K. Tóthová, poslankyňa: (2005-05-25):
Preto dávam procedurálny návrh, aby sa predmetný legislatívny návrh vrátil na prerokovanie do výborov. To je môj procedurálny návrh. Aká bude situácia zo strany poslancov, či s tým budú súhlasiť alebo nie, to je iná otázka. Ďalej by som sa chcela vyjadriť k niektorým pozmeňujúcim návrhom. Podpísala som sa pod pozmeňujúci návrh aj plne súhlasím s takým pozmeňujúcim návrhom, kde sa žiada vláda Slovenskej republiky, aby zriadila Úrad splnomocnenca vlády Slovenskej republiky pre deti a mládež. Je neodškriepiteľné, že naša spoločnosť sa musí touto otázkou zaoberať. Neviem sa však stotožniť s pozmeňujúcim návrhom pani poslankyne Martinákovej, je tu, takže bude mi môcť odpovedať, kde vlastne v legislatívnom návrhu vypracovanom ministerstvom sa dávajú niektoré práva pre rodičov a deti, ktoré sú významné sociálne práva s finančným pokrytím, kde samospráva za určitej situácie je povinná toto finančné pokrytie uskutočniť. A poslanecký pozmeňujúci návrh to dáva do polohy, že samospráva to môže, ale nemusí uskutočniť. To sa mi nepáči. Napr. konkrétne § 64, ktorý sa týka príspevku na podporu úpravy rodinných pomerov dieťaťa, hovorí v odseku 1: „Na úpravu a zachovanie vzťahov medzi dieťaťom a rodičom,“ čiže ide o významný vzťah, na ktorom má naša spoločnosť záujem, „alebo osobou, ktorá sa stará o dieťa, ktorým bolo dieťa odňaté zo starostlivosti rozhodnutím súdu a umiestnené v detskom domove, a na podporu úpravy ich rodinných pomerov poskytuje sa a) príspevok na dopravu, b) príspevok na stravu.“ Čiže toto ustanovenie ja vnímam ako zámer legislatívca zlepšiť vzťah medzi rodičom a dieťaťom, ktoré je umiestnené v detskom domove. A tu sa zaväzuje samospráva, aby poskytla peniaze tým, ktorí si chcú ísť pozrieť toto dieťa v detskom domove, finančné prostriedky, a v prípade, že dieťa príde opačne z domova do rodiny, aby táto rodina dostala na ten čas príspevok na stravu tohto dieťaťa. Je to striktné ustanovenie. Je to nová povinnosť, ktorá sa dáva samospráve. A, samozrejme, ďalší prenos kompetencie znamená v zmysle ústavy, že pokiaľ sa dáva kompetencia samospráve, musí sa aj dať príslušné finančné pokrytie, určité finančné prostriedky. Pani poslankyňa Martináková navrhuje, aby neznelo toto ustanovenie striktne, teda že obec poskytne tie finančné prostriedky ale navrhuje, aby to bolo fakultatívne, to znamená, že obec ich môže, ale nemusí poskytnúť. Vážení, poznajúc situáciu finančnú obcí, mám pochybnosti, či sa to bude v praxi realizovať tak, ako to zákonodarca  zamýšľa. Je to oslabenie sociálnej situácie. A je pre mňa prekvapením, že práve poslankyňa, ktorú počujem v rôznych médiách, ako podporuje zlepšenie sociálnej situácie občanov, tu dáva opačný legislatívny návrh, niečo proti prúdu, proti tomu, čo ministerstvo navrhuje a čo je pre občanov podľa môjho názoru, a ja som hlboko o tom presvedčená, prínosné. Obdobne v § 64 navrhuje tiež formuláciu, ktorá je povinnosťou, zmeniť na formuláciu fakultatívnu teda možnosť. Mne sa takéto pozmeňujúce návrhy nezdajú. Je pravdou, že niektorí aj z nášho klubu podpísali tento pozmeňujúci návrh. Zrejme budeme diskutovať pred hlasovaním o tom. Ale ja som hlboko presvedčená, že návrh, ktorý vyšiel z dielne ministerstva práce a sociálnych vecí, je lepší, čo je teda unikum, pretože poslanecké návrhy väčšinou vylepšujú sociálnu situáciu občanov, aspoň snaha je taká, nie vždy to prejde v hlasovaní. Takže teraz by som jednoznačne chcela zdôrazniť, že pre občanov je  výhodné podporiť znenie, ktoré dáva obciam povinnosť poskytnúť tieto finančné prostriedky. Tento pozmeňujúci návrh sa premieta potom aj do § 74, § 102. Ale stále buď sa mení na fakultatívnu možnosť, nie povinnosť, alebo sa obce z takýchto riešení vypúšťajú. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, nemôžem súhlasiť ešte v § 74 „Pôsobnosť obce“, aby sa v ods. 1, kde sa ustanovuje kompetencia obce v tejto oblasti, písm. a) 4. bode, kde je povinnosť vykonávať opatrenia na osamostatnenie mladého dospelého pred jeho odchodom zo zariadenia na výkon ústavnej starostlivosti, vsunuli slová „podpora podľa možnosti rozpočtu obce“. Vážení, ja skutočne, neviem, ako to vy vnímate, vnímam ťažký osud, veľmi ťažký osud mladých ľudí, ktorí vlastne sú v detskom domove a dosiahnutím určitého veku povedia „dovidenia“. A ten človek nemá rodinu, nemá zázemie, nemá financie, nemá nič, v podstate ide na ulicu. Je toto želateľný stav? Ja som rada, že tu je ustanovenie, ktoré obciam dáva určitú povinnosť. A preto znovu nesúhlasím s pani poslankyňou Martinákovou, ktorá tam navrhuje vsunúť slová „podľa možností rozpočtu obce“, pretože obec v rámci rozpočtu vždy nájde niečo, čo bude považovať za potrebné, ako pomôcť takýmto mladým ľuďom. Tí nám potom ostávajú na ulici, dostávajú sa na šikmú plochu, poprípade zo zúfalstva začnú požívať alkoholické nápoje alebo drogy a spoločnosť potom náprava takéhoto jedinca, jeho liečenie stojí viac, ako keby sme mu pomohli dostať sa prostredníctvom financií obce buď k nejakému sociálnemu ubytovaniu, alebo k riešeniu jeho problémov. Opätovne apelujem, aby sme si uvedomili, že tu je skupina mladých ľudí, ktorá je odkázaná na pomoc spoločnosti nie vzhľadom na vlastné zavinenie, ale vzhľadom na ťažký osud, ktorý ich vlastne stihol. Ďakujem vám za pozornosť.