J. Tkáčová, poslankyňa: (2008-12-04):
Novela, ktorú vám predkladáme, vznikla na podnet samotných rybárov, ktorí sa pokúšali nájsť riešenie spolu s rybárskym zväzom, dokonca dvakrát, ale neboli vypočutí. Možno preto, že revíry Chyť a pusť, o ktoré v tejto novele ide, tvoria iba zlomok revírov, ktoré sú na Slovensku a nebol záujem riešiť takú malú skupinu rybárov. Jedným z atribútov právneho štátu však je ochrana menšín, menšinových záujmov a nie sú to len práva národnostných menšín, ale napríklad aj menšiny politickej, kolegovia, to značí opozície, alebo, ak chcete menšiny rybárov z revírov Chyť a pusť. Revír Chyť a pusť, ako to vyplýva už z jeho názvu, je revír s režimom, v ktorom každá ulovená ryba je vrátená späť do vody. Koniec koncov, každý revír má svoj obmedzený režim Chyť a pusť, pretože rybár je povinný každú rybu, ktorá nedosahuje limit, vrátiť späť do vody. Na Slovensku máme 12 revírov s takýmto režimom, 5 z toho je aj v ochrannom pásme, pretože sú tam chránené vtáčie územia, takže naša novela sa dotkne hlavne tých 7 revírov s režimom Chyť a pusť. V § 11 zákona sú stanovené časové úseky, kedy je zakázané loviť ryby v jednotlivých vodách. Tým, že revíry s režimom Chyť a pusť sú určené len na športový rybolov a z komerčného hľadiska sú pre rybárske organizácie, ktoré ich spravujú, určitým príjmom, ktorý je v ďalšom kroku použitý na zarybnenie ostatných revírov, sú tieto organizácie znevýhodnené v porovnaní s majiteľmi súkromných revírov, na ktorých sa toto časové obmedzenie nevzťahuje. V období najväčšieho rybárskeho hladu, teda pred začiatkom hlavnej rybárskej sezóny je lov na týchto kaprových revíroch podľa § 11 zákona o rybárstve zakázaný a teda celý rybársky tlak je tým presmerovaný na privátne vody. Postavením revírov s režimom bez privlastnenia úlovku mimo tohto časového obmedzenia by došlo k zrovnoprávneniu podmienok medzi miestnymi rybárskymi organizáciami spravujúcimi tieto vody a vlastníkmi privátnych revírov. Odozva na našu iniciatívu je u rybárov, ktorí neboli iniciátormi zmeny, kladná a vecná a dovolím si zacitovať dve z týchto stanovísk. Po prvé, citujem: „Chcem poďakovať za predloženie návrhu. Ak by bol zákon realizovaný podľa vášho návrhu, nám tichým bláznom, ako nás niektorí volajú, bude umožnené venovať sa svojmu koníčku v jarných mesiacoch vo väčšej miere, ako je to doteraz.“ A z druhého e-mailu, citujem: „Ja a veľa kolegov, hlavne pretekárov by som bol za širší záber novely, to znamená, že v čase individuálnej ochrany rýb by boli všetky revíry iba v režime Chyť a pusť. Určite, ale aj táto vaša novela je krok dopredu, dúfam, že sa nám podarí prepracovať zákon k spokojnosti väčšiny.“ Je tiež pravdou, že Prezídium Slovenského rybárskeho zväzu má problém s našou novelou, nie vecný, hlavná obava pramení z toho, aby sa neotvárali paragrafy súvisiace s vedením zväzu, ktoré by mohli ohroziť jeho exkluzívne postavenie zo zákona. Na spoločnom rokovaní predkladateľov a rybárov s tajomníkom zväzu sme dali prísľub a teraz ho dávame aj verejne, že v prípade, ak by sa takéto návrhy objavili a presadili, ako predkladateľky návrh zákona stiahneme. Okrem podpory novely nám prišlo veľa podnetov na úpravu jednotlivých ustanovení zákona o rybárstve, požiadavka na celkovú modernizáciu zákona, preto aj zvažujeme, že do budúcna pripravíme v spolupráci s rybárskou verejnosťou širšiu novelu, ktorú by sme ale dali do verejného pripomienkovania odbornej verejnosti cez tlačoviny rybárov a naše webové stránky, aby boli dodržané všetky princípy ochrany prírody a zároveň poskytnutá občanom s týmto koníčkom široká možnosť vyžitia v prírode. Ide, ako som už spomínala, o záujmy 300 tisíc registrovaných členov Slovenského rybárskeho zväzu, čo nie je až taká malá skupina ľudí, ktorá pomáha chrániť prírodu a udržiavať v riekach a jazerách stavy rýb. Dámy a páni, na základe uvedených faktov vás žiadam, nerobme z tejto výsostne odbornej témy politiku a skúsme podporiť všetci tento návrh zákona. Ďakujem.