V. Palko, minister vnútra SR: (2003-09-10):
Návrh zákona ďalej dopĺňa oprávnenia príslušníkov Policajného zboru pri zabezpečovaní ochrany štátnej hranice, ktoré sú ustanovené v osobitných zákonoch, najmä v zákone o Policajnom zbore, zákone o pobyte cudzincov a zákone o cestovných dokladoch. Ide o oprávnenie vstupovať a vchádzať dopravnými prostriedkami na pozemky v blízkosti štátnej hranice a v prihraničnom území a zakázať vstup osôb na určené miesto nachádzajúce sa v blízkosti štátnej hranice. Návrh zákona tiež umožňuje umiestňovanie technických prostriedkov, ktoré zisťujú a dokumentujú nedovolené prekračovanie štátnej hranice alebo tomuto nedovolenému prekračovaniu zabraňujú. V súvislosti s týmito oprávneniami návrh zákona ustanovuje aj povinnosti právnických osôb a fyzických osôb, ako aj sankcie za ich porušenie. Návrh zákona o ochrane štátnej hranice osobitne definuje aj ochranu vonkajšej štátnej hranice a ochranu vnútornej štátnej hranice po pristúpení Slovenskej republiky k Schengenskej dohode. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľujem si vás požiadať o postúpenie návrhu zákona na ďalšie legislatívne konanie. Ďakujem za pozornosť. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pán minister. Dávam slovo spravodajkyni, ktorú určil navrhnutý gestorský výbor pre obranu a bezpečnosť, pani poslankyni Márii Majdovej. M. Majdová, poslankyňa: Ďakujem, pani predsedajúca. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážení prítomní, vážený pán minister, prepáčte, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre obranu a bezpečnosť svojím uznesením č. 109 z 28. augusta 2003 ma určil za spravodajcu k vládnemu návrhu zákona o ochrane štátnej hranice (tlač 309). V súlade s § 73 ods. 1 zákona o rokovacom poriadku podávam v prvom čítaní spravodajskú informáciu o predmetnom vládnom návrhu zákona. Konštatujem, že uvedený návrh spĺňa z formálnoprávnej stránky všetky náležitosti uvedené v § 67 a 68 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, ako i náležitosti určené v legislatívnych pravidlách. Vychádzajúc z oprávnení, ktoré pre mňa ako spravodajcu vyplývajú z § 73 zákona o rokovacom poriadku, odporúčam, aby sa Národná rada Slovenskej republiky uzniesla v zmysle § 73 ods. 3 písm. c) rokovacieho poriadku na tom, že po rozprave odporučí uvedený návrh zákona prerokovať v druhom čítaní. V súlade s rozhodnutím predsedu Národnej rady Slovenskej republiky zo dňa 4. augusta 2003 č. 316 a podľa § 71 rokovacieho poriadku Národnej rady navrhujem, aby návrh zákona prerokovali výbory: Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre financie, rozpočet a menu, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie, Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva a národnosti a Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre obranu a bezpečnosť. Za gestorský výbor navrhujem Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre obranu a bezpečnosť. Odporúčam, aby výbory predmetný návrh zákona prerokovali v lehote do 10. októbra 2003 a v gestorskom výbore do 17. októbra 2003. Pani predsedajúca, otvorte, prosím, rozpravu. Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Ďakujem, pani poslankyňa. Otváram všeobecnú rozpravu k tomuto bodu programu. Písomne sa neprihlásil do rozpravy žiaden z poslancov. Nech sa páči, dámy a páni poslanci, môžete sa hlásiť do rozpravy ústne. Pán poslanec Polka. Uzatváram možnosť hlásiť sa ústne do rozpravy k tomuto bodu programu. Slovo má pán poslanec Polka. L. Polka, poslanec: Vážená pani podpredsedníčka, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, hlavne vy trpezliví, ktorí tu poctivo sedíte a počúvate diskusiu. Chcel by som uplatniť niekoľko, ani nie pripomienok, poznámok k predloženému návrhu zákona, o ktorom sa už dlhšie diskutovalo a hlavne o technickej ochrane štátnej hranice sa viedli diskusie, prebiehali už, tuším, aj nejaké tendre, výberové konania, zatiaľ asi neúspešne, a je potrebné sa k tejto problematike s plnou vážnosťou vrátiť. Zároveň však v našej spoločnosti cez niektoré médiá začala prebiehať taká opatrná diskusia na tému vyvlastňovanie. Náš občiansky zákon pozná a niektoré ďalšie predpisy používajú tento pojem a používajú tento inštitút na riešenie niektorých záležitostí majetkovoprávneho charakteru v tzv. verejnom záujme. Domnievam sa, že táto diskusia sa čo najskôr dostane aj do našich lavíc, do tejto snemovne, pretože tento inštitút je ešte, by som povedal, hlboko postihnutý minulým režimom, kde sa verejný záujem vyhlasoval niekedy skutočne voluntaristicky na základe rozhodnutí orgánov Komunistickej strany a niektorých iných, ktoré boli do veci zainteresované. Chcel by som poukázať na niektoré nebezpečenstvá, ktoré sú v tomto zákone a ktoré v tomto zákone číhajú. Zákon deklaruje dve pásma, jedno 5-kilometrové, tzv. blízko štátnej hranice, a jedno 40-kilometrové prihraničné územie, na ktorom môžu orgány Policajného zboru vykonávať niektoré opatrenia a predovšetkým môžu tam budovať technické prostriedky. Ja sa priznám, keď som sa pozeral na mapu, ak by sme vychádzali zo súčasného stavu, že by to išlo okolo celej hranice, tak to je neuveriteľný 40-kilometrový pás, ktorý postihuje takmer celé Záhorie, Myjavsko, celé Kysuce, celú Oravu, Liptov a ďalej na celé východné Slovensko. Ak by sme to zúžili v budúcom ponímaní našich hraníc, že by to bola len 90-kilometrová hranica s Ukrajinou, kde by sa vytvorilo 3 600 km2 pásma, v ktorom by Policajný zbor mohol budovať nejaké technické zariadenia. Najmä ma to irituje z toho dôvodu, že v § 4 nie sú špecifikované technické prostriedky. Nerozumiem a nikde nenachádzam vysvetlenie, čo sa tam vlastne bude budovať. Čo sa bude budovať na súkromnom pozemku občanov žijúcich v tomto 40-kilometrovom pásme. Štyridsať kilometrov, to je tak priemerný kaliber delostreleckej paľby. Čo tam vlastne budeme robiť v tom 40-kilometrovom pásme? Myslím si, že aj niektoré ďalšie ustanovenia, napríklad § 3, kde sa umožňuje Policajnému zboru prenasledovať páchateľa priestupku v tomto 40-kilometrovom pásme, no tak prepáčte, ale ak niekto nemá platný pas alebo si zabudne dopísať dieťa do pasu a tohto človeka majú 40 kilometrov prenasledovať, dámy a páni, to je celá Bratislava až niekde po Senec. Bol som šokovaný niekoľkokrát, keď ma orgány colnej stráže zastavili v obci Čečejovce, potom niekde v Bátke alebo Figa, v tom priestore, s tým, že by chceli vykonať colnú kontrolu a pozrieť sa do kufra môjho auta. Iste, je tam 15-kilometrové pásmo, ale, preboha, v akom štáte to žijeme, keď orgány colnej stráže – a vrchol je už tu v Bergu, možno ste niektorí zažili – kontrolujú vlastné colné orgány colnej správy na hraniciach, a keď prejdete cez Berg, tak za tým oblúčikom vás skontrolujú, či ich kolegovia vás správne skontrolovali. Absurdistan, ktorý sa môže udiať len na našom území. No a ďalšie ustanovenie v § 6, ktoré hovorí o tom, že vlastník je povinný strpieť vybudovanie týchto technických zariadení na svojom území a ministerstvo vnútra rozhoduje o primeranej náhrade. Mám zo svojej poslednej štvorročnej praxe bohaté skúseností s „ochotou“ ministerstva vnútra riešiť niektoré veci, najmä ktoré ich stoja nejaké peniaze. A je celkom prirodzené, že ministerstvo vnútra – patrí sa to a slúži mu to niekedy ku cti – chráni svojich príslušníkov a príslušníkov Policajného zboru, ktorí vykonávajú opatrenia. Ale chýba mi tam jedno základné ustanovenie, že v prípade, keď nedôjde k zhode a ministerstvo vnútra rozhodne o nejakej primeranej náhrade, bude mať občan právo obrátiť sa na nezávislý súd. Stačilo by to možno riešiť nejakým podčiarnikom s odvolávkou na príslušné predpisy o správnom súdnictve. Takže chcel by som upozorniť, nechcem ani navrhovať nejaký procedurálny návrh na vrátenie, ale chcel by som upozorniť, aby sa pri prerokúvaní v druhom čítaní, predovšetkým v druhom čítaní, aby sme sa vystríhali týchto ustanovení a veľmi vážne pristupovali k tejto problematike, pretože je tu priestor na porušovanie zákona, resp. na porušovanie ústavou chráneného súkromného vlastníctva. Ďakujem pekne za pozornosť. (Potlesk.) Z. Martináková, podpredsedníčka NR SR: Vyhlasujem všeobecnú rozpravu o tomto bode programu za skončenú. Pán minister, chcete sa vyjadriť k rozprave?