B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-02-03):
J. Cuper, poslanec: Ďakujem, pán predsedajúci. Vážené dámy, vážení páni, chcem povedať pár slov pri tejto dosť, i keď sa mnohým nebude to zdať, historickej príležitosti, pretože ešte v tomto parlamente som sedel vlastne, keď sme istým spôsobom likvidovali Maticu slovenskú, keď sme ju pripravili o všetky zbierkové fondy a budovy a keď bola taká eufória, že Matica slovenská je zbytočná. Som rád, že môj priateľ Fero Mikloško sa podujal na to, aby predložil návrh zákona, ktorý by istým spôsobom napravil túto historickú krivdu tak, že táto  najstaršia slovenská inštitúcia, kultúrna ustanovizeň, ktorá má za sebou boje politické, ale predovšetkým si myslím, že je to kultúrna inštitúcia slovenského národa, si zaslúži, aby vkročila do 21. storočia v dôstojných podmienkach. Chcem povedať, že právo samo osebe je imanentná spravodlivosť. Tak hovorí Hegel. Spravodlivosť je vlastne rozdeľovanie spoločenského dobra a spoločenského zla. Budeme dnes pripravovať podmienky pre rozdeľovanie spoločenského zla, keď budeme hlasovať o Trestnom zákone. Reštitúcie sú vlastne naprávaním historických krívd, teda riešením toho, čo sa tu nespravodlivo rozdeľovalo v minulosti ako spoločenské dobrá. Samotné reštitúcie sú vždy zásahom do existujúcich spoločenských pomerov a snahou spoločnosti urobiť akúsi historickú nápravu. Podľa jedných to bude vždy spravodlivé, podľa druhých to bude nespravodlivé. Nespravodlivé to bude najmä pre tých, ktorí v súčasnosti sú trebárs vlastníkmi majetkov, alebo zasiahne to do ich majetkových pomerov. Za spravodlivé to pokladajú tí, ktorým sa krivda v minulosti udiala. Ale už to tak chodí. Civilizované národy sú len tie, tvrdia učené knihy, ktoré sa starajú nielen o budúcnosť, nielen o prítomnosť, ale aj tie, ktoré nesú aj starostlivosť o hroby predkov a pamäť národa. Matica bola takou inštitúciou, je takou inštitúciou. A je teda našou historickou povinnosťou jej vrátiť to kultúrne postavenie, ktoré pri zachovávaní alebo uchovávaní historických hodnôt slovenského povedomia ona mala. V tomto smere sa prihováram za to, aby sa vyriešil tento problém, aby sme túto krivdu negúľali pred sebou ako niečo, čo ťaží naše svedomie, pretože som presvedčený, že pred 4 rokmi sa Matici udiala krivda, i keď, podotýkam, nie som zásadne proti tomu, aby aj na poli toho zhromažďovania knižného bohatstva, ktoré na Slovensku existuje, a nie je to malé knižné bohatstvo, fungovalo množstvo inštitúcií. Nakoniec, dnes ich funguje veľa, pretože aj tie zbierkové fondy Matice, ktoré boli pôvodné, sa rozdelili opätovne najmä cirkevným inštitúciám, ktoré si reštituovali svoje historické knižnice. Ale cez to všetko má tu svoje miesto aj Národná knižnica, nie som proti tomu, ale, samozrejme, má tu svoje miesto aj Matica slovenská, ktorá neuchováva iba knižné fondy, ale aj odkaz, dedičstvo veľkých synov slovenského národa, kde teda spravuje Národný cintorín. To sú tiež hodnoty, ktoré si každý národ uchováva, pretože robia ho jedinečným v danom historickom aj geografickom prostredí. Keďže som sa tu neskoro prihlásil, prihováram sa aj za to, aby sme reštituovali aj cirkevné majetky, i keď mnohí sú proti tomu. Ak sa udiali historické krivdy, treba ich napraviť, ak sa poštátnili budovy, na ktoré sa evanjelici poskladali. A za tieto zbierkové peniaze sa postavili budovy, neskôr si ich štát privlastnil. Ja chápem aj tých, ktorí v nich dnes učia deti hrať na hudobných nástrojoch, že pociťujú ako krivdu, keď sa im tá budova zoberie. Ale je na štáte, aby tieto problémy riešil a aby sa aj tieto historické krivdy napravili, nielen teda evanjelickej cirkvi, nielen cirkvi katolíckej. Ale pristúpili sme k tomu, že teda za podmienok, ktoré sú upravené, aby sa teda aj cirkvi maďarskej kalvínskej dali budovy na výkon kultu, ktorý potrebuje, samozrejme, s tým, že nejde v danom prípade o reštitúcie, ale o prevod majetku štátu, pretože išlo o budovy štátu na maďarskú kalvínsku cirkev. Ja si myslím, že to bude dobrý počin, ak tento parlament tieto dva zákony schváli a vysporiada sa s historickými skrivodlivosťami, ktoré sa na Slovensku počas 50 rokov alebo 40 rokov minulého storočia za komunistickej vlády udiali. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)