Beblavý, Miroslav, poslanec NR SR (2015-11-10):
Ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, dovoľte mi vystúpiť s pozmeňujúcim návrhom k tomuto vládnemu návrhu zákona. Dovoľte mi začať tým, že s pánom ministrom financií Kažimírom máme závažné oblasti, v ktorých sa nezhodneme, a závažné oblasti, v ktorých sa zhodneme. Medzi tie závažné oblasti, v ktorých sa nezhodneme, sú napríklad otázky toho, ako konsolidovať verejné financie, aké má byť zdanenie, či už pracujúcich rodín alebo aj malých podnikateľov. Nezhodneme sa ani v otázkach kontroly auditu eurofondov, čo sú všetko mimoriadne závažné veci a boli predmetom aj kritiky, aj polemiky, a myslím si, že aj budú. Je však dôležité, aby, naopak, tam, kde je možná spolupráca a kde máme podobnú filozofiu a podobný názor, sme boli schopní prekonať či nevraživosti alebo nezhody v iných oblastiach a dospieť k riešeniam lepším pre občanov a, naopak, v oblasti podpory a pomoci spotrebiteľom, najmä finančným spotrebiteľom je oblasť, kde dlhodobo takúto schopnosť spolupráce s pánom ministrom nachádzame. Nie je to dnes prvýkrát a preto by som to ani nechcel pripisovať predvolebnému obdobiu. Naopak, musím zdôrazniť, že už v roku 2012, v podstate hneď, takmer hneď po zmene vlády sme dokázali spolupracovať na niektorých opatreniach v tejto oblasti. A dnes tomu verím, že budeme pokračovať. Sme totiž aspoň v tejto oblasti vedení spoločnou filozofiou, ktorá hovorí, že finančný spotrebiteľ má byť samostatný, svojstojný, slobodný, ale práve túto slobodu a následne väčšiu súťaž medzi finančnými inštitúciami umožňuje aj dobre naformulovaná regulácia. To znamená, že lepšia hospodárska súťaž, lepšie podmienky pre spotrebiteľa sú ďalšie okolnosti dosiahnuteľné aj reguláciou, nielen voľným pôsobením trhu. Týka sa to najmä situácie v úveroch na bývanie, ktorá sa týka možnosti konkurenčného boja po tom, čo už niekto úver na bývanie zoberie. Pretože v okamihu, keď si človek úver berie prvýkrát, tak, samozrejme, vtedy trh poskytuje pomerne vysokú mieru súťaživosti, kde si on môže vybrať medzi rôznymi bankami, ktoré mu takýto úver poskytnú, a môže si slobodne vybrať tú, ktorá mu poskytne najlepšie podmienky pre jeho situáciu. Čo však riešime už niekoľko rokov, je, čo s klientmi, ktorí si už raz ten úver vezmú, a ako podporiť súťaž aj následne, keďže mnohé úvery na bývanie sú úvery dlhodobé. Ja osobne mám hypotéku na 20 rokov. Verím, že mnohí ostatní občania aj dlhšiu, na 30 rokov. Myslím, že dlhšie už veľmi na Slovensku nie sú. A to je obdobie, za ktoré dochádza i k radikálnym zmenám úrokových mier, trhových podmienok a ďalších vecí. To znamená, aj nehovoriac o samotnom bankovom trhu. Takže neumožniť nepodporovať súťaž po poskytnutí úveru na bývanie nás oberalo o veľké benefity pre občanov. Preto už v roku 2010 som ešte ako poslanec vtedy vládnej koalície presadil to, aby mohli ľudia pri tzv. období refixácie, teda keď sa im zo zmluvy mení úroková sadzba, mohli slobodne a bez poplatkov splatiť svoj úver a prejsť do inej banky, čo sa ukázalo byť ako, na základe zahraničných skúseností ako účinná páka na to, aby banky ponúkali ľuďom lepšie podmienky v tejto chvíli. Ten moment nebol zvolený náhodne. Ten moment refixácie bol zvolený preto, že banky práve na toto obdobie refixácie majú fixované aj svoje finančné zdroje aj s následnými úrokovými nákladmi, a preto môžu oprávnene tvrdiť, že ak občan predčasne spláca hypotéku alebo iný úver na bývanie mimo takéhoto obdobia, tak aj banke vznikajú určité náklady, ale v tom období mu nevznikajú. Preto sme zaviedli bez kompenzácie pre banky túto možnosť zmeny. A zároveň v roku 2012 už v spolupráci s pánom ministrom Kažimírom sme túto možnosť ďalej rozšírili na ďalšie úvery na bývanie, ako aj sme spresnili povinnosti bánk tak, aby sa táto povinnosť nedala obchádzať. Výsledkom dnes je to, že refinancovanie úverov na bývanie dnes predstavuje väčšinu úverov na bývanie, a podľa odhadov expertov, s ktorými som spolupracoval v Národnej banke Slovenska, je efekt tohto mechanizmu zhruba pol percentuálneho bodu nižších úrokových sadzieb na refinancovanie, ako by inak boli, čo môže znieť veľmi mierne, ale pri objemoch úverov vo výške niekoľko sto miliónov eur za kvartál, ku ktorému dochádza, sú to úspory pre občana v desiatkach miliónov eur. Pre občanov v desiatkach miliónov eur mesačne. Dnes prichádza ministerstvo financií a vláda s návrhom nového zákona na bývanie, ktorý, ako aj minister vysvetlil v úvodnom slove, primárne reflektuje európsku legislatívu v tejto oblasti. Chceli sme však to využiť na to, aby sme tie práva občanov spod finančných spotrebiteľov posunuli ďalej. Preto po dohode s ministerstvom financií predkladám pozmeňujúci návrh, ktorý zavádza spotrebiteľom dve ďalšie práva vo väzbe na všetky úvery na bývanie. Prvé je právo na tzv. mimoriadnu splátku. Navrhujeme, aby v období jedného mesiaca pred výročím úveru, teda zjednodušene to povedané, každý rok na výročie úveru alebo okolo neho, mohol občan bez poplatku robiť tzv. mimoriadnu splátku do 20 % výšku úveru. To je prax, ktorú už aj dnes viaceré banky umožňujú. Niekedy nie až v tejto výške, niekedy menej. Niektoré banky to neumožňujú. A my chceme, aby sa táto súčasť konkurenčného boja stala všeobecne akceptovanou črtou úverov na bývanie. Druhá možnosť sa týka toho, že sa práve týka možnosti splatiť úver mimo dátumu fixácie. Lebo, ako som spomenul, zaviedli sme možnosť splatiť úver bez poplatku v dátume refixácie, čo pre ľudí, ktorí majú krátku refixáciu, polroka, rok, nie je až taký veľký problém, ale sú ľudia, ktorí majú refixáciu tri roky, päť rokov alebo dlhšiu, a tí nemôžu využívať dnes túto možnosť. Respektíve môžu využívať so zmluvnou pokutou, ktorú dnes zákon nejak nerieši. Preto ministerstvo financií navrhlo a ja teraz predkladám pozmeňujúci návrh, ktorý to upresňuje, jednak aby banky mohli pýtať len poplatky, ktoré zohľadňujú ich skutočné náklady na to, že im niekto predčasne spláca úver. Teda ak napríklad majú uzavreté finančné pozície, zdroje na tieto úvery a ich predčasným splatením majú stratu, aby to mohli zohľadniť len potiaľ. A zároveň sme sa s ministerstvom financií dohodli, a to je to, čo predložím, aby v každom prípade existoval strop na takúto pokutu alebo poplatok vo výške 1 % celkovej sumy. To znamená, že pre väčšinu dlžníkov dôjde k situácii, kde aj mimo obdobia refixácie budú čeliť len pomerne nízkym pokutám a poplatkom za prenos úveru. Čo znamená, že buď si ho budú môcť preniesť, ak nájdu výrazne lepšiu ponuku, alebo takýmto tlakom, ako sa to dnes väčšinou stáva, prinútiť svoju banku, aby mu dala lepšie podmienky. Nebude sa tak môcť stať to, že pri ľuďoch s dlhším obdobím refixácie v podstate, i keď to tak zjednodušene poviem, banka stiahne z kože až do okamihu, kedy prichádza refixácia, čo môže byť aj o ďalších 3, 5 alebo 7 rokov. Toľko k obsahu tohto návrhu. Dovoľte mi teraz prečítať samotný pozmeňovací návrh a požiadať vás o jeho podporu. Takže pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Miroslava Beblavého k vládnemu návrhu zákona o úveroch na bývanie a o zmene a doplnení niektorých zákonov. V čI. I navrhujem vykonat' tieto zmeny: Bod 1. V § 13 ods. 1 písm. f) sa slová „5, 6 a 8“ nahrádzajú slovami „6, 7 a 9“. To je legislatívno-technické ustanovenie. Bod 2. V § 13 ods. 14 sa číslo „5“ nahrádza číslom „6“. Opäť je to legislatívno-technické ustanovenie. Bod 3. V § 18 ods. 1 druhej vete sa bodka nahrádza bodkočiarkou a pripájajú sa tieto slová: „tieto skutočné náklady priamo súvisiace so žiadosťou o predčasné splatenie nesmú presiahnuť 1 % z predčasne splatenej sumy úveru na bývanie, okrem odseku 2, 6 alebo 9.“. Tu je práve ten strop na poplatky, ktoré si banky môžu pýtať. Bod 4. V § 18 sa za odsek 1 vkladá odsek 2, ktorý znie: „(2) Veriteľovi sa zakazuje požadovať od spotrebiteľa akýkoľvek poplatok, sankciu alebo náhradu nákladov, ak predčasné splatenie úveru na bývanie nepresiahne výšku 20 % istiny tohto úveru na bývanie v lehote jedného mesiaca pred dňom výročia uzavretia zmluvy o úvere na bývanie.". To je tá možnosť mimoriadnej splátky. Pardon, zabudol som ešte povedať, že doterajšie odseky 2 až 9 sa označujú ako odseky 3 až 10. Bod 5. V § 18 v doterajších odsekoch 1, 2, 7 a 9 sa číslo „5“ nahrádza číslom „6“. To je legislatívno-technická zmena. Bod 6. V § 18 v doterajšom odseku 4 sa číslo „3" nahrádza číslom „4“. Opäť legislatívno-technická zmena. Bod 7. V § 18 v doterajšom odseku 5 písm. a) sa číslo „6“ nahrádza číslom „7“. Opäť legislatívno-technická zmena. Bod 8. V § 18 doterajšom odseku 9 sa číslo „8“ nahrádza číslom „9“. Opäť legislatívno-technická zmena. Bod 9. V § 28 doterajšom odseku 2 sa na konci bodka nahrádza čiarkou a pripájajú sa tieto slová: „ak odseky 3 až 5 neustanovujú inak.“. Opäť legislatívno-technická zmena. Bod 10. V § 28 sa za doterajší odsek 4 vkladá nový odsek 5, ktorý znie: „(5) Ustanovenia § 18 ods. 1 a 2 sa prvýkrát použijú pri predčasnom splatení úveru na bývanie alebo jeho časti po 20. marci 2016.“. Doterajšie odseky 5 až 7 sa primerane prečíslujú. Toto ustanovenie je kľúčové, pretože znamená, že sa uplatnia už na všetky existujúce úvery tieto výhody nielen na úvery poskytnuté po dátume účinnosti tohto zákona. Bod 11. V § 28 v doterajšom odseku 6 sa číslo „,5“ nahrádza číslom „6“. Opäť legislatívno-technická zmena. Ďakujem veľmi pekne.