E. Kukan, minister zahraničných vecí SR: (2003-04-09):
Panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi  stručne na záver. Najskôr sa chcem poďakovať za ocenenie výsledkov, ktoré dosiahla naša zahraničná politika v uplynulom roku. Toto ocenenie odznelo z úst poslancov koalície aj opozície, ja som si to všimol, vážim si to a oceňujem. Dovoľte mi pár reakcií. Ďakujem pekne za príspevky, ktoré odzneli v rozprave, ja na niektoré z nich zareagujem. Pani poslankyňa Podracká sa pýtala na deklaráciu. Materiál Prístupová zmluva o členstve Slovenska v Európskej únii, ktorú vláda bude prerokúvať na svojom zasadnutí zajtra, takúto jednostrannú deklaráciu neobsahuje. V tom materiáli to nie je, je to vlastne pred samotným podpisom prístupovej zmluvy posledná príležitosť, lebo prístupová zmluva sa podpisuje šestnásteho, a to je na budúci týždeň v stredu, takže zatiaľ nebola politická dohoda, ktorá by umožnila zaradenie takejto deklarácie do vládneho materiálu. Odpovedám na vašu otázku, tak ako to je. Pokiaľ ide o niektoré príspevky poslancov za Komunistickú stranu Slovenska s tými otázkami, ktorými sa obracali aj na mňa. No, máme iný pohľad alebo iné hodnotenie v mnohých otázkach, o ktorých ste hovorili, či už ide o verejnú mienku a rozhodovanie vlády. Samozrejme, že každá vláda berie ohľad na verejnú mienku, ale nemal to byť iba jeden jediný faktor, niekedy naozaj treba prijať rozhodnutia a je na politikoch, aby zvážili, do čoho idú, aké riziko na seba zoberú a musia sa hlavne riadiť tým, že by to malo byť dobre pre budúcnosť krajiny a v mnohých prípadoch to dokáže iba ďalší vývoj. O tom,  kam bude prúdiť ropa z Iraku, isto dobre viete, že už aj počas režimu Saddáma Husajna na pôde Organizácie Spojených národov existoval program ropa za potraviny. Pred pár dňami Bezpečnostná rada znovu prijala pokračovanie v tomto projekte a určite sa projekt bude rozširovať, takže o tom, kam potečie, ako ste vy hovorili, ja si myslím, že to jednoducho nie je tak. Vy ste hovorili, že vás tento parlament prinútil mlčať a ja som tu počul mnoho názorov, ktoré ste tu stačili vysloviť, takže asi to tiež nie je úplne objektívne. Súhlasím s tými, ktorí hovorili o tom, že by bolo lepšie, keby sa takýto materiál predkladal skôr. Vlani to bolo až niekedy koncom mája, takže určitý pokrok tu je, ale ja by som takisto chcel, aby to bolo skôr, ale keď sa na to pozrieme z absolútne praktického a pragmatického hľadiska, tak skôr ako, povedzme, vo februári to možné nie je, pretože to je materiál, ktorý viete, ide do medzirezortného pripomienkového konania, musíme počkať do konca roka, potom ho schvaľuje vláda, ide to do výborov, takže nerobme si ilúzie, že to bude hneď začiatkom roku, to nie je možné, ale, povedzme, vo februári sa to už dá zrealizovať a ja sa budem starať o to, aby to takto na budúci rok aj bolo. K pani poslankyni Belohorskej iba jednu poznámku, že je málo žien v diplomacii. To nie je presné. V mnohých úradoch je feminizácia až taká, že nám to robí niekedy prevádzkové problémy. Je mnoho žien  v niektorých zastupiteľských úradoch, veľvyslankýň alebo vedúcich zastupiteľských úradov máme málo. Dnes máme vo svete sedem vedúcich zastupiteľských úradov a som presvedčený, že týchto statočných skvelej sedmičky bude v budúcnosti viac. Naozaj niet nejakého dôvodu, aby, keď nájdeme schopné ženy, aby sme ich nevymenovali za veľvyslankyne, lebo máme mnohé príklady, ktoré svedčia o tom, že si  svoje úlohy vykonávali veľmi dobre, áno, aj ja súhlasím s tým, aj v minulosti som to hovoril, že pani Garajová bola dobrá, výborná veľvyslankyňa, ale výčitku, že sa stratila, neberiem, ona sa stratila sama. Ja som sa s ňou vo veľmi dobrom rozišiel, ona mala možnosť požiadať, aby zostala v štátnej službe, neurobila to tak, takže toto by som prosil, od toho sa dištancujem, že by sme ju my stratili, ona sa stratila sama, a pokiaľ viem, pracuje aj tu ďalej, takže tak úplne sa nestratila. (Hlas z pléna.) Ďakujem, pán poslanec Maxon. (Reakcie z pléna.) Ďalej by som chcel reagovať aj na to, čo povedal pán poslanec Hanzel, pán podpredseda výboru, že výmena kádrov, ako to nazval, je pomalá, áno, ale nie vždy to záleží iba na ministerstve zahraničných vecí. Dnes sa robia niektoré nové opatrenia, ktoré určitý čas ešte takúto rotáciu kádrov spomalia, mám na mysli nové bezpečnostné previerky, ktoré treba uskutočniť, pokiaľ ide o našich diplomatov, a ktoré už budú musieť mať štandardy NATO, to chvíľu bude trvať a potom znovu získa rotácia také tempo, aké potrebujeme. Pre nás samotných to trošku brzdí striedanie. Pán Banáš hovoril o verejnej diplomacii. No my naozaj nemáme takú rozpracovanú koncepciu alebo zásady, ako majú Američania na state departmente. Súhlasím s tým, že verejná diplomacia je veľmi dôležitá a ministerstvo, samozrejme, sa bude usilovať, aby ju využívalo, pretože z pohľadu propagácie Slovenska v zahraničí určite môže tento aspekt a takáto činnosť byť veľmi nápomocná a môže veľmi mnoho pre nás v budúcnosti urobiť. K tomu, čo hovoril pán poslanec Mikloško, ja by som povedal iba toľko, že niekedy, keď aj agentúry citujú vyhlásenia politikov, dosť často sa môže stať aj to, že ich vytrhnú z kontextu, vyberú z kontextu, preto by som to nechcel komentovať, môžem iba zodpovedne povedať, že vláda o tom, že by mali byť na slovenskom území umiestnené cudzie vojská nerokovala a ja ako šéf rezortu zahraničných vecí, ktorý dostáva všetku korešpondenciu, všetka korešpondencia ide cez jeho ruky, som nijaký takýto návrh alebo ponuku nevidel. Ďakujem pekne za túto diskusiu a chcel by som ešte raz oceniť vašu spoluprácu a vyzvať do ďalšej spolupráce, pretože tie hlavné úlohy, ktoré na nás čakajú, predpokladajú vysokú aktivitu aj poslancov. Ide o proces ratifikačný, vaši kolegovia v parlamentoch členských štátov Únie a Aliancie budú ratifikovať Slovensko a jeho účasť v týchto organizáciách, a pritom sa chceme spoľahnúť aj na dobrú spoluprácu a ministerstvo zahraničných vecí bude v nej nápomocné a bude postupovať aktívne. Ďakujem pekne.