Kremský, Peter, poslanec NR SR (2022-03-25):
Vážený pán predseda, vážení kolegovia, ctená snemovňa, práve dnes 25. marca je smutné výročie, ako už bolo spomínané, 80 rokov, odkedy bol z Popradu vypravený prvý transport slovenských Židov, išlo najmä o ženy a deti, do nacistického koncentračného, vyhladzovacieho tábora Auschwitz v dnešnom Poľsku, dnes sa vlastne toto miesto volá Osvienčim, a do týchto vagónov, v ktorých sa bežne prepravoval dobytok, muselo nastúpiť tisíc osôb z vtedajšej Šarišsko-zemplínskej župy a Tatranskej župy. Vlak cez obec Skalité cez Kysuce prišiel do cieľa svojej cesty 26. marca 1942. Tým sa začala prvá vlna deportácií Židov zo Slovenska. Neskôr pokračovala deportáciami Rómov, Slovákov, Maďarov, dokonca aj Nemcov, ľudí, ktorí vtedajšiemu režimu sa priečili, mali iný názor, bojovali proti nemu, nejakým spôsobom boli nepohodlní. Deň pred začatím týchto neľudských deportácií schválila vláda vtedajšej Slovenskej republiky návrh ústavného zákona o vysťahovaní Židov. Presne takto sa to volalo. Vtedajší parlament Snem Slovenskej republiky ho v modifikovanej podobe schválil ako ústavný zákon č. 68/1942 o vysťahovaní Židov dňa 15. mája 1942. Je veľmi zaujímavé, že to bola vlastne dodatočná legalizácia deportácií. V čase schválenia tohto zákona už hranice Slovenska prekročilo 28 transportov. Až potom to vlastne prešlo v parlamente. Ústavný zákon o vysťahovaní Židov obsahoval sedem paragrafov, ktoré nielenže vytvorili právny rámec týchto deportácií, ale zároveň dotknuté osoby zbavovali občianstva a majetku v prospech štátu. Do 20. októbra 1942, keď sa skončila prvá vlna deportácií zo Slovenska, bolo násilne vyvezených takmer 58-tisíc osôb. Je to vlastne jedno veľké mesto na Slovensku, alebo také väčšie, väčšie okresné mesto. Celkovo bolo do konca marca 1945 zo Slovenska deportovaných viac ako 71-tisíc obyvateľov židovského pôvodu, pričom drvivá väčšina z nich bola zavraždená, prípadne zomrela na následky útrap v nacistických koncentračných a vyhladzovacích táboroch. Zachránil sa iba zlomok z nich. Z vyššie uvedených dôvodov navrhujem, aby sa Národná rada Slovenskej republiky rozhodla pri príležitosti 80. výročia deportácií Židov zo Slovenska týmto vyhlásením odsúdiť udalosti, ktoré sa pred ôsmimi desaťročiami na Slovensku odohrali. Vyjadriť ľútosť, ospravedlniť sa židovským obyvateľom za činy vtedajšej štátnej moci a zdôrazniť neprijateľnosť akejkoľvek legislatívy, ktorá vedie k diskriminácii alebo k porušovaniu ľudských a občianskych práv. Týmto vyhlásením vo svetle slobodného historického výskumu po roku 1989 nadväzujeme na iniciatívu slovenských disidentov a aktivistov z októbra 1987, venovanú 45. výročiu transportov židovských spoluobčanov do koncentračných táborov, ktorá sa neskôr stala základom vyhlásenia Slovenskej národnej rady a vlády Slovenskej republiky k deportáciám Židov zo Slovenska po prvých slobodných, demokratických voľbách v roku 1990. Dámy a páni, národ, ktorý nepozná, nepripomína si svoju históriu, je odsúdený si ju zopakovať. Toto je časť histórie Slovenskej republiky, je to smutná a bolestná história, ale je to niečo, čo, čomu sa potrebujeme pozrieť do očí a s čím sa potrebujeme vyrovnať. Každá totalita, či je to nacistická, fašistická, komunistická alebo akákoľvek iná, vždy prenasleduje svojich odporcov, vždy prenasleduje ľudí, ktorí sú iní, majú iný názor a dovolia si ho vyjadriť. Slovensko musí rásť na iných hodnotách, na hodnotách priateľstva, otvorenosti, tolerancie a prijímania ľudí, ktorí sú iní, majú iný názor a vidia veci v inom svetle. Práve preto skupina spojencov Izraela iniciovala toto uznesenie a žiadame o, žiadame vás o jeho podporu. Ja si dovolím ho teraz prečítať. Uznesenie Národnej rady Slovenskej republiky z 25. 3. 2022 k Vyhláseniu Národnej rady Slovenskej republiky k 80. výročiu začatia deportácií Židov zo Slovenska. Národná rada Slovenskej republiky ako zákonodarný orgán Slovenskej republiky, pevne stojac na hodnotách slobody, demokracie a ľudskej dôstojnosti, ani dnes nezabúda na príkoria a zločiny, ktorých sa dopustila štátna moc v období rokov 1939 až 1945. Za zvlášť odsúdeniahodné považuje násilné deportácie občanov židovského pôvodu z územia vtedajšej Slovenskej republiky, ku ktorým došlo od 25. marca 1942 do 20. októbra 1942. Po tom, ako štát obral vlastných občanov o majetok a zbavil ich občianskych a ľudských práv, pristúpil v uvedenom období k ich deportáciám do nacistických koncentračných a vyhladzovacích táborov. Drvivá väčšina deportovaných bola v týchto táboroch zavraždená alebo zahynula v dôsledku útrap. Za deportáciu každej osoby vtedajší štát hanebným spôsobom zaplatil nacistickému Nemecku 500 ríšskych mariek. Ďalšia vlna deportácií Židov zo Slovenska prebiehala od septembra 1944 do konca marca 1945 počas okupácie Slovenska nemeckými jednotkami. Za asistencie slovenských bezpečnostných zložiek boli zo Slovenska deportované ďalšie tisíce židovských spoluobčanov. Konanie vtedajšej štátnej moci odsudzujeme a vyjadrujeme hlbokú ľútosť nad tragédiou, ktorá zasiahla nevinné obete. Dnes, v čase smutného 80. výročia vypravenia prvého transportu do nacistických koncentračných a vyhladzovacích táborov, si spytujeme svedomie a vyjadrujeme ľútosť nad zločinmi, ktoré boli spáchané vtedajšou štátnou mocou na našich židovských spoluobčanoch. Prosíme tiež o odpustenie všetkých, ktorí prežili, ako aj príbuzných a potomkov obetí. Následky holokaustu pociťuje slovenská spoločnosť dodnes. Napriek jeho verejnému schvaľovaniu sa však našli statoční občania, ktorí ukrývali prenasledovaných Židov a pomáhali im. Vyjadrujeme preto úctu všetkým, ktorí riskovali vlastný život, aby svojich spoluobčanov zachránili pred prenasledovaním. Tragické skúsenosti z našej minulosti nás utvrdzujú v presvedčení, že len pluralitná demokratická spoločnosť je skutočne schopná garantovať dodržiavanie ľudských a občianskych práv. Ďakujem za vašu podporu.