Fecko, Martin, poslanec NR SR (2014-12-10):
Ďakujem pekne, pán predseda. Takže, vážení, uvediem trochu exkurz do histórie, pretože ja som tu nemal česť byť ani 12, ani 15, ani 10 rokov. Som tu štvrtý rok aj s topánkami, ako sa hovorí, a, žiaľ, aj na mňa momentálne padá tá krivda, ktorá je spôsobená našim občanom cez parlament, ktorý neprijal zákon na odškodnenie fyzických osôb, ktoré boli poškodené nebankovými subjektmi. Dovolím si vám odcitovať dôvodovú správu k návrhu skupiny poslancov, ktorí dali návrh na vydanie zákona o čiastočnom odškodnení vkladateľov do nebankových subjektov, ktorý predkladali 22. 12. 2005. Jeho predkladateľmi boli poslanci Národnej rady Slovenskej republiky pani Bollová, pán Cagala, pán Ďaďo, pán Fajnor, pán Fico, pán Hrdlička, pán Juščík, pán Mikuš, pán Ondriaš, pán Ševc, pán Vajda, pán Zubo. Dúfam, že identifikáciu „hovorí ako, chodí ako, správa sa ako“, kto je Robert Fico, netreba robiť. Dúfam, že tomu sa vyhneme, že takýmto spôsobom to nebudeme determinovať. Takže poďme na dôvodovú správu, ako ste to videli, vážení kolegovia, z ktorých mnohí ste a sedíte tu aj teraz, z vládnej strany SMER, v roku 2005, keď ste v dôvodovej správe napísali nasledovné: „Štát z titulu nečinnosti príslušných štátnych orgánov nesie určitý podiel spoluzodpovednosti za škody, ktoré boli nebankovými subjektmi spôsobené občanom – vkladateľom do týchto nebankových subjektov. Príslušné štátne orgány, na rozdiel od občanov – vkladateľov, mali dostatočné informácie, prehľad a vedomosti o vysokej rizikovosti vkladov do týchto nebankových inštitúcií. Zároveň mali vedomosti o porušovaní zákona zo strany nebankových subjektov. Napriek tomu, že už mali skúsenosť s podvodným konaním nebankových subjektov aj v predchádzajúcich rokoch, v prípade uvedených subjektov nekonali dôsledne a rázne proti nim nezakročili a nezabránili tak defraudácii miliardových vkladov občanov – vkladateľov do týchto nebankových subjektov. Štát si v tomto prípade, tak kľúčovom, z pohľadu tak reálnej sociálnej situácie mnohých občanov – vkladateľov, najmä dôchodcov, v zásadnej miere neplnil svoju úlohu pri vedomí si faktov a riziku stavu. Nečinne sa prizeral porušovaniu základných práv jeho občanov, a preto má povinnosť za túto nečinnosť niesť určitý diel zodpovednosti. Na druhej strane si štát však svoju povinnosť zabezpečiť všetkými zákonnými prostriedkami ochranu majetku svojich občanov nesplnil. Národná banka Slovenska od začiatku roku 1998 dala síce niekoľko podnetov na orgány finančnej polície, aby preverili reklamované a inzerované aktivity nebankových subjektov, a aj predstavitelia Národnej banky Slovenska poukazovali na to, že činnosť nebankových subjektov je z hľadiska zákona podozrivá a že s takýmto spôsobom investovania peňazí je pre vkladateľov spojené určité riziko a aj Ministerstvo financií Slovenskej republiky upozornilo na riziká, ktoré sú spojené s investovaním do nelicencovaných subjektov, toto všetko bolo nedostatočné a doslova pre-val-co-va-né masívnou reklamou týchto subjektov najmä v televízii,“ opakujem, masívnou reklamou týchto subjektov najmä v televízii. „Štát si v zásadnej miere neplnil svoju úlohu a viac-menej sa iba prizeral, respektíve prijímal opatrenia, ktoré síce skomplikovali podnikanie nebankových subjektov, ale v konečnom dôsledku nezabránil defraudácii miliardových vkladov občanov. Napriek tomu, že existovali jasné signály, že vklady občanov sú reálne ohrozené, že existovali spôsoby a nástroje, ktoré mohol štát aplikovať na kontrolu a preverovanie skutočného stavu vnútornej štruktúry zdrojov a systému financovania vnútri týchto nebankových inštitúcií – analýzou daňových priznaní, uvalením nútenej správy na subjekty, včasným blokovaním bankových účtov a tak ďalej, štátne orgány nekonali. Príslušné štátne orgány mali využiť svoje kompetencie a vyhlásiť napríklad reklamu nebankových subjektov za klamlivú a mali zakázať jej vysielanie. Veríme, že trestnoprávnu zodpovednosť za spôsobenú škodu veriteľom nebankových subjektov ponesú ich majitelia a konatelia. Spoluzodpovednosť za spôsobenú škodu veriteľom nebankových subjektov však musí niesť aj štát, a to za nekvalitnú legislatívu, za to, že príslušné orgány tým, že nekonali podľa zákonov, prípadne konali nedôsledne a zdĺhavo, umožnili páchanie trestnej činnosti a aj tým porušovanie základných práv a slobôd občanov. V Českej republike, v ktorej tiež mali v minulosti podobné skúsenosti s činnosťou obdobných nebankových subjektov ako v Slovenskej republike, s tzv. družstevnými záložňami – kampeličkami, príslušné štátne orgány postupovali razantnejšie a tieto nebankové subjekty museli vďaka zásahom štátu v krátkom čase odísť z trhu. Štátne orgány Českej republiky napriek tomu všetkému uznali svoj diel zodpovednosti za svoju nečinnosť a za krach tzv. kampeličiek a klientov tejto nebankovej inštitúcie aspoň čiastočne odškodnili. Na záver si dovoľujeme tvrdiť,“ hovoria predkladatelia v dôvodovej správe z roku 2005, „že prijatie tohto zákona o čiastočnom odškodnení vkladateľov do nebankových subjektov, a následne čo i len čiastočné odškodnenie občanov – vkladateľov, je najrýchlejšou a napriek zaťaženiu štátneho rozpočtu vo výške cca 3,6 mld. slovenských korún aj najlacnejšou formou urovnania tejto kauzy, ktorá vznikla, žiaľ, aj z titulu nedôslednosti a nečinnosti príslušných orgánov štátnej moci.“ Vážení, toto ste konštatovali pri návrhu zákona v roku 2005 v dôvodovej správe, ktorý bol aj predložený do Národnej rady, a môžem vám povedať, ako ste vtedy hlasovali, vážení kolegovia, lebo to, myslím, je dôležité. Takže poďme na to. Prvé hlasovanie bolo, aby to bolo posunuté do druhého čítania, tak sme to mali v prvom čítaní 31. januára 2006, zo 132 prítomných 116 hlasovalo, za to hlasovalo 73 poslancov. A keď si vezmem, kto hlasoval za to z terajších poslancov vládnej strany SMER, beriem pritom aj členov vlády, aj štátnych tajomníkov, tak je to Jozef Burian, Robert Fico, Dušan Jarjabek, Róbert Madej, Pavol Paška, Ľubomír Vážny, Jaroslav Baška, Dušan Čaplovič, Darina Gabániová, Robert Kaliňák, Dušan Muňko, Juraj Blanár, Miroslav Číž, Maroš Kondrót, pani Renáta Zmajkovičová, pani Jana Laššáková. Ostatní kolegovia už teraz tu nie sú u vás v tomto volebnom období v parlamente. Samozrejme, za ten návrh hlasoval aj klub ĽS – HZDS a obdobne, myslím, hlasovalo zaň, áno, aj veľa ľudí, ktorí boli nezaradení, resp. ešte klub KSS, ktorý vtedy tam bol. Áno, vážení, vy ste to vašimi hlasmi postúpili vo volebnom období, keď to bolo ešte teda za pána Dzurindu, do druhého čítania. Prišlo druhé čítanie tohto zákona, ktoré prebehlo 16. 3. 2006. A tu musím povedať, že poslanci vládnej strany SMER sa zachovali konzistentne, tak ako, myslím, by sa mali zachovať. A vtedy prišiel návrh od výboru ústavnoprávneho, aby sa nepokračovalo v rokovaní o tomto bode. Bolo to 16. 3. 2006, keď, samozrejme, klub strany SMER – SD hlasoval proti tomuto návrhu, okrem pána Hanzela, ktorý, musím povedať, hlasoval za tento návrh, ale to už je vaša vnútrostranícka vec, ja sa do toho nemiešam. Beriem každopádne to, že vaša vôľa prejavená aj týmto hlasovaním bola prejavená jednoznačne: „Chceme hlasovať o postúpení tohto zákona do tretieho čítania a ukončiť jeho prerokovanie, aj v druhom čítaní aby bol. Áno, hlasovali ste vtedy proti tomu návrhu. Proti nemu hlasoval, samozrejme, aj klub HZDS a sčasti niekto aj z klubu SMK a, samozrejme, aj nezaradení poslanci, ktorí tam boli, aj klub KSS, samozrejme. To znamená, konzistenciu tu vidím. To znamená, vaša vôľa, ktorá bola prejavená aj v dôvodovej správe, že krivda tu bola urobená, bola deklarovaná vaším hlasovaním, za čo vám ďakujem, že ste to chceli takto riešiť. No vyzerá to tak, že prichádzali voľby. Prichádzali voľby, to znamená, že vy ste sa, samozrejme, znovu potrebovali nejakým spôsobom etablovať na volebnom kolbišti. A do programového vyhlásenia vlády v auguste 2006 ste dali vyhlásenie, že vláda podporí čiastočné odškodnenie poškodených klientov nebankových subjektov. Áno, kontinuálne pokračujete v rétorike, ktorá by mala dospieť k odškodneniu ľudí, ktorí to do takýchto nebankových subjektov dali. Rok 2006, keď ste to dali do programového vyhlásenia. Myslíte si, vážení, že keby ste takýto prísľub nedali do programového vyhlásenia vlády, že by strana SMER – sociálna demokracia vo voľbách v roku 2006 dosiahla 671 185 hlasov? To si myslíte? Koľko tých klientov bolo poškodených, koľko stotisíc tam bolo? Keby títo klienti neboli vaším volebným programom podvedení, garantujem vám a som stopercentne presvedčený, že váš pomer, ktorý bol vo voľbách v roku 2006, by bol v parlamente, že máte tretinu a máte 50 poslancov, v živote by sa nevyvíjala táto scéna v tých počtoch, ako sa vyvíjala. Títo poškodení klienti, ktorí vám dali hlasy, vyzerá to tak, vás dostali, áno, do vlády. A vy ste si mohli s ich hlasmi, samozrejme, robiť potom, čo ste chceli, asi v duchu, keď to teraz spätne prehodnocujem, čo povedal pán Paška: „Vyhrajte voľby a robte si, čo chcete.“ To, že neplníte volebný sľub, už je asi niečo iné. A neviem, či vám to niečo hovorí, mne to teda hovorí veľmi veľa, lebo preto predkladám všetky zákony, ktoré som sľúbil svojim občanom, ktorí ma volili, a budem ich dávať do konca volebného obdobia každý polrok. A môžete si to odsledovať, ak neveríte mojim slovám. Takže, vážení občania, uvedomte si, ako ste boli zavedení. A garantujem vám, že inak by 671-tisíc hlasov SMER v roku 2006 nemal. Tak by sa ináč politická scéna vyvíjala, ináč vyvíjali aj mnohé iné veci. Žiaľ, uverili ste sľubom. A som veľmi zvedavý, ako sa chce z toho vládna strana SMER vyviniť, prečo nekonala, pretože tu by mal stáť teraz minister, minister financií alebo predseda vlády, ktorý by povedal, že: „Áno, predkladáme takýto zákon, nie Fecko Martin z opozičnej lavice ho predkladá, ktorý ešte dokonca má problémy s tým, to je jasné, cez ministerstvo financií aby vôbec tie pripomienky, ktoré tam boli, boli nejakým spôsobom utrasené. Dobre, poďme ďalej. To znamená, že toto neprešlo, kvitujem, boli ste konzistentní, dostali sme sa do volebného obdobia, ktoré malo číslo štyri (štvrté volebné obdobie). A div sa svete, toto volebné obdobie bežalo, bežalo a nič sa nedialo. Žiadny návrh zo strany vlády ani ministrov vtedy neprichádzal, hoci v máji 2007 vyšla informácia z rezortu spravodlivosti (Reakcia z pléna.), pán Počiatek, že ministerstvá hľadajú model odškodnenia občanov, ktorých peniaze skončili vo vytunelovaných a skrachovaných nebankových subjektoch. Rezort financií mal vtedy pripraviť potrebný zákon, ministerstvo spravodlivosti ho malo právne zabezpečiť. Hovorím o máji 2007. V júli 2008 Fico prijal na Úrade vlády zástupcov členov poškodených skrachovanými nebankovkami. A rokovali o priebehu konkurzného konania. Fico prisľúbil, že od ministra spravodlivosti pána Harabina si vyžiada správu o priebehu tohto konania. November 2009. „Vláda chce pomôcť ľuďom, ktorí prišli o svoje financie v nebankovkách, ale na druhej strane od nich očakáva trpezlivosť,“ povedal pán Fico vtedy na svojom výjazdovom rokovaní v Poprade, pretože sa stále nič nedialo, žiadny taký zákon nebol predložený v parlamente, aby sa o ňom vôbec rokovalo. A pán Fico v novembri 2009 zdôraznil, že by to mali byť tí, ktorí reálne prišli o svoje celoživotné úspory, v poriadku, to beriem, nie tí, čo tam išli zo špekulantských dôvodov, áno, ale tí, ktorí prišli o celoživotné úspory, nech sa páči. A teraz citujem z novembra 2009: „My svoj záväzok ctíme, budeme na ňom pracovať. Trpezlivosť je jediná cesta, ktorá k tomu smeruje.“ Tá trpezlivosť prebiehala ďalšie mesiace. A v marci 2010 poslanci vtedy tu fungujúci, a môžem vám povedať, že týka sa to poslancov maďarskej národnosti, to znamená poslancov strany SMK, ktorá tu vtedy bola, kde v zložení pán Berényi, pán Duray, pán Farkas, pán Juhász, pán Köteles, Miklós, Pásztor, Szigeti János, László a Szögedi vo februári 2010, to znamená polroka pred voľbami a nie celého, podali návrh zákona o čiastočnom odškodnení vkladateľov do nebankových subjektov, kde prakticky skopírovali to, čo tu bolo v roku 2006. Zmenili iba dátumy, nič viacej, nič menej, a v marci 2010, div sa svete, išli sme hlasovať za ten istý zákon, ktorý bol v roku 2006 podporený všetkými smeráckymi poslancami vtedy existujúcimi v parlamente, div sa svete, keď vyhrali voľby. A konkrétne vám poviem, 9. 3. 2010 mali tento zákon ešte raz už za ich vlády, keď vládli, keď už mali moc a možnosť rozhodovať, a zrazu oni vám hlasovali tak, že zo 122 prítomných hlasovalo 117 a za návrh hlasovalo 28 poslancov, 28 poslancov, zdržalo sa hlasovania 62. Keď si pozriem, ako sa vtedy hlasovalo, tak celý klub strany SMER sa viac-menej zdržal hlasovania, neprítomný bol pán Róbert Madej, proti návrhu bola SDKÚ – DS, zdržal sa hlasovania klub SNS, klub SMK bol za návrh, samozrejme, oni to predkladali, klub ĽS – HZDS bol za návrh, klub KDH aj hlasoval proti návrhu, aj sa zdržal hlasovania a u tých, čo neboli zaradení, tak bol mišung, tam boli aj proti návrhu, aj za návrh, aj sa zdržali hlasovania, z ktorých napríklad pán Gábor Gál bol proti návrhu, čo je teraz tu, Béla Bugár nehlasoval a myslím, že Zsolt Simon bol proti návrhu, Mikloško František, ten nehlasoval. Takže, vážení, čuduj sa svete, nejakým spôsobom sa latka prehodila asi na názor na tento problém ináč a tento zákon nebol prijatý. V marci 2010 boli tu aj zástupcovia poškodených občanov a vyjadrili sa pri tomto rokovaní o zákone nasledovne: „Hanba politikom, ktorí sľubmi klamú občanov, podrazili nás. Premiér a jeho SMER nás potrebuje iba vo voľbách, potom úplne zabudne na problémy voličov.“ Vážení, toto je vizitka vládnej strany SMER. A aby toho nebolo dosť, tak do ďalších volieb, ktoré boli v roku 2012, sa do programu vládnej strany SMER vtedajšej vôbec toto nedostalo. Vážení, takto si z vás robí strana SMER podľa mňa dobrý deň a, vážení, keď to nevidíte, tak neviem, či si treba dať kvapky do očí, alebo neviem, ako vás prebudiť, ale vyzerá to tak, že takto, nehnevajte sa, páni kolegovia z vládnej strany SMER, ktorých je vás tu teda pomenej, ale, dobre, tak to už býva, že Fecko keď ide vystupovať, tak mu to vždy pripadne buď ráno, alebo večer po hlasovaní, to nevadí, my chceme budovať u občanov dôveryhodnosť vo vládu, v parlament, v naše inštitúcie, že v jednom volebnom období, keď je v opozícii, je to super, a keď už je vo vláde, tak už nič okolo toho sa nedeje. Veď to je nonsens, vážení, to je nonsens takto sa pohrávať s dôveryhodnosťou našich občanov. A keď si myslíte, že po revolúcii v roku 1989 sme vymenili národ, ktorý okamžite bude vedieť podnikať a bude vedieť čítať všetky tie klamlivé reklamy, ktoré sem chodia, vážení, zabudnite na to. To sa nestalo. To sa ani stať nemohlo. Národ bol stále ten istý, ktorý bol naučený tak, čo povie verejnoprávne médium za socializmu, to je pravda, nespochybniteľná pravda, však sa ma zastane predsa, však sa ma drží. Zrazu to verejnoprávne médium hovorí: „ Investuj do BMG, do spoločnosti HORIZONT a iných podobných a budeš mať potom veľké výnosy. Štát že by mňa občana Slovenskej republiky v demokracii chcel okradnúť?“ Vážení, to ste mu povedali. To ste mu povedali vašimi činmi, že štát chce okradnúť svojho občana klamlivou reklamou, ktorá bola vydávaná v médiách. Áno, poviete, bolo potom pani Schmögnerovou hovorené, akým spôsobom je to klamlivé a všetko možné, aj vo vašom odôvodnení, ja som ho čítal k tej správe, ktorá bola. A reklama to pre-val-co-va-la. Prevalcovala tieto, by som povedal, výkriky na púšti, ktoré, žiaľ, v tej reklame boli stratené. Vážení, takýmto spôsobom, vám garantujem, dôveryhodnosť našich ustanovizní u našich občanov nezvýšime, ale dáme jej poriadnu facku. A ja si takto parlamentný život nepredstavujem, pretože mali ste na to už minimálne, keď nepočítame tieto roky, koľko tých rokov, štyri, teraz ďalších dva a pol, šesť a pol roka. Že by za šesť a pol roka nebola jedna strana, ktorá sľúbila, keď bola opozičná, že to zvládneme, v stave prijať takýto zákon, pričom každý rezort má? Občania, si to uvedomte. Takáto situácia ešte na Slovensku nebola. Jedna vláda, jedna strana má všetky rezorty, to znamená, v minulosti ste mohli jej smerovanie korigovať cez nejakých koaličných partnerov, ktorí lepšie vychádzali s opozíciou. Teraz sa to nedá, je tam jedna jediná strana, ktorá má všetky rezorty. Ja som to už asi trikrát povedal za touto ambonou, čo teraz tu sedím, resp. stojím. Vážení, taká je situácia. Takže chcem vás, vážení kolegovia z vládnej strany SMER, lebo je to o vašich hlasoch, nie je o hlasoch opozície teraz tento zákon, vyzvať nie iba ja, všetci občania, ktorých zástupcov tu máme aj na balkóne, chcú vás vyzvať, aby ste na ten list, ktorý ste dostali ako poslanci, a nebol to jeden list, bolo to viacero listov, reagovali, aby ste sa čestne postavili k vašej nesplnenej domácej úlohe, ešte raz hovorím, k vašej nesplnenej domácej úlohe, ktorú dlžíte tomuto národu, pretože nebyť jeho hlasov, nevládnete možno, možno by ste ani nevládli v tom roku 2006, museli by sa celkom ináč vyvíjať dejiny politiky na Slovensku. A iba zacitujem z jedného listu, ktorý, myslím, sme dostali viacerí, kde jedna pani hovorí: „Moja matka dala do BMG 35-tisíc, aby mala na pohreb. Ja s manželom sme dali celoživotné úspory do AGV vo výške 200-tisíc slovenských korún, aby naša dcéra mala z čoho študovať na vysokej škole. Skromne sme žili a teraz toho času je manžel nezamestnaný, dva roky na dôchodku, ja mám niečo nad 400 eur dôchodok, ekonómka s vysokoškolským vzdelaním (Vysoká škola ekonomická v Bratislave), naše platy boli nízke, no uskromnili sme sa a celý život sme si aj trošku ušetrili. Moja sestra vložila do BMG čestne zarobené peniaze vo výške 27-tisíc korún, aby mohla mať na opravu zubov. Doktor práv vložil do BMG, aby mal na výmenu kĺbov, a je rad čestných ľudí, o ktorých viem, že im nešlo o zisky.“ Išlo im o to, aby mohli mať nejaké to zúročenie, ktoré im štát akože v tej reklame garantoval, zúročené na tie veci, ktoré potrebovali. Aj vy ste to, pán premiér, povedali, že celoživotné úspory ľudí, ktorí takto o ne prišli, odškodníte. Čo ste tu urobili? Je to veľké nič, veľké nič, lebo, hovorím ešte raz, nie ja som tu mal stáť, tu mal stáť minister a celá vláda nastúpená. A mala urobiť odpočet, prečo sa to dalo alebo nedalo, a vysvetliť tým ľuďom, ktorí na Slovensku to pozerajú a ešte veria v tú spravodlivosť a svedomitosť poslancov Národnej rady a vládnej strany SMER, že predsa len sa im svedomie pohne a povedia: „Áno, vážení občania, sorry, hoci oneskorene, ale predsa ideme.“ Žiaľ, nestalo sa tak. Nestalo sa tak a ja som už avizoval, že tento zákon budem predkladať minimálne pol roka alebo rok dopredu. Žiadna odpoveď na to nebola, čo ma teda veľmi mrzí, pretože keď takto budeme šafáriť s dôveryhodnosťou našich štátnych orgánov a parlamentu, tak to bude veľmi zlé. A potom sa nečudujte, že naši ľudia sú na uliciach. Sú na uliciach a môžete si to pozerať dneska večer alebo podvečer, koľko ich tam bude, aj kvôli takýmto veciam, ktoré my jednoznačne neplníme. Áno sme to my, lebo aj ja som poslanec, aj opoziční poslanci sú tu, ktorí, samozrejme, nemôžu to nejakým spôsobom pri tomto pomere počtov hlasov ovplyvniť. A môžeme maximálne, ako to robí už Alojz Hlina do nepríčetnosti, iba vykrikovať a hovoriť, upozorňovať ľudí: „Ľudia, spamätajte sa, spamätajte sa, lebo toto musí byť o služ-be, o služ-be a plnení sľubov, o ničom inom to nie je.“ Takže budem veľmi rád, keď by sme náhodou sa dostali, možnože aj naše hnutie do ďalších volieb, aby našu domácu úlohu ste robili vy poslanci strany SMER a aby ste nám ju splnili. A my vám zatlieskame za to, keď ju splníte. Verím, že aj toto bude z vašej strany teraz, keď vám ju predkladám, a nebránime sa, samozrejme, predkladatelia, žiadnym vylepšeniam, žiadnym pozmeňujúcim návrhom v druhom čítaní, ktoré by mohli ste skvalitniť na vašu nôtu, lebo to je vaša domáca úloha, ako by ste to chceli riešiť, ako by ste chceli pokonať sa s týmto, s touto kauzou a s týmito neskutočnými veľkými traumami ľudí, celých rodín, u ktorých ste rozvrátili, by som povedal, ich životný elán a ich chuť žiť. A ja poznám aj u nás v Prešove, by som povedal, zástupcu toho okresného, ktorý má nervy nadranc, má ich pocuchané, iba kvôli tomu, že štátne orgány nekonali. Podľa zverejnených informácií poškodených bolo okolo 230-tisíc ľudí a škoda 830 miliónov eur v šestnástich nebankových subjektoch. Toto bolo zverejnené na internete. Chcem veriť, že je to pravda, ale musím povedať, týmto ľuďom, neviem, či čaká vláda, respektíve vládne strany, pokiaľ vymrú, aby sme nič nemuseli plniť. Alebo čo vlastne sa tu deje? Ako hovorím, sme reštitúciu neboli v stave za 25 rokov ukončiť, tak tu zase nabiehajú roky. Od roku 2001 nabieha neskutočne veľa rokov, keď my s tým nič nerobíme. Vážení, toto nie je o riešení problémov. Toto je o hazardnom kroku, ktorý musí povedať ten, kto to raz sľúbil. A sľúbil to pán Robert Fico, ktorý je momentálne predsedom vlády a má to v svojom programovom vyhlásení vlády. A musím povedať, že v tom štvrtom volebnom období, keď to predkladali kolegovia z SMK, Robert Fico sa vyjadril, je to populistické, lebo ďalšia schôdza, ktorá bude nasledovať v máji, bude akože ukončovacia a slávnostná a neviem aká a tým pádom druhé čítanie neprebehne a je to o ničom. Takže, vážení, neviem, kto si tu z čoho robí populizmus, ale keď sa neplní programové vyhlásenie, potom je to populizmus na ex x-tú, nie na prvú, ale na x-tú, lebo tam ste sa takto zaviazali. A teraz vy veľmi radi robíte fajfky (vybavené, vybavené, vybavené). Pýtam sa, kedy bude urobená fajfka pri takomto vašom programovom vyhlásení z roku 2006 (odškodnenie klientov nebankových subjektov). Na to sa pýta obyčajný človek z hnutia OBYČAJNÝCH ĽUDÍ a nezávislých osobností. A pýta sa vládnych poslancov strany SMER – sociálna demokracia, ako sociálne cítia s týmito ľuďmi, ktorí celoživotné úspory v mnohých prípadoch dali do takto klamlivej reklamy, ktorá bola prezentovaná verejnoprávnym médiom. To opakujem stále. Aj odškodňovaní budú tí, u ktorých sa dokáže, že vtedy v tom verejnoprávnom médiu to bola tá reklama daná. Keď sa to nedokáže, tak takýto klient odškodnený nebude z toho nebankového subjektu. Takto je postavený zákon. Vážení, chcem veriť, že svedomie poslancov strany SMER nie je vyoperované, že je tam a svoj sľub vášho vládneho programu si splníte, hoci s odstupom nejakých ôsmich rokov. Ale aj to by bola česť, keby ste takýmto spôsobom zareagovali na postúpenie tohto zákona do druhého čítania a potom schválili ho aj v druhom čítaní s pozmeňujúcimi návrhmi aj do tretieho. Ďakujem pekne, že ste si ma vypočuli.