Kiššová, Jana, poslankyňa NR SR (2014-07-10):
Ďakujem pekne za slovo. Vážená pani predsedajúca, vážené dámy, vážení páni, tento návrh zákona, ktorým sa má zrušiť nedeľný a sviatočný predaj, sa tu v rôznych podobách objavuje už pomaly cyklicky. A ja som veľmi rada, že doteraz neprešiel a nebol schválený. A rovnako verím, že tomu bude aj tentoraz a že opäť schválený nebude. Mám na to viacero dôvodov. Tento návrh by negatívnym spôsobom zasiahol podnikateľské prostredie, viedol by k nenávratnému zrušeniu mnohých pracovných miest, bol by to neadekvátny zásah do slobody jednotlivca a v neposlednom rade bolo by to opatrenie, ktoré pripraví štátnu kasu o nemalé príjmy. Čo sa týka podnikateľského prostredia, negatívny dopad je zjavný na prvý pohľad. Ak maloobchodným predajniam zakážete v jeden zo siedmich dní z týždňa predaj, tak ich jednoducho na jednu sedminu obmedzíte v ich podnikaní. To je holý fakt. Ak tieto predajne zavrú v jeden zo siedmich dní svoje predajne, budú potrebovať menej zamestnancov, ako dnes zamestnávajú. Ja netvrdím, že to bude menej o celú jednu sedminu, by bolo nekorektné takýmto spôsobom argumentovať, no v každom prípade budú prepúšťať a počet ľudí, ktorí nám skončia na úradoch práce nebude malý. Včera tu padlo od nejakého kolegu, že je to okolo 3 500 ľudí, mne ich vyšlo viac, a preto som si dovolila podeliť sa s vami o zopár čísiel a vysvetliť vám, akým spôsobom som k tomu číslu prišla. Vychádzala som zo štatistík v roku 2013, v maloobchode pracovalo vyše 153 600 ľudí. Nie všetky obchody majú v nedeľu otvorené, podľa odborníkov je zatvorených približne 26 % obchodov. Ak zohľadním, že hovoríme len o nich a k nim pripočítame 3 percentá sviatkov, lebo toľko sviatkov v roku 2013 bolo, bolo to presne 13 sviatkov, a z toho riešime len tých, ktorí pracujú v nedeľu a vo sviatky, tak hovoríme o takmer 20 000 pracovných miestach. Predaj v maloobchode nie je lineárny, to znamená, v nedeľu väčšina otvorených obchodov pracuje v kratšej pracovnej dobe. A je preto primerané uvažovať s indexom 0,75, čím sa počet dotknutých o tento index zníži. O prácu neprídu všetci, pretože je predpoklad, a už to tu aj zaznelo, a ja s tým do určitej miery súhlasím, že pri zákaze nedeľného a sviatočného predaja by bol vyšší nápor na predajne v iné pracovné dni. Počítam s tým, že polovica týchto ľudí, tých ľudí pracujúcich v nedeľu, by bola presunutá na prevádzku mimo nedele. V takomto mimoriadne konzervatívnom modeli, pretože ja si myslím, že by to až polovica nebola, stále hovoríme o 7 300 pracovných miestach. Ak je z tohto počtu 40 % dohodárov, tak okrem toho, že títo prídu o možnosť privyrobiť si popri svojom inom zamestnaní alebo sú to študenti, alebo sú to dôchodcovia, tak stále hovoríme, že o prácu, ktorú vykonávajú ako trvalý pracovný pomer, príde približne 4 400 ľudí. A hovorím „približne“ preto, lebo ten výpočet je veľmi ťažké nasimulovať, ako hovorí pán Hlina. Ja som tam ani nezohľadnila tie trinástky, ktoré chodia k nejakému hypermarketu, nezohľadnila som ani to, že do veľkej miery by sa zákaz nedeľného a sviatočného predaja pretavil do nákupnej turistiky, z čoho by profitovali Čechy, Maďarsko, Poľsko. A títo ľudia by chodili nakupovať do týchto krajín. A rovnako som abstrahovala od toho, že aj iní ľudia ako ľudia, ktorí dnes pracujú v maloobchode, by prišli o prácu. Boli by to napríklad upratovačky, boli by to strážnici týchto predajní a podobne. Toto sú čísla, kde som veľmi prístupná sa o nich rozprávať. A naozaj keď ich niekto spochybní, príďte, prosím, so svojou analýzou, poďme si ju porovnať. Možno to bude viac, možno to bude menej, ale v každom prípade asi nepresvedčíme nikoho, že nikto o prácu nepríde. A naozaj si dajme otázku, vážené dámy a vážení páni, či dnes na Slovensku sme v takej situácii, že si môžeme dovoliť prichádzať o pracovné miesta, akékoľvek. Máme vyše 13-percentnú nezamestnanosť a keď sa porovnávame s Rakúskom, ktoré ju má približne 5-percentnú, je to veľký rozdiel. Myslím si, že pri dnešnej výške nezamestnanosti je nezodpovedné prichádzať do tejto snemovne s takým návrhom zákona, ktorý pripraví ďalších ľudí o prácu. Toto ale nie je jediný negatívny dopad ten ekonomický. Keďže tento návrh zákona nerieši vytvorenie žiadnych nových pracovných miest, rieši len ich redukovanie, je takmer isté, že títo ľudia ostanú na úrade práce a štát im bude vyplácať podporu. Čiže nielen tí ľudia prídu o prácu, ale ešte aj štát to bude stáť peniaze na podpore v nezamestnanosti. Toto je jeden z ďalších negatívnych dopadov na ekonomiku, od ktorých predkladatelia abstrahovali. Na to, že mi to vychádza približne 6,7 mil. eur na tých podporách v nezamestnanosti, je to abstrahovanie dosť odvážne. A to uvažujem, samozrejme, len o tých pracovníkoch, ktorí stratili trvalý pracovný pomer, nie o tých dohodároch, ktorí len prišli o možnosť privyrobiť si. A zrejme sa im zníži trošku životná úroveň. Chcem hovoriť ešte aj o ďalších dopadoch, pretože ani toto nie je všetko. Štát by prišiel aj na odvodoch a na daniach z príjmu fyzických osôb. A toto už naozaj nie je malé číslo. Opäť počítala som to a vyšlo mi približne 25 mil. eur. Tí, ktorí prídu o prácu, nielenže zaťažia štátny rozpočet cez podporu v nezamestnanosti, ktorú im bude musieť štát vyplácať, ale zrušením týchto pracovných miest príde štát aj o odvody a dane, ktoré vtedy, keď mohli pracovať, odvádzali tomuto štátu. Ešte pre tých, ktorých to číslo zaujíma a chcú si spraviť svoju vlastnú analýzu. Ja som vychádzala z roku 2013, vychádzala som z priemernej mesačnej mzdy v maloobchode. Abstrahovala som pritom od faktu, že väčšina zamestnávateľov vypláca ľuďom za prácu v nedeľu a sviatok príplatky, takže to by bolo ešte viacej, a veľmi optimisticky som predpokladala, že priemerná doba poberania podpory v nezamestnanosti bude štyri mesiace. Ono to ale možno bude aj viacej preto, lebo žiadne nové pracovné miesta sa nevytvorili. Ďalšie dopady. Obchodníkom klesnú tržby, štát stratí na DPH-čke a dani z príjmu právnických osôb. Ak opäť vychádzam zo štatistík z roku 2013, keď boli v maloobchode tržby približne 18 mld. eur, tak strata tržieb by bola približne 460 mil. eur. Opäť som vychádzala z toho, že 26 % obchodov z celkového počtu aj dnes v nedeľu otvorené nemá, zohľadnila som 3 % sviatkov, zohľadnila som aj fakt, že približne 80 % týchto nákupov by bolo presunutých na iné dni. Abstrahovala som aj od nákupnej turistiky, ako som to už spomenula, ktorá by tieto straty opäť len navýšila. Ale stále je tu približne 20 % nákupov, ktorým odborníci hovoria impulzívne nákupy. A o tieto obchodníci nenávratne prídu. Z tejto sumy príde štát o DPH-čku, samozrejme, aj o ďalšiu daň, teda o daň z príjmu právnických osôb. Tieto čísla hovoria len o stratách z maloobchodu a aj to mimoriadne konzervatívne. Ak však klesnú tržby obmedzením nákupov, bude to mať dopad aj na ďalšie úrovne dopytu, to znamená subdodávateľov, prepravcov, možno až po výrobu. Prekvapuje ma stanovisko ministerstva financií k rozpočtovým dopadom, v ktorom pán Majerský konštatuje, že predložený návrh nebude mať vplyv na rozpočet verejnej správy, pretože už len jednoduchým prepočtom a mimoriadne konzervatívnym prepočtom som prišla k tým dopadom, dovolím si ich teda zhrnúť, ako sú strata trvalých pracovných miest a možnosti pre dohodárov privyrobiť si a zvýšiť si životnú úroveň, zaťaženie štátneho rozpočtu vyplácaním podpory v nezamestnanosti tých, ktorí o prácu prídu, výpadok z príjmu zo štátneho rozpočtu na odvodoch a na daniach príjmu fyzických osôb, výpadok z príjmu štátneho rozpočtu na DPH-čke a výpadok z príjmu z daní právnických osôb. Treba si uvedomiť ešte jednu dôležitú vec, zákazom nedeľného a sviatočného predaja nepostihnete bohatých, naozaj nie. Najvyšší dopad to bude mať práve na tých ľudí, ktorí sú od príjmu bytostne závislí a ktorí tú prácu v nedeľu naozaj potrebujú, vyhľadávajú ju, nastavujú si zmeny tak, aby mali 25-percentný príplatok. Sú to dôchodcovia, sú to dohodári, študenti, možno matky s dospelými deťmi, ktoré sa v nedeľu domov neponáhľajú preto, lebo tie deti majú svoj vlastný program a podobne. Mnohí ľudia o prácu prídu, prídu o možnosť privyrobiť si, a to len preto, lebo my ich chceme chrániť. Toľko budeme tých ľudí chrániť, až ich naozaj od tej roboty tak ochránime, že zostanú doma sedieť pred telkou a budú rozmýšľať o tom, čo s načatým dňom a nedeľou a pondelkom a utorkom. Čo ma trápi ako ďalšie, trápi ma to možno oveľa viac, je neadekvátny zásah do slobody jednotlivca. Prečo ste sa rozhodli, páni predkladatelia, že idete zakázať predávať, respektíve nakupovať zrovna v nedeľu? Prečo nakupovanie nie je škodlivé napríklad v sobotu, nie je škodlivé po piatej popoludní alebo v stredu alebo každý deň? Prečo majú byť obchody otvorené po piatej alebo po šiestej večer? Veď nech ľudia prídu domov z práce o piatej, o šiestej večer, nech trávia čas so svojimi rodinami, nech matky s deťmi nemusia pracovať do polnoci alebo v nonstop predajniach, lebo aj také máme, alebo o šiestej ráno, keď majú dať o siedmej ráno svojim deťom jesť. Prečo je to zrovna nedeľa a prečo je to zrovna nákup. Teda dúfam, že som nedala niekomu typ na nejaké ďalšie zákazy, to by ma teda fakt mrzelo, som si to teraz uvedomila. Prečo vám vadí zrovna to nakupovanie? Prečo vám nevadí, že ľudia chodia v nedeľu do kina, do divadla, do reštaurácie alebo do zoologickej záhrady? Čo majú čo ľudia v nedeľu chodiť do zoologickej záhrady? Veď majú byť doma so svojou rodinou, majú ísť do prírody. Prečo majú ísť v nedeľu do reštaurácie? Veď v nedeľu sa má predsa obedovať doma rezeň s ryžou a marhuľovým kompótom, veď to je tradícia, ktorá sa v našej rodine celý život uplatňovala. (Potlesk.) A aj teda bude, aj pokiaľ budú obchody otvorené. Aj pracovník hotela, aj pracovník čerpacej stanice, aj pekár, aj rušňovodič má svoju rodinu. Prečo nechceme chrániť aj týchto? A nehovorím teraz, že to sú ľudia, ktorí zachraňujú v tú nedeľu ľudské životy. To sú ľudia, ktorí poskytujú ďalšie služby, na ktoré my bytostne odkázaní nie sme. A rovnako kvôli poskytovaniu týchto služieb nie sú doma so svojimi rodinami. Je to kopa otázok, na ktoré predkladatelia jednoznačne odpovedajú, prekážajú im len maloobchodníci a prekáža im len nedeľa a sviatky. A toto je pre mňa neprípustné. Ja si chcem na tieto otázky odpovedať sama a chcem, aby si na ne mohol odpovedať každý jeden občan sám. Toto nie je úlohou štátu a nie je to ani úlohou zákonodarcu, aby zakazoval ľuďom nakupovať a podnikateľom podnikať kedykoľvek, v sobotu, v nedeľu, v pondelok. Štát má spravovať verejné financie. Štát má zabezpečovať verejné statky. A štát nemá rozhodovať o tom, koho máme považovať za svoju rodinu, ako máme tráviť svoj voľný čas a ako majú vyzerať otváracie hodiny v obchodoch. Toto nie je našou úlohou, preto, prosím, podávam v zmysle § 73 ods. 3 písm. b) procedurálny návrh, aby sa v rokovaní o tomto bode nepokračovalo. Ďakujem pekne.