Pfundtner, Edita, poslankyňa NR SR (2014-11-28):
Ďakujem za slovo, pán podpredseda. Pán minister, vážené kolegyne, vážení kolegovia, kauza predražených cétečiek a niekoľko protestov na uliciach prinútili pána premiéra k činu. A preto máme na stole v skrátenom legislatívnom konaní návrh zákona o verejnom obstarávaní, ktorý sa tvári, že ide proti schránkovým firmám a chce im zabrániť povyhrávať pochybné predražené tendre. Problém je však v tom, že návrh zákona je podľa môjho názoru nedôsledný a nerieši podstatu problému. V tejto rozprave sa neviem vyjadriť k tým pozmeňujúcim návrhom, ktoré sú dosť rozsiahle a ktoré si určite preštudujeme cez víkend, pozrie sa na to určite aj ministerstvo a uvidíme, čo konkrétne sa v nich navrhuje. Na jednej strane vítam snahu zo strany ministerstva obmedziť činnosť špekulantov. Ide naozaj o veľký problém, kde treba okamžite konať a ponúknuť riešenia. Predkladaný návrh zákona možno zabezpečí, aby sa do verejného obstarávania, aby sa verejného obstarávania mohli zúčastňovať iba právnické osoby so známou vlastníckou štruktúrou. Nejde však ďalej a nerieši problém tzv. bielych koní. Biele kone sú u nás ďalšia športová disciplína. V mnohých prípadoch vieme, že tvoria fiktívnu vlastnícku štruktúru práve oni a skutoční majitelia, tí reálni užívatelia výhod zostávajú naďalej v anonymite, pritom očividne nie všetky zisky končia v zahraničí, v daňových rajoch alebo na zahraničných bankových kontách. Podozrivo rýchlo a nezvyčajne zbohatnutých ľudí máme aj u nás doma. Na nich by mal platiť zákon o preukazovaní pôvodu majetku. Občania alebo firmy síce môžu nahlasovať finančnej polícii podozrivých ľudí, ktorí mohli prísť k majetkom nečistým spôsobom, resp. majú väčší majetok, aký mohli kedykoľvek legálne zarobiť. Zákon hovorí, že ak niekto má o pol milióna eur väčší majetok, ako sú jeho legálne príjmy, súd mu tento majetok nad touto hranicou zoberie. To sa však dá veľmi jednoducho obísť a žiaľ, vieme, že sa to asi aj obchádza. Za prvé tri roky od účinnosti zákona sa síce našlo 117 ľudí, ale po preverení sa len štyri prípady dostali na prokuratúru a už žiaden na súd. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi oboznámiť vás s nejakými číslami. Čísla od januára 2011 do augusta 2013. Na políciu sa dostalo 117 podnetov, toľko prijala finančná polícia. Z toho 42 podnetov bolo okamžite odložených, lebo nespĺňali zákonné náležitosti. Najčastejšie nebolo jasné, kto ten podnet podal. Tridsaťdeväť, ďalších 39 prípadov polícia odložila, lebo nezistila vraj väčší rozdiel ako zhruba 500-tis. eur medzi majetkom a legálnymi príjmami. A polícia v súčasnosti preveruje 32 prípadov. Z toho štyri prípady boli posunuté na prokuratúru. To znamená, prokuratúra prešetruje štyri prípady a z toho až nula prípadov posunuli na súd. To znamená, že súdy neriešili ani jeden prípad. Podľa môjho názoru je takýto zákon, žiaľ, neúčinný. Dopredu sa to vedelo, aj sa na to dopredu upozorňovalo. Bol len ďalším marketingovým ťahom. A s veľkou pravdepodobnosťou ako podobne neúčinný, môže skončiť aj tento predložený návrh zákona o verejnom obstarávaní. Naoko síce možno vyriešime problém schránkových firiem, zistíme ich majetkovú štruktúru, kde budú sedieť pravdepodobne biele kone, ale skutoční užívatelia výhod zostanú naďalej neznámi a počet pochybných zbohatlíkov bude naďalej narastať. Protesty na uliciach proti neúnosnej miere korupcie na Slovensku tak asi budú pokračovať. Ďakujem veľmi pekne.