Viskupič, Jozef, poslanec NR SR (2016-10-27):
Ďakujem, pán predsedajúci. Vážené kolegyne a kolegovia, dovoľte mi predložiť návrh zákona, ktorý tvorí jednu podstatnú časť verejnej diskusie, alebo teda jeho obsah tvorí podstatnú časť verejnej diskusie a veľmi medzi ľuďmi a verejnosťou sa hovorí o tom, že ak pri akomkoľvek konaní, ľudskom konaní neprichádza k možnosti postihu, resp. konanie nie je zaťažené tým, že prichádza k nejakej priamej, k priamemu možnému postihu alebo trestaniu, ak sa niekto vyhne zákonným mantinelom alebo aj mantinelom, ktoré definuje tzv. dobré mravy. Čiže sme sa snažili priniesť návrh zákona, ktorý dopĺňa zákon 514/2003 Z. z. o zodpovednosti za škodu spôsobenú pri výkone verejnej moci. Myslíme si, že ak človek rozhoduje o vlastnom majetku, vlastných právach, povinnostiach a cíti dôsledky svojho konania osobne a možno tvrdo, znamená to, že je aj viazaný osobnou zodpovednosťou. Pokiaľ však človek rozhoduje o cudzom majetku, a na Slovensku je hlboko usídlený taký bonmot, že z cudzieho krv netečie, a to najmä, ak ide o majetok štátu alebo územnej samosprávy, v súčasnosti existuje veľmi málo alebo takmer neexistujú inštitúty, ktoré by prinútili nakladať so zvereným majetkom s náležitou starostlivosťou riadneho hospodára. Verejný činiteľ môže pri rozhodovaní ľahko podľahnúť súkromným alebo aj skupinovým, alebo aj lobistických záujmom, ktoré môžu rôznou mierou poškodiť alebo ohroziť uspokojovanie verejných potrieb. Preto sme zadefinovali cieľ predkladaného návrhu zákona zaviesť funkčný mechanizmus nachádzania trestu alebo aj trestania prešľapov a pochybení verejných funkcionárov pri nakladaní s verejnými prostriedkami. Pri súčasnom nastavení zodpovednosti verejných funkcionárov totiž za rozhodovanie o verejnom majetku sa javí, že občania verejným funkcionárom bezmedzne dôverujú. Ale toto je len fikcia. Neexistuje takmer verejná debata, ktorá by nechcela od tohto pléna zaviesť tento inštitút – hmotnú zodpovednosť verejných funkcionárov za výkon ich funkcie. Nie, nie je pravda, že občania politikom a verejným funkcionárom bezmedzne dôverujú. Chcú, aby aj na sumu zverenú do ich rúk nahliadali verejní funkcionári tak, ako keby hospodárili pod parametrom dobrého hospodára. Chcú, aby slovenská, alebo slovenská verejnosť je atakovaná totižto nielen v poslednom období, ale v dlhšom časovom úseku, môžeme hovoriť o tom ataku a za nejaké posledné dve dekády, že vznikajú veľmi závažné kauzy, z ktorých nikdy nie je vyvodená zodpovednosť. Ľuďom vadí, že termín politická zodpovednosť je vykladaný veľmi úzko a naveľa-naveľa príde nanajvýš verejný funkcionár o funkciu. Ale ľudia sa pýtajú ďalej, prečo človek, ktorý bol, ktorý morálne, eticky a niekedy aj protizákonne pochybil a keď nenastáva účinný mechanizmus trestu, samotný ten človek nemôže prebehnúť katarzným procesom a ani spoločnosť nedostáva jednoznačnú odpoveď na to, aby prečo ten človek nedostal trest? Myslím si, že asi nebudem ďaleko od pravdy, ak poviem, že existovalo viacero pokusov o zavedenie inštitútu hmotnej zodpovednosti verejných funkcionárov za škodu spôsobenú pri nakladaní s verejnými prostriedkami, ale všetky tieto pokusy zatiaľ skončili bezúspešne. Možno náhoda chcela, že tuná pán predsedajúci kandidoval za iný typ politického subjektu, ako teraz reprezentuje a ten politický subjekt dokonca robil petíciu na to, aby inštitút hmotnej zodpovednosti politikov bol jednoducho zavedený. Uvidíme, akým spôsobom sa torzo tejto strany postaví k parametru zavedenia hmotnej zodpovednosti verejných funkcionárov aj v tomto pléne a či našu snahu podporí alebo príde s takou snahou, aby tento inštitút sa do nášho právneho poriadku dostal. Škoda, ktorá vzniká pri nehospodárnom nakladaní s verejnými prostriedkami a ktorá vzniká štátu alebo územnej samospráve, je v praxi často prehliadaná. Najmä osobná zodpovednosť verejného činiteľa sa preukazuje veľmi ťažko a koniec koncov asi sme často svedkami toho, že sa preukáže len veľmi a veľmi ojedinele. Súčasný stav signalizuje, že subjekty oprávnené iniciovať konanie vo veci náhrady škody buď nemajú prostriedky na spoľahlivé zistenie skutkového vzťahu a stavu alebo nemajú záujem o zistenie skutkového stavu a vyvodenie dôsledkov. Navrhovaná právna úprava nariaďuje iniciovať konanie z úradnej povinnosti, pričom v mene štátu alebo v mene územnej samosprávy koná generálny prokurátor Slovenskej republiky. Myslíme si, že len transparentne nastavený systém osobnej zodpovednosti a účinná vymáhateľnosť môže viesť k zodpovednému a profesionálnemu a odbornému nakladaniu s verejnými prostriedkami alebo s majetkom štátu alebo územnej samosprávy. Myslíme si, že náš návrh alebo novelizačná snaha bude mať niekoľko pozitívnych vplyvov a tento predkladaný návrh zákona zlepší a vystuží vzťah medzi voleným alebo menovaným funkcionárom, ktorý je poverený nakladať s verejnými zdrojmi a verejnosťou. Ak sa na Slovensku rozprávame o debate krízy inštitúcií a krízy dôvery, tak mechanizmus zavedenia zodpovednosti za výkon funkcie môže túto krízu minimálne zastaviť. Dokonca si myslím, že zákon o preukazovaní, zákon o zodpovednosti za škodu spôsobenú verejnými funkcionármi môže mať aj vyššiu ambíciu a nielen zastaviť krízu inštitúcie a krízu dôvery, ale dokonca ju prinavrátiť. Prinavrátiť ju aj tomuto plénu, aj akémukoľvek orgánu štátnej či verejnej správy. Nebudem sa v úvodnom slove venovať jednotlivým osobitným častiam k jednotlivým bodom, to si nechám na rozpravu a chcem pri úvodnom slove požiadať o podporu v mene odstránenia krízy dôvery, v mene lepšej, lepšieho výkonu funkcií, ktorú zastávame aj my poslanci. Myslím si, že ak previažeme zodpovednosť s dôverou, tak urobíme pre výkon verejných funkcií vo všeobecnosti len dobre. Ďakujem a teším sa možno na príspevky do rozpravy.