Šuteková, Miriam, poslankyňa NR SR (2021-05-28):
Vážené kolegyne, kolegovia... Ešte, pani Cigániková, ja som na vás nezaútočila, len mám rada takú, takú korektnosť, že keď vy môžte rovnaký fakt použiť, takže ako, ako to chutí, keď sa to vráti, ale naozaj nezaútočila som. A chcem len povedať, že, veľmi krátko k tejto správe a k tomu vlastne, čo, čo tu prerokúvame, že prečo pre mňa je to dôležité a prečo a čo ma tam zaujalo okrem tých vecí, ktoré tu už boli spomínané. Jednou z vecí, ktorá vlastne sa v správe spomína, tak je taký v podstate nepriamy útok na to, že by mala byť nejakým spôsobom ohrozená u zdravotníckych pracovníkoch výhrada vo svedomí. A toto je pre mňa trochu cez čiaru a vôbec sa zaoberať takouto otázkou, že či, či, či to môže byť platné, či to nemôže byť platné, či to budeme rešpektovať, nebudeme rešpektovať, pretože výhrada vo svedomí a vôbec svedomie je absolútne najzákladnejšia ľudská sloboda, úplná integrita človeka, niečo vo vnútri, čo jednoducho nemôže byť nejakým spôsobom obmedzované, porušované a likvidované. A preto je podľa mňa dôležité, aby sme aj toto stanovisko, ktoré prišlo tuná na pôdu parlamentu, dali a vyslovili, lebo, lebo jeden z tých bodov je práve zrušenie tej, tej výhrady vo svedomí. Mňa prekvapuje to, že, že v tej správe sa jedným dychom môže hovoriť, že má byť, má byť právo ženy na to, aby mohla, aby mohol, mohol urobiť, alebo teda mohol byť vykonaný potrat, a druhým dychom hovoríme, že chceme niekomu zobrať právo na to, aby mal slobodu svedomia a výhrady vo svedomí. Ja sa tou prvou časťou nejdem zaoberať, to je samostatná debata, ani to tu vôbec rozvirovať. Naozaj chcem sa sústrediť len na to svedomie, že mne naozaj chce, chce niekto tu povedať, lebo tu ani, tu sa hovorí o zdravotníckych pracovníkoch, ale mňa to trápi skôr z pohľadu všeobecného platného, platnej veci. A to je to, že mne chce niekto diktovať, čo ja mám vo svedomí robiť alebo nerobiť. Mne chce niekto diktovať, že kradni, že vraždi, že podvádzaj? To sa nedá. To sa nedá. A tak ako sa to nedá, tak ani nemôžme nikomu zobrať právo výhrady vo svedomí, tak ako sa to v tejto správe uvádza, resp. naznačuje, že by sa to malo týmto smerom uberať. Potom sa aj pýtam, že keby sme siahli na takúto absolútne základnú ľudskú slobodu, na samotný základ, že čo bude nasledovať, že ja neposlúchnem svoje svedomie. Pokuta? Väzenie? Čo bude nasledovať? Toto je pre mňa veľmi silná vec a viem, že takéto precedensy sa už začali diať aj po celej Európe a mali by sme si dávať na to pozor. A mali by sme sa ostro voči tomu vyhraniť. Prijatie tohto uznesenia, ktoré dnes prijímame, pokladám za správne, pretože je nevyhnutné upozorniť Európsky parlament nielen na to, čo ste už hovorili, že sme svojbytný národ, ktorý si v týchto otázkach riadi svoju legislatívu sám a rozhoduje o sebe sám, ale zároveň vyslať signál, že odmietame akúkoľvek legislatívu, ktorá likviduje základné ľudské slobody, a v tomto prípade tak intímne, ako je právo na výhradu vo svedomí. V tomto smere chcem aj pochváliť výbor, že sa tomu vôbec venuje, a mám trošku iný názor možno ako vy, že ja som aj rada, že nás upozorňujú na to, že aká legislatíva práve prichádza na pôdu Európskeho parlamentu, lebo ja ako poslankyňa to neviem sledovať priamo v Európskom parlamente, resp. nie každý akože sa zaoberá tou problematikou, a tak jednoducho som rada, že ste nás na to aj upozornili. Vďaka.