B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-01-19):
J. Ševc, poslanec: Vážený pán podpredseda, vážené kolegyne, kolegovia, vážený pán minister, dovoľte mi niekoľko poznámok k predloženému zákonu, k jeho skôr filozofickému poňatiu a východiskám. Predložený návrh posudzujeme vo vedomí, že Trestný zákon po Ústave Slovenskej republiky je najautoritatívnejší zákon medzi zákonmi. Autoritatívnosť a aj svojráznosť Trestného zákona je daná úpravou trestných činov a trestov za jeho porušenie a najmä trestu odňatia slobody na 25 rokov alebo až na doživotie. Podmienkou života človeka je jeho ľudská činnosť, teda jeho ľudské činy. A Trestný zákon upravuje a určuje, ktoré ľudské činy sú spoločensky škodlivé, a preto sú protiprávne a trestné. V dôvodovej správe k predkladanému návrhu Trestného zákona sa uvádza, že ani početnými novelami sa nedosiahol stav úplného zosúladenia Trestného zákona s princípmi nového ústavného zriadenia Slovenskej republiky, čo je pochopiteľné, pretože jeho samotná podstata je založená na princípoch diametrálne odlišného spoločenského a štátneho zriadenia obdobia, v ktorom bol prijatý, alebo nebolo všetko špatné v predchádzajúcom režime, ako sa to niekto snaží vtlačiť do vedomí ľudí. Diametrálna odlišnosť v podstate a princípov nového ústavného zriadenia Slovenskej republiky a spoločenského a štátneho zriadenia do roku 1989 je diametrálna odlišnosť ideológie, politiky a ekonomiky. Ideológia je vždy spätá s vlastníctvom a, naopak, vlastníctvo s ideológiou. Vlastníctvo je zdrojom a základom moci a politiky v štáte, moci spoločenských síl v štáte. „Ústavné zriadenie nie je výmyslom slovenským, je kompilátom prevzatým z právneho systému vyspelých demokratických krajín Európskej únie.“ Tak sa to píše v dôvodovej správe, čo možno s tým súhlasiť. Ústavné zriadenie je náhradou za rovnoznačné spoločenské a štátne zriadenia. Ústavné zriadenie v pojmovom výklade návrhu Trestného zákona však neobsahuje nič o človeku, o spoločnosti a jej spoločenskom zriadení. Výklad pojmu ústavné zriadenie v ustanovení § 143 ods. 1 návrhu Trestného zákona nemenuje bytosť, teda subjekt základných práv a slobôd. Upúšťa sa od vymedzenia účelu Trestného zákona, pričom v tomto ustanovení je vymedzený len predmet zákona v súlade s legislatívnymi pravidlami. Upustením od vymedzenia účelu Trestného zákona sa zrejme tvorcovia návrhu vyhýbajú konkretizácii nových spoločenských vzťahov, ktoré sú predmetom trestnoprávnej ochrany, možnože sa vyhýbajú výslovnému a zrozumiteľnému pomenovaniu vlastníctva a vlastníka trhovej ekonomiky. Súkromnovlastnícke vzťahy sú základom tejto ekonomiky a jej trestnoprávna ochrana sa však už zabezpečuje v návrhu Trestného zákona úpravou trestných činov ohrozujúcich trhovú ekonomiku. Dynamickou a početnou legislatívou pre vznik trhovej ekonomiky boli početné zákony o podmienkach prevodu majetku štátu na iné osoby počnúc zákonom č. 92/1991 o podmienkach prevodu majetku štátu na iné osoby. Výsledkom i dôsledkom prevodu majetku štátu na iné osoby zákonotvornou demokratickou, teda parlamentnou cestou je stav, čo bolo všetkých a nikoho, je už len niekoho. A kto nie je tým niekým, je už len nikým, bezvýznamný, spoločenská nula, nemocný na spoločenskú, teda sociálnu slabosť, je sociálne slabý. Oslabol stratou svojho občianskeho, sociálneho a vlastníckeho podielu na zlikvidovanom štátnom, teda sociálnom vlastníctve. „Hospodárstvo Slovenskej republiky sa zakladá na princípoch sociálne orientovanej trhovej ekonomiky.“ Tak je to v čl. 55 Ústavy Slovenskej republiky. A aká je skutočnosť? Bez sociálneho hospodárstva niet sociálne orientovanej ekonomiky. Trhová súkromnovlastnícka ekonomika preto nemôže byť sociálna. Nedanie práce je zločin proti ľudskosti. Príčinou nezamestnanosti je privatizovaná trhová ekonomika, jej dôsledkom je premena človeka na tovar ponúkajúci sa na predaj na privatizačnom trhu, pretože iný už nejestvuje, alebo takmer nejestvuje. Ostatné obdobie u nás je bojom o vlastníctvo, ktoré je základom a prostriedkom spoločenskej moci. Vlastníctvom je dnes spoločnosť rozdelená na spoločenské vrstvy. Rozdelenie spoločnosti na spoločenské vrstvy sa udialo prevodom majetku štátu na iné osoby, ktorými sú ľudia ako fyzické osoby i ako právnické osoby. Právnická osoba, neviem, niekto vymyslel alebo je to zdôvodnenie, pretože aj právnická osoba je vždy len osoba ako jednotlivec alebo ako skupina osôb. Nijaká odľudštená právnická osoba trestné činy nepácha, vždy ich pácha len a jedine človek ako jednotlivec alebo ako viaceré osoby. Trhová ekonomika je teda vlastníctvom len a jedine konkrétnych ľudí ako jednotlivcov alebo viacerých osôb určitého myslenia a určitej ideológie. Niekoľko slov k úprave systematiky Trestného zákona. Vo všeobecnej časti návrhu Trestného zákona by sa žiadalo výraznejšie upraviť účel Trestného zákona. Upustením od úpravy účelu Trestného zákona v znení zákona č. 248/1993 Z. z. sa píše, že „účelom Trestného zákona je chrániť práva a oprávnené záujmy fyzických osôb a právnických osôb, záujmy spoločnosti a ústavné zriadenie Slovenskej republiky“, sa tvorcovia návrhu Trestného zákona vyhli povinnosti konkretizácie obsahu spoločnosti a ústavného zriadenia, jeho obsahu, povahy a funkcie spoločnosti. V definícii ústavného zriadenia v § 143 ods. 1 návrhu Trestného zákona podľa mňa chýba pomenovanie nositeľa základných práv a slobôd demokratického systému. V definícii ústavného zriadenia chýba poľudštenie, určenie, aké a koho je to zriadenie. S uznaním možno prijať výklad pojmov vo všeobecnej časti návrhu Trestného zákona, potrebný pre správnu použiteľnosť vyložených pojmov, pri uplatňovaní skutkových podstát trestných činov v osobitnej časti Trestného zákona. Významné a správne je v návrhu Trestného zákona upustenie od tzv. materiálneho chápania trestného činu, a to v spoločenskej nebezpečnosti trestného činu ako materiálnej podmienky trestného činu, ako kritéria rozlišovania trestného činu a prečinu. Doterajšie materiálne chápanie trestného činu sa zmenilo na primárne formálne. Uplatňovanie spoločenskej nebezpečnosti ako meradla posudzovania protiprávnych činov a určovania a rozhodovania, či v nich ide, alebo nejde o trestný čin, umožňovalo policajtom, ale aj prokurátorom aj svojvoľne niekedy a beztrestné zneužívanie právomoci verejného činiteľa na nadržovanie páchateľom trestných činov. Osobitne významnou skutočnosťou v návrhu Trestného zákona je úprava trestnej zodpovednosti právnických osôb v piatej hlave všeobecnej časti Trestného zákona. A po prvý raz v Trestnom zákone Slovenskej republiky s obšírnym vysvetlením a presvedčivým vyargumentovaním potreby takejto úpravy v Trestnom zákone Slovenskej republiky. Dôvody potreby trestnoprávnej úpravy trestnej zodpovednosti právnických osôb obsahuje dôvodová správa, nebudem sa k tomu zmieňovať, ale pri úprave trestnej zodpovednosti právnických osôb však chýba výklad pojmu právnická osoba. Potreba úpravy trestnoprávnej zodpovednosti právnických osôb je sotva spochybniteľná pre ochranu pred trestnými činmi právnických osôb v Slovenskej republike po roku 1989. Na dôkaz takejto potreby možno dôvodne vysloviť, kto chcel beztrestne kradnúť a páchal podvody, vytvoril si beztrestnú právnickú osobu. Pozoruhodná je systematika osobitnej časti návrhu Trestného zákona z hľadiska spoločenskej hodnoty a významu objektov chránených pred trestnými činmi Trestným zákonom a tomu zodpovedajúca úprava a členenie skutkových podstát trestných činov a prečinov podľa ich spoločenskej škodlivosti. Pozoruhodná je hodnotová blízkosť trestných činov proti životu – nebudem opakovať tých sedem základných kapitol – proti životu a zdraviu, ako by si oblúkom išli ponad trestné činy proti slobode a ľudskej dôstojnosti a trestné činy proti rodine a mládeži, teda s trestnými činmi proti majetku a trestnými činmi hospodárskymi, teda blízkosť života a zdravia s majetkom a hospodárstvom. Ochrana pred trestnými činmi proti Slovenskej republike je odsunutá a začlenená až do siedmej hlavy osobitnej časti Trestného zákona. Prednostne sa Trestným zákonom zabezpečuje ochrana pred trestnými činmi v trhovej ekonomike ako domovine slovenského národa, Slovenskej republiky. Z toho vyplýva vyššia spoločenská hodnota trhovej ekonomiky ako Slovenskej republiky. Trhová ekonomika je ekonomickým základom ústavného zriadenia ako spoločenského a štátneho zriadenia, ako výsledok ideologického a politického cieľa nežnej revolúcie v roku 1989 procesom privatizácie vlastníctva všetkých, transformáciou na vlastníctvo privatizérov. Privatizáciou došlo k premene človeka a časti spoločnosti na tovar ponúkajúci sa na trhu práce na predaj privatizérom, ak si ho nekúpia, stáva sa nezamestnaným a sociálne slabým a nikomu nepotrebným, teda stal sa sociálne slabým parlamentnou a demokratickou cestou. Toto som pokladal za potrebné uviesť, niektoré naše postrehy. Chcem len pripomenúť, že nie raz počuť od odbornej právnickej obce, že trestná politika 21. storočia moderného štátu sa posúva od klasicky represívneho systému, ktorého základným cieľom je potrestanie páchateľov, k vyváženejšiemu poňatiu sústreďujúceho sa na individuálny prístup k riešeniu každého prípadu na účinné preventívne pôsobenie použitých postupov a na urovnanie konfliktových stavov spojených s trestnou činnosťou a netradičnými metódami. Hovorí sa, že toto moderné právo vychádza z predpokladu, že nepodmienečný trest odňatia slobody ako sankcia musí nastúpiť aj vtedy, keď iné rozhodnutia neprichádzajú do úvahy. Takýto prístup otvára priestor na kombináciu sankcií a alternatívne riešenie trestných vecí mimo hlavného pojednávania, využitie probácie a mediácie pri sprostredkovaní takýchto riešení. Nemala by platiť zásada, že čím prísnejší trest, tým je účinnejšia ochrana spoločnosti. Tu mám na mysli osobitne mladistvých, kde sa hranica znižuje a posúva sa, ako pán podpredseda vlády a minister spravodlivosti povedal, na 14 rokov. Kladiem si otázku: Čo sa môže stať 14-ročnému, keď sa vráti z nápravno-výchovného zariadenia, teda z kriminálu? Nevychováme ešte väčšieho „grázla“, v úvodzovkách, bez nejakých patetík. Bolo by treba zvážiť ešte raz, či posunúť a či má táto spoločnosť na to, keď sme zrušili všetky výchovno-vzdelávacie ustanovizne, polepšovne a tak ďalej a tak ďalej. Či by sme sa predsa len nemali vrátiť k prevencii a mládež nejako inou cestou viesť k zodpovednosti za seba, za spoločnosť. Predložený rekodifikačný návrh Trestného zákona pokračuje v trende sprísňovania sankcií, popierajúc zákonnú a súdnu individualizáciu trestu a porušujúc princíp primeranosti. Náš poslanecký klub je toho názoru, že zváži všetky alternatívy, ktoré vzídu z tejto diskusie. My proti tomuto zákonu nebudeme, ale veľmi seriózne budeme vnímať, ako sa táto diskusia bude vyvíjať, a potom takto sa aj zariadime. Ďakujem.