I. Mikloš, podpredseda vlády SR: (2001-10-25):
Chcem povedať, že problém, ktorý je v Rade hospodárskej a so-ciálnej dohody, spočíva v tom, že sociálni partneri prerušili svoju účasť v Rade hospodárskej a sociálnej dohody, ale nie kvôli plynu, o ktorom sa rokovalo, kvôli úpravám ceny plynu, ale kvôli procedurálnej otázke, ktorá sa týka výkladu zákona o tripartite a rokovacieho poriadku. Problém je v tom, že zo strany dnes už najmä Konfederácie odborových zväzov  výklad zákona a rokovacieho poriadku je taký, že keby sme na tento výklad pristúpili, tak by sme nevyhnutne museli potom porušiť Ústavu Slovenskej republiky v článkoch 114 a 119. Dovoľte mi vysvetliť, prečo je to tak, prečo sme presvedčení, že je to tak, pričom toto stanovisko, chcem povedať, že opieram aj o právne stanovisko, ktoré vypracovali renomovaní právnici, vrátane ústavných právnikov. Problém vznikol takto. Na riadnom rokovaní rady 31. augusta sme prvýkrát rokovali o problematike ceny plynu, teda o materiáli ministerstva hospodárstva, ktorý navrhoval úpravu cien plynu. Na tomto rokovaní rada nedospela k dohode, pretože aj Konfederácia odborových zväzov, aj Asociácia zamestnávateľských zväzov vyjadrili nesúhlas s týmto materiálom a využili obaja sociálni partneri právo, ktoré im zákon o tripartite dáva, aby požiadali o opätovné prerokovanie tohto materiálu. Na to som zvolal predsedníctvo, ktoré sa dohodlo za účasti všetkých partnerov, že mimoriadne zasadnutie Rady hospodárskej a sociálnej dohody, ktorá bude opakovane o tomto rokovať, bola zvolaná na 11. septembra. 11. septembra sa sociálni partneri dostavili na toto roko-vanie, ale konfederácia a asociácia odmietli o materiáli rokovať, pričom zdôvodnenia boli rôzne. Asociácia napríklad tvrdila, že nesúhlasí s obsahom materiálu a nemá mandát rokovať a konfederácia taktiež odmietla o materiáli rokovať s tým, že rokovanie neprebehlo. Ale ja som potom vyhlásil, že z hľadiska povinnosti vlády zabezpečiť opakované prerokovanie materiálu, bola táto povinnosť zabezpečená, ale keďže nemožno nútiť partnerov, aby rokovali o nejakom materiáli, vláda nepovažuje za povinnosť rokovať o tomto materiáli ešte raz. Na to bolo zvolané ďalšie mimoriadne Predsedníctvo rady, ktoré bolo zvolané na 19. septembra, na ktorom sociálni partneri požadovali opätovné prerokúvanie materiálu, teda ďalšie, aj s požiadavkami na úpravu obsahu materiálu. Tam som zaujal jasné stanovisko v tom zmysle, že sme ochotní, máme vôľu rokovať a sme ochotní rokovať aj ďalší raz, ale nie tak, že to bude interpretované ako naša povinnosť rokovať, pretože sme nerokovali druhýkrát. Toto bolo odmietnuté zo strany sociálnych partnerov, ktorí vtedy na rokovaní predsedníctva oznámili prerušenie sociálneho dialógu do vyriešenia tohto problému. Hneď potom sa konalo stretnutie na najvyššej úrovni, na ktorom sa zúčastnil predseda vlády a prezidenti konfederácie a asociácie, kde sme znovu vysvetlili náš postoj a znovu sme ponúkli rokovanie aj ďalšie rokovania, ale nie interpretované tak, že je to naša povinnosť, pretože inak porušíme zákon. Dovoľte mi vysvetliť, prečo toto považujem za kľúčové. Mohlo by sa zdať a mohli by ste namietať, či sme to nemohli ústretovo interpretovať tak, že máme ešte povinnosť a budeme rokovať ešte raz. Som presvedčený o tom, že sme nemohli, pretože takáto interpretácia by vytvorila precedens, ktorý by umožnil sociálnym partnerom zablokovať činnosť vlády jednoducho tým, že by odmietli rokovať. Najskôr by požiadali o opätovné prerokovanie, a potom by odmietli rokovať o materiáli z akéhokoľvek dôvodu a my by sme boli potom v situácii, že by sme buď nemohli rozhodnúť o materiáli, o zákonoch, o koncepciách, čiže nemohli by sme napĺňať naše ústavné povinnosti, vyplývajúce z článkov 114 a 119 Ústavy Slovenskej republiky, alebo v prípade, že by sme rozhodli, mohlo by to byť interpretované ako rozhodnutie v rozpore so zákonom o tripartite. Ale toto v rozpore so zákonom o tripartite jednoducho nemôže byť, pretože zákon o tripartite dáva právo sociálnym partnerom požiadať o opätovné prerokovanie a vláde povinnosť umožniť takéto opätovné prerokovanie. My sme toto opätovné prerokovanie umožnili, ale keď sociálny partner odmietne rokovať, pričom zároveň požiadal o opätovné rokovanie, tak jednoducho nútiť ho nemožno. Nemožno taktiež interpretovať situáciu tak, že sociálni partneri majú právo akýmkoľvek spôsobom podmieňovať rokovanie zmenou obsahu materiálu. Ak by to tak bolo, že sociálni partneri môžu podmieňovať rokovanie zmenou obsahu materiálu, tak pri mnohých materiáloch, ktoré sú kontroverzné a v každej krajine musia byť a bývajú v tripartite kontroverzné, nikdy by nemohlo dôjsť k ich prerokovaniu a opäť by došlo k obmedzeniu ústavných povinností, ktoré vláda má. Toto je dôvod, prečo v tomto zmysle nemôžeme, nemáme kam ustupovať. Ja som to vyjadril aj na stretnutí s predstaviteľmi sociálnych partnerov tak, že máme vôľu rokovať, považujeme sociálny dialóg za dôležitý a chceme hľadať možné dohody. Jediné, čo nás obmedzuje, je Ústava Slovenskej republiky a zákon o tripartite. Nemôžeme ísť za hranice určené Ústavou Slovenskej republiky a zákonom o tripartite. Viackrát sme vyjadrili a znovu to môžem zopakovať, že sme pripravení obnoviť sociálny dialóg. Nakoniec my sme zo sociálneho dialógu neodišli, resp. neprešili sme ho. Asociácia zamestnávateľských zväzov tiež vyjadrila ústretový postoj z hľadiska jeho obnovenia. Čiže teraz je na ťahu Konfederácia odborových zväzov tak, aby sociálny dialóg mohol byť znovu obnovený. Skončil som.