P. Paška, predseda NR SR: (2008-10-31):
Dovoľte hneď v úvode, a poznáte ma, nepatrím k ľuďom, ktorí v takýchto témach zbytočne chcú vyvolávať konflikt, vysloviť počudovanie nad neúčasťou našich kolegýň a kolegov z SMK a možno trošku predbehnem aj obsah uznesenia, ktoré vo svojom vystúpení navrhnem, ale poviem, že im kľudne odkazujem, že nie je rok 1907, ale rok 2008, a ak majú pochybnosti o tom, či svojou účasťou v rokovaniach Fóra poslancov Karpatskej kotliny náhodou neporušujú Ústavu Slovenskej republiky, tak tým, že tu nie sú počas prerokovania takej vážnej témy, len dokazujú, že pravdepodobne je tento obsah úplne legitímny, a budem o ňom ešte hovoriť. Viete, dámy a páni, my nemáme problém, ak sa jedná o menšinové práva, tu byť a počúvať. A počúvať často názory, ktoré nás mierne iritujú a s ktorými niekedy aj tvrdo nesúhlasíme, ale sme tu, pretože sme boli zvolení ako poslanci Slovenskej republiky a je našou povinnosťou vyjadrovať sa k rozsahu občianskych práv a náležitostí všetkých občanov Slovenskej republiky. Myslím, že poslanci SMK veľmi jasne dokázali, aký majú záujem, a že je pravdepodobne pre nich výhodnejšie sedávať v Budapešti na zasadnutiach možno maďarského parlamentu a nie tu, v Národnej rade Slovenskej republiky (potlesk), ak ide o záujem občanov Slovenskej republiky. A ja chcem hovoriť výlučne o kompetencii, ktorú mám ako predseda Národnej rady, a chcem hovoriť o problematike vzťahov na úrovni Národného zhromaždenia Maďarskej republiky a Národnej rady Slovenskej republiky, pretože tam je niekde to meritum vecí, o ktorých budem hovoriť vo svojom vystúpení a pokúsim sa použiť aj iné argumenty, ako použil pán podpredseda vlády, pretože si myslím, že dostatočne vyčerpal túto problematiku, aby som poukázal na to, že tento problém skutočne má aj extrateritoriálny presah, a to práve preto, že oficiálne inštitúcie a oficiálni reprezentanti Maďarskej republiky zneužívajú túto agendu ako súčasť svojej vnútornej politiky. Dovoľte mi ale hneď na úvod, aby ste rozumeli postojom, ktoré budem interpretovať neskôr, navrhnúť uznesenie, ktoré, by som bol rád, keby Národná rada Slovenskej republiky prijala. „Návrh uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky k informácii o vzťahoch a možných negatívnych dopadoch inštitucionalizácie Fóra maďarských poslancov Karpatskej kotliny pri maďarskom parlamente na politický a spoločenský vývoj strednej Európy. Národná rada Slovenskej republiky A. berie na vedomie Informáciu o vzťahoch a možných negatívnych dopadoch inštitucionalizácie Fóra maďarských poslancov Karpatskej kotliny pri maďarskom parlamente na politický a spoločenský vývoj strednej Európy, ktorú predniesol podpredseda vlády Slovenskej republiky pre vedomostnú spoločnosť, európske záležitosti, ľudské práva a menšiny; B. vyjadruje svoje hlboké znepokojenie nad obsahom uznesenia č. 17/2008 Národného zhromaždenia Maďarskej republiky, podľa ktorého Fórum maďarských poslancov Karpatskej kotliny, zahŕňajúce aj poslancov Národnej rady Slovenskej republiky za stranu Maďarskej koalície, sa stáva stálou inštitúciou maďarského parlamentu vo forme poradného orgánu, v dôsledku čoho vznikajú opodstatnené obavy, že maďarský parlament svojím uznesením neprípustne zasahuje do záležitostí suverénnej Slovenskej republiky, čo je v ostrom protiklade s hodnotami a princípmi Európskej únie; C. považuje za neakceptovateľné, že poslanci Národnej rady Slovenskej republiky, ktorí participujú na činnosti predmetného Fóra, sú stálymi poradcami legislatívneho orgánu inej republiky; D. žiada poslancov Národnej rady Slovenskej republiky za Stranu maďarskej koalície, aby dôsledne napĺňali sľub poslanca Národnej rady Slovenskej republiky, ktorí zložili podľa čl. 75 Ústavy Slovenskej republiky; E. odporúča predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky, aby využil všetky svoje diplomatické možnosti v rámci bilaterálnych aj multilaterálnych vzťahov oboch parlamentov na prehlbovanie dialógu medzi Slovenskou a Maďarskou republikou.“ Toto je návrh uznesenia, vážené pani poslankyne, páni poslanci, kde vás chcem požiadať o podporu. A teraz dovoľte niekoľko poznámok k samotnej podstate, aj keď, ako som už povedal, pán podpredseda vlády pomerne podrobne oboznámil vás so všetkými skutočnosťami. Budem sa venovať, tak ako som avizoval, úrovni vzťahov medzi Národnou radou a medzi Národným zhromaždením Maďarskej republiky. Totižto tá podstata je niekde o tom, že či skutočne máme legitimitu, alebo nemáme legitimitu. Tak trošku ma niekedy zaráža aj postoj médií, ktoré akúkoľvek „našu slabosť“ okamžite využívajú na to, aby interpretovali naše oprávnené a legitímne národné postoje v podobe čohosi, čo je neprijateľné a čo prekračuje akýkoľvek spôsob ochrany slovenských národných záujmov. Na druhej strane evidentné porušovanie medzinárodného práva a niektoré akty, ktoré nie sú celkom zlučiteľné ani s Ústavou Slovenskej republiky, sú obchádzané a v tichosti sa im pripisuje akýsi antidemokratický prvok a snaha komunikovať tieto problémy sa dostáva do roviny porušovania menšinových, občianskych alebo iných práv. Chcem zdôrazniť, že fakty, o ktorých budem teraz hovoriť, pochádzajú zo zdrojov aj z Maďarskej republiky, a chcem ich len priblížiť tým, ktorí nemali tú možnosť. Oficiálna línia politiky Národného zhromaždenia, ktorá je reprezentovaná predsedníčkou tohto zákonodarného zboru, totižto obsahuje a má implementovaný prvok presahu záujmu Národného zhromaždenia voči menšinám alebo voči Maďarom žijúcim v zahraničí. Nič by na tom nebolo, a ja to kľudne veľmi rád poviem, pokiaľ by rovina komunikácie, stretávania sa mala prirodzený občiansky a európsky charakter. Jeden z pilierov spoločného európskeho projektu je sloboda pohybu, komunikácie s presahom cez hranice, nakoniec Shengen a odbúranie bariér je toho dôkazom, až do momentu, kedy skutočne nie sú inštitucionálne a právne naplnené prvky, o ktorých chcem hovoriť. A čuduj sa svete, ten pohľad nie je jednotný ani v samotnom Maďarsku a dovoľte odcitovať už z denníka Népszabadság z 29. februára 2008, kde pán poslanec Bauer kritizuje prijaté uznesenie a hovorí o tom, že: „Predsedníčka parlamentu sa etablovala ako samostatná sila národnej politiky a prekročila rámec svojej funkcie a zaujala pozíciu samostatnej politickej entity, čo je v parlamentných demokraciách nezvyčajné. Uznesenie včlenilo do právneho systému Maďarskej republiky taký orgán, ktorý pozostáva najmä z politikov susedných krajín, zohľadňujúc kritériá národností. Vzniká tak právny vzťah, ktorých predmetom sa stali niektorí verejní činitelia susedných krajín na základe uznesenia Národného zhromaždenia Maďarskej republiky.“ A budem citovať ďalej, keď konštatuje aj táto analýza, že: „Ústava Maďarskej republiky, ktorá aj keď akcentuje povinnosť starostlivosti o krajanov, nikde nevyžaduje povinnosť vytvorenia právneho vzťahu medzi Maďarskom a krajanmi, resp. politickou reprezentáciou tejto skupiny obyvateľstva v susedných krajinách.“ Je to Ústava Maďarskej republiky, § 6 ods. 3, kde sa hovorí: „Maďarská republika cíti zodpovednosť za osud Maďarov žijúcich za hranicami, napomáha utužovaniu ich kontaktov s Maďarskom.“ Týmto uznesenie Národného zhromaždenia Maďarskej republiky protirečí ústave, pretože právny systém Maďarskej republiky prijíma všeobecne uznávané pravidlá medzinárodného práva. Je to § 7 ods. 1. Jednoducho, dámy a páni, aj v samotnom Maďarsku je pohľad na takýto spôsob minimálne plný rozporov a bolo by dobré, keby sme si uvedomili, že ak dnes hovorím o týchto veciach, nemám žiadny záujem dostávať napätie na úrovni našich vzťahov medzi Národnou radou Slovenskej republiky a Národným zhromaždením Maďarskej republiky, ale práve naopak. Chcem aj touto kontroverziou vytvoriť priestor na to, aby sme sa vrátili k dialógu, aby sme si tie veci vyrozprávali a aby sme postupovali štandardne, právne, európsky. A nemám pocit, žiaľ, že sa to na mojej úrovni, hovorím teraz o úrovni predsedu parlamentu a predsedníčky parlamentu, deje. A dovoľte mi opäť jeden z dôkazov, ako sa manipuluje a ako sa zneužíva niekedy táto veľmi citlivá téma na to, aby vnútropolitické efekty boli možno silnejšie ako negatíva z presahov cez hranice. Ja použijem len jeden príklad. Keď som sa stretol s pani predsedníčkou maďarského Národného zhromaždenia v Lisabone počas stretnutia predsedov parlamentov členských krajín Európskej únie, mali sme štandardné bilaterálne stretnutie a bol som nesmierne prekvapený, keď som si prečítal monitoring maďarských médií po tomto bilaterálnom stretnutí na základe, samozrejme, jedinej interpretácie, nie mojej, ale z pohľadu predsedníčky maďarského Národného zhromaždenia. Dovoľte mi, ja som, samozrejme, hneď reagoval, niekedy sú to veci, ktoré ani médiám, alebo médiá im nevenujú pozornosť až do momentu, kedy sa skutočne z toho stala téma, ktorá už presahuje hranice, veľmi nekomunikoval, ale bol som veľmi prekvapený a reagoval som listom, v ktorom hovorím: „Vážená pani predsedníčka,“ je to list z 26. júna tohto roku, to znamená ďaleko, ďaleko predtým, kým sa táto problematika otvorila, aby ma niekto neobviňoval, že zneužívam niektoré detaily, „rád by som Vás informoval, že som si s prekvapením prečítal článok na webovej stránke maďarskej komerčnej televízie ATV, podľa ktorého ste hodnotili naše spoločné bilaterálne stretnutie z 21. júna 2008 v Lisabone ako „ostrú výmenu názorov“ a „dosť tvrdý rozhovor“. Z Vašich mediálnych vyhlásení vyplýva, akoby náš rozhovor prebiehal v konfrontačnom duchu, čo v žiadnom prípade nezodpovedá skutočnosti. Pokiaľ si spomínam, vážená pani predsedníčka, náš krátky rozhovor v Lisabone, ktorý, ako podotýkam, prebehol na Vašu žiadosť, sa niesol v príjemnej a priateľskej atmosfére. Ako ste sa sama počas nášho stretnutia vyjadrili, máte záujem na obnovení vzájomnej komunikácie, ktorá sa v poslednej dobe nie z našej viny prerušila. Ubezpečil som Vás, že som pripravený viesť s Vami, ako aj s ďalšími ústavnými činiteľmi Maďarskej republiky otvorený dialóg, nehovoriac o tom, že som vždy uprednostňoval priamu komunikáciu pred získavaním skresľujúcich sprostredkovaných informácií. Zhodli sme sa na tom, že sa opäť stretneme a všetky problematické okruhy v slovensko-maďarských vzťahoch budeme riešiť prostredníctvom priameho a konštruktívneho dialógu. Rád by som preto zdôraznil, že som počas nášho stretnutia nepozoroval žiadne indície, ktoré by mohli viesť k hodnoteniu nášho rozhovoru ako „ostrej výmeny názorov“. Spoločne sme sa vyjadrili k problematike nového slovenského školského zákona a v krátkosti sme sa zmienili o 14 bodoch akčného plánu medzi Slovenskou a Maďarskou republikou. Potvrdil som, že ako garant zákonodarného procesu na Slovensku Vás môžem ubezpečiť, že žiaden zákon prijatý Národnou radou Slovenskej republiky neznižuje úroveň práv národnostných menšín na Slovensku a že je mojím osobným a osobitným cieľom udržiavať komunikáciu so zástupcami maďarskej národnostnej menšiny na čo najlepšej úrovni.“ Dovoľte ešte raz, dámy a páni, zdôrazniť moment, ktorý, by som bol veľmi rád, keby neunikol vašej pozornosti, pretože – a opäť sa obrátim aj na médiá – je zaujímavé, že keď ide o práva menšín, a mám teraz na mysli aj toľko médiami diskutované stanovisko poslaneckého klubu SMER – sociálna demokracia, ktorý hlasoval za to, aby školský zákon riešiaci problematiku dvojjazyčnosti v učebniciach prešiel do druhého čítania, bol vydávaný za neviem čo. Jednoducho je to prirodzený postoj k tomu, že sme a budeme vždy za to, že tam, kde vzniká vecný problém, sme vždy ochotní a pripravení komunikovať a že sme vždy tak, ako to tvrdí aj program tejto vlády, udržiavať minimálne status quo a veľmi pozorne načúvať požiadavkám národnostných menšín. A nielen maďarskej národnostnej menšiny, to chcem zdôrazniť, pretože niekedy sa tento problém dostáva len a len výlučne do úrovne maďarskej národnostnej menšiny. Vždy to tak bolo. Predvčerajšie hlasovanie je najlepším dôkazom a som zvedavý, ako konštruktívne, a dúfam, že maďarskí poslanci už budú v sále, keď budú musieť obhajovať svoj záujem, keď už nepôjde aj o záujem všetkých občanov na Slovensku a že sa sem vrátia tak, ako by to mali urobiť v zmysle ústavy. Je to naozaj dôkaz toho, dámy a páni, aj tento list, že nemám žiadny iný záujem, len aby sa naše vzťahy a aby sa problémy riešili štandardným občianskym, demokratickým a ústavným spôsobom. Ja si dovolím vás ešte informovať aj o liste, pretože to niekedy tak vyzerá, ako keby my sme boli vo vojnovom stave s Maďarskou republikou, ako keby sme nemali štandardnú bilaterálnu úroveň komunikácie, pretože médiá ponúknu len to, že Gyurcsány, pán premiér, odmietol stretnúť sa s pánom premiérom Ficom a že, ja neviem, pani predsedníčka Szili odignorovala trikrát naše stretnutie počas akcií kultúrneho charakteru, na ktorý sme prijali záštitu. Ale to nie je pravda! My ten dialóg vedieme, pretože je to naša povinnosť a hlavne politická zodpovednosť. Ja aj k problematike, o ktorej dnes hovoríme, som zaujal štandardný postoj a poslal som pani predsedníčke list, o ktorom vás chcem tiež informovať: „Vážená pani“, bolo to tretieho októbra. „Vážená pani predsedníčka, rád by som Vás informoval o vážnych kontroverziách, ktoré vyvolalo v slovenskej spoločnosti ostatné zasadnutie Fóra maďarských poslancov Karpatskej kotliny. Podľa uznesenia č. 17/2008 Národného zhromaždenia Maďarskej republiky sa predmetné Fórum zahrňujúce aj poslancov Národnej rady za Stranu maďarskej koalície stáva poradným orgánom maďarského parlamentu. V uznesení sa priamo uvádza, že maďarské Národné zhromaždenie pokladá spomínané Fórum za svoju vlastnú stálu inštitúciu. Podľa tohto uznesenia Fórum radí, pomáha a poskytuje podklady maďarskému parlamentu v otázkach Maďarov žijúcich v zahraničí. Navyše Fórum je financované z prostriedkov maďarského Národného zhromaždenia a na jeho čele stojíte Vy ako predsedníčka maďarského parlamentu. Takéto formulácie v predmetnom uznesení vyvolali na Slovensku vážne obavy z narušenia suverenity Národnej rady Slovenskej republiky zo strany maďarského Národného zhromaždenia.“ Mohol byť môj postoj dostatočnejšie diplomatický, jasný a komunikovateľný? Ja myslím, že nie. O čom sa tu bavíme, prečo tu dnes nie sú poslanci Strany maďarskej koalície? Čoho sa boja? Veď my sme si nevymysleli včera večer, že ideme bojovať proti právam maďarskej národnostnej menšiny tým, že sa tu budeme baviť o legitímnom občianskom záujme. A toto je najlepší dôkaz. Vzápätí po zasadnutí Fóra, a budem citovať ďalej, pretože sú to dôležité veci, aby sme pochopili, aby všetci pochopili, že toto je téma, ktorá má naše, ktorá patrí do Národnej rady Slovenskej republiky, pretože je to naša kompetencia a moja povinnosť ako predsedu Národnej rady obhajovať záujmy Slovenskej a suverenitu Slovenskej republiky. (Potlesk.) „Vzápätí po zasadnutí Fóra maďarských poslancov prilial olej do ohňa aj predseda Strany maďarskej koalície Pál Csáky, ktorý na stretnutí s poslancom Európskeho parlamentu Lászlóom Tőkésom hovoril o potrebe maďarskej autonómie na Slovensku, ktorú by mal podľa neho riadiť menšinový parlament. Takéto vyhlásenia takisto neprispeli k upokojeniu situácie, a aj preto vzniknutý problém súvisiaci s neštandardným postavením Fóra maďarských poslancov nemožno ani po odstupe času nechať bez povšimnutia. Vážená pani predsedníčka, dovoľte mi v týchto súvislostiach vyjadriť svoje hlboké znepokojenie nad situáciou, aká nastala v slovensko-maďarských vzťahoch. Znepokojuje ma predovšetkým spôsob, akým spomínané uznesenie definuje status a postavenie Fóra maďarských poslancov Karpatskej kotliny. Podľa formulácií v predmetnom uznesení sa poslanci Národnej rady Slovenskej republiky, ktorí participujú na činnosti Fóra, stávajú stálymi poradcami legislatívneho orgánu inej republiky a čo viac, toto postavenie nadobúdajú iba z titulu mandátu poslanca parlamentu druhého štátu. Ako som spomínal, takéto formulácie predmetného uznesenia vyvolali na slovenskej politickej scéne veľmi kontroverzné reakcie, ktoré neobišli ani slovenský parlament. Plénum Národnej rady si vzhľadom na vzniknutú situáciu vyžiadalo správu o Fóre maďarských poslancov, ktorú na najbližšej schôdzi Národnej rady, začínajúcej 21. októbra 2008, prednesie podpredseda vlády Slovenskej republiky pre vedomostnú spoločnosť, európske záležitosti a menšiny pán Dušan Čaplovič. Je prirodzené, že občania Slovenska i Maďarska sa stretávajú na rôznych bilaterálnych, multilaterálnych fórach a nikto na Slovensku proti tomu nič nenamieta. Naopak, sme veľmi radi, že slovenskí a maďarskí občania spolu diskutujú a hľadajú spoločné stanoviská v politických, kultúrnych a spoločenských otázkach. Takéto diskusie môžu výrazne prispieť k zlepšovaniu našich vzájomných vzťahov. V prípade Fóra maďarských poslancov však nejde o štandardnú formu diskusie, pretože kvôli predmetnému uzneseniu vzniká neprípustná právna väzba medzi poslancami slovenského a maďarského parlamentu. Maďarské Národné zhromaždenie takto zjavne vstupuje do kompetencií Národnej rady Slovenskej republiky a priamo zavádza princíp extrateritoriality, ktorý je nelegitímnym zasahovaním do záležitostí suverénnej Slovenskej republiky. V tejto súvislosti pripomínam vyjadrenie Európskej komisie pre demokraciu prostredníctvom práva, známej pod názvom Benátska komisia, ktorá v roku 2001 odmietla tento princíp už v prípade Zákona o Maďaroch žijúcich v susedných krajinách. Vychádzam z presvedčenia, vážená pani predsedníčka, že obaja máme eminentný záujem na pokojných a priateľských slovensko-maďarských vzťahoch. Posledné udalosti súvisiace s Fórom maďarských poslancov k takýmto vzťahom rozhodne neprispievajú. Slovenská republika rešpektuje suverenitu Maďarskej republiky, ale to isté očakáva od Maďarskej republiky. Fórum maďarských poslancov Karpatskej kotliny so statusom stáleho orgánu maďarského parlamentu je neprimeraným zasahovaním do suverenity Národnej rady Slovenskej republiky. Navyše patrí sa dodať, že ani posledné výroky pána Csákyho nenapomáhajú upokojiť vzniknutú situáciu. Vzhľadom na uvedené by som uvítal, vážená pani predsedníčka, ak by ste prijali opatrenia, ktoré by zabránili rastúcemu napätiu vyplývajúcemu z neštandardného statusu Fóra maďarských poslancov. Som presvedčený, že v rámci osobného dialógu môžeme spoločne vyriešiť vzniknutý problém. Očakávam, že sa k tejto citlivej téme postavíte zodpovedne a vyvodíte v danej záležitosti primerané dôsledky, ktoré by už na októbrovej schôdzi Národnej rady Slovenskej republiky, kedy bude prejednávaná otázka Fóra maďarských poslancov, mohli prispieť k tomu, aby sa situácia upokojila a slovensko-maďarské vzťahy vrátili do svojej štandardnej priateľskej podoby.“ Toľko, dámy a páni, dovolil som si tento list prečítať aj preto, aby bolo zrejmé, aká je nielen moja osobná poloha, ale aby bolo zrejmé, že skutočne nemáme záujem na ničom inom, len na štandardnom dialógu a na tom, aby sa naše susedské vzťahy rozvíjali spôsobom, aký je dnes v Európe štandard. A tu mi nedá, aby som nespomenul posledné dni a nehovoril o 90. výročí Československa. Povedal som to niekoľkokrát a poviem to znovu, nerozumiem, prečo by aj dnes, v 21. storočí, napriek komplikovanému historickému vývoju európskeho priestoru dnešné naše európske vzťahy a susedské vzťahy mali byť kedykoľvek a kdekoľvek traumatizované historickými sentimentami, resentimentami a otázkami, ktoré sa nepodarilo niekde vyriešiť 50 rokov, niekde 500 rokov. Ak sme schopní, a naše včerajšie stretnutie a podpísanie spoločného vyhlásenia s predsedami parlamentov Českej republiky, oboch komôr, žiť doslova v nadštandardných vzťahoch napriek tomu, že ani vzťahy medzi Čechmi a Slovákmi historicky neboli vždy idylické a neboli bezproblémové, pýtam sa, prečo nemôžeme mať takéto štandardné, dobré susedské, a obzvlášť aj preto, že tu žije tak početná národnostná maďarská menšina, vzťahy aj s našou Maďarskou republikou? (Potlesk.) Nuž preto, dámy a páni, že na rozdiel od iných našich susedov len v Maďarsku je táto problematika trvalou, permanentnou súčasťou takzvanej politiky „nekonečného maďarstva“ – a to nie je môj problém a to nie je môj výraz, je to výraz, ktorý používajú aj niektorí maďarskí intelektuáli. A dovoľte mi, aby som skutočne využil aj toto vystúpenie na to, aby som v tomto momente vyslal aj dva odkazy. Myslím si, že formulácia návrhu uznesenia je dostatočná, ale dovoľte mi skutočne len krátku abstrakciu. Ešte raz, dámy a páni, kolegyne, kolegovia z klubu SMK, pretože pevne verím, že, tak ako povedal pán podpredseda vlády, aspoň to sledujú v televízii, dúfam, ak si nepripravujú tlačovku, kde zase sa dozvieme, čo všetko sme zle urobili a ako iritujeme my slovensko-maďarské vzťahy, ako my robíme zle Maďarom a maďarskej menšine. Som – a som presvedčený, že väčšina slovenského parlamentu – pripravený kedykoľvek, kdekoľvek a akokoľvek viesť otvorený, konštruktívny dialóg, aby sme v štandardnej európskej, ale hlavne v občianskej rovine garantovali a chránili všetky občianske a menšinové práva či na Slovensku, alebo kdekoľvek inde. Ale sme – aj ja a dúfam, že väčšina Národnej rady – pripravení kedykoľvek, kdekoľvek a akoukoľvek formou obhajovať naše slovenské práva a suverenitu a práva Slovenskej republiky. (Potlesk.) A ešte predsa len dve krátke posolstvá. Už som to spomenul, 21. decembra minulého roku nezmizli hranice medzi národnými štátmi. Chvalabohu, zmizli len zábrany, ktoré bránili slobodnému pohybu. A po druhé chcem, a možno to nebude veľmi diplomatické a odpustí mi to aj pán minister zahraničných vecí, odkázať všetkým svojim kolegom na akejkoľvek ústavnej úrovni Maďarskej republiky, že ako človek, ktorý pochádza z veľmi prirodzene kozmopolitného prostredia, odmietam sa každé ráno budiť spotený len preto, ktorý z predstaviteľov si čo vymyslí, aby napadol Slovenskú republiku, aby na maďarsko-slovenských vzťahoch demonštroval našu neschopnosť normálnym občianskym, demokratickým spôsobom byť súčasťou štandardnej Európy. Ďakujem. (Potlesk.)