B. Bugár, podpredseda NR SR: (2001-12-14):
Nech sa páči, pán minister, máte slovo. J. Čarnogurský, minister spravodlivosti SR: Vážený pán predsedajúci, vážená Národná rada. Chcem sa stručne vyjadriť k návrhom, ktoré tu odzneli. Najskôr k pozmeňujúcemu návrhu poslanca Langoša. Ja keď som na začiatku hovoril, som mal na mysli návrh poslanca Šagáta, lebo o ňom som vedel, ale k návrhu poslanca Langoša, o tomto návrhu, o tomto probléme sa dosť obšírne hovorilo v ústavnoprávnom výbore a na základe diskusie, ktorá zaznela v ústavnoprávnom výbore, aj ústavnoprávny výbor prijal svoje odporúčanie či neodporúčanie, k tejto problematike neodporúčanie. Ja len veľmi stručne zopakujem, ako sme my prezentovali stanovisko v ústavnoprávnom výbore. Totiž pri tomto probléme ide de facto o definíciu vysokoškolského vzdelania pre potreby Exekučného poriadku alebo povolania funkcie exekútora. No a tu ide o to, že do vydania zákona č. 172/1990 Zb., to je niečo o vysokých školách, bola problematika spravovaná podľa dovtedy platného § 88 zákona č. 39/1980 o vysokých školách. Študijný odbor 68-35-8 právo je zaradený v skupine odborov 68 právne vedy v rámci sústavy študijných odborov na vysokých školách, nariadenia vlády, mohol by som citovať a jednotnej klasifikácie odborov vzdelania, opäť právne predpisy, ktoré to obsahujú. Vysokoškolské vzdelanie podľa vtedy platných predpisov minimálne do roku 1990, vysokoškolské vzdelanie v študijnom odbore 68-35-8 právo bolo možné získať na právnických fakultách vysokých škôl univerzitného smeru a na Vysokej škole Zboru národnej bezpečnosti. Poznamenávam, že boli dve fakulty Vysokej školy ZNB, jedna v Bratislave pre Verejnú bezpečnosť, čiže pre bežnú políciu, a v Prahe alebo pri Prahe pre Štátnu bezpečnosť. Absolventi Vysokej školy ZNB, ktorí ukončili štúdium v študijnom odbore právo, vykonaním štátnej záverečnej skúšky získali vzdelanie v zmysle § 40 ods. 2 zákona č. 39/1980 Zb. a podľa vyhlášky č. 105/1980 Zb. a § 48 ods. 1 absolventom tejto vysokej školy bol vydaný diplom s uvedením študijného odboru práva, v ktorom získali vysokoškolské vzdelanie. 9. 11. 1999 vstúpil do účinnosti zákon č. 280/1999 Zb., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 233/1995 Zb. o súdnych exekútoroch, Exekučný poriadok. A tento zákon zakotvil znenie § 10 ods. 1 písm. b) Exekučného poriadku. Za exekútora možno vymenovať občana, ktorému právnická fakulta vysokej školy v SR priznala titul magister alebo titul bakalár v štúdiu so špecializáciou súdny exekútor, alebo má uznaný diplom o právnickom vzdelaní získanom na vysokej škole v zahraničí a potom tam bola uvedená výnimka. Z tejto interpretácie týchto právnych predpisov vychádzame z toho, že keď vysoká škola ZNB do roku 1990 dávala diplom v študijnom odbore právo, takže proste získal tým kvalifikáciu v odbore právo. A z toho sme vychádzali pri negatívnom odporúčaní alebo stanovisku v diskusii v ústavnoprávnom výbore k pozmeňujúcemu návrhu obsahovo zhodného s tým, ktorý bol teraz podaný. Už len skôr tak štatisticky poviem, že máme prehľad o tom, aká je situácia, keby prešiel tento návrh, ja vopred hovorím, že to ponechávam na rozhodnutie snemovni a nebudem zaujímať stanovisko, ani áno, ani nie, keby prešiel tento návrh, tak by sa to týkalo asi 80 000 exekučných spisov, teda exekútorov, živých spisov, v ktorých beží exekúcia, a to znamená, že v takom prípade komora, Slovenská komora exekútorov by musela riešiť prerozdelenie, prepridelenie 80 000 spisov, ktoré sa týkajú, samozrejme, fyzických a právnických osôb, ktoré poverili týchto exekútorov vykonaním exekúcie. Ako som povedal, ponechávam to na rozhodnutie snemovni. Pani poslankyňa Tóthová, jedine čo sa týka preloženie sídla Slovenskej komory exekútorov z Banskej Bystrice do Bratislavy, teraz alibisticky poviem, že toto nebolo, proste my sme sa do toho nemiešali, pretože sme to považovali za vec Komory exekútorov. Ten pozmeňujúci návrh tohto znenia bol dodaný v priebehu výborov, už ani si nepamätám presne, v ktorom výbore a proste, čiže orgány tohto parlamentu vôbec to vniesli, rozhodli doteraz, odporúčajú to. My proste súhlasíme so všetkými odporúčajúcimi návrhmi gestorského výboru ústavnoprávneho, tam to je zahrnuté. To je všetko. To je všetko pani poslankyňa. K pani poslankyni Aibekovej a pánu poslancovi Šagátovi, lebo to sa týka toho istého problému. Najskôr na úvod poviem, že keď je miliardová disproporcia vo financovaní zdravotníctva, tak naozaj my vlastne sme žiadaní, tlačení, nútení, akokoľvek to poviem, myslím právo, a teda spravodlivosť k haseniu už akútnych plamienkov zmenou zákona. Nejakou zmenou zákona. No a tá jedna zmena zákona spočíva v tom, áno, že sa uvaľuje moratórium na exekúcie, ktoré sa týkajú pohľadávok zdravotnej poisťovne, aby sa zdravotné poisťovne udržali a boli schopné aspoň ako tak držať v behu zdravotníctvo. A my nie sme tým nadšení, myslím teraz rezort spravodlivosti, ale, ako je nám to prezentované, aj to chápeme ako vyšší záujem štátu a spoločnosti a občanov, aby proste zdravotníctvo bežalo. Tak potom povieme, no dobre. A tak beriem, pretože požiadavky na vyňatie nejakých pohľadávok z exekúcií, tých je množstvo, tých je množstvo, a teda nemyslím len v zdravotníctve. To sme mali rozhlas a televízia, keď budú privatizované, tak ak nevyrovnajú pohľadávky a neviem, z čoho ich vyrovnajú, tak za polroka prídu o svoje budovy a budú musieť prestať vysielať. A keď teraz neviem či, samozrejme, obce a územné celky žiadali niečo vyňať, neprešlo to celkom. No každú chvíľu dostávame požiadavky na vyňatie nejakých vecí z exekúcií a naozaj sa snažíme to deliť a len tie absolútne nevyhnutné, povieme, že dobre. Musím povedať, že prijímame argumentáciu zdravotníctva, nakoniec odznelo to myslím na vláde a nie iba úzko z rezortu zdravotníctva, že vyňatie zdravotných poisťovní prinajmenšom v tejto chvíli je absolútne nevyhnutné, a preto sme súhlasili už s tým pôvodným návrhom, ktorý asi pred polrokom bol tu v parlamente a súhlasíme aj teraz s pozmeňujúcim návrhom poslanca Šagáta bod 1, to znamená, aby sa moratórium na exekúcie predĺžilo do konca budúceho roka 2002. Pokiaľ ide o bod 2 tohto pozmeňujúceho návrhu, podľa tohto bodu 2 sa vlastne rozširuje moratórium na exekúcie aj na prikázanie pohľadávok, ktoré podľa doteraz platného právneho stavu neboli vyňaté, a to znamená to prikazovanie pohľadávok, tie listy, čo exekútori píšu rôznym podnikom a sme o tom informovaní, sú v súlade so zákonom, a preto my proti tým exekútorom nemôžeme ani nechceme postupovať. Pokiaľ by sa tam našli pri kontrole proste pochybenia iného druhu, tak samozrejme, ale proste v tejto základnej rovine exekútori postupujú v súlade so zákonom. My sme vzhľadom na to, že naozaj je to akútny problém a, samozrejme, dostávame podnet, dostali sme a dostávame podnety v tomto smere, tak sme robili kontrolu exekučných spisov, pretože to bolo naše právo a povinnosť v tomto prípade a musím povedať, že vlastne väčšina týchto exekučných návrhov na prikázanie pohľadávok, to znamená, keď exekútor napíše ja neviem Volkswagen napísal, že aby Volkswagen neplatil Všeobecnej zdravotnej poisťovni, ale odviedol cez účet exekútora tým oprávneným a týmito oprávnenými sú nemocnice, lekárne, proste takéto zdravotnícke zariadenia. Takže áno, z veľkej časti sú to takéto zdravotnícke zariadenia, ktoré argumentujú tým, najmä lekárne, že no dobre, ale my musíme platiť dodávateľom liekov cenu, áno, cenu za lieky nedostaneme, tak nám hrozí krach. Ale to nepovažujem za problém rezortu spravodlivosti ani z toho hľadiska, že by sme vedeli úplne kvalifikovane posúdiť tento problém. No ale, čiže bod 2 pozmeňujúceho návrhu poslanca Šagáta navrhuje rozšíriť exekúcie aj na prikázanie pohľadávok. Ja upozorňujem alebo informoval som o tomto stave a ponechávam rozhodnutie o tomto bode 2 na snemovňu, pretože nepovažujem, nie sme schopní ani dostatočne kvalifikovane posúdiť, ktoré riešenie je dobré. To je vždy problém zmeny zákonov najmä v druhom čítaní, keď sa vlastne celý ten legislatívny proces, kde sa množstvo inštitúcií a množstvo ľudí má možnosť vyjadriť a zo všetkých strán prediskutovať nejaký akýkoľvek návrh zákona a zvážiť klady a zápory a na základe toho rozhodnúť, tak teraz, a to vo viacerých stupňoch, tak teraz sme nútení sa s tým zaoberať v priebehu doslova niekoľkých desiatok minút. Čiže bod 2 návrhu poslanca Šagáta ponechávam na rozhodnutie snemovne a pán poslanec Šagát, vy ste vo svojom návrhu povedali, že žiadna vláda doteraz za tých desať rokov nedokázala oddlžiť zdravotníctvo, tak chcel by som k tomu poznamenať, že nie je to celkom presné, pretože váš kolega poslanec Alojz Rakús, keď bol ministrom zdravotníctva a keď odovzdával funkciu ministra zdravotníctva, tak ju odovzdával s prebytkom asi 100 miliónov československých korún vtedy ešte, 700 miliónov korún, proste zdravotníctva ako celok. Takže, pán poslanec, toto nebolo presné. Ďakujem.