Žitňanská, Jana, poslankyňa NR SR (2013-10-23):
Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán minister, pani predsedajúca, ctené kolegyne, kolegovia, už veľa bolo povedané k tomuto zákonu mojimi predrečníkmi, napriek tomu sa chcem aj ja dotknúť niektorých spomenutých bodov. Možno len na úvod. Tí, ktorí sa venujete tejto téme školstvu a sledujete aj diskusie v pléne, možno si spomeniete, že v máji, keď sme sa rozprávali o správe o stave školstva, som upozornila pána ministra, že sa mi dostal do rúk materiál, návrh novely školského zákona, ktorý zavádzal tie stropy alebo maximálne počty v triedach a takisto aj minimálne počty v triedach. Vtedy pán minister krútil hlavou, že nič také ako minimálne počty nebude v rámci pripomienkového konania. Keďže v tom prvom nástrele tejto novely neboli minimálne počty, ale v rámci pripomienkového konania sa tam dostali, takže dnes v zákone máme nielen maximálne, ale aj minimálne počty žiakov. K tomuto možno len pár poznámok. Ja by som bola naozaj rada, ak by pán minister sa mohol vyjadriť aj k tomu, čo hovoril pán poslanec Beblavý, ako myslel tieto minimálne počty, či reálne budú mať dopad na tie odbory, kde aj dnes je menej žiakov, ale vzhľadom na zvýšený normatív sú schopné prežiť a nezúčastňujú sa na dohadovacom konaní alebo či tam je nejaký iný zámer, pretože ak by to tak nebolo, ja sa naozaj obávam, pokiaľ ide napr. o umelecké smery, že my asi nenájdeme alebo nevymyslíme talentované deti, ktoré by splnili ten limit požadovaný zákonom. Takže naozaj by som bola rada, aby sa pán minister k tomu vyjadril, čo týmto minimálnym počtom sledoval, pretože tá dôvodová správa, myslím si, je veľmi povrchná. Pokiaľ ide ešte o tieto počty, tak ako aj moji kolegovia upozornili, sú tu pripomienky alebo teda nejaké odseky hovoriace o tom, kedy môže byť v triede aj menší počet žiakov, než je určené v zákone. Pokiaľ pri základných školách je tu napísaná znížená dostupnosť žiakov do školy, vzdelávanie žiakov v jazyku národnostnej menšiny, ak je v okruhu šesť kilometrov a tak ďalej, vzdelávanie žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia, ak je z celkového počtu žiakov školy viac ako 80 % žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia alebo ďalšie dôvody osobitného zreteľa, o ktorých hovoril aj pán poslanec Osuský, že sú tiež v dôvodovej správe načrtnuté, ja by som veľmi uvítala, kebyže ministerstvo zapracuje do tohto, a bolo to tam explicitne napísané o deťoch so zdravotným postihnutím, aby teda sme nezabudli na tieto deti, ktoré, si myslím, patria aj do bežných škôl a nielen do špeciálnych škôl. A s tým súvisí aj moja ďalšia poznámka. Čiže tieto výnimky patrili pre základné školy. Ale pri stredných školách ten nižší počet môže byť za osobitného prípadu, napr. takého, za ktorý sa považuje v stredných odborných školách zaradenie študijného odboru alebo učebného odboru do zoznamu študijných odborov a učebných odborov s nedostatočným počtom absolventov pre potreby trhu práce, ak nie je možné zriadiť triedu podľa odseku 10. Tu ja už som aj v tom máji hovorila, že sa trošku obávam toho tlaku alebo možno nejakého lobizmu, keď jednotliví zriaďovatelia alebo riaditelia alebo ktokoľvek pôsobiaci na tej škole bude tlačiť na to slovami: „Tak ale aj našich absolventov je málo a trh ich potrebuje viacej. Čiže dostanem tú výnimku.“ Myslím si, že toto ustanovenie treba ešte zmeniť. A takisto by som sa prikláňala a by som požiadala ministerstvo, aby ministerstvo nezabúdalo na deti so špecifickými potrebami, z ktorých mnohé majú na to, aby išli študovať aj na strednú školu a nekončili len na špeciálnych školách, aby takáto nejaká výnimka pre znížené počty bola uplatnená aj na ne. Pokiaľ ide o posilňovanie kompetencií zriaďovateľa na úkor riaditeľa alebo teda školy, tu už pán poslanec Fronc o tom hovoril, myslím si, že je to cesta zlým smerom. Naozaj my by sme sa mali snažiť delegovať tie právomoci čo najnižšie k tým školám, lebo ony najlepšie vedia rozhodovať. A naozaj nechať im kompetenciu len zostavovať školské rozvrhy, si myslím, je nemiestne. K certifikátom som sa vyjadrila v rámci faktických poznámok. Naozaj si myslím, že ak v systéme boli certifikáty, ktoré neboli hodné toho uznania, tak nie je dobré rušiť celý systém ako taký, a preto by som apelovala na ministerstvo, aby štandardizovalo, proste určilo, ktoré certifikáty budú uznávané ako náhrada za maturitnú skúšku z jazyka, aby aj pre riaditeľov sa ľahšie dalo orientovať v tejto problematike a aby, ak je problém so štatistikou, sa vytvorila nová kolónka, kde sa tieto certifikáty budú zapisovať, a naozaj aby nám nebola prednejšia štatistika alebo nejaký marketing nad záujmom dieťaťa. Pokiaľ ide o celkové nastavenie tohto zákona, si myslím, že z neho vypadla, neviem, či tam niekedy aj bola vôbec na ministerstve, filozofia o tom, že do budúcnosti by možno nebolo zlé uvažovať naozaj nad tou priepustnosťou systému, aby napr. žiaci stredných odborných škôl mohli sa vzdelávať vo všeobecných predmetoch na gymnáziách a potom v tých odborných predmetoch na vlastných školách, čo by prispelo k zvýšeniu kvality a možno aj k zníženiu výdavkov v celom systéme. Na záver ešte by som sa chcela dotknúť, je to nad rámec zákona síce, ale je to aktuálna téma, osemročných gymnázií. Naozaj si myslím, že označiť tieto gymnáziá ako chorý prvok na trhu je nemiestne. Zároveň si myslím, že tých 5 %, tak ako som aj písala v interpelácii na pána ministra, nezodpovedá nejakému číslu na základe nejakých prieskumov, analýz, ale naozaj je len tak dané. A ja by som uvítala, ak by ministerstvo školstva vypracovalo analýzu, aby možno sa zamyslelo nad tým, či ináč nepoňať tento segment školstva, pretože ak majú byť elitné gymnáziá tieto osemročné gymnáziá, tak tých 5 %, myslím si, tam nezohráva úlohu, lebo naozaj by malo ísť skôr o prísnejšie vstupné testy ako o nejakú percentuálnu kvótu. Na záver musím skonštatovať, žiaľ, že opäť raz napriek tomu, že v tomto zákone sú aj dobré veci, to by som klamala, kebyže hovorím, že tam nie sú, sme svedkami toho, že dieťa nie je v záujme alebo v strede záujmu ministerstva školstva. Tak ako pri centrách voľného času sa vychádzalo v ústrety ZMOS-u, tak ako pri priemere známok, ktoré deťom zabraňujú si vybrať slobodne tú cestu vzdelávaciu, tak ako pri určovaní prvých ročníkov vyšším územným celkom aj pre iných zriaďovateľov, naozaj zatiaľ, a musím to skonštatovať, v zákonoch, ktoré predkladá pán minister školstva, je všelikto iný vrátane štatistiky viac v záujme ako dieťa. Ďakujem.