M. Záhumenský, poslanec: (2009-04-28):
Poľovníctvo nielenže zachováva a stará sa o zver, stará sa o rozmnožovanie, chov, profilovú kvalitu, stará sa o podmienky. Pre zver poľovníci robia milióny hodín, brigádnických hodín, bezplatných hodín preto, aby vytvárali dobré podmienky pre zver, aby budovali kŕmidlá, napájadlá, aby budovali zariadenia pre zver, aby budovali ohryzové políčka, aby sa minimalizovali škody zverou, aby budovali ohryzové plochy, aby budovali remízky a tak ďalej. Toto všetko je len preto, že títo ľudia majú obrovskú úctu k prírode, majú vzťah k zveri a majú vzťah aj k nášmu Slovensku. Slovensko ako urbanizovaná krajina je jedna z mála, kde je veľmi dobrá symbióza medzi obydlím, kde ľudia žijú, a prírodou, lebo na Slovensku nemáme milióny hektárov neobývaných plôch. Prelínajú sa tu lesy, lúky, polia s urbanizovanými dedinami, mestami a medzi tým všetkým sa vytvárajú podmienky na to, aby tu zver mohla nielen žiť, ale aby sa mohla rozmnožovať a jej stavy mohli stúpať. Čiže toto všetko myslím si, že veľkou mierou je prácou mnohých ľudí, ktorí sa venujú práve poľovníctvu, a myslím si, že títo ľudia očakávajú, že príde nová právna úprava, ktorá zohľadní nové spoločenské pomery a práve táto právna úprava je pred nami. Poľovníctvo treba vnímať nielen ako zábavu a hoby širokej vrstvy obyvateľstva. Mnohí si myslia, že je to výdobytok pár ľudí ako pánske huncútstvo. Vôbec nie. Poľovníctvu sa venuje široká škála ľudí a myslím si, že málokto sa nájde aj tu v tejto sále, kto nemá v rodine poľovníka a človeka, ktorý má rád prírodu a rád chodí do prírody a rád sa stará a pozoruje zvieratá. Ale poľovníctvo má aj inú dimenziu. To je ekonomická dimenzia a vzhľadom na to, že Slovensko má skutočne obrovský potenciál na to, aby tu mohol vzniknúť jeden veľký turizmus, ktorý poľovníctvo poskytuje, tak treba vytvoriť aj legislatívne podmienky na to, aby táto náplň mohla byť a dať prácu mnohým ľuďom, ktorá, myslím si, že môže byť pre Slovensko veľmi potrebná, že dokáže zamestnať obrovské množstvo ľudí nielen v samotnom poľovníctve vo voľnej prírode, ale aj v umelých chovoch, v uznaných zverniciach, bažantniciach a podobne. Ak sa pozrieme na činnosť poľovníctva za posledné roky, povedzme od revolúcie, tak o tom, že poľovníci majú veľmi kladný vzťah k zveri a  vytváraniu podmienok svedčia aj kmeňové stavy. V roku 1988, povedzme, srncov na Slovensku podľa jarného sčítania zveri bolo viac ako 60-tisíc kusov. V roku 2007 to bolo takmer 90-tisíc, čo je nárast o 30-tisíc kusov. U jelenej zveri z 30-tisíc na 41-tisíc kusov. Čiže nárast 11-tisíc kusov. U diviačej zveri nárast o 10-tisíc kusov. A u bažantov je to nárast až o 70-tisíc kusov, čo je spôsobené aj tým, že sa do veľkej miery rozmohol aj umelý chov bažantov. Jediný pokles, ktorý bol zaznamenaný, bol u jarabice, kde je oproti roku 1988 menej o 5-tisíc kusov, ale takisto sa množia spoločnosti, ktoré začínajú umelo odchovávať jarabice a aj zazverovať svoje poľovné revíry a zazverovať určité lokality. Ale Slovensko sa môže pýšiť aj iným prvenstvom. Vytvára veľmi dobré podmienky na to, aby tu mohli žiť aj chránené a vzácne živočíchy, o ktorých Slovensko nemá núdzu, ako je medveď hnedý, ako je vlk, ako je rys ostrovid. Ak sa pozrieme na okolité krajiny, ako je Poľsko, Česko, Maďarsko, Rakúsko, Nemecko, kde medveď takmer nežije a kde tieto krajiny majú takisto veľmi dobré podmienky na to a veľmi dobré biotrópy, aby tam medveď mohol byť. Bol vyhubený činnosťou ľudí, čo sa na Slovensku nestalo. A myslím si, že veľkú mieru na tom majú práve aj poľovníci a poľovnícke organizácie, ako aj Slovenský poľovnícky zväz, ktorý sa stará o to, aby z našich revírov tieto vzácne druhy nevymizli. Zákon č. 23/1962 je jeden z najstarších zákonov, ktorý snáď pôsobí v našej legislatíve a nie preto ho treba meniť, že je jeden z najstarších. Je dobré, ak zákony prežívajú svojou kvalitou, ale vieme dobre, že došlo k spoločensko-politickej zmene na Slovensku a z toho dôvodu tento zákon v žiadnom prípade nevyhovuje novým pomerom. A preto je očakávaná norma, ktorá je predložená. Najvážnejším nedostatkom starého zákona bola zastaranosť zákona z pohľadu prechodu užívacích vzťahov vo vzťahu vlastníctva po roku 1989. Aj keď zákon v roku 1993 reagoval na zmenu spoločenských pomerov tým, že priznal právo poľovníctva vlastníkov i poľovných pozemkov, napriek tomu malá novela zákona nevyriešila celý postup uznávania poľovných revírov na vlastnícke vzťahy a potom sa len analogicky robil odkaz na Občiansky zákonník. Nebol taktiež doriešený mechanizmus vytvorenia a schvaľovania uznanej zvernice už v uznaných poľovných revíroch. To je počas platnosti nájomných zmlúv o postúpení výkonu práva poľovníctva, čím vznikali oplotené územia v poľovných revíroch bez následného prebonitovania oplotených pozemkov a bez osobitného režimu hospodárenia, ako je sčítanie zveri, návrh plánu lovu, plnenie plánu lovu a tak ďalej. Len vyhláškou bola určená plánovacia jednotka, to je poľovná oblasť, čo sa však takmer vôbec nedodržiavalo zo strany štátnej správy. Čiže nebolo možné vykonávať veľkoplošné obhospodarovanie zveri, napríklad sčítanie zveri, návrh plánu lovu, lov a podobne. Malá novela v roku 1993 znamenala nové revírovanie, to je zmeny hraníc poľovných revírov v Slovenskej republike, čo spôsobilo veľkú neistotu pre dovtedajších užívateľov poľovných revírov, čoho dôsledkom bolo vystreľovanie zveri a jej úbytok, z čoho sa spamätávame takmer dodnes prostredníctvom zlej vekovej a pohlavnej štruktúry zveri a trofejovej kvality. Ak si pamätám, tak takmer všetky vlády sa pokúšali prijať novú právnu úpravu v oblasti poľovníctva, ani jednej sa to nepodarilo. Naposledy v roku 2003 za ministrovania pána Simona, kde cieľom jeho návrhu bolo komerčné využitie prirodzených obnoviteľných zdrojov skupinami najmajetnejších fyzických a právnických osôb bez ohľadu na slovenské poľovnícke tradície, etiku a kultúru a kultúrne dedičstvo všetkých občanov Slovenskej republiky. Proti tejto filozofii zákona sa postavil najmä Slovenský poľovnícky zväz, ktorý združuje viac ako 55-tisíc občanov a zorganizoval vtedy ako prejav nesúhlasu so snahou zaviesť obchodovanie s národným a prírodným bohatstvom petičnú akciu, na ktorej sa proti vládnemu návrhu zákona o poľovníctve podpísalo v priebehu troch mesiacov až 355-tisíc občanov. Ak na Slovensku registrujeme 55-tisíc poľovníkov, až 355-tisíc občanov sa postavilo proti takejto filozofii zákona, kde by boli odbúrané poľovnícke tradície a história a odkaz našich predkov. V dôsledku takéhoto spoločenského tlaku občanov bol nútený pán Simon tento návrh zákona o poľovníctve z legislatívneho procesu stiahnuť. Predkladaná právna úprava prešla veľmi širokou diskusiou. Treba sa poďakovať všetkým pracovníkom ministerstva pôdohospodárstva, pánovi ministrovi, pod ktorého záštitou sa tento zákon pripravoval, ale myslím si, že veľké poďakovanie patrí aj Slovenskému poľovníckemu zväzu a jej prezidentovi, nášmu kolegovi Tiborovi Lebockému, ktorý takisto venoval obrovské množstvo hodín  tomu, aby táto pripravovaná norma, ktorá je dnes prerokovávaná, bola v maximálne možnej kvalite. Myslím si, že skutočne dosahuje veľmi dobrú kvalitu a verím, že v tejto Národnej rade prejde bez nejakých väčších problémov s hlasmi nielen koalície, ale aj opozície, lebo táto norma je nielen občanmi očakávaná, ale aj spĺňa všetky požiadavky kladené na modernú právnu úpravu, ktorú si slovenské poľovníctvo zaslúži. Navrhovaný zákon rešpektuje momentálny stav, to je uznané poľovné revíry a platné zmluvy o postúpení výkonu práva poľovníctva, čo je zárukou stability poľovníctva na Slovensku pre terajších užívateľov. Naďalej priznáva práva poľovníctva vlastníkov i poľovného pozemku, čím nie sú dotknuté vlastnícke práva k majetku. Vyrieši možnosť vytvoriť a uznať uznanú zvernicu počas platnosti nájomných zmlúv a následne reagovať na túto zmenu iným obhospodarovaním ako vo voľnom poľovnom revíri. Zavádza veľkoplošné obhospodarovanie zveri, to je v rámci chovateľských oblastí, čím dôjde k zreálneniu stavov poľovnej a vzácnej zveri, pretože na chovateľských radách a poradných zboroch budú popri zástupcoch štátnej správy prítomní aj užívatelia poľovných revírov. Určuje jednoznačný postup pri vytváraní uznávaných poľovných revírov na princípe väčšiny v rámci zhromaždenia vlastníkov poľovných pozemkov. Zreálňuje cenu za nájom výkonu práva poľovníctva na princípe ponuky a dopytu. Vytvára jednotnú poľovnícku organizáciu, ktorá bude združovať všetky právnické a fyzické osoby vykonávajúce právo poľovníctva. Týmto bude zaručená stabilita poľovníctva na Slovensku, ľahšie presadzovanie poľovníckych záujmov doma a v zahraničí pred pseudoochranárskymi subjektmi a tiež bude zabezpečovať lepšiu reprezentáciu Slovenska v zahraničí, pretože organizácia bude zastrešovať všetkých poľovníkov v štáte. Kompetencie štátnej správy prejdú čiastočne na jednotnú poľovnícku organizáciu, čím sa posilní právomoc samosprávy. Napriek tomu, že bola široká diskusia k tejto právnej úprave, dovolím si predložiť pozmeňujúci návrh, ktorý sa bude týkať zväčša dvoch častí, a jedna je, aby sa minimalizovali škody zveri, aby poľnohospodári alebo užívatelia poľovných pozemkov, či už poľnohospodári, alebo lesníci užšie spolupracovali s užívateľmi poľovných revírov a minimalizovali sa škody zverov a na zveri. To bude jedna časť pozmeňujúceho návrhu. A druhá hovorí o tom, aby nedošlo k likvidácii uznaných samostatných zverníc a bažantníc najmä v správe štátnych organizácií, ktoré poľnohospodársky alebo lesnícky neobhospodarujú viac ako 50 % plochy, ale súhlas vlastníka na to majú, aby mohli na ich poliach mať uznanú bažantnicu a uznanú zvernicu. Čiže môj pozmeňujúci návrh predkladám. Po prvé. V § 3 ods. 5 sa v tretej vete slová „najviac 10 %“ a nahrádzajú slovami „najviac jedna tretina“. Za účelom zaokrúhľovania hraníc poľovného revíru využitím pričlenených pozemkov je potrebné v záujme vylúčenia pravdepodobnosti narušenia súvislých poľovných pozemkov zväčšiť výmeru pričleňovaných pozemkov. Po druhé. V § 13 písm. c) na konci doplniť text „alebo na časti bažantnice“ (§ 7 ods. 2) „alebo zvernice“ (§ 6 ods. 1). Odôvodnenie. Zabrániť zániku väčšej časti uznaných bažantníc a zverníc najmä v správe a užívaní štátnych organizácií lesného hospodárstva, ktoré napriek súhlasu vlastníkov pozemkov nevykonávajú poľnohospodársku a lesnícku činnosť na viac ako 50 % výmery poľovného revíru. Po tretie. V § 25 sa dopĺňa nové písm. g), ktoré znie: „(g) Dohodnúť v zmluve (§ 13) s užívateľom poľovného revíru spôsob a formu minimalizácie škôd spôsobených zverov a na zveri. Odôvodnenie. Povinnosť minimalizácie škôd spôsobených zverov a na zveri je v rámci určenia pravidiel transparentnosti nutné pre užívateľa poľovných pozemkov určiť zo zákona. Po štvrté. V § 26 ods. 1 písm. n), o) a p) sa označujú ako m), n) a o). Administratívna povinnosť vyplývajúca z pôvodného znenia písm. m) je v praxi ťažšie kontrolovateľná a vytvára priestor pre konanie s ťažko preukázateľnou podstatou naplnenia zákonom predpísanej povinnosti. V § 26 ods. 1 písm. l) sa na konci textu za čiarkou dopĺňa „a dohodnúť v zmluve (§ 13) s užívateľom poľovných pozemkov spôsob a formu minimalizácie škôd spôsobených zverou a na zveri. Povinnosť minimalizácie škôd spôsobených zverou a na zveri je v rámci určenia pravidiel transparentnosti nutné pre užívateľa poľovného revíru určiť zo zákona“. Po šieste. V § 65 ods. 3 písm. q), r), s) a t) sa vypúšťajú a označujú  ako ods. 4, 5, 6 a 7 v nasledovných zneniach. Odsek 4. Zakazuje sa narúšať užívanie poľovného revíru správaním ohrozujúcim bezpečnosť osôb, majetku a životného prostredia zveri. Odsek 5. Zakazuje sa umiestňovať v poľovnom revíri zariadenia na odchyt dravcov bez platnej výnimky podľa osobitného predpisu, odkaz na bod 21. Odsek 6. Zakazuje sa budovať nadzemné pozorovacie zariadenia na pozorovanie a lov zveri vo vzdialenosti menšej ako 200 metrov od hraníc poľovného revíru alebo od hranice územia s piatym stupňom ochrany, odkaz na 36, alebo zóna A chráneného územia, odkaz na 37. Odsek 7. Zakazuje sa používanie oloveného streliva pri love vodného vtáctva v mokradiach, odkaz na 38. Ide o legislatívnotechnickú úpravu významného dôvodu znenia ods. 2 a zvýšenia bezpečnosti pri výkone práva poľovníctva v hraničných zónach poľovných revírov. Odseky 4 a 5 sa označujú ako ods. 8 a 9. Po siedme. V § 70 ods. 1 písm. a) sa slová „do piatich dní“ nahrádzajú slovami „do 15 dní“ a slová „najneskôr však do 15 dní“ nahrádzajú slovami „do dvoch mesiacov“. Ide o zreálnenie časových limitov pri uplatňovaní nárokov na škody spôsobené zverou. Po ôsme. V § 78 ods. 3 písm. a) sa za slová „užívateľ poľovného revíru“ vkladá slovo „úmyselne“. Vzhľadom na výšku sankcie je nevyhnutné preukázať užívateľovi poľovného revíru dlhodobý úmysel nekoncepčného hospodárenia. Po deviate. V § 78 sa v ods. 2 písm. c) vypúšťajú slová § 26 ods. 1 písm. m), zosúladenie s pozmeňujúcim návrhom pod poradovým číslom 3. Na to, aby sme mohli naďalej úspešne napredovať v poľovníckom obhospodarovaní zveri a krajiny je potrebné, aby štát využil na tento cieľ všetky svoje prostriedky. Jedným z tých prostriedkov je aj legislatívne zázemie, ktoré momentálne rezonuje v spoločnosti. Jeho základ chce postaviť na novom poľovníckom zákone, pretože momentálne platný zákon z roku 1962 je už prekonaný a nie je schopný reagovať na vývoj spoločenských pomerov. Novým zákonom sledujeme dosiahnuť trvalo udržateľné poľovníctvo, zachovanie druhovej početnosti poľovnej zveri, zabezpečenie vlastníckych práv, práv poľovníctva, stabilitu poľovných revírov, vytvorenie jednej poľovníckej organizácie na Slovensku, zreálnenie cien za nájom výkonu práva poľovníctva, veľkoplošné obhospodarovanie poľovných revírov a poľovnej zveri, kontrolu poľovníctva a mnohé iné dôležité zákonné rámce, ktoré zabezpečia, že zver bude naďalej trvalo obnoviteľným bohatstvom obhospodarovaná v symbióze predovšetkým s požiadavkami poľnohospodárskeho, lesníckeho a vodného využívania krajiny. Týmto chceme zabezpečiť, že Slovensko bude naďalej patriť medzi poľovnícke krajiny s veľmi vyspelou poľovníckou kultúrou, zvykmi a tradíciami. Vážené kolegyne a kolegovia, na základe uvedeného princípu rozvinutého v rámci množstva odborných diskusií vznikol návrh zákona, ktorý vytvára podmienky pre všetkých poľovníkov vrátane poľovníkov a lesníkov z povolania, aby prostredníctvom modernej poľnohospodárskej samosprávy komorového typu dlhodobo zveľaďovali slovenské poľovníctvo v súlade s ústavnými princípmi jasne definovanými záujmami štátu na základe pragmatického presadzovania priorít zainteresovanej väčšiny. Predložený návrh zákona je zákon o zveri a pre zver, zákon o princípoch hospodárenia s prírodným dedičstvom, zákon o zmene filozofie poľovníctva v zmenených spoločenských podmienkach kultúrnej krajiny charakterizovanej výrazne diverzifikovaným vlastníckym portfóliom. Som presvedčený, že po schválení v parlamente Slovenskej republiky vytvoríme možno nie dokonalý, ale určite právny rámec pre zachovanie poľovníctva ako významnej súčasti ochrany slovenského kultúrneho a prírodného dedičstva. Ďakujem za pozornosť.