T. Rosová, poslankyňa: (2007-09-20):
Interpelujem ministra školstva Slovenskej republiky vo veci financovania súkromných škôl v legislatívnom zámere zákona o výchove a vzdelávaní. V návrhu legislatívneho zámeru zákona o výchove a vzdelávaní, ktorý je v medzirezortnom pripomienkovom konaní od 12. septembra 2007, sa v časti financovanie súkromných škôl uvádza, že tento zákon upraví spôsob financovania súkromných škôl v tom zmysle, že zriaďovatelia budú môcť požiadať ministerstvo školstva o finančnú dotáciu. V prípade, že by aj zákon o výchove a vzdelávaní upravil financovanie súkromných škôl práve takýmto spôsobom, s veľkou pravdepodobnosťou by ohrozili ich fungovanie, ba dokonca ich existenciu. Už pri predchádzajúcej úprave zákona č. 597/2003 o financovaní základných škôl, stredných škôl a školských zariadení sme upozorňovali, že svojimi zásahmi naruší ministerstvo relatívne stabilný systém financovania neštátnych, teda súkromných a cirkevných základných umeleckých škôl a školských zariadení. Toto sa naplnilo. Dajú sa uviesť desiatky prípadov, kedy tieto školy majú obrovské problémy. V celom tomto financovaní je chaos a ministerstvo školstva a ministerstvo financií dávajú ruky preč. Neusmernili samosprávy, ktoré čiastočne zadržiavajú tieto prostriedky, vznikajú veľké problémy. Vznikajú aj na základe toho, že vzniknutá situácia sa riešila mimoriadnymi, ale nie dostatočnými dotáciami pre obce, mestá a vyššie územné celky. Tento krok, teda novelizácia zákona č. 597/2003 naznačila, akým smerom sa bude uberať politika súčasnej vlády voči zriaďovateľom súkromných škôl a školských zariadení. Nový legislatívny zámer toto smerovanie jednoznačne potvrdil. Vyplýva z neho, že ministerstvo školstva zamýšľa zásadne zmeniť platné princípy financovania škôl, ktoré v súčasnosti zabezpečujú relatívne vyvážené pravidlá pre všetkých zriaďovateľov. Súkromné školy majú aj v súčasnom systéme financovania oproti školám zriaďovaným samosprávou niektoré znevýhodnenia. Avšak vo vzťahu k žiakom, ktorí sú v skutočnosti tými pravými subjektmi financovania zo štátneho rozpočtu, vykazuje súčasný systém aspoň elementárnu spravodlivosť. Zdá sa, že zámerom ministerstva školstva je zmeniť princíp nárokovateľného normatívu, ktorý dnes platí, nárokovateľného normatívu na žiaka, na svojvoľné prideľovanie dotácií podľa rozhodnutia úradníkov na ministerstve. V dôsledku toho sa po prvé neúmerne sťaží, až znemožní existencia súkromných škôl a po druhé, čo je najdôležitejšie, zavedie sa diskriminácia tých detí, ktorých rodičia sa v dobrej viere rozhodli poskytnúť im vzdelanie v škole súkromného zriaďovateľa. Štát bude na ich vzdelávanie neodôvodnenie prispievať menšou čiastkou než na ostatné deti. Ak je naozaj cieľom ministerstva školstva to, čo naznačuje legislatívny zámer, ostatnú na Slovensku len súkromné školy, ktoré budú mať existenciu garantovanú vysokými poplatkami od rodičov, teda súkromné školy pred tých najbohatších. To je sociálny prístup súčasnej vlády. V legislatívnom zámere zákona sa okrem iného uvádzajú nasledovné práva dieťaťa a žiaka: a) právo na slobodnú voľbu vzdelávacej cesty na štátnych, súkromných alebo cirkevných školách a školských zariadeniach, ako aj práva zákonného zástupcu dieťaťa alebo žiaka, a to právo na slobodnú voľbu vybrať pre svoje dieťa školu alebo školské zariadenie, ktoré poskytuje výchovu a vzdelávanie podľa tohto zákona. Ak by zákon upravil spôsob financovania neštátnych škôl tak, že by neprispieval na vzdelávanie detí, ktoré sa rozhodli pre neštátnu, resp. súkromnú školu, rovnako ako na tie deti, ktoré sa rozhodli pre štátnu školu, obmedzil by tým deklarovanú slobodnú voľbu pri výbere školy. Mnohé súkromné školy pritom prispievajú ku skvalitňovaniu vzdelávacieho a výchovného procesu. Ak by to tak nebolo, zrejme by predseda vlády Slovenskej republiky nezapísal na súkromnú školu svojho syna. Ak výsledky inšpekcie, resp. iné výstupy ukazujú na nedostatky v niektorých konkrétnych súkromných školách, má ministerstvo školstva dostatočné nástroje na to, aby voči takýmto školám zakročilo. Nie je preto akceptovateľné skrývať zámer, likvidovať súkromné školy pod zámienkou toho, že niektoré z nich nedosahujú prijateľnú úroveň. Ak je skutočným zámerom nového školského zákona zmeniť financovanie súkromných škôl vo vyššie uvedenom duchu, je to jasný dôkaz, že v rozpore s programovým vyhlásením nie je vzdelanie prioritou súčasnej vlády a vládnej koalície. Mimochodom, v programovom vyhlásení vlády sa žiadny podobný zámer vlády neuvádza. Jediná veta v programovom vyhlásení vlády, týkajúca sa financovania škôl, znie: „V rámci financovania škôl upraví súčasnú metodiku založenú na princípe finančnej rovnosti tak, aby sa uplatnila ekonomická náročnosť výchovno-vzdelávacieho procesu.“ Teda zjavne to nemá nič spoločné s návrhom zásadne zmeniť spôsob financovania súkromných škôl. Potvrdzuje sa, že vzdelávanie a školstvo sú tým, na čom táto vláda mieni šetriť zo všetkého najviac a všetkými možnými nástrojmi. Napríklad aj tým, že prestane prispievať na vzdelanie deťom, ktoré navštevujú súkromné školy. Žiadam vás preto o vysvetlenie a interpelujem vo veci, aké konkrétne princípy financovania majú vyplynúť z deklarovaného zámeru vyjadreného vetou „zákon upraví financovanie súkromných škôl, ktorých zriaďovatelia budú môcť požiadať ministerstvo školstva o finančnú dotáciu“. Ďakujem. Druhú interpeláciu som dala písomne, nebudem ju prezentovať ústne. Ďakujem pekne.