P. Farkas, poslanec: (2002-02-13):
Ide o návrh, ktorý predložili poslanci opozície z HZDS s verbálnou podporou niektorých nezávislých poslancov. Už druhýkrát rokujeme v pléne Národnej rady Slovenskej republiky o tomto návrhu, ktorý je legitímny, lebo je predložený v súlade s naším rokovacím poriadkom, ale ak vychádzame z obsahu návrhu, je ekonomicky dostatočne nepodložený, nepresvedčujúci a politicky motivovaný. Prvýkrát sa stane v tomto volebnom období, že ani strany vládnej koalície nie sú v dostatočnom časovom predstihu jednotné pred prerokovaním opozičného návrhu na vyslovenie nedôvery ministrovi koalície. O tomto svedčí aj fakt, že vláda prerokovaný návrh neodmietla jednomyseľne. Ľavicové spektrum vládnej koalície až do poslednej chvíle vyčkávalo s jasným a čitateľným stanoviskom, čím prispelo k zneisteniu verejnosti a zahraničných partnerov Slovenska v otázke ďalšieho vývoja ekonomických reforiem na Slovensku. Ak chceme byť otvorení, tak musíme vysloviť názor, že predložený návrh nás neprekvapil. Opozícia potrebuje takpovediac držať želiezko v ohni a vyvíjať určitý nátlak v tej otázke na nejednotné strany vládnej koalície. Práve preto je dôležité v tejto súvislosti hľadať odpoveď na otázku, prečo niektoré strany vládnej koalície uvažujú o vyslovení nedôvery ministrovi vlády pomocou opozície miesto toho, aby v prípade svojej prípadnej opodstatnenej nespokojnosti voči práci ministra vlády využívali formu a prostriedky, ktoré sú poskytnuté koaličnou dohodou, ktorej platnosť potvrdili vlastným podpisom. Návrh na vyslovenie nedôvery ministrovi vlády je vo všeobecnosti vždy zbraň v rukách opozície, ktorá ju s radosťou využíva, samozrejme, podľa svojich potrieb, v závislosti od vytýčeného cieľa. Ale musíme uznať, že je to zbraň, ktorá väčšinou strieľa so slepými nábojmi, a to bez ohľadu na krajinu alebo na politické zloženie opozičných politických strán v danej krajine. Objektívne povedané, funkcia podpredsedu vlády pre ekonomiku vždy je a bude predmetom kritiky. Dvojnásobne to platí v transformujúcej sa ekonomike, kde nárast nárokov na verejné financie vysoko prekračujú možnosti na ich vykrytie. Viackrát táto funkcia musí plniť aj funkciu hromozvodu v búrke často oprávnenej nespokojnosti občanov, ale musí byť aj hlavným integrátorom našich snáh v otázke nášho hospodárskeho a ekonomického rozvoja. Každá zmena na tomto poste môže vyvolať znaky nestability a nejasnosti v otázkach ďalšieho ekonomického vývoja u nás. Skupina poslancov vo svojom odôvodnení k prerokúvanému návrhu na odvolanie uvádza, že podpredseda vlády pre ekonomiku je zodpovedný, zjednodušene povedané, za spomalenie ekonomického rastu v rokoch 1999 až 2001 v porovnaní s výsledkami, ktoré boli dosiahnuté v predchádzajúcom období, a poklesla aj v porovnaní s priemerom dosiahnutým v rámci Európskej únie. V tejto súvislosti je potrebné povedať, že v rokoch 1999 a 2000 Slovensko dosiahlo ekonomický rast pod priemerom Európskej únie, ale v nasledujúcich rokoch ekonomický rast na Slovensku vždy bol porovnateľný s ekonomickým rastom v rámci Európskej únie. S takýmto vývojom ekonomického rastu u nás musel počítať každý ekonóm, veď po roku 1998 hospodárstvo krajiny sa nachádzalo v stave, ktorý vyvolal potrebu aj nevyhnutnosť ozdravných ekonomických procesov. Zdedenú makroekonomickú nerovnováhu bolo potrebné riešiť, čo vyvolalo aj spomalenie rastu hrubého domáceho produktu. O takejto objektívnej nevyhnutnosti a potrebe riešiť makroekonomickú nerovnováhu hovoria aj niektoré hodnotiace správy renomovaných svetových ekonomických inštitúcií, ktoré sledovali vývoj ekonomiky na Slovensku. Oveľa viac nás teší fakt, že po roku 2000 nastala pozitívna zmena a výsledkom prijatých opatrení hospodárskej politiky došlo k výraznejšiemu rastu hrubého domáceho produktu. Prijaté reformné kroky boli citlivé a bolestivé, ale prvé pozitívne efekty, signály týchto krokov je možné vidieť už na dosiahnutých niektorých makroekonomických výsledkoch v roku 2001 a v roku 2002 ich dosah na ekonomiku Slovenska bude ešte výraznejší. Ako druhý dôvod na odvolanie skupina poslancov uvádza nezvládnutý mechanizmus udržania pracovných miest a vysokú úroveň nezamestnanosti. Skutočne, ukazovateľ úrovne nezamestnanosti nikoho z nás neuspokojuje. Je to vážny problém, ktorému treba venovať maximálnu pozornosť, ale vo vzťahu k predloženému návrhu skupiny poslancov je potrebné uviesť, že na konci roku 1998 bol taký stav, ktorý sa ďalej nedalo udržať, a bolo potrebné prijať určité opatrenia, ktoré objektívne viedli k nárastu ukazovateľa nezamestnanosti. Predovšetkým tu máme na mysli dve skutočnosti, s ktorými bolo potrebné počítať. Jednou bola vysoká úroveň umelej prezamestnanosti a druhou demografický vývoj na Slovensku. Je preukázané, že rast miery nezamestnanosti úzko súvisí s úpadkom veľkých firiem, prípadným krachom týchto firiem alebo prepúšťaním nadbytočných zamestnancov, možno tých, ktorých bolo možné prepúšťať už aj skôr. V súvislosti s úrovňou nezamestnanosti je možné pozitívne hodnotiť iba fakt, že v posledných dvoch rokoch už nedochádzalo k poklesu celkového počtu pracovných miest. Otázku nezamestnanosti bude potrebné komplexne riešiť aktívnou politikou nezamestnanosti, ktorú musí takpovediac gestorovať rezort sociálnych vecí. Ako ďalší dôvod na odvolanie podpredsedu vlády pre ekonomiku skupina poslancov uvádza nezvládnutý proces reštrukturalizácie bánk. V tejto súvislosti mi dovoľte pár pripomienok. Podľa nášho hodnotenia proces reštrukturalizácie bánk bol zvládnutý, výsledkom čoho je aj skutočnosť, že niektoré z týchto reštrukturalizovaných bánk sú už sprivatizované významnými zahraničnými bankami. Celý proces reštrukturalizácie bol vykonaný za výdatnej pomoci Svetovej banky a ďalších európskych inštitúcií, ktoré majú bohaté skúsenosti v takejto činnosti. Druhá moja poznámka smeruje k tomu, že náklady spojené s reštrukturalizáciou vznikli pred rokom 1999. Takýto stav tu vznikol zlým hospodárením bánk vo vlastníctve štátu ešte v predchádzajúcom období. Súčasná vládna koalícia stála iba pred vzniknutým problémom, ktorý bolo potrebné riešiť. Riešenie je, uznávam, veľmi nákladné, ale ani problém, pred ktorým sme stáli, nebol malý. O spôsobe a forme riešenia a o výsledkoch reštrukturalizačného procesu najhodnovernejšie sa vyjadrujú renomované európske inštitúcie. Ich stanoviská sú pozitívne a podporujúce a pre nás rozhodujúce. Žiaľ, výraznejší ekonomický efekt vykonaného kroku budeme pociťovať už v budúcich rokoch, ale niektoré minimálne výsledky sú známe už teraz. Predovšetkým došlo k výraznému zníženiu úrokov, čo vyplýva z prijatého procesu a tento proces vytvára priestor na zvyšovanie investičných aktivít podnikateľskej sféry. Možno prístup niektorých bánk k podnikateľskej sfére by mal byť úprimnejší a otvorenejší, ale ide o rozhodovanie súkromného sektora, na ktorý vláda nemá priamy dosah. Druhým pozitívom je, že v poslednom období došlo k zvýšeniu ziskovosti v niektorých odvetviach, hlavne v priemysle a poľnohospodárstve, aj napriek poklesu počtu pracovných miest. Takýto vzťah poukazuje sčasti aj na nárast produktivity práce, čo jednoznačne môžeme hodnotiť pozitívne. V ďalších bodoch skupina poslancov poukazuje na výrazný nárast verejného dlhu krajiny, ako aj na deficit na účte platobnej bilancie. V tejto súvislosti chcem poukázať iba na to, že k výraznému nárastu verejného dlhu došlo v súvislosti s reštrukturalizáciou bánk. Tento dlh už existoval aj pred rokom 1999, len sa neuvádzal v súkromných ekonomických ukazovateľoch. Od roku 1999 je už tento dlh vykázaný. Teda môžeme povedať, že došlo k zvyšovaniu verejného dlhu iba pôsobením priebežných schodkov štátneho rozpočtu za predchádzajúce roky. Pokiaľ ide o deficit na účte platobnej bilancie a jeho porovnanie s deficitom pred rokom 1999, je stav už úplne iný. Kým v roku 1997 a 1998 uvedený deficit bol väčšinou krytý z úveru a hlavne zo zahraničného úveru, v súčasnosti už aktívami zahraničnoobchodnej bilancie, hlavne prílevom zahraničných investícií. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, moja argumentácia smerovala iba k tomu, aby som sčasti poukázal na niektoré odlišnosti v názoroch na dôvody odvolania podpredsedu vlády pre ekonomiku, ktoré sú zapracované do návrhu skupiny poslancov. Samozrejme, tým nechcem naznačiť to, že so všetkým súhlasíme, čo pán podpredseda vlády doteraz vykonal. Máme aj my určité názorové rozdiely na niektoré formy v riešení otázok, ktoré pán podpredseda presadzoval, máme odlišné názory na niektoré čiastkové otázky, o ktorých sme veľakrát rokovali, a neúspešne. Pán podpredseda viackrát presadzoval riešenia, ktoré nám nie celkom vyhovovali, ale vždy sme sa snažili o dosiahnutie kompromisu. Nie vždy sa nám to podarilo, ale to ešte neznamená, že máme hlasovať za jeho odvolanie. Pri našom hlasovaní vychádzame z dôvodov a z argumentácie predkladateľov návrhu, ktoré však nás, musím úprimne povedať, nepresvedčili, a preto poslanci Strany maďarskej koalície budú hlasovať proti návrhu na vyslovenie nedôvery pánovi podpredsedovi vlády Ivanovi Miklošovi. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)