K. Tóthová, poslankyňa: (2008-09-17):
Predkladatelia tohto zákona považujú problematiku, ktorá je právne regulovaná, za problematiku citlivú, za problematiku, ktorú treba riešiť. V roku 1959 Organizácia Spojených národov prijala Deklaráciu práv dieťaťa. Signatármi tejto deklarácie je aj Slovenská republika. Z čl. 6 uvedenej deklarácie vyplýva, že dieťa má právo na lásku, porozumenie a starostlivosť. Z kontextu vyplýva, že táto starostlivosť včleňuje aj materiálne zabezpečenie. Keďže s týmto vymedzením práva dieťaťa nesporne korešponduje povinnosť rodiča zabezpečiť materiálne zabezpečenie dieťaťa, preto v prípadoch, ak sa to tak nedeje, musí právo ustanoviť pravidlá správania sa, ktoré zjednajú v realite, v praxi právny stav súladný s deklaráciou, ktorú sme podpísali. Nie všetky deti majú šťastie vyrastať v súladnej rodine, kde sa obaja rodičia o tieto deti starajú. Značná časť detí vyrastá v neúplnej rodine, kde sa o toto dieťa stará jeden rodič. Tento trend vývojom narastá, konkretizujem, narastá trend, že o dieťa sa stará jeden rodič. Žiaľ, narastá aj trend, že rodič, ktorému je do výchovy zverená starostlivosť dieťaťa a ktorý má aj rozhodnutím súdu, t. j. právoplatným a vykonateľným rozhodnutím súdu priznanú finančnú sumu na výživu dieťaťa, nie vždy túto finančnú sumu, túto tzv. starostlivosť druhého rodiča dostáva bezproblémovo. Značná časť takýchto rodičov vôbec si neplní túto povinnosť danú právoplatným a vykonateľným rozhodnutím. V prípade, ak tomu tak nie je, má a musí sa zainteresovať verejná moc. My sme už v minulosti s pani poslankyňou Muškovou predložili legislatívny návrh, kde sa zainteresoval štát, t. j. verejná moc na prípady, keď druhý rodiť nie nechce, ale nemá možnosť poskytnúť súdom určené finančné prostriedky na materiálne zabezpečenie dieťaťa. Bol to legislatívny návrh o náhradnom výživnom, ktorý pred bývalými, ešte minulými voľbami v roku 1998 v tejto snemovni prešiel. Žiaľ, potom nová vláda, Dzurindova vláda tento zákon zrušila. A až neskôr zákon v slabšej, ja tak nazývam túto legislatívnu úpravu, čajovej podobe prešiel touto snemovňou. Dnes s pani poslankyňou Muškovou a s pánom poslancom Mečiarom prichádzame s legislatívnym návrhom taktiež zainteresovania verejnej moci na zabezpečovaní výživného, a to v prípadoch nie keď to nemá z čoho druhý rodič plniť, ale keď to má z čoho plniť a neplní to, to znamená, keď finančne je v takej situácii, že si svoje súdom stanovené povinnosti môže plniť, ale z rôznych dôvodov si ich neplní. A mechanizmus, ktorý ponúkame v tejto snemovni, je, že v prípade, ak takúto povinnosť si neplní vodič motorového vozidla, ktorý nutne je držiteľom vodičského oprávnenia, ako exekučný prostriedok na vymoženie príslušnej sumy výživného bude slúžiť exekučný prostriedok zadržanie vodičského preukazu. Dovoľte, aby som v tejto súvislosti citovala slová jedného z predkladateľov, a to pána poslanca Mečiara, ktorý uviedol: „Ak otec má peniaze, má financie na kŕmenie svojho autíčka, t. j. na kúpu benzínu, musí mať finančné prostriedky aj na nakŕmenie svojho dieťatka.“ V kontinentálnom práve riešenie takéhoto spôsobu exekučného riešenia nie je neznáme. Konkrétne v Poľskej republike už takýto model úspešne funguje. Poľský prijal zákon, kde exekučným prostriedkom sa stalo zadržanie vodičského preukazu a veľmi výrazne sa znížil počet neplatičov výživného, ktorí sú finančne na dobrej úrovni, teda sú solventní. Dovoľte, aby som sa pri tejto príležitosti vyjadrila aj k názoru jedného z poslancov, ktorý odznel v tlači po tlačovej besede, keď sme prezentovali tento nový legislatívny návrh. Stanovisko nemenovaného poslanca bolo také, že načo prichádzame s takýmto prostriedkom, keď Trestný zákon pozná účinnejší prostriedok, a to odňatie slobody za trestný čin neplnenia si vyživovacej povinnosti a ani to nie je dostatočne účinné. Nuž nemenovanému poslancovi Národnej rady, ktorý sa rád vyjadruje takmer ku každej téme, odkazujem nasledovné. Riešenie cez súdy, cez trestné konanie nielen zaťažuje súdy, ale vonkoncom nerieši prípad v 98 %. Aká je totiž situácia? Odsúdenie rodiča, ktorý si neplní vyživovaciu povinnosť, a odňatie slobody navodzuje situáciu, že dotyčný rodič vo väznici nenachádza prácu, nemá zabezpečenú prácu v množstve prípadov, a teda nemá prostriedky nielen na výživné, ale ani pokrytie svojho „príjemného pobytu“ vo väznici. Teda nie je to výhra ani pre dieťa, ktoré má nárok na výživné, ani pre štát, ktorý musí kŕmiť dotyčného neplatiča výživného na dieťa. Nuž, vážený pán poslanec, z tohto dôvodu predkladáme tento ďalší spôsob exekúcie na vymáhanie výživného, kde exekútor môže popri zrážkach zo mzdy a zrážkach z iných príjmov, prikázaní pohľadávky, predaja hnuteľných vecí, predaja cenných papierov, predaja nehnuteľností, predaja podniku, čo všetko sú exekučné prostriedky dnes uplatniteľné, uplatniť veľmi efektívny a jednoduchý ďalší nový exekučný prostriedok. A to je zadržanie vodičského preukazu. Takýchto vodičov je v súčasnosti veľká množina. A dovolím si tvrdiť, že aj niektorí z nich si neplnia svoju vyživovaciu povinnosť. Veľmi stručne k obsahu legislatívneho návrhu. Do zákona o Exekučnom poriadku sa vkladá nový § 179a, ktorý umožňuje vydať príkaz na zadržanie vodičského preukazu tomu, kto si neplní výživné stanovené právoplatným a vykonateľným rozhodnutím súdu. Vodičský preukaz zadrží orgán Policajného zboru, ktorý preukaz vydal, poprípade policajt, ktorého takýto orgán na tento úkon zmocní. Zároveň je problematika domyslená do systémovej súvislosti, keďže do § 34 ods. 3 sa vkladá upravený odsek 3, ktorý nielen dáva povinnosť polícii poskytnúť informácie uvedeným štátnym orgánom katastru nehnuteľností a orgánu, ktorý vedie evidenciu motorových vozidiel, ale takúto povinnosť informačnú dáva aj orgánu, ktorý vedie evidenciu vodičských preukazov. Splnenie vyživovacej povinnosti, t. j. zaplatenie bežného mesačného výživného aj z ročného výživného, t. j. dlžoby dáva právny podklad pre vrátenie vodičského preukazu dotyčnému, vyživovacou povinnosťou zaviazanému rodičovi. Ďalej sú doupravované aj procesné otázky, komu ako a akým spôsobom určité skutočnosti treba oznámiť. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, predložený legislatívny návrh je plne v súlade s ústavou, nemá nároky na financie zo štátneho rozpočtu ani z rozpočtu obcí. Je prínosný najmä pre deti, ktoré majú, ako som spomínala, právny nárok na materiálne zabezpečenie od svojich rodičov. Ďakujem za pozornosť.