Miškov, Juraj, poslanec NR SR (2013-09-10):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážení kolegovia a kolegyne, anti-Shooty zákon, toto je anti-Shooty zákon. Táto nálepka sa mi mimoriadne páči, pretože presne vystihuje to, o čo v tomto zákone skutočne ide. Dovoľte mi, aby som k tomuto návrhu zákona o volebnej kampani povedal tiež niekoľko svojich postrehov a poznámok. Ako už odznelo v rozprave aj k predošlému návrhu, pán minister neprišiel s ničím, čo by odborníkov dvíhalo zo stoličiek ako nejaké skvelé riešenia, vylepšovanie vzťahu voliča, zástupcu. S ničím, čo by výkon zastupiteľskej demokracie prinášalo bližšie k ľuďom, vďaka ktorým a v prospech ktorých sa majú veci verejné spravovať. Naopak, pán minister prišiel s ošúchanými ustanoveniami z doteraz platných zákonov a s niektorými veľmi kontroverznými návrhmi, za ktorými sa skrýva viac stranícke zadanie ako snaha o vypracovanie, predloženie skutočne dobrého zákona pre občanov. Podobne pokračuje aj pri tomto návrhu, ktorý je práve predmetom prerokovávania v prvom čítaní, pričom sa zastavím hneď pri predmete úpravy tohto návrhu. Načo je nám vôbec dobré, aby sme mali takýto zákon? Upravovať zákonom spôsob financovania volebnej kampane je síce potrebné, ale pokiaľ to pán minister nechcel upravovať v zákone o politických stranách, potom to mohol upraviť v predkladanom volebnom kódexe. Snažiť sa tak úzkostlivo upravovať, zošnurovať konania, vedenie volebnej kampane, a teraz nehovorím o financovaní, musí mať nejaké dôvody. Zdá sa, že ich majú aj v straníckej centrále SMER-u. Hneď v § 2 ods. 4 totiž pán minister dáva náhubok všetkým, ktorí by počas volebnej kampane chceli vyjadriť svoj názor na dianie aktérov v politike, ale nie sú politickou stranou. Takže, občania, plaťte dane, skladajte sa politikom na platy a pôžičky a pôžitky, a pokiaľ máte aktívneho ducha, spoločenský rozmer alebo občiansku angažovanosť, buďte ticho. Podľa ustanovenia v § 2 návrhu sa volebná kampaň začína dňom uverejnenia rozhodnutia o vyhlásení výsledkov v Zbierke zákonov Slovenskej republiky a končí 48 hodín pred dňom konania volieb. Mám pocit, že ustanovenie, o ktorom hovorím, je v duchu „držať hubu a krok“. Ale zákony, ktoré máme prijímať v tejto snemovni, by nemali byť tvorené v duchu, v tomto duchu ani schvaľované, navyše nie také, od ktorých sa odvodzuje základná legitimita výkonu moci v zastupiteľskej forme vlády. Pán minister, občania majú právo vyjadrovať svoje názory, dokonca všetkými dostupnými prostriedkami a dokonca aj na politiku a na politikov a dokonca možno viac ako inokedy aj pred voľbami. V nedávnom rozhovore pre týždenník Plus 7 dní ste, pán minister, na otázku redaktorky na túto tému s dovetkom, že môže ísť o obmedzenie slobody prejavu, odkázali mnohým právnikom, že by mali vrátiť diplom. Vraj ide o komerčnú reklamu a to je niečo iné. Nuž, ja neviem, čo robíte so svojím diplomom, pán minister, prípadne, či ste v SMER-e už tak dlho, že ste chytili chorobu nevšímania si 17. novembra, ale podľa mňa ste tu naozaj vedľa. Sloboda slova, sloboda prejavu sa vzťahuje na akékoľvek prejavy slovom, písmom, obrazom, zvukom, nech sú vyjadrené na bilbordoch, plagátoch, televíznych šotoch, videoklipoch alebo akokoľvek inak. To, že si ich realizáciu niekto zaplatí v reklamnej agentúre, ešte neznamená, že jeho prejav nie je pod ochranou slobody prejavu. Pán minister, ja nie som právnik, ale podľa mňa ste vedľa s najväčšou pravdepodobnosťou aj z hľadiska ústavy, ústavnosti. A spomínal to tu aj kolega poslanec Osuský. Ústava hovorí, že slobodu prejavu možno zákonom obmedziť len vtedy, ak ide o opatrenia v demokratickej spoločnosti nevyhnutné na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosť štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia a mravnosti. A, pán minister, koho chcete chrániť pred Shootym? Komu prekáža Shooty, ktorý, ktorý si zoženie prostriedky od občanov, verejne vyzbiera, je to maximálne transparentné, za tieto peniaze si nakúpi bilbordy, na tých bilbordoch si vylepí plagáty a vyjadrí svoj občiansky postoj? Koho ohrozuje takýto Shooty? Pán minister, ak chcete chrániť spoluobčanov, alebo skôr spolustraníkov pred názormi ich spoluobčanov, zjavne ste si pomýlili rok a viac k tomu asi nemám čo povedať. Ale napadá mi jedna paralela. V časoch, keď tu vládol Mečiar a jeho dominantné HZDS, bolo jasné, kto má najviac peňazí na kampaň, kto má najviac peňazí na kupovanie si voličov a kto tie voľby vyhrávať môže. Jediné, čo si vtedy HZDS nemohlo kúpiť, bola občianska spoločnosť, občianska aktivita a občianska angažovanosť. Pán minister, a ja mám pocit, že tu sa deje presne to isté, možno v bledočervenom. Viete, že angažované občianske aktivity nie sú naklonené vládnemu SMER-u a tak ich na čas trvania kampane, na čas trvania kampane sa ich budete snažiť umlčať zákonom. Ďalšia vec, ktorá s tým súvisí, je tzv. moratórium. Každý občan v tomto štáte má právo názory nielen šíriť, ale ako informácie aj ich vyhľadávať a prijímať. Neexistuje dôvod, pre ktorý by malo byť toto šírenie a vyhľadávanie názorov a informácií pred voľbami, že by muselo byť zakázané. A preto sa dnes v platnom zákone o voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky volebné moratórium už nenachádza. Kto chce politiku a politikov vrátane volieb ignorovať, ten to jednoducho urobí a politikov ignoruje. Kto je pevne rozhodnutý, pretože ho už nemôže ovplyvniť, tak toho už nič neovplyvní. A kto chce o svojom hlase premýšľať, zvažovať jeho cenu do posledného okamihu, ten zbiera informácie, premýšľa a zvažuje. A takémuto slobodnému občanovi moratórium škodí, nijakým spôsobom ho nechráni, nemá ho totiž pred čím chrániť. Nech si už o občanoch myslíte, čo chcete, ale ja ich nepovažujem za žiadnych nesvojprávnych panákov, ktorí čakajú na to, čo im, čo sa im povie, čo je pre nich dobré, čo je pre nich zlé, a podľa toho sa budú rozhodovať. Myslím si, že sa vedia vo voľbách rozhodnúť sami a celkom sebavedome. Podľa mňa je volebné moratórium hlúposť, ktorá ľuďom škodí a nijako nepomáha. Posledná vec, ktorá, ktorá je síce finančného charakteru, ale možno nie až úplne, je vami navrhovaný finančný strop pre volebnú kampaň. Už v minulosti sa niečo podobné v Slovenskej republike skúšalo. Ukázalo sa, že je to nezmysel, že to nefunguje, že sa to nedodržiava a že to je úplne zbytočné. A vy s tým prichádzate opäť. Namiesto toho, aby sa lepšie rozvinuli nástroje na sledovanie toho, či sú peniaze použité na kampaň poctivé, či, naopak, nepochádzajú z nepoctivých zdrojov, či sú zdokladované, tak vy sa dívate na ich počet. Pritom sám dobre viete, že, zo všeobecne známych zvukových záznamov, že peniaze sa dajú získať vlastnou hlavou, použiť na vlastné účely a celé sa to dá zamaskovať paralelnou štruktúrou. Pokiaľ však ide o, snaha o formálny, pokiaľ je však snaha o formálny finančný strop kampane snahou o to, aby si strany nevytvárali občianske združenia a nerobili kampaň cez ne, nuž, myslím, že ste opäť vedľa. Áno, aj toto je celkom priehľadný manéver, ako sa postaviť slobodným občanom, aj keď sa to, aj keď sa to navonok tvári ako snaha o lacnú a férovú volebnú kampaň. Na záver, pán minister, návrh zákona, ktorý predkladáte, je tak, ako ho tu vidíme, z môjho pohľadu zlý, zbytočný a ide proti tým, v koho prospech by zákony, by v prvom rade mali byť tvorené a schvaľované, a to sú slobodní občania tejto krajiny. A ešte mi dovoľte posledné vety. Pán minister, načo je nám zákon o volebnej kampani, keď váš vlastný predseda povedal, že volebná kampaň začína prvý deň po voľbách? Načo je nám zákon o volebnej kampani, keď nijako nerieši manipuláciu verejnej mienky prostredníctvom médií? Pán minister, myslím, že aj ty, aj ja, vieme, že viac ako desiatky alebo stovky vyretušovaných bilbordov dokáže jedno emotívne Modré z neba, prípadne nejaké redakčné Baby, alebo SME-čko, ktoré to spracuje trikrát rýchlejšie. Ďakujem.