Milanová, Natália, ministerka kultúry SR (2021-05-04):
Vážený pán predsedajúci, milé poslankyne, milí poslanci, ďakujem veľmi pekne za slovo. Týmto návrhom zákona sa v čl. 1 implementuje čl. 3 ods. 1 a čl. 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2019/880, upravujú sa podmienky režimu nelegálne dovezených kultúrnych predmetov v rámci obchodovania s nimi na území Slovenskej republiky. V čl. 2 sa novelizuje Colný zákon v rozsahu vynútenom novelizáciou zákona o podmienkach vývozu a dovozu predmetu kultúrnej hodnoty č. 1. Samotné nariadenie č. 2019/880 reguluje vstup a dovoz tovaru kultúrnej hodnoty na colné územie Európskej únie, čím sa dopĺňa právny rámec Európskej únie o obchodovaní s tovarom kultúrneho charakteru. Doteraz tento rámec reguloval iba vývoz tovaru kultúrneho charakteru a navrátenie nezákonne vyvezených predmetov kultúrnej hodnoty. Všeobecným verejným záujmom pri dovoze je predovšetkým, aby sa neobchodovalo s kultúrnymi predmetmi, ktoré boli odcudzené, získané nezákonným obchodom, neoprávneným privlastnením alebo drancovaním v prostredí ozbrojeného konfliktu či nezákonne archeologickými vykopávkami získané alebo nezákonným vyzdvihnutím z mora, rieky alebo jazera. Všeobecným záujmom je aj to, aby sa neobchodovalo s predmetmi, ktoré boli vyvezené z krajiny pôvodu v rozpore s jej právnymi predpismi. Návrh tak reaguje nielen na nelegálny medzinárodný obchod s archeologickými nálezmi, ale aj na nedávnu skúsenosť z ozbrojených konfliktov v Sýrii a Iraku, ktoré popri ničení pamiatok boli sprevádzané masívnym takpovediac výpredajom ukoristených kultúrnych pamiatok a zbierok múzeí. Návrh zákona preto zakazuje obchodovanie s nelegálne získanými alebo nezákonne dovezenými predmetmi kultúrnej hodnoty. Tento zákaz sa vzťahuje aj na príležitostný predaj na internete. Podľa správy Európskej komisie z roku 2019 je nezákonný obchod s predmetmi kultúrnej hodnoty nielen ohrozením kultúrneho dedičstva, ale výnosy z neho sa používajú aj na financovanie organizovaného zločinu, korupcie a ozbrojeného násilia, hoci medzinárodní hráči ako UNESCO, Svetová colná organizácia, Európska rada či Európska únia prijali množstvo nástrojov na zamedzenie tejto nezákonnej činnosti. Nedostatok spoľahlivých dát cezhraničného pohybu predmetov kultúrnej hodnoty znižuje efektivitu týchto opatrení. Štúdia tiež konštatuje presun nezákonného obchodu do on-line priestoru najmä pri drobných predmetoch, akými sú napríklad mince. Z obmedzených dostupných zdrojov správa Európskej komisie odhaduje, že európski predajcovia na území Európskej únie ročne predajú starožitnosti rôznej proveniencie v hodnote medzi 64 až 318 miliónov eur a stredoveké mince v objeme 56 miliónov eur. Zo zdokladovaných transakcií však nie je možné identifikovať, koľko predmetov bolo predaných nezákonne, napríklad ide o falzifikáty, ukradnuté alebo stratené predmety. Nemecká štúdia na vzorke 6 000 predmetov kultúrnej hodnoty obchodovaných v Nemecku na základe expertných odhadov identifikovala 33 % ako falzifikáty. Z predmetov pochádzajúcich z konfliktných zón ako Sýria a Irak menej ako 10 % bolo možné identifikovať ako legálne predávaných, ostatné boli v tzv. šedej zóne, kedy zákonnosť nie je z dokumentácie možné verifikovať. Návrh nového zákona je primárne predkladaný na účely adaptácie národnej právnej úpravy na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 2019/880 o vstupe a dovoze tovaru kultúrnej hodnoty. Cieľom nariadenia je zvýšiť efektívnosť ochrany tovarov kultúrnej hodnoty zosúladením legislatívy na národnej úrovni. Navrhovaný zákon predstavuje zatiaľ len čiastočnú implementáciu nariadenia, prvú fázu adaptácie vnútroštátneho predpisu. Na základe čl. 3 ods. 1 nariadenia je zakázaný vstup kultúrnych hodnôt uvedených v časti A prílohy, je na colné územie Európskej únie, ktoré opustili územie krajiny, ktoré boli vytvorené alebo objavené v rozpore s jej právnymi predpismi. Členské štáty sú povinné prijať opatrenia, ktoré sa uplatnia, ak bude uvedený zákaz porušenia, dôjde k pokusu o nelegálny vstup kultúrneho statku. Preto návrh zákona stanovuje postup kompetentných orgánov Slovenskej republiky, to znamená colný úrad a ministerstvo kultúry v tomto prípade, ktorý sa uplatní, ak by táto situácia nastala, a to od zadržania potencionálneho kultúrneho statku colným úradom, cez bezpečné uchovanie zadržaného predmetu príslušnou odbornou organizáciou, to znamená buď Národným múzeom, alebo Národnou knižnicou, alebo Pamiatkovým úradom Slovenskej republiky a rozhodnutie ministerstva kultúry o zabavení predmetu kultúrnej hodnoty až po jeho vrátenie do krajiny pôvodu. Neprijatím tohto predpisu by vznikla nejasná situácia, ako postupovať v prípade, že by sa takáto situácia odohrala a v minulosti k nej aj došlo. Jedným z konkrétnych prípadov zo slovenskej praxe je napr. zaistenie 16 ikon, ktoré boli privážané občanom Ukrajiny cez slovensko-ukrajinskú hranicu vo Vyšnom Nemeckom v januári 2019. Vtedy Šarišské múzeum veľmi profesne a odborne poskytlo colným orgánom súčinnosť pri identifikácii, popise a oceňovaných zadržaných ikon. Kriminálny úrad Finančnej správy v Košiciach, ktorý danú situáciu riešil, požiadal od samého začiatku o súčinnosť Šarišské múzeum v Bardejove, ktoré sa špecializuje na ikony a ikonopisecké pamiatky, ako jedinej špeciálnej, múzejnej expozícii zameranej na ikony a vo svojom štatúte má zber takýchto pamiatok z celého územia Slovenska. Kriminálny úrad Finančnej správy v Košiciach sa snažil získať ďalšie informácie o pôvode daných ikon, taktiež ministerstvo kultúry prostredníctvom oslovenia Interpolu sa pokúšalo dostať k relevantným informáciám o pôvode, ale bezvýsledne. Dané ikony zabavené občanovi Ukrajiny, ktoré mu pri colnej kontrole boli nájdené v kabíne automobilu pri dôkladnej colnej prehliadke, boli v rámci colného konania zabavené a samotný vlastne občan Ukrajiny bol obvinený, uznaný vinným a odsúdený. Podľa § 83 ods. 2 Trestného zákona sa zhabané ikony vtedy stali majetkom štátu. Vtedy na základe Trestného zákona sa vlastníkom zhabanej veci stáva štát, ak súd nerozhodne inak na základe vyhlásenej medzinárodnej zmluvy, ktorou je Slovenská republika viazaná. Súd však vo svojom výroku trestného rozkazu v danej veci nerozhodol, resp. neuviedol, že uvedené predmety kultúrnej hodnoty dáva explicitne do správy rezortu ministerstva kultúry, ktoré v mene Slovenskej republiky v rámci svojej vecnej príslušnosti plní a koordinuje úlohy vyplývajúce z medzinárodných záväzkov v kultúrnej oblasti. Tieto predmety si potom prešli skutočne takou menšou odyseou, kedy sa najprv stali majetkom rezortu ministerstva financií, navyše v depozitnej správe Šarišského múzea, ktorého zriaďovateľ je samosprávny kraj a nie štát. Napokon samotné toto múzeum oslovilo ministerstvo kultúry, aby mu mohli byť dané ikony takto zverené do správy. Takže tento návrh zákona rieši práve aj tie postupy, aby boli jasné, čisté a aby sa vedelo, keď sa predmet kultúrnej hodnoty k nám už nelegálne dostane, na naše územie, aby bol jasne stanovený postup a proces, ako sa s týmto predmetom, resp. predmetmi má nakladať. Tieto postupy sú definované v § 9a až 9f, kde sa upravuje postup colných úradov a ministerstva kultúry, to je práve ten spomínaný príklad. V prípade podozrenia dôjde k zadržaniu predmetu kultúrnej hodnoty, následne sa posúdi ministerstvom kultúry, či je možné ho prepustiť do navrhovaného colného režimu, alebo sa vyžaduje odborné posúdenie odbornou inštitúciou v pôsobnosti ministerstva. Ak sa preukáže, že predmet je kultúrnym dedičstvom iného štátu a opustil jeho územie v rozpore s jeho právnymi predpismi, zadržaný predmet sa zhabe v prospech Slovenskej republiky, inak sa predmet vráti tomu, komu bol zadržaný. Po zhabaní predmetu začne ministerstvo kultúry s návratovým konaním do krajiny pôvodu predmetu kultúrnej hodnoty. Účinnosť tohto zákona sa navrhuje od 1. augusta 2021. Vláda Slovenskej republiky prerokovala a schválila predkladaný návrh zákona na svojom rokovaní v marci 2021. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, dovoľujem si vás požiadať o prerokovanie predloženého návrhu zákona a jeho postúpenie do ďalšieho legislatívneho procesu. Ďakujem veľmi pekne.