Frešo, Pavol, poslanec NR SR (2013-09-17):
Ďakujem pekne, pán predseda. Vážený pán predseda, dovoľte mi, aby som na začiatok veľmi pekne poprosil o to, čo je štandardom práve pri takýchto procedúrach, to znamená o prítomnosť premiéra a členov vlády, keďže premiéra tu nevidím, takže. (Reakcie z pléna.) Je tu? (Reakcie z pléna.) Tak poprosím, aby si teda, jedného tu máme takéhoto (rečník ukázal rukou na maketu zobrazujúcu premiéra). Aha, aha. (Smiech a potlesk v sále.) No, tak aspoň takto symbolicky, keď už tu nemáme reálneho premiéra, tak tu máme aspoň jednu bábku a jednu kartónovú figúru, aj to je symbolické pre tento náš deň, pre toto odvolávanie premiéra hlavne preto, že sa to týka takto vážnej témy, ako je kauza SPP. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, ja si nepamätám a ľudia, ktorí sú tu aj dlhšie ako ja, že by niekedy, dokonca ani za čias Vladimíra Mečiara, podobným arogantným spôsobom sa správala vláda, resp. jej predseda. Ja rozumiem tomu, čo je ich cieľom, že ich cieľom je presvedčiť opozíciu a verejnosť, že parlamentná demokracia v tej podobe, ako sme ju poznali, je prežitkom, že keď je tu väčšina, tak si vlastne robíme každý, čo chceme. Na druhej strane by som chcel veľmi oceniť aj prácu opozície akoukoľvek formou. Akoukoľvek formou. To znamená aj tou formou, že sem dáme nejakú figurínu, aj tou formou, že sem dáme nejakú bábku. Stále ukazovať, že toto nie je normálne. Nie, nie je to normálne. A chcem vás, kolegyne, kolegovia, povzbudiť, že tak dlho, tak dlho to budeme brániť, až kým to, čo je normálne, normálnym aj bude. To znamená, že vrátime sa naspäť tam, kde parlamentarizmus funguje. Len pripomeniem to, čo považujem za kľúčové a dôležité, že niečo podobné, nehovorím, že v Nemecku alebo Británii, ale ani v Čechách by si nikto nedovolil. Ani v Čechách by si niečo podobného nedovolil, nejaké takéto gesto, že kompletne vláda odíde a vôbec sa nebaví s opozíciou. A ja si myslím, že príde aj čas na Slovensku, kedy nič podobné nebude možné a treba byť v tomto iba veľmi, veľmi vytrvalý, lebo niečo podobného, niečo podobného naozaj si nemôžme nechať ľúbiť. K meritu veci, prečo sme sa tu zišli, a ja pevne verím, že napriek tomu, že páni z vlády sa pomerne arogantne zdvihli a odišli, tak si to nenechajú, nedajú celé za klobúk, sa vyjadrím k jednej veci, ktorú premiér očividne luhal, očividne luhal, a od tej by o som chcel odvinúť celý príspevok ku kauze SPP. Pardon. (Rečník zobral pohár s vodou a položil ho na miesto určené pre premiéra.) Keby mu vysmädlo. Očividne luhal v tej záležitosti, keď hovoril, že nemá nič spoločné s tým, že vstúpi finančná spoločnosť, resp. finančná skupina do SPP. Ja to považujem za kľúčový bod. Kolegovia vymenovali mnohé ďalšie, ktoré na to nadväzujú, ale považujem za kľúčový bod, že ako je možné, že do SPP, kde bol strategický partner Nemci, Francúzi, plynári, ktorí, o ktorých renomovaní, o ktorých renomé nikto nepochybuje, do tohoto SPP zrazu vstúpia finančné skupiny a, povedzme si to otvorene, finanční špekulanti. Akým spôsobom sa tam vlastne dostali? Tu pár hodín dozadu, keď premiér ešte mal tú odvahu a bol tu medzi nami poslankyňami, poslancami, hovoril o tom, že on s tým nič nemá, že to si vybrali vlastne zahraniční akcionári. To je síce pekné dovtedy, kým si nepovieme o tom pravdu. A tou pravdou je, že o tom, aby vstúpil ďalší investor do SPP, pokiaľ nie je kvalifikovaným, tak musela rozhodnúť pozitívne vláda. Len veľmi krátko. Keď sa robila privatizácia SPP, tak sa, samozrejme, uvažovalo, aby tam nevstúpili fondy, aby tam nevstúpili špekulanti, aby tam vstúpili normálni plynári, ktorí potom rozvinú plynárenský priemysel aj na Slovensku. Preto tam je, síce v tajnej zmluve, ale z tých vecí, ktoré prenikli na verejnosť, pomerne jasne formulovaná podmienka kvalifikovaného investora. Nie je pravda, že Nemci a Francúzi mohli predať podiel hocikomu a slovenský štát, Slovenská republika na to nemala vplyv. A to, že to nie je pravda, nie je nejaký môj právny názor, ale je to jednoducho názor, o ktorý sa oprela táto vláda, lebo 12. 12., minulý rok, 2012 prijala uznesenie, kde tento vstup finančných špekulantov potvrdila. Inými slovami, keď už nič iné, páni predkladatelia, vážené kolegyne, vážení kolegovia, tak to, že vláda aktívne dala súhlas na to, aby vstúpili finanční špekulanti do SPP namiesto riadnych plynárenských investorov, ich usvedčuje z toho, že musela spolupracovať s nimi. Nie je to žiadne proti vôli, nie je to žiadne, že nevedeli o tom, nemohli to ovplyvniť. Práve tá podmienka kvalifikovaného investora ich usvedčuje, že oni ju sami, sami videli a sami ju aktívnym rozhodnutím vlády prelomili. Považujem to za veľmi kľúčové a veľmi podstatné pri ďalšej debate o SPP, lebo často je to tu kritizované, ako keby od čias privatizácie nebola žiadna iná možnosť. Bavíme sa tu o cenách, bavíme sa tu o rôznych modeloch obchodných, ale tá možnosť tam v skutočnosti bola. A pravda je taká, že prečo hovorím finanční špekulanti, lebo keď som si pozrel históriu EPH, tak som zistil, že robili s ťažbou čierneho uhlia. Áno, robili s výrobou tepla, áno, ale nenašiel som nič, že by robili niečo s plynom. A ja to chápem ako rozdiel. To znamená v plynárenstve buď veľkú nulu, alebo veľmi málo oproti kvalifikovaným investorom, akými boli nemeckí investori, resp. francúzski plynárenskí investori, to znamená, či Gaz de France, alebo E.ON Ruhrgas. To znamená, že táto vláda mala páku v ruke, akým spôsobom ovplyvniť finančného špekulanta, resp. vstup finančného špekulanta do SPP, a túto páku nepoužila v prospech Slovenska, čím poškodila jeho záujmy. Aby to bolo úplne jasné a polopate. Táto vláda mohla povedať, či francúzskemu investorovi, alebo nemeckému investorovi, nech sa páči, predajte to, ale predajte to zasa len kvalifikovanému investorovi. Rozumnej napríklad OMV. Čiže niekomu, kto v tejto branži niečo znamená. A to, že túto podmienku prelomila a nechala to predať finančnej skupine, resp. finančnému špekulantovi z hľadiska plynu, kto s plynom nemal skúsenosti zďaleka porovnateľné ako kvalifikovaný investor, dokonca to priznávajú, niektorý rozhovor, aj minister Malatinský, usvedčuje o tom, že hájila iné záujmy ako záujmy Slovenska samotného. Keď sa pozriete, tak, samozrejme, v EPH nájdete spomínaných finančníkov, nájdete tam podnikanie s teplárňami, podnikanie s čiernym uhlím, nájdete tam dokonca fúzovanie s cyperskými firmami, nájdete tam veľmi krátku, troj-, štvorročnú históriu, ale hlavne to, čo tam nenájdete, nenájdete tam jasnú víziu, že prečo by táto firma mala vstúpiť do SPP. To znamená, že to, že dnes máme v SPP takéhoto finančného špekulanta, je na zodpovednosť tejto vlády. Nedá sa to nejakým spôsobom odtajiť. Ja tu mám, samozrejme, to príslušné uznesenie vlády (rečník zobral do rúk papier s textom), z ktorého sa dá zacitovať. Kde sa expressis verbis, asi aby bola istota, že sa to nedá nikde napadnúť, hovorí o tom, a ja to prečítam úplne jasne, že ukladá, ukladá sa ministrovi hospodárstva „zabezpečiť kompletizáciu predložených návrhov právnych dokumentov súvisiacich so zmenou vlastníckej štruktúry spoločnosti Slovak Gas Holding B.V. realizáciou modelu nezávislého prevádzkovateľa prepravnej siete spoločnosti Eustream a reorganizáciou skupiny spoločnosti Slovenský plynárenský priemysel“. Všetky tri veci, samozrejme, v jednom. To znamená, povedzme to úplne jasne: vstup finančného špekulanta, oddelenie tej najdôležitejšej rúry, ktorá robí zisky, a vlastne stratu kontroly nad ňou a, samozrejme, prepracovanie celej tejto siete SPP do novej podoby. A, samozrejme, hneď je tam odsek B.2: „Podpísať v mene Slovenskej republiky skompletizované znenie právnych dokumentov“ a tak ďalej atď. Pokiaľ sa naozaj pozriete na takéto vládne uznesenie, tak zistíte, že v skutočnosti poskytuje obrovskú záruku, aby nikto ani ďalej nemohol spochybniť vstup takéhoto finančného špekulanta do SPP. Inými slovami, vláda posvätila vstup napriek tomu, že sa nejedná o kvalifikovaného investora, napriek tomu, že sa nejedná o veľkého plynárenského hráča, napriek tomu, že sa nejedná o veľkého hráča tých parametrov, aké boli predpokladané v roku 2001, resp. 2002. Tu treba povedať, že asi najsilnejší argument, prečo toto mohlo vniknúť, je závislosť tejto vlády na finančných skupinách a pomerne veľká drzosť zoči-voči obyvateľom. To znamená, že pokiaľ takáto finančná skupina príde s takýmto návrhom, že chce vstúpiť do SPP, pripravuje si to, dokonca na to nemusí mať ani peniaze, urobí to na pôžičku, nemusí byť ani veľkým hráčom, tak táto vláda je ochotná jej otvoriť dvere aj cez takéto vážne uznesenie. Považujem to za základ toho, prečo potom bola skutočne rúra v Eustreame oddelená, to znamená, najziskovejšia časť prešla vlastne pod spoločnosť, kde sa oslabila kontrola štátu. Považujem to za potom veľmi logické, že následne sa hovorí len o tej matke, ktorá produkuje stratu, ale nehovorí sa o tom, že prečo sa odovzdala kontrola nad najziskovejšími časťami smerom k takýmto finančným špekulantom. Úprimne povedané, pán premiér Fico, môžte robiť, čo chcete v budúcnosti, vy budete navždy podpísaný pod týmto vstupom finančného špekulanta do SPP. Môžte rozprávať, čo chcete, nemusíte chodiť ani na takéto zasadnutia parlamentu. Môžte robiť rôzne gestá ohľadne ceny plynu, ale to, že dnes je finančný špekulant partnerom SPP, a to, že predtým nebol, a to, že bola možnosť tomu zabrániť, to na vás spadá a z toho vás usvedčuje vlastné uznesenie vlády, ktoré ste 12. 12. 2012 prijali. To, že to bola transakcia zjavne nevýhodná pre Slovensko, o tom tu už bola jasná reč, ale povedzme si, čo by mohlo byť riešením, ale skutočne si myslím, že aj to riešenie samotné potom musí nastať. No riešením by mohlo byť napríklad to, že štát by priamo vstúpil do Eustreamu, a to znamená, že by tam nebol zastúpený iba prostredníctvom svojej dcéry, ale bol by tam zastúpený priamo, rovnako ako do ďalších ziskových častí, a nebol by odkázaný na ten argument, že vlastne manažérska kontrola v matke prechádza alebo bola na tom, koho sme nazývali strategickým investorom, rozumej dnes finančným špekulantom. Treba povedať pri tomto odvolávaní, že toto, samozrejme, nie je prvý prípad, kedy táto vláda ide na ruku finančným špekulantom a táto vláda ide na ruku investorom a nezastupuje svojich vlastných občanov. Treba povedať, že prípad Carga, ktorý sa udial začiatkom leta, je v skutočnosti tiež len skrytá privatizácia. Treba povedať, že to isté, čo zažívame v Bratislave, prípad ropovodu, takisto je to záležitosť, ktorá nie je v záujme ľudí. Ľudia sú z toho plní obáv. Jednoducho, že budú istým spôsobom obídení, ich názor nebude rešpektovaný. A treba popravde povedať, že to, že na konci dňa nájdeme priznanie ministra Malatinského, že materiál, ktorý išiel na vládu, robil vlastne zástupca finančnej skupiny alebo, ak chcete, finančného špekulanta v SPP a že to považuje za hlboko normálne, je vecou, ktorá je len istou čerešničkou na torte, istým takým len symbolom, že pokiaľ ďalej bude táto vláda vládnuť, pokiaľ ďalej bude premiérom Robert Fico, tak títo špekulanti majú dvere otvorené, dokonca môžu vypracovať materiály do vlády, môžu dávať rôzne konštrukcie alebo, keď chcete v anglosaskom výraze, „schémy“, ktorými sa budú snažiť dopracovať k tomu, aby ovládali majetok, ktorý je vlastne nás všetkých Vážené dámy, vážení páni, aj to, že tu dnes nesedí vláda, je len symbolom arogancie a hlavne obrovskej, povedal by som, aj zbabelosti a nie odvahy postaviť sa pred ľudí, obhájiť vlastné riešenia. Ja viem, že spomínaní páni vedia, že na tom plyne niečo smrdí. Ja viem, že spomínaní páni a pán premiér vie, že umožnil vstup finančného špekulanta. Ja viem, že vie, že je to nevýhodný obchod. Vieme to všetci, lebo kupovať stratu je nevýhodné. Inými slovami, je to doslova podvod. A to, že to riešia takým spôsobom, že namiesto obhájenia sa neprídu do parlamentu, vymyslia si nejaký dôvod, pre ktorý odídu, to považujem za zbabelé. Ale považujem rovnako za zbabelé a nie čestné, že práve títo ľudia potom idú a robia ďalšie a ďalšie kroky v neprospech Slovenska. Ja chápem a stretávam sa s mnohými ľuďmi, na ktorých padá obrovská skepsa a ktorí hovoria: „Urobte s tým niečo.“ Hovoria: „Takto to už nemôžme vydržať, takto to nemôže fungovať, takto to nechceme.“ Moja odpoveď je: „Netreba sa báť.“ Tak jak to hovorím tu v tejto sále, tak jak to hovorím aj tým ľuďom, netreba sa báť, prichádzajú voľby, každé ďalšie voľby je šanca na zmenu. A hlavne, nikto nie je imúnny voči vôli ľudí. Treba ľuďom ukázať, a my musíme byť prví, že máme odvahu, že máme odvahu pomenovať veci priamo, že dokážeme držať spolu, že dokážeme vyzvať protivníka, aj keď sme v menšine, a dokážeme si za svojím stáť. Preto vás chcem poprosiť, aby sme v tej aktívnej diskusii, ktorú sme tu začali napriek tomu, že tu zdrhli všetci vládni poslanci, pokračovali ďalej. A chcem vás povzbudiť v tom, toto má zmysel, nenechajme sa vyrušiť tým, že niekto vypne internet, nenechajme sa vyrušiť tým, že je večer a odišli televízie, nenechajme sa vyrušiť tým, že vás budú presviedčať vládni kolegovia, ak ich stretnete, že to nemá zmysel, že aj tak majú väčšinu. Tú väčšinu majú len dočasne. Tak ako ju nemali predtým, takisto ju aj stratia. A každý takýto krok, či už tento jeden (rečník opäť zobral do rúk papier s textom), ktorý pustil finančného špekulanta do SPP, alebo ten krok, že sa koniec koncov k tomu priamo priznali vo wordovskom dokumente, alebo tie kroky, ktoré som hovoril, o Carge, ropovode a tak ďalej atď., každý jeden tento krok ich usvedčuje z toho, že ich čas sa kráti. Chcem vám zaželať, aby toto rokovanie skutočne zaznelo. Chcem nám zaželať, aby sme mali dosť síl, nenechali sa zastrašiť a aby sme sa nenechali znechutiť, aby sme robili to, na čo nás sem ľudia poslali. To znamená, poctivo ich zastupovali bez ohľadu na to, aké máme stranícke tričko, bez ohľadu na to, čo je momentálna výhoda, a hlavne robme to pre ľudí, lebo ľudia to od nás vyslovene očakávajú každým dňom. Ďakujem pekne za pozornosť.