V. Matejička, poslanec: (2008-01-31):
Tak poďme pekne po poriadku, od vzniku tohto podniku až po pokútnu privatizáciu, ktorú môžem nazvať krádežou storočia. Plynárenstvo na Slovensku má viac ako 150-ročnú históriu. Do odčlenenia naftového priemyslu v polovici roku 1990 bolo plynárenstvo komunálom, pretože tranzitnú prepravu prevádzkovalo české plynárenstvo. Rozdelenie Česko-Slovenska v roku 1993 prinieslo aj rozdelenie tranzitného plynovodu Praha na českú a slovenskú časť, pričom slovenská časť sa začlenila do štátneho podniku SPP. Sprevádzkovanie piatej líniovej časti plynovodu v roku 1998 prinieslo navýšenie prepravnej kapacity na viac ako 90 mld. m3 zemného plynu. Len odborníci dnes vedia, že táto sústava je schopná prepraviť pri minimálnych úpravách až 115 mld. m3 zemného plynu. V roku 1998 s nástupom novej vlády pána expremiéra Dzurindu podnik zobral do rúk pán Kinčeš so svojou evidentnou neskúsenosťou, neznalosťou v problematike plynárenstva. Pán Dzurinda, nie je tu, ani pán Mikloš, akého odborníka ste posadili do čela SPP? Slávneho manažéra podniku Klenoty? Hodinára pána Kinčeša? Toho pána Kinčeša, ktorý sa staral len o podvodný prevod bytov v majetku SPP? Toho pána Kinčeša, ktorý po škandále s kúpou luxusného bytu v centre Bratislavy musel odísť z funkcie generálneho riaditeľa s odstupným takmer 1,5 mil. korún? Dámy a páni, SPP bolo pre svoju strategickú pozíciu medzi východom a západom európskeho kontinentu kľúčovou firmou pre európske plynárenské koncerny. Urýchlene predať v jednom balíku taký vysoký podiel to by neurobil nikto na svete. A pokiaľ som informovaný, také úvahy v spracúvaných transformačných a privatizačných projektoch SPP ani nikdy neboli. Boli rôzne úvahy o počte a type investorov a taktiež o ich maximálnom podiele. To maximum, o ktorom sa uvažovalo pri možnom predaji, nikdy neprekročilo 34 % majetkovej účasti pre strategického investora. Veď aj Ruhrgasu stačia 3 % v Gazprome. Ako sa mohlo stať, že na Slovensku niečo, čo je vhodné pre túto krajinu, posudzujú iba dvaja, traja ľudia? Sú to osoby, ktoré si pomýlili svoj mandát, ktorý dostali vo voľbách na vládnutie s mandátom jediného neomylného sudcu, prokurátora, ekonóma, prognostika, jednoducho autokrata, ktorý si myslí, že jediný najlepšie vie, čo je dobré, ktorý si myslí, že rozumie každej veci a ktorý hlavne zabudol, kde sa narodil. A čo je najhoršie, dámy a páni, naše zlaté plynárenské vajce, Slovenský plynárenský priemysel títo tzv. profesionáli, môžem ich nazvať aj priekupníkmi, predali za babku, predali ho jednému záujemcovi, lebo 3 medzinárodné koncerny –   Ruhrgas, Gaz de France, Gazprom sa istým spôsobom združili do kartelu. Vytvorením konzorcia sa chceli vyhnúť cenovej vojne medzi sebou a tým mohli diktovať aj cenové podmienky predaja na úkor Slovenskej republiky. Nie konzorcium si dalo podmienku odpredaja 49 %, ale naši zástupcovia takúto čiastku ponúkli, a tento jediný záujemca ostal dokonca prekvapený. No, ale povedzme si úprimne, prečo by sa takejto ponuke bránil. Ako vieme, v tom čase slovenská koruna lietala ako na hojdačke, z neuveriteľnej hodnoty 50 korún za dolár sa dostala na úroveň 44 – 45 korún. Fond národného majetku na svoj účet nakoniec nedostal za 2,7 mld. USD očakávaných 130 mld. korún, ale len necelých 121 mld., teda rozdiel 9 mld. korún v neprospech Slovenska. Podpredseda vlády Mikloš pritom iba cynicky a arogantne reagoval, že kurzová strata z výnosu predaja je len 7,7 mld. korún. Nuž čo, čo dodať o jeho odbornosti? Dámy a páni, povedzme si čo-to aj o majetkových účastiach SPP. V správe v uznesení vlády, aj v rozhodnutí o privatizácii SPP sa uvádzajú odštepné závody, dokonca katastrálne územia, v ktorých sa nachádza privatizovaný majetok, ale ani v jednom z týchto troch dokumentov nie je žiadna zmienka o významných majetkových účastiach SPP v iných spoločnostiach okrem Nafty Gbely, a. s. Majoritné kapitálové postavenie SPP v tejto spoločnosti bolo súčasťou stanovenia trhovej hodnoty SPP v sume 6 až 8 mld. USD. Aj privatizačný poradca ohodnotil len 55,9-percentnú majetkovú účasť plynární v Nafte Gbely na 125 až 150 mil. USD. Ostatné spoločnosti ohodnotené neboli. Investor v SPP teda získal spolu s balíkom 49 % akcií podniku a aj 25 podielov v iných firmách v nominálnej hodnote zhruba 4,664 mld. korún. Medzi podielmi bolo 16 kapitálových účastí v zdravých firmách v celkovej nominálnej hodnote 4,015 mld. korún. Išlo už o spomínanú Naftu Gbely, ale tiež Pozagas, Energotel a iné. Naopak, v prípade zvyšných 9 podielov išlo väčšinou o skrachované spoločnosti, ktoré mali reálnu nulovú hodnotu a ich predaj sa presunul na obdobie vstupu investora. Viaceré zo zdravých spoločností, v ktorých má SPP priamy alebo sprostredkovaný akcionársky vplyv prostredníctvom svojich dcér, majú strategický význam z hľadiska tvorby stredoeurópskeho trhu so zemným plynom, pretože buď vlastnia alebo prostredníctvom kapitálu kontrolujú kľúčové plynové zásobníky v tomto regióne. Spomeniem SPP Bohemia, a. s. Praha, Pozagas, a. s. Malacky, Nafta Gbely, a. s., alebo sú významnými distribučnými spoločnosťami pre koncových odberateľov plynu Severomoravská plynárenská, a. s. Ostrava, Východočeská plynárenská, a. s. Hradec Králové a ďalej a iné ešte, to rozvediem v ďalšom. Skutočná trhová hodnota týchto podielov vysoko prevyšovala ich nominálnu hodnotu. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, viete, ktoré firmy sú najúspešnejšie v Českej republike? Podľa zverejnených správ v tlači o najúspešnejších firmách v Českej republike dňa 7.  januára 2008 prvé miesto si udržala z minulého roku spoločnosť SPP Bohemia, a. s. Tá SPP Bohemia, ktorú získal jediný zahraničný investor bez ocenenia a ktorá prevádzkuje podzemné zásobníky, kde sa plyn skladuje. Perlami v portfóliu SPP Bohemia je takmer 52-percentný podiel spoločnosti Moravské naftové doly, a. s. so sídlom v Hodoníne, menšinové v distributéroch plynu Severomoravská plynárenská, Východočeká plynárenská a Juhomoravská plynárenská. Moravské naftové doly sa umiestnili na 4. mieste tohto rebríčka najúspešnejších firiem. Skupina Moravské naftové doly je najväčšou ťažobnou spoločnosťou ropy a zemného plynu v Českej republike. Taktiež prevádzkuje podzemný zásobník zemného plynu najvyšších svetových štandardov s kapacitou 180 mil. m3 plynu. V posledných rokoch výrazne expanduje na zahraničné trhy. V súčasnosti komerčne ťaží plyn v Pakistane, drží licenčné podiely v Jemene, Nemecku a Rumunsku. Svoje aktivity tiež rozvíja v Rusku a na Ukrajine. Je tu aj spoločnosť Pozagas, a. s. Malacky, ktorá taktiež vlastní a prevádzkuje podzemný zásobník plynu. Keďže podľa bývalého financministra Ivana Mikloša konzorcium ponúklo dobrú cenu, všetky podiely v českých distribučkách a SPP Bohemia zostali v portfóliu SPP. Ako inak to nazvať, dámy a páni, ak nie Miklošova nekompetentnosť, nevedomosť a neschopnosť? Dámy a páni, na záver chcem pripomenúť, že pri predaji 49-percentného podielu akcií v spoločnosti SPP vláda svojím uznesením č. 188 z 27. februára 2002 schválila výberové kritériá. Tieto kritériá boli dve. Prvým kritériom bola ponúkaná cena za 49 % akcií SPP, kde bol určený maximálny počet 75 bodov. Ak mám byť úprimný, ani neviem, či sa dá vyhodnotiť splnenie tohto kritéria, nakoľko do súťaže bol prihlásený len jeden, jediný záujemca. Druhým kritériom boli zámery záujemcov o kúpu akcií SPP s maximálnym počtom bodov 25 a patrilo sem: - schopnosť zaistenia diverzifikácie dodávateľov plynu – nesplnené, - zvyšovať predaj zemného plynu – nesplnené, - využitie SPP pre expanziu na tretie trhy – nesplnené, - dodatočné investície na Slovensku – nesplnené. Dámy a páni, čo dodať? Je evidentné, že niekto tu chcel proste za každú cenu len a len predávať. Pre svoje krvavé oči pritom zabudol na všetko, na dobrú cenu, na ľudí, na národné záujmy, proste na všetko. Pri privatizácii SPP bol záujem o blaho občana očividne odsunutý až na poslednú koľaj. Presne v duchu toho, čo pán Mikloš vždy s obľubou opakoval, že štát je najhorším vlastníkom. Ako predstaviteľ štátu aj pri privatizácii SPP všetko podriadil tejto svojej dogmatickej myšlienke a možnože dobabral privatizáciu SPP iba preto, aby potvrdil túto nezmyselnú dogmu neoliberalizmu. Dámy a páni, ja som však presvedčený, že nie štát je zlý vlastník, ale že pán Mikloš bol zlý vlastník. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi na úplný záver prerozprávať príbeh privatizácie očami jedného môjho priateľa Petra, ktorý sformuloval do veľmi vtipnej, no pravdivej výpovede, kde sa všetky slová začínajú na "p": „Predchodca pána Počiatka pravdepodobne pravidelne pozorne pozeral príbeh Pyšná princezná. Privatizácia plynárenského priemyslu pod peruťami predchádzajúceho pravicového podpremiéra postupovala presne podľa príkladu podlých panovníkových poradcov prerozdeľujúcich peniaze poplatníkov. Pokútnymi praktikami podobnými privatizácii plynárenského priemyslu pripravila pravá paža predchádzajúceho premiéra pre pár priateľov, pre pár partajníkov, pre pokolenia priamych potomkov pohodlie pripomínajúce podmienky pre prasa podstielané prvotriednou pšenicou. (Potlesk.) Príbeh Pyšná princezná prináša popritom pekné ponaučenia pre poctivých pokoj, pohodu, potešenie pri práci, primeraný plat. Pre podliakov, pokrytcov, parazitov potrestanie, pohanu, potupu, proste permanentné posmrtné peklo.“ Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)