Poliačik, Martin, poslanec NR SR (2011-02-01):
Vážené dámy, vážení páni kolegovia, som rád, že nás tu ostalo toľko. Zákon, ktorý sa nám vrátil od pána prezidenta naspäť do rúk, bol by veľmi dôležitý a jeho uplatnenie bolo zviazané s nariadením, ktoré menilo staré nariadenie č. 668, ktoré vláda prijala a začalo platiť od 1. januára. Bohužiaľ, škody, ktoré boli napáchané tým, že pán prezident tento zákon vrátil naspäť do Národnej rady, už napáchané boli a bez ohľadu na to, či dnes schválime, alebo neschválime pripomienky, resp. pri najbližšom hlasovaní či schválime, alebo neschválime pripomienky pána prezidenta, tak najväčšie škody, ktoré sa týkajú tohto zákona, boli napáchané práve tým, že nebola dodržaná súkoľajnosť nariadenia vlády a zákona 597 a 596, ktoré sa menili práve v tomto bode, ktorý práve prerokúvame. Aby som to vysvetlil. Nariadením vlády bol zavedený úplne nový systém financovania školských zariadení z podielových daní v samosprávach, to znamená, že spôsob, akým sa školské zariadenia, a to hovoríme o centrách voľného času, hovoríme o materských školách, hovoríme o základných umeleckých školách a iných školských zariadeniach, spôsob, akým im sú dávané peniaze z podielových daní v samosprávach, sa zmenil. Ale na to, aby táto zmena bola úplná, bolo potrebné urobiť dva kroky. Ten prvý urobila vláda tým, že zmenila nariadenie vlády č. 668, a ten druhý sme mali urobiť my v Národnej rade tým, že by od 1. januára začal platiť zákon, o ktorom sa teraz rozprávame. Ak by platil od 1. januára, tak do 15. januára tohto roku bola lehota, v ktorej sa mali zísť nové miestne, obecné a mestské zastupiteľstvá a tie už mali prerozdeľovať peniaze podľa nových pravidiel. Tým, že vznikla legislatívna diera tri mesiace medzi nariadením vlády a zákonom, sme sa dostali do situácie, že síce samosprávy dostali viacej peňazí na financovanie školských zariadení, ale neboli prinútené zmenou zákona niektoré z týchto peňazí účelovo viazať na financovanie školských zariadení. Považujem to od pána prezidenta za účelovú zlomyseľnosť a nemyslím si dokonca, že ani dôvod, pre ktorý tento zákon vrátil naspäť do Národnej rady, bol naozaj tým najdôležitejším, čo v tomto zákone našiel. Pán prezident namieta, že sa mu nepáči, že sme zaviedli v tomto zákone legislatívnu skratku verejné školy. Tvrdí, že nazvať doteraz štátne školy verejnými nie je namieste, prirovnáva to k použitiu slova verejný, napr. aj vo význame verejný dom, a tvrdí, že by bolo lepšie držať sa pojmológie, ktorá je aj napr. v ústave, a štátne školy naďalej volať štátnymi. Aby som sa vrátil opäť naspäť trošku do histórie, v momente, keď bola písaná ústava a keď boli písané ešte pôvodné školské zákony, neboli prenesené originálne kompetencie na samosprávy. To znamená, že školy boli zriaďované pobočkami ministerstva, v podstate školskými úradmi a vtedy bolo namieste, aby sme ich naďalej volali štátnymi školami. Ale tým, že prebehla decentralizácia aj fiškálna, aj prenos originálnych kompetencií na samosprávy, tak sa stalo to, že väčšinu stredných a základných škôl už nezriaďuje štát, ale zriaďujú ju buď obce, alebo vyššie územné celky, a tým pádom už nie je namieste, aby sme ich volali štátnymi školami. A práve na žiadosť Združenia miest a obcí Slovenka sme cez môj pozmeňovací návrh zaviedli do tohto zákona pojem verejné školy. Toto napriek tomu, že máme aj verejné vysoké školy a tie sa doteraz, proti týmto doteraz nikto nič nemal, tak zrazu pojem verejných škôl vzbudil v pánovi prezidentovi toľko nevôle, že nám zákon vrátil naspäť na prerokovanie do parlamentu. A ja sa pýtam, ak pán prezident využíva svoje kompetencie, nemal by aj on hľadieť trošku viacej na dôsledky svojich vlastných činov? Nemal by aj on sa pozrieť na to, čo zmena, ktorú navrhuje pri vrátení nejakého zákona, spôsobí? Nemal by sa zamyslieť nad tým, že keď proste nariadenie vlády ide v súvislosti s nejakým zákonom, tak či je menším zlom ponechať nejakú legislatívnu skratku, ktorá slúži len na účely jedného konkrétneho zákona a radšej zákon nevrátiť? Ja osobne by som uvítal, keby pán prezident pri vracaní zákonov prišiel do Národnej rady a obhájil to sám. Ak v Čechách sú zástupcovia druhej snemovne vždy prítomní na zasadaní parlamentu, keď vrátia nejaký zákon na opätovné prerokovanie, a u nás túto funkciu plní pán prezident, možno by naozaj stálo za to, keby prišiel pri každom zákone, kde má nejakú námietku, prišiel medzi nás a povedal, čo sa mu na danom zákone nepáči. Takže, aby som to zhrnul, stojím za tým, že všetky zmeny, ktoré sme v tomto zákone navrhli, by mali ostať platné. Pojem verejných škôl nie je problém zaviesť aj do ostatných zákonov tak, aby bola pojmológia konzistentná naprieč celou legislatívou, ktorá sa týka základných a stredných škôl. V zásade to, či ich voláme štátne alebo verejné, nijakým spôsobom nemení pravidlá, ktoré sme do tohto systému zaviedli. A tak ako tento pozmeňovací návrh prešiel v Národnej rade silou 110 hlasov a podporila ho aj opozícia, tak dúfam, že tento zákon prejde tou istou silou opäť Národnou radou a bude platný od 1. marca. Ďakujem vám za jeho podporu. (Potlesk.)