sa, že sme na 20. a vyššom mieste z 30 krajín sveta. Dovoľte mi preto znovu predniesť 2 návrhy, jeden do úpravy návrhu rozpočtu na rok 2003 a jeden do uznesenia. Po prvé, navrhujem v návrhu rozpočtu v kapitole ministerstva pôdohospodárstva v kolónke bežné transfery zvýšiť položku o 300 mil. Sk na zabezpečenie proexportných aktivít rezortu cez príspevkové organizácie ministerstva pôdohospodárstva, konkrétne Intervenčnú pôdohospodársku agentúru. Zdôvodnenie. Táto čiastka je plne kompenzovaná príjmovou časťou rezortu, lebo prostriedky zo zrušených fondov sú príjmom štátneho rozpočtu. Po ďalšie, v uznesení Národnej rady navrhujem zapracovať tento návrh: „Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky o rozpracovanie opatrení na realizáciu agrárnej politiky, lesníckej politiky a vodohospodárskej politiky na rok 2003, vyplývajúcich zo správ o poľnohospodárstve, potravinárstve, lesnom hospodárstve a vodnom hospodárstve za rok 2002 a uložiť príslušným rezortom ich realizáciu.“ Ďakujem vám za pozornosť.