Tittel, Dušan, poslanec NR SR (2019-06-24):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Tak, samozrejme, by som chcel zareagovať na kolegov. Začal by som možno od prvého, pána Hegera, je to priorita športu. Musím povedať, že na jeseň 2015 ešte minulé zloženie parlamentu prijalo zákon o športe, ktorý definoval základné podmienky fungovania športu na Slovensku. Niektoré legislatívne veci sa vyriešili veľmi dobre, niektoré, bohužiaľ, a to práve bude naväzovať na, preč..., na ten, prečo dávame návrh na prijatie poukazu na športovanie. Bohužiaľ, nefungovali, lebo zákon o športe ako taký nám ukazuje, že síce športové zväzy obdržali ďaleko viacej financií, ako to bolo v predchádzajúcich obdobiach, ale nie vždy sa dostáva, by som povedal, tá finančná injekcia, aby sa premietla do toho, aby dostávali jednotlivé športové kluby rôznych odvetví, aby to nebolo vnímané len tých dvoch kľúčových, futbal a hokej. Čiže preto priorita športu naozaj je veľmi veľká pre Slovenskú národnú stranu, musím povedať, bol by som najšťastnejší, keby od môjho prvého vstupu do parlamentu v roku 2016, aby sme mohli presadzovať podmienky pre slovenských športovcov, aby boli lepšie a lepšie, aby sme sa netešili, keď sa podarí našim hokejbalistom získať štvrtý raz v rade titul majstra sveta, a je to paradox, ale Slovenský hokejbalový zväz nie je uznaný ako šport na Slovensku. Hej? Čiže preto je to, to sú tie paradoxy toho zákona o športe, ktorý bol prijatý predchádzajúcou Národnou radou, a postupne musíme, samozrejme, túto anomáliu vyriešiť. Druhá vec je, aby sme sa tešili z úspechov, Ján Volko získal na majstrovstvách, na európskych hrách v Minsku v sobotu získal striebornú medailu, z čoho sa zase všetci veľmi tešíme, a, samozrejme, keď sa opýtate Volka a atlétov, aké sú podmienky pre šport, tak povedia, nedostačujúce. Preto sa snažíme my na každom tom úseku hľadať možnosti, zdroje, podmienky, aby sme ten šport zlepšovali na jednej strane v rámci asociácií, ktoré riadia jednotlivé druhy športu v kluboch, ale takisto, samozrejme, aby sme mohli jednotlivých, až do tých najmenších buniek, a to sú tie telovýchovné jednoty, kluby športové, ktoré vykonávajú tú činnosť, lebo, bohužiaľ, reprezentanti nám nevyrastú len na veľkých národných štadiónoch, ale vyrastú nám v jednotlivých dedinkách a obciach, kde pravidelne tri-štyrikrát do týždňa trénujú. Na veľkú podporu športu musím povedať, že sa nám podarilo presadiť, aby vznikol vlastne prvýkrát od januára 2019 pozícia štátneho tajomníka pre šport, a dokonca, poviem tak, z našich prvých olympionikov úspešných Jozef Gönci sa snaží a musím povedať, sa veľmi chytil tejto svojej funkcie a musím povedať, že tie výsledky sa dosahujú, lebo všetky tie komunikácie, ktoré máme medzi sebou, a tie zákony, ktoré predkladáme, sú po, samozrejme, po komunikácii nielen s ministerstvom a štátnym tajomníkom, Slovenským športovým a olympijským výborom a jednotlivými zväzmi, aby sme sa, podporu športu bola lepšia a väčšia. Práve Jozef je ten, ktorý momentálne je na európskych hrách v Minsku, a práve sa veľmi komunikovalo, ako, akým spôsobom, kedy budeme predkladať tento návrh, ktorý môže prospieť športu. Prečo, pani Kiššová sa opýtala, prečo nie ľudovej škole umenia, hej? Ja si myslím, že keby ste sa dneska opýtali jednotlivých obcí, koľko dávajú peňazí na ľudovú školu umenia, koľko dávajú na šport, tak by ste videli, že naozaj je to nepomer. Keď prepočítame, koľko detí športuje, koľko detí sa venuje kultúre, koľko detí sa venuje umeniu a koľko ide z tých dotácií na jednotlivé dieťa, by ste videli, prečo ten šport, musím povedať, je podfinancovaný a prečo, samozrejme, všetky kluby majú s týmto problémy. Teraz hovorím, aby bolo vnímané, klubov, nemyslím profesionálne kluby, stále to vnímam, v jednotlivom klube, vyberieme si konkrétnu obec, z ktorej trebárs pochádzam, z mesta Dolný Kubín, majú tam 300 malých detí a jedno mužstvo v štvrtej lige, čiže neriešime mužstvo dospelých, ale riešim tých 300 detí, ktoré trénuje trikrát do týždňa, a keby nebolo rodičov, ktorí prispievajú na jednotlivé fungovanie klubov, tak musím povedať, že futbalový klub kategórie žiakov a dorastencov zanikne. Takisto sa pani Kiššová pýtala, že prečo dva roky musí byť zamestnaný. Samozrejme, musíme nastaviť nejaké pravidlá, lebo, bohužiaľ, Slováci sú veľmi ľudia vynaliezaví a hľadali by riešenia a prechádzali by z jedného zamestnania, účelovo by sme to riešili. Samozrejme, stále doporučujem, že aj tento poukaz je dobrovoľný, tak je to naozaj na vzťahu zamestnávateľ – zamestnanec, ten, ktorý platí, a, samozrejme ten, ktorý vykonáva tú činnosť, musí byť spoločná dohoda. Samozrejme, budem veľmi rád, keď budú všetci zamestnávatelia tak osvietení a finančná situácia im to dovolí, aby mnohým zamestnancom mohli zaplatiť maximálny poukaz vo výške, preplatiť vo výške tých 500 euro s tým, že 275 euro zaplatí zamestnávateľ a tých zvyšných 225 zaplatí zamestnanec. A budem rád, tie peniaze prídu do športového klubu, ktorý vie ich využiť na to, aby trénovali tie deti naozaj vzdelaní, odborní tréneri, ktorí, myslím si, zaručia, aby nám vyrástli, či už to budú hokejisti, futbalisti alebo nový Volko, verím, že v čo najkratšej dobe. Otázka, prečo len pre registrované kluby. Zase je tu taká pre mňa nepochopená otázka, lebo ja si myslím, že by to práve mala byť, je to pochopiteľné, že tie kluby, no musia byť registrované, však snáď nechceme dneska, aby som, niekto na ulici si povedal, že ja som, sa tvárim, že som športový odborník, doneste mi, rodičia, peniaze, ja vyberiem peniaze a nebudem s nimi vykonávať nejakú činnosť. Práve naopak, preto je to zabezpečené, že tie kluby, ktoré sú registrované v registri športových organizácií, je definované, že vieme, kto je tam konateľom, aká je tam štruktúra trénerov, aké tam majú vzdelanie tí tréneri, a môžem povedať, že aby sa to neminulo účinku, že dneska naozaj, teda ja práve si myslím, že keby tam nebol tento, táto podmienka registrácie tých organizácií, tak si myslím, že by bolo opačne, prečo to tam nie je, tá otázka. Takže ja si myslím, že to je správne, a tak by to malo byť. Rodičia, ktorí máte malé deti, musím povedať, že viete, ako podporujete svoje deti, koľko stoja krúžky športové. Niekde to sa platí 10 euro mesačne, niekde sa platí až 50-60, niekde aj 100 euro mesačne, takže je to veľká záťaž pre rodičov. A ja si myslím, že práve toto je priestor na to, aby sme tým rodičom pomohli. A hovorím, budem si veľmi priať, aby zamestnávatelia boli osvietení, aby naozaj sa snažili tým, tým, poviem tak, z toho svojho rozpočtu rodičom pomôcť tým, že by im pomohli, aby naozaj tie kluby dostali financie, aby mohli vychovávať deti nie dobrovoľníci, ale aby to boli naozaj tréneri, ktorí sú fundovaní, majú skončené vysokoškolské vzdelanie, majú prax v tom jednotlivom obore, a iba takí môžu nám vychovať deti. Edko, ešte si dal otázku ohľadne telocviční, a či potrebujeme peniaze tam. Ja si myslím, že potrebujeme peniaze po športe všade, niečo sa v minulosti zanedbalo. Samozrejme, prešli kompetencie, či už sú to na obce, alebo vyššie územné celky na jednotlivých školách, v ktorých majú kompetencie telocvične. Samozrejme, ja verím, že každý by si vedel predstaviť nové palubovky, nové koše, nové brány, nové atletické dráhy. Je nejakým postupom, ja som rád, že každý rok naozaj vláda vynaloží dostatok financií na to, aby sme tie športoviská, sa postupne rekonštruovali, postupne sa to pribúda. Ja verím, že v tom treba len, by som povedal, podporu všetkých, nielen koaličných a opozičných, aby sme nevnímali šport ako politický súboj, ale aby sme vnímali šport ako činnosť, ktorá pomôže Slovensku, aby nám tu vyrastala zdravá generácia. Sami keď sa pozriete na množstvo mladých detí a čo ma mrzí, samozrejme, veľká z nich má nadváhu, tých detí, a musím povedať, že myslím si, že nečaká nás do budúcnosti nič lepšie, a práve naopak, šport by mal byť ten, ktorý by sme sa mali, by som povedal, ktorý by nám mal zaručiť, že bude nám skôr vyrastať zdravá generácia. Na záver. Za chvíľu, o tri ďalšie body budeme predkladať návrh na vytvorenie Fondu na podporu športu, kde je ďalší velikánsky posun, lebo je to ďalšia, na základe programového vyhlásenia vlády je to inštitút, ktorý nám pomôže, poviem tak, decentralizovať financovanie športu zo strany ministerstva, aby to prešlo na jednotlivé športové subjekty, kde bude mať zastúpenie Slovenský olympijský a športový výbor, športové zväzy, paralympijský, zástupca samosprávy, a ja verím, že sa nám podporí, vytvorením tohto fondu a podpory, ktorú, samozrejme, by bolo nevyhnutné prejsť v Národnej rade, aby sme, tento fond bol ďalší zdroj financovania, lebo tak, jak som povedal, od 1. januára 2016 nám platí zákon o športe, ktorý vyriešil časť financovania jednotlivých zväzov, ale, samozrejme, nielen zväzy sú činné na Slovensku v športe, a preto budem veľmi rád, keď tento fond podporíme tiež a vytvorí sa nám nový priestor na to, aby sme mohli financovať športové združenia a jednotlivé organizácie konkrétnych športovcov, ktorí, bohužiaľ, nemôžu dostať peniaze, financie trebárs z jednotlivých asociácií. Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci, skončil som.