Kollár, Jozef, poslanec NR SR (2014-03-28):
Ďakujem veľmi pekne. Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, toto je výrazne stručnejší legislatívny návrh, ktorý v princípe navrhuje znížiť poplatky za uznanie ekvivalencie vzdelania. Poviem to úplne jednoducho. Ak slovenský občan skončil zahraničnú univerzitu, po skončení štúdia sa vracia naspäť na Slovensko, čo je dosť v týchto ťažkých dobách potešiteľné konštatovanie v takomto modelovom prípade, pretože nám odchádza množstvo mladých ľudí do zahraničia, tam vyštudujú univerzity a spravidla mizivé percento z nich sa vracia naspäť na Slovensko, tak tí z nich, tá malá skupina z nich, ktorá sa odhodlá vrátiť naspäť na Slovensko, tu pracovať, tu žiť, tu si založiť rodinu, tu platiť dane, tu míňať spotrebné tovary, tak my ich vlastne podľa opäť súčasnej legislatívy trestáme takým že poplatkom, neviem, kto ho nastavoval, je vo veľmi baťovskej nominálnej výške, že 99 eur a 50 centov. Čiže keď skončíte ľubovoľnú univerzitu v zahraničí, prídete na Slovensko, chcete si urobiť ekvivalenciu toho diplomu, potvrdenie teda ekvivalencie vzdelania, tak vám štát vyrubí takmer 100-eurový poplatok. Predmetný návrh prichádza s tým, aby sme tento poplatok znížili na 33 eur. Možno sa niekto z vás opýta, prečo práve na 33 eur? Áno, priznávam, je to arbitrárne stanovené, je to stanovené tak, že tých 33 eur by malo Slovenskej republike pokryť, viac ako pokryť, reálne náklady, ktoré tá úradníčka alebo ten úradník príslušnej inštitúcie, ktorá je v rezorte ministerstva školstva, vynaloží na orazítkovanie, opakujem, toho diplomu zo zahraničnej vysokej školy. Po druhé, v takomto prípade by sme na jednej strane nemali, ako som povedal, trestať mladých ľudí za to, že vyštudovali zahraničné univerzity a chcú sa vrátiť na Slovensko, tak ich budeme ešte takto penalizovať. A navyše som presvedčený o tom, že dokážeme aj takýmto drobným návrhom zvýšiť, ak to chceme takto povedať natvrdo, mobilitu pracovnej sily. Ak sa niektorí mladí ľudia vracajú po skončení školy v zahraničí naspäť domov na Slovensko, tak prečo by sme im práve tú mobilitu, ten pohyb neuľahčovali, ale, naopak, im ho máme sťažovať alebo ich za to nebodaj trestať. Druhá zmena, ktorá je predmetom predloženého návrhu, sa týka opačnej situácie. Pokiaľ ľudia, ktorí vyštudovali školy u nás na Slovensku a chcú ísť pracovať do zahraničia, tiež potrebujú vlastne to potvrdenie tentokrát pre úrady v Nemecku, Rakúsku, kam ten človek ide cestovať, že má potvrdenie, že má príslušnú požadovanú kvalifikáciu. V takomto prípade je ten poplatok ešte dramaticky vyšší, je 250 eur. Opäť navrhujeme znížiť tento poplatok na úroveň 33 eur. A opäť odpovedám na otázku, prečo 33, prečo nie 35, prečo nie 37. Celkom jednoduchá odpoveď, bolo to stanovené arbitrárne a domnievam sa, že reálne náklady, ktoré vzniknú opäť pracovníkovi príslušnej, alebo ktoré vynaloží ten pracovník, lebo to je v zamestnaneckom vzťahu človek príslušnej inštitúcie, takže táto suma 33 eur by mala viac ako pokryť. Takže štát v takomto prípade si náklady s tým spojené úplne hravo pokryje. Posledná veta. Opäť v stanovisku ministerstva financií sa uvádza, že nemá predmetný návrh presnú kvantifikáciu dopadov na štátny rozpočet. Tak sme sa trošku začali týmto kritickým statementom zapodievať a prišli sme k záveru, pokiaľ sme sa obrátili so žiadosťou na Ministerstvo školstva Slovenskej republiky, aby nám dalo štatistické údaje, koľko ľudí, mladých ľudí po skončení univerzity v zahraničí prichádza naspäť na Slovensko a žiada o uznanie ekvivalencie vzdelania, aké sú to približné počty, dozvedeli sme sa po takých všelijakých omáčkach, ktoré boli s tým spojené, že to sa nedá kvantifikovať, to sa nedá vyčísliť, lebo potvrdzovanie tej ekvivalencie vzdelania sa vydáva aj iným štátnym príslušníkom, nielen, a že nemajú evidenciu koľkatí žiadatelia majú štátnu príslušnosť Slovenskej republiky a koľkatí sú cudzinci. Ale proste nakoniec sme sa predsa len dočítali jedného zaujímavého čísla, že v priemere od roku 2011 do roku 2013 v priemere ročne požiada o tú ekvivalenciu 850 slovenských občanov. Tak skúsme počítať teraz veľmi rýchlo. Ak je súčasný poplatok 99 eur 50 centov, opakujem znova, neviem, kto to tak baťovsky umne stanovil, ale chápem, že to vyzerá pre toho, kto platí ten poplatok, lepšie, ako keby to bola stovka, 100 eur. Ak by sme ho znížili, teraz hovorím okrúhle čísla, na 33 eur a vynásobíme si to 850 mladými ľuďmi, ktorí sa vracajú zo zahraničných škôl na Slovensko, tak vám vyjde, dámy a páni, suma niekde na úrovni 56-, 58-tisíc eur. A teraz sa pýtam, či sme sa už dopracovali do takého suterénu na Slovensku, že Slovenská republika nemá prostriedky vo výške 56-tisíc eur, to je na ročnej báze a je to vzťahujúce sa na množinu všetkých, ktorí požiadajú o uznanie vzdelania, prichádzajúcich z vonku k nám, Slováci, podotýkam, občania Slovenskej republiky, tak toto je naozaj smiešne v stanovisku ministerstva financií počuť v takomto predmetnom návrhu, ktorý je drobný, má takmer nulitný dopad, opakujem, na okruh verejných financií, na štátny rozpočet, lebo 56-tisíc eur verzus celkové príjmy štátneho rozpočtu cca 14 mld. a my sa tu bavíme o 56 tisícoch eur, je naozaj, naozaj komické a príde mi to skôr taká snaha ministerstva financií dať najavo, že jednoducho nie, lebo sme si povedali, že nie. Je to škoda, pretože budú na to doplácať, opakujem, mladí ľudia. Mali by sme sa pred nimi skláňať a mali by sme im byť vďační za to, že po skončení univerzity v zahraničí sú ready vrátiť sa naspäť do krajiny, do svojej vlasti, a tu žiť a tu pracovať. Ďakujem. Všetko z mojej strany, otvorte, prosím, alebo ešte, pardon, pán spravodajca.