Chren, Martin, poslanec NR SR (2012-06-19):
Chýbali ste nám, pán minister. Viete, mnohé z opatrení, ktoré navrhujete, pán minister, v tejto novele mi pripomínajú iný zákon z dielne, keď ste pôsobili na ministerstve financií ešte ako štátny tajomník. A to bola novela zákona o registračných pokladniciach. Iste si na ňu spomínate. Novela zákona vtedy prikázala povinne všetkým podnikateľským subjektom nakúpiť si nové registračné pokladnice s takzvaným fiškálnym modulom, a to aj napriek tomu, že len krátko predtým si museli nakupovať nové pokladnice z dôvodu prechodu na euro. Slovenskí podnikatelia vtedy museli jednorazovo vynaložiť na nákup fiškálnych modulov viac ako 1,2 mld. korún a ďalších zhruba štvrť miliardy korún ich stoja pravidelné kontroly a certifikácie fiškálnych modulov. Ministerstvo financií, kde ste už vtedy pôsobili, však ani pri schvaľovaní toho zákona a vlastne dodnes vôbec nepreukázalo, že by sa vďaka fiškálnym modulom vybralo čo i len euro na daniach navyše. Ani dôvodová správa toho návrhu zákona neobsahovala vyčíslenie žiadnych prínosov pre verejné financie. Podnikateľov sme teda donútili investovať desiatky miliónov eur, prihrali sme kšeft niekoľkým vybraným firmám, a to úplne zbytočne, resp. bez toho, aby ministerstvo financií dokázalo preukázať akýkoľvek relevantný dôvod pre toto opatrenie. Obdobné je to i pri tejto novele, zvyšujeme byrokraciu, ideme doslova trestať, ničiť a likvidovať poctivých podnikateľov, a to často opatreniami, ktorých prínos je prinajmenšom sporný, ak nie nulový. To sa, samozrejme, netýka celej novely, ale niekoľkých symptomatických opatrení, ktoré navrhujete. O jednom z nich hovorila napr. moja predrečníčka. Pán minister, aj vy ako predkladateľ sa sám priznávate v dôvodovej správe, že nedokážete vypočítať prínosy navrhovaných opatrení, čo je pri analytickej kapacite ministerstva financií len hlúpa výhovorka, ako sa vyhnúť priznaniu, že niektoré z opatrení, ktoré navrhujete, jednoducho žiaden prínos mať nebudú, len nahádžu polená pod nohy poctivým podnikateľom. Je preto až neuveriteľné, že jediný skutočne vyčíslený dopad novely, ktorej cieľom je zabrániť daňovým únikom, v doložke vplyvov je zhruba mínus 700 mil. eur na najbližšie tri roky. Takto to uvádzate vo vašom návrhu zákona. V podstate týmto zákonom, opäť s chvályhodným cieľom, vylievate spolu s vodou z vaničky aj dieťa. Je to ako keby mal lekár chorého pacienta na angínu a namiesto účinného lieku mu predpísal rovno chemoterapiu, ktorá síce angínu vôbec nevylieči, no zároveň pokazí pacientovi žalúdok, spôsobí mu veľkú nevoľnosť a ešte aj náchylnosť na ďalšie ochorenia. Jednoducho táto novela nepristupuje k riešeniu problematiky daňových únikov lekársky, ale šarlatánsky. Pred niekoľkými týždňami sme tu v pléne Národnej rady diskutovali o programovom vyhlásení vlády a aj od opozície si niektoré časti tohto programového vyhlásenia vyslúžili pochvalu, najmä to, kde sa hovorilo o nadviazaní na projekty v oblasti zlepšovania podnikateľského prostredia a znižovania byrokracie. Po prečítaní tejto novely je však jasné, že z týchto cieľov a že z programového vyhlásenia vašej vlády prinajmenšom v tejto oblasti je len zdrap papiera. Myslím, že Hospodárske noviny majú teraz súťaž o najväčší byrokratický nezmysel. A, pán minister, niektorými, nie všetkými, ale niektorými opatreniami v tejto novele naozaj kandidujete na úradníckeho Oskara v oblasti byrokratických nezmyslov. A ak by som mal použiť alebo sa vrátiť k jednej z výhovoriek, ktorú ste použili pred pár hodinami tu v pléne pri rokovaní o inom návrhu, že čo za šesťdesiat dní ste mohli všetko zvládnuť, že je to krátky čas a že sa nedalo urobiť viac, no viete, ak nezvládate zodpovednosť a ak nezvládate vládu, stále máte možnosť podať demisiu a nemusíte v nej sedieť. Ale, prosím, neposielajte nám do parlamentu takéto nedomyslené návrhy zákonov. Dovoľte mi teraz porozprávať o niektorých konkrétnych opatreniach z tejto novely, ktoré sa skutočne minú účinkom a skutočne budú škodlivé. A, ešte raz, nie je ich väčšina, ale sú niektoré, napr. opatrenie zaviesť povinnosti viesť a elektronicky doručovať daňovému úradu evidenciu o nákupe ojazdených motorových vozidiel z iných členských štátov Európskej únie z dôvodu, ako uvádza ministerstvo financií, že pri následnom predaji týchto vozidiel v tuzemsku dochádza k daňovým podvodom a únikom. Novelizačným bodom 30 k § 70 zákona sa sprísňujú podmienky týkajúce sa dovozu automobilov z členských krajín platiteľom dane od osoby registrovanej pre daň vo svojom členskom štáte a tieto vozidlá sú určené na ďalší predaj alebo použitie. Inými slovami, účelom tohto novelizačného bodu je sprísniť podmienky pre autobazáre. Novela však predpokladá, že zasiahne aj širšiu cieľovú skupinu daňovníkov. Predloženou novelou sa však na podmienkach režimu dane z pridanej hodnoty jednoducho nemení nič. Pre zasiahnuté osoby však pribudne administratívna povinnosť spojená s vedením špeciálnych záznamov týkajúcich sa vozidiel, ich predkladania správcovi dane. No a keďže zákon o dani z pridanej hodnoty hovorí o uchovávaní záznamov po dobu desiatich rokov, táto povinnosť sa vzťahuje na predchádzajúce odseky nezahŕňajúc však nové vložené odseky. Takže podľa vašej novely vlastne ani nie je jasné, po akú dobu bude potrebné tieto špeciálne záznamy uchovávať. Rovnako pokiaľ od 1. 1. 2013 budú platitelia DPH predkladať priznania a súhrnné výkazy iba elektronickou formou, je otázne, či aj tieto záznamy budú spadať pod elektronické podanie, resp. doručenie, pretože návrh odpoveď na túto otázku neobsahuje. Podľa môjho názoru a navyše aj podľa názoru mnohých daňových odborníkov týmito novými odsekmi správca dane nedosiahne žiadny väčší výber dane, iba zvýši administratívne zaťaženie osôb, ktorých sa to bude týkať. Ďalšie opatrenie. Vláda navrhuje zníženie limitu, do ktorého sa doklad vyhotovený elektronickou registračnou pokladnicou s fiškálnym modulom pri platbe v hotovosti považuje za plnohodnotnú faktúru na účely uplatnenia odpočítania od dane. Navrhuje sa akceptovať doklad z registračnej pokladnice ako náhradu za riadnu faktúru, len ak celková cena tovaru alebo služby vrátane DPH je najviac 1 600 eur pri platbe platobnými kartami, prípadne inými platobnými prostriedkami a v prípade platby v hotovosti do pokladne najviac 200 eur, uvádza sa v návrhu novely. Podľa predkladateľov sa tým zníži riziko zneužívania týchto dokladov na neoprávnené uplatnenie odpočítania od dane a zníženie základu od dane z príjmu. Dovoľte mi zacitovať z reakcie jednej malej banskobystrickej podnikateľky, ktorú presne toto navrhované riešenie postihne: „Som majiteľkou obchodnej prevádzky a platby za tovar a služby prijímame iba prostredníctvom registračnej pokladnice bez platobného terminálu, nakoľko sa nám tento spôsob komunikácie s bankou neoplatí kvôli vysokým poplatkom a nízkym výsledným sumám nákupov vo väčšine prípadov. Momentálna hranica pre zjednodušenie daňových dokladov z registračnej pokladnice nám vyhovuje a neviem si predstaviť, ako by som musela technicky aj personálne riešiť zníženie tohto limitu nad 200 eur. Do predajne by som musela doplniť počítač a tlačiareň, prostredníctvom ktorých by mohla zamestnankyňa vystavovať daňové doklady, faktúry pri platbách nad 200 eur. Takisto by som ju musela zaškoliť.“ Pokiaľ by sa malo týmito novými ustanoveniami zabrániť zneužívaniu zjednodušených daňových dokladov, tak efekt z takéhoto zneužívania alebo predávania nebude adekvátny znovu zvýšenej administratívnej, technickej, personálnej záťaži, ktorá by daňovníkov čakala. Ak podnikateľ alebo firma zneužije občas nejaký zjednodušený daňový doklad, prostredníctvom ktorého urobila nákup iná osoba, tak sa jedná väčšinou o zanedbateľné čiastky dane z pridanej hodnoty. A takéto doklady sa nedajú zneužívať dlhodobo, lebo nákupy typu režijný materiál na opravy a údržbu, nejaký nábytok alebo technika, pri ktorých najčastejšie dochádza k zneužitiu, sa nedajú nakupovať opakovane a dlhodobo. Hovoríme teda o ďalšom príklade návrhu, ktorý s minimálnym prínosom pre štátny rozpočet môže absolútne zvýšiť náklady pre drobných podnikateľov. Práve dnes, v čase hospodárskej krízy, keď mnohí živnostníci a drobní podnikatelia doslova živoria, každé takéto opatrenie môže viesť k takému zvýšenie nákladov, ktoré povedie k bankrotu alebo jednoducho drobných podnikateľov doslova vytlačí z trhu smerom na úrad práce. Opatrenie, ktoré namiesto podpory podnikania bude vyrábať nových nezamestnaných bez akéhokoľvek relevantného prínosu pre štátny rozpočet, je príkladom toho, keď úradníci nevedia, kam z konopí, a navrhujú riešenia len rýchlo-rýchlo od zeleného stola bez toho, aby čokoľvek vedeli o skutočnom živote a podnikaní. Ďalšie opatrenie. Vláda chce znížiť hranicu obratu na povinné mesačné zdaňovacie obdobie pri DPH. Novela § 77 zákona de facto pre obrovskú masu podnikateľov zavádza povinnosť využívať mesačné zdaňovacie obdobie, stať sa mesačnými platiteľmi DPH. To znamená, že obrovské množstvo daňových subjektov bude musieť podávať daňové priznania trikrát častejšie než doteraz, bude musieť vypĺňať trikrát viac formulárov než doteraz, bude musieť vykonávať trikrát viac bankových prevodov než doteraz a podobne. Zníženie obratu pre mesačného platiteľa o dve tretiny oproti doteraz platnému však nezabráni únikom daní z pridanej hodnoty. Veď ak niekto nechce priznať a odviesť daň z pridanej hodnoty, tak to jednoducho urobí na mesačnej báze namiesto štvrťročnej bázy. Zníženie obratu na mesačného platiteľa DPH teda znovu nezabráni únikom, iba zvýši povinnosti platiteľov, resp. ich frekvenciu. Zároveň sa sťaží vstup do podnikania pre osoby, ktoré si chcú prvýkrát založiť firmu, nakoľko tieto subjekty, hoci budú mať aj minimálne obraty, sa povinne budú musieť stať na obdobie prvého roka svojej činnosti mesačnými platiteľmi DPH. Ide o bezprecedentné opatrenie, ktoré je v porovnaní so zvyklosťami v Európskej únii zbytočne prísne a bez zmyslu. Dalo by sa nazvať podobne ako mnohé iné iba takým potemkinovským opatrením, aby sa naoko zdalo, že niečo robíme proti daňovým únikom, nech to stojí, čo to stojí, hoci z toho žiaden skutočný prínos pre krajinu nebude. Takto by som mohol pokračovať ďalej a ďalej. Pani Žitňanská spomenula možnosť, s ktorou sme uvažovali aj v projekte Singapur, nedovoliť neplatičom daní zaregistrovať si obchodnú spoločnosť. To je chvályhodný návrh. Je dobré, že je v tejto novele. Ale prečo, preboha, zase zvyšujeme byrokraciu? Prečo ideme nútiť podnikateľa, aby musel zase behať od okienka k okienku, z jedného úradu na druhý, ísť na daňový úrad, vypýtať si potvrdenie? Škoda, že tu nie je pán Kaliňák, ktorý nám tu pri programovom vyhlásení vlády hovoril o elektronizácii verejnej správy, o tom, ako sa odbremení záťaž pre podnikateľov a občanov, ako si budú úrady posielať informácie navzájom. Prečo vôbec obchodný register nemôže zdvihnúť telefón a zavolať na daňový úrad alebo sprístupniť si databázu alebo sa jednoducho pozrieť na webovú stránku na zoznam neplatičov? Prečo zase zavádzame podnikateľom zbytočnú administratívnu povinnosť, ktorá predĺži proces registrácie firmy o tridsať dní, ako tu už bolo spomínané, a jednoducho štát tie informácie má, disponuje nimi už dnes, mohol by si to riešiť sám? Dobré opatrenie, ale zle navrhnuté. Dobrý úmysel je opäť zabitý nesprávnou realizáciou. Dámy a páni, čas dnešného rokovania sa naplnil, a preto skončím aj svoje vystúpenie. Z dôvodu všetkých uvedených príkladov a argumentov v zmysle zákona o rokovacom poriadku § 73 ods. 3 navrhujem a dávam procedurálny návrh na vrátenie tohto návrhu zákona predkladateľovi na prepracovanie. Ten návrh naozaj nie je celý zlý, ale zostáva tam toľko otvorených otázok, nad ktorými sa jednoducho treba zamyslieť. A je potrebné sa k nim vrátiť. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť. (Potlesk.)