Hlina, Alojz, poslanec NR SR (2014-12-09):
Vážený pán predseda, vážené kolegyne, kolegovia, ďakujem veľmi pekne. Prosím vás, veľmi stručne skúsim. Pravdou je, že už som ho tu raz prezentoval, ale v zmysle zásady, opakovanie matka múdrosti, tak si dovolím v krátkosti ho uviesť ešte raz, tento návrh zákona. Naozaj je pre našu krajinu mimoriadne dôležitý, mimoriadne dôležitý, lebo neriešením určitých situácií posilňujeme frustráciu, rezignáciu, ktorá môže mať potom v konečnom dôsledku často excesívne a možno až explozívne následky. Čiže je lepšie a poctivejšie od nás predchádzať tomu. To znamená, ak sa v plyňáku varí, tak potom vymysleli kuchtu, hej, že to odfukuje tú paru a ten tlak sa nekoncentruje. Naozaj máme problém s tým, že tvorivosť je niekde naozaj využitá a v tomto prípade aj zneužitá takým spôsobom, že sa zneužíva sociálny systém a to tak, žiaľ, to by jedného nenapadlo, ale aj takýmto spôsobom. Ja to skúsim povedať tak, aby sa to dalo ľahko pochopiť. Stávajú sa, žiaľ, veci, že najstarší človek v určitej societe, častokrát už na smrteľnom lôžku sa stáva otcom novonarodených detí. Prečo, je logická otázka. Preto, že smrťou rodiča sa dieťa stáva polosirotou a má nárok na čerpanie dávok zo sociálneho systému vo forme sirotského. Čiže ako je to absurdné, tak je to, žiaľ, reálne. Stáva sa to a naozaj sa v určitých komunitách za otca prehlasuje častokrát najstarší človek v danej komunite, lebo jeho už z toho hlava, ako sa hovorí, nebolí. Tie výživné a dávky z neho, vzhľadom na jeho sociálny status, nedostanete a jeho smrťou proste nastupuje, nastupujú dávky, ktoré zo zákona sú, to znamená sirotské. Žiaľ, je to tak. Ja vám to poviem na jednom príklade. My sme si robili takú analýzu Prešovského a Košického kraja, zohľadňovali sme skutočnosti v porovnaní dajme tomu s Nitrianskym a Bratislavským, že počet obyvateľov, samozrejme, to sme korelovali tú skutočnosť. Ale aj tak nám vyšlo, že v Prešovskom a Košickom kraji je dvakrát toľko sirôt ako v Bratislavskom a v Nitrianskom. A nebola tam vojna. Viete, ono siroty vznikajú po vojne, hej, že keď bola vojna, otcovia nastúpili na vojnu a deti zostali sirotami. Čiže, chvalabohu, ešte zatiaľ nebola, aj keď Ukrajina je blízko, ale nebola ešte vojna v Prešovskom a Košickom kraji, napriek tomu tam je dvakrát toľko sirôt ako v Bratislavskom a v Nitrianskom. Niekto by povedal, však prečo by sme nedopriali tým deťom? Ja nehovorím, naozaj tí ľudia sú a tie deti sú ťažko skúšané. Len toto nie je v tej polohe, či doprajeme alebo nedoprajeme, tam sú iné riešenia, ako to riešiť. Toto je jednoznačné zneužitie systému. A akékoľvek zneužitie systému my potrebujeme riešiť, lebo jeho neriešením posilňujeme frustráciu iných ľudí, ktorí to vnímajú. A to je nebezpečné. Na tento sociologický aspekt, keď takto múdro to poviem, by som chcel upozorniť, že hazardujeme naozaj s ohňom, hej, že tým neriešením a vedením, lebo vediac, že ten problém existuje a jeho neriešením nechávame tlieť niečo, čo sa nám môže objaviť naozaj až v explozívnej forme. Čiže neviem, ako ešte položiť dôraz na tieto skutočnosti, aby sme to vyriešili. Nech sa páči, keď chcete hazardovať s ohňom, tak hazardujte. Mojou povinnosťou je na to upozorniť a zdá sa, že opakovane, lebo opakovanie je matkou múdrosti. Čiže tento návrh hovorí o tom, ako tomuto javu zabrániť vo forme zákonnej. Lebo nejaké morálno-etické nefungujú, hej, zostáva len a samozrejme, taký ešte nikto nevidel, ani neuvidí, že dokonalý zákon. Ale čiastočne to bude riešiť. Je to ťažko cez čo uchopiť, je to citlivé. Zákonodarca s tým nerátal, že sa niekto prehlási za dieťa, aj keď dieťaťom nie je, hej, nie je. Je to aj, hovorím, je to aj citlivé, aj problematické. Ale tento návrh zákona je, ak máte lepší, predložte, naozaj. Ale tento návrh zákona je z toho, čo sa bolo a je, a je dostupné a je ešte, by som povedal, aj ako tak komfortné, aj slušné, aj európske, umením možného. Čiže ale hlavne to bude riešiť, ak teda by prípadne na tom niekomu záležalo, tak by ste mohli tento návrh zákona podporiť. Ďakujem.