Heger, Eduard, poslanec NR SR (2019-01-29):
Ďakujem veľmi pekne. Chcel by som teraz zareagovať na kolegu Farkašovského a kolegu Pčolinského, v prvom rade možno ešte doplniť jednu informáciu, ktorú som opomenul vo svojom vystúpení. Kolega Peťo Pčolinský, transportéry, nie stíhačky, dobre, lebo spomenul si pozmeňujúci návrh k stíhačkám, ktorý si spomenul, a ak si správne pamätám, ten som podpisoval, ten pozmeňujúci na transportéry, transportéry som, nejaký pozmeňujúci návrh som... Podpisoval? Nepodpisoval som? Dobre. Ak som ho nepodpisoval, tak to je v poriadku. A čo sa týka stíhačiek, a čo sa týka stíhačiek, v prvom rade začnem stíhačkami, lebo to bolo povedané, skončíme transportérmi. Moje výstupy o stíhačkách sú veľmi známe. Stíhačky sme kupovať nemali. Bola to najväčšia chyba, ktorú táto vláda urobila, tie peniaze sú fuč a nepotrebujeme ich. Transportéry, to je, to si môžeš pozrieť našu minulotýždňovú tlačovku aj s kolegom Nagyom, kde sme teda sa veľmi konkrétne k tomu vyjadrovali a mám na to podobný názor. Tie peniaze sú vyhodené, pretože ich nepotrebujeme, nie sú v súlade s našimi záväzkami na kolektívnu obranu a podobne, ale táto téma je o inom. Takže toľko k tomu. Na druhej strane, obrana potrebuje mať svoje peniaze, pretože potrebujeme vojakov vystrojiť, vycvičiť a vyzbrojiť, ale tým, čo potrebujú, a nie transportéry, ani nie stíhačky. Takže toľko k tomu. Ale som rád, že si sa opravil, lebo akože dosť ma to, dosť ma to prekvapilo. Mohli by sme hovoriť aj o procese rozpočtu a podobne. To, že som nepodporil váš pozmeňujúci návrh na to, aby sa stiahlo z transportéru na hazard, myslím si, že veľmi jasne komunikujem, aj počas hazardu som, o zákone o hazarde, aj teraz komunikujem, že peniaze treba investovať. Dokonca som požiadal ministra, aby dal vypracovať štúdiu, aby dal vypracovať štúdiu správania týchto patologických hráčov, pretože nič také na Slovensku nemáme a tu z tohto miesta chcem sa mu poďakovať, pretože prisľúbil, že to urobí. Tam budú reálne tvrdé dáta o správaní týchto hráčov na Slovensku, takže toľko k tomu. Čo sa týka čierneho hazardu alebo online hazardu, že už tu je, áno, vždy, keď to chceme postaviť do čiernobieleho, že tak chcete to zakázať? Ale veď to nie, to som ja nehovoril. Čiernobiela rétorika, my politici ju poznáme. Vždy, keď chceme nejaký argument vytesniť, tak ideme do extrémov, ale my sa nepotrebujeme tu dnes baviť o extrémoch, my sa tu potrebujeme baviť o reálnych potrebách ľudí a o reálnych rizikách a hrozbách a situáciách, v ktorých sa tí ľudia ocitajú, takže o tom to je. A o tom online, opäť to neni o tom teraz, že zakážme všetko a pôjdu, áno, pôjdu na tie stránky. Však aj dnes sú na tých stránkach, ilegálnych, a musia ich stopovať a musia ich zastávať a podobne, nejaké obmedzenie sa tam robí. My sme v prvom rade hovorili, že, a to čo povedala aj kolegyňa Remišová, privatizácia v tomto čase, nepovažujeme ju my filozoficky za správnu. Ak vy áno, okej, je to váš názor. Ale však v tom zákone tá liberalizácia v konečnom dôsledku je. Ja som napríklad vytiahol vo svojom vystúpení, že tá reklama je problém. To sa stačilo tam dodať a už by sme boli na tom lepšie. Ďalšia vec, bankové prevody. Okej, dobre. Tak teraz opäť nalejme si trošku čistého vína, pätnásť, šestnásťročné deti. No nie sú to úplne deti. Ja som založil mojej dcére v šiestich rokoch bankový účet, pretože sa to dá. Mám to v telefóne, pretože to sa dá. Dneska pätnásť, šestnásťroční majú smartfóny. Predpokladám, že rodičia, sú mnohí rodičia, ktorí sú benevolentní a dajú im aj práva na to, aj k svojmu vlastnému účtu im ešte dajú práva, pretože nakupujú na internete a podobne. Ako, rozumieš tomu. Pointa je taká, že sa tu bavíme naozaj o situáciách, ktoré chceme ochrániť. Príležitosť robí zlodeja a o tom sa tu bavíme. Však ja tu nehovorím o nejakých absurdnostiach. Áno, môžeme to hrotiť, ale ide o to, že či máme záujem tým ľuďom pomôcť a potom hľadáme riešenia, alebo nemáme záujem a hľadáme výhovorky, to je celé. Ten, kto chce pomôcť, hľadá riešenia, ten, kto nechce pomôcť, hľadá výhovorky. A takisto zákaz reklamy na Facebooku a na Youtube a podobne. Tak pri moratóriu to funguje, nie? No, nefunguje to? (Reakcia z pléna.) A prečo dávajú, prečo dostávajú strany pokuty, keď dajú reklamu počas moratória? (Reakcia z pléna.) Pokutu dostanú, že? Tie strany. Neodradí to tie strany? Všetko je to o represii. Martin, uvidíme, som zvedavý na tvoju, na tvoje kampane, ako budeš soliť cez moratórium a sponzorovať svoje kampane a potom som zvedavý, ako budeš platiť tie pokuty. Dobre vieme, ako volebná komisia pokutuje týchto. Je to všetko len o systéme, o tom, ako to nastavíš. Však samozrejme, že ich nezakáže, že teraz nebudeš sedieť nad tým internetom niekde proste a vymazávať ich. Nie. Však ale o tom sú tu zákony. Tak potom prečo máme pokuty za rýchlosť? Tak zakážme, dajme obmedzovače z rýchlosti 50, aby ľudia nemohli chodiť 160 po diaľnici. Však to sú klasické mechanizmy, akože na čo sa tu hráme? Že kto hľadá, kto chce pomôcť, hľadá riešenia, kto nechce pomôcť, hľadá výhovorky. To je asi všetko. Takže toľko, toľko k tomu. Kolega Farkašovský, dve strany, súhlasím. Ja teda nemám dojem, lebo ja som si s obidvoma tými stranami sadol a rozprával som sa a zaujímal som sa aj o argumenty jednej strany, aj o argumenty druhej strany. Áno, presne to je to, čo treba. Treba diskutovať a hľadať a nájsť ten, tú cestu, aby boli ochránení ľudia, ktorí sú závislí a zároveň, aby títo ľudia, ktorí chcú hrať pre zábavu, mohli; 3,7 miliardy, ako tu bolo povedané, dá sa to ináč vyčítať aj z rozpočtu, lebo tam sú vyslovene, aké príjmy do rozpočtu plynú z tohto, z tohto podnikania. Takže toľko k tým dvom táborom. Ešte obce a mestá. Sám si povedal, že obce a mestá by mali mať viac kompetencií na to, aby to dokázali regulovať. Presne tak, to je to, čo hovoríme. A keď sa bavíme o pánovi riaditeľovi alebo teda predsedovi ZMOS-u, je to, myslím, pán, ktorý je starostom v Štrbe, teda paradoxne nemá žiadnu skúsenosť s hazardom, pretože nemajú tam ani jeden automat. Toľko ako k jeho osobnej skúsenosti. Po druhé, starostovia a primátorovia, ktorí sa postavili proti tomuto zákonu, obhospodarujú alebo pod ich krídla spadá viac ako polovica hazardu na Slovensku. Takže to nie sú nejakí starostíkovia a primátorikovia, ktorí nevedia, o čom hovorí. To sú ľudia, ktorí relevantne s tým pracujú a majú s tým reálnu skúsenosť. Kolega Budaj presne opísal tú cestu. Je to poslanec mestský, má s tým veľmi bohatú skúsenosť, takže my tu nerozprávame teraz o tom, aby sme tu niečo zatlačili politicky. My tu naozaj hovoríme vecne a poukazujeme na to, že k tomuto treba pristúpiť racionálne, vecne, ale v prospech pomoci týmto ľuďom. A keď to budeme, skupiny sú polarizované, no tak a čo? Budeme sa dokedy prizerať? Tak treba si vyhrnúť rukávy a ísť sa s tou témou popasovať, a to je to, čo tu robíme. Ale keď tu budeme len tak vlastne hovoriť: „ale nie, nechajte to tak, nechajte to tak, nerýpte do toho“, tak takto to určite nevyriešime. Takže toľko k samotnej téme. Takže, kolegovia, ak chcete do tejto debaty vstúpiť, jasné, postretajte sa s jednotlivými tábormi, otvorme ten zákon znovu na najbližšej schôdzi, poďme na ňom popracovať tak, aby bol kvalitný. A každý, kto má záujem, nech sa páči, myslím si, že je určite vítaný pri takomto stole, aby sme ochránili rodinu, deti a verejné zdravie, aby sme ochránili tých ľudí, ktorí sú závislí a ktorí na to doplácajú a stále je ich dosť a stále tomu nie je výrazne zabránené. Takže to je všetko, čo som k tomu chcel povedať. Na to, aby som na vás reagoval, už nebudem mať ďalších 10 minút, takže skúsim to v tých dvoch minútach potom odpovedať na vaše faktické. Ďakujem.