M. Hort, podpredseda NR SR: (2007-09-18):
V tom období, keď sme o tejto téme diskutovali, a bolo to v roku 2005, a naozaj ten zákon, ktorý bol prijatý, myslím tá pôvodná novela prešla všetkými možnými pripomienkovými konaniami a netajíme sa tým, že aj práve týmto návrhom sme sa zaoberali vtedy veľmi dôsledne, tak nakoniec napriek tomu, že to bolo obdobie, keď sa tu rodila decentralizácia verejnej správy, keď sme jasne podporovali kompetencie samospráv a keď sme práve cez tú decentralizáciu chceli, aby samosprávy boli tým silným článkom demokratického systému, ktorý o tom, čo môže a čo sú problémy na jeho území bude rozhodovať suverénne a demokraticky a v mnohých príbehoch myslím, kde ide o originálne kompetencie aj bez toho, že by mu do toho hovoril nejaký štátny orgán, tak sme tento návrh vtedy zamietli. Myslím, zamietli vo výbore pre financie, rozpočet a menu. A zamietli sme ho preto, lebo sme si uvedomovali niekoľko skutočností. To, aby sa nám podarilo zo Slovenska úplne dostať preč hazardné hry, je asi nie celkom možné a je to možno idea navrhovateľa. Spomíname si na roky 20. a 30., keď bola v Amerika zavedené prohibícia a vieme, akým spôsobom to dopadlo, ale ja nechcem dávať paralelu medzi týmito rokmi a týmito rokmi a tým, čo je dnes vo vzťahu k hazardným hrám na Slovensku. Jedno, čo chcem podčiarknuť, zákon z roku 2005 bol zásadným prelomom do poriadku aj v tejto oblasti a bol akýmsi umením možného, aby to, čo sa urobiť má v tejto oblasti a môže, aby sme naplnili. Neviem, či niekto vyhodnotil dôsledky tohto zákona a jeho uplatňovanie v praxi, ale určite bol tento zákon značným posunom dopredu v tom, aby sa to, čo všetci považujeme, tak ako to tu v úvodnom slove povedal pán kolega Minárik, za nešťastné a choré a s čím treba bojovať, aby sa toto predsa len posunulo do určitej roviny, v ktorej už všetci budeme mať, aj my zákonodarcovia, pocit, že sme to predsa len posunuli o krok dopredu. Vtedy, keď sme povedali vo vzťahu k starostom a primátorom, táto kompetencia napriek snahe v tom procese decentralizácie a demokratizácie, že by im nemala patriť, tak to boli dva dôvody. Jeden dôvod bol ten, že ani Združenie miest a obcí Slovenska nebolo ujednotené na tom, že toto je práve tá kompetencia, kde by oni mali nezávisle rozhodovať. A nebral som to ako z ich strany slabosť, ale bral som to ako snahu, aby v tejto oblasti, ktorá je veľmi citlivá, boli predovšetkým zo strany štátu nastavené pravidlá hry, aby boli nastavené kritériá, v zmysle ktorých sa môžu pohybovať aj starostovia, aj prevádzkovatelia a koniec koncov aj užívatelia. A tu si myslím, že v tom roku sme urobili posun, ktorý bol vnímaný pozitívne a ktorý sa koniec koncov aj ako dobré rozhodnutie ukázal v neskorších časoch. A preto upozorňujem na to, že ak dnes máme pocit, že tam treba niečo zmeniť a že treba sprísniť kritériá, myslím tým predovšetkým to zvýšenie základného imania, aby nie každý, kto chce, alebo kto má úmysel prevádzkovať tieto automaty, to robiť mohol, ale predovšetkým aj zvýšenie tej finančnej zábezpeky alebo pohrať sa s nejakými ďalšími kritériami, ktoré budú jasne garantovať, že v dosiahnutom stupni, ak je to zlé, tak treba znížiť možnosť tých, ktorí to prevádzkujú, alebo, ak to je dobré, no, tak to treba potvrdiť alebo ešte sprísniť. Tak preto navrhujem, poďme radšej touto cestou. Poďme cestou, kedy sa bude mať aj starosta, aj poslanecký zbor o čo oprieť, pretože štát prostredníctvom legislatívy, ktorú my schvaľujeme, pomôže starostom a primátorom postaviť ten systém tak, že je jednoznačné, že sa nedá úplne zlikvidovať zo spoločnosti, ale sprísniť tak, aby tie negatívne vplyvy boli minimálne. A to posledné, čo som si nechal. No, ak by takýto zákon prešiel, tak si myslím, že sme vytvorili priestor pre korupciu. Nech sa na mňa nehnevajú navrhovatelia, ale ak to bude v kompetencii v obciach, v mnohých prípadoch 3, 5, 7 poslancov alebo jedného starostu, tak ten starosta je postavený pred situáciu, ktorú teda, ja za seba poviem, nezávidím. Na jednej strane, ak si uvedomí to, čo som ja povedal, že treba sprísniť kritériá a niekomu dá licenciu, no, tak bude v pozícii človeka, ktorý je upodozrievaný z toho, že podľahol korupcii. Keď nedá a vedľajšia obec to bude riešiť spôsobom pozitívnym a bude mať z toho akési príjmy, tak zase bude postavený do inej polohy. Preto si myslím, že toto je taká citlivá oblasť, ktorej by sme mali nechať, aby štát, a možno to je pre niekoho úsmevné, že za toto tu orodujem, ale aby štát, to znamená my sme boli tí, ktorí nastavíme kritériá, ktoré, ak treba, tak ich sprísnime, ale nenechávajme to na starostu, ktorý bude postavený do pozície, že podozreniu z korupcie sa v takomto príbehu jednoducho nevyhne. Takže z tohto pohľadu upozorňujem alebo navrhujem kolegovi Minárikovi a skupine poslancov, či by sme sa nemali vrátiť možno k sprísneniu kritérií, lebo takéto riešenie, aké navrhujú v zákone, nepovažujem za dobré. Hovorím to v tejto chvíli za seba. Ďakujem pekne.