B. Bugár, podpredseda NR SR: (2003-06-20):
V. Tkáč, poslanec: Pána ministra som sa v tom čase pýtal pri tvorbe rozpočtu, či vie garantovať závery kolektívnej dohody uzavretej vo verejnej a štátnej službe. Pán minister vtedy jasne povedal, áno, že berie zodpovednosť a zodpovedá. Je to v stenografickom zázname. Kolektívna dohoda krachla práve v čase vyslovovania nedôvery, štrajkujú a demonštrujú učitelia, odborový zväz má absolútnu pravdu, keď čítal východiská rozpočtu na rok 2004, kde sa znovu zakladá nedofinancovanie školstva, kde sa rušia doplnkové dôchodkové poistenia práve v oblasti školstva, kde je zasa snaha ničiť tarify, minimálne mzdové tarify ako garanciu, kde sa kolektívna dohoda nedodržuje. Všetky tieto požiadavky jednoducho sú nevyvrátiteľné zo strany štátnej moci, pretože sú faktické a sú absolútne reálne. Ďalej by som chcel uviesť ako ďalší príklad, pán minister, neviem, či vám tento problém vznikol, ale do východísk štátneho rozpočtu ste napríklad aj vo väzbe na rozpočet Sociálnej poisťovne škrtli 600 miliónov korún pre kúpeľníctvo. 24 kúpeľov na Slovensku je ohrozených, pretože nebudú jednoducho predávať poukazy, rezervy sú tam zhruba na niekoľko týždňov a vo východiskách štátneho rozpočtu sa jednoducho likviduje také čosi, klenot a poklad, národné bohatstvo, ako je slovenské kúpeľníctvo, možno jedna z mála aktivít alebo ekonomických záležitostí, ktorá pripútava aj zahraničie a nehovoriac o slovenských občanoch, ktorí si tam môžu aj cez zdravotné poistenie aj cez sociálne poistenie zlepšovať svoj zdravotný stav a kúpeľníctvo je dnes v absolútnom ohrození. Nikoho to nezaujíma, ministerstvo zdravotníctva nevie o tom, ministerstvo práce nereaguje, východiská sú schválené a likvidujete brandžu. Ak by som zobral ďalšie brandžové situácie, zákon o sociálnom poistení, ktorý ste schválili, likvidujete slovenský balet, likvidujte cez zrušenie dôchodku za výsluhu rokov hudobné telesá, ktoré požadujú dôsledné zmeny zdravotného stavu, bez toho, aby sa stalo niečo nové. Idete likvidovať a to isté ste schvaľovali minulý týždeň, Národný úrad práce. Národný úrad práce je tripartitná inštitúcia, ktorá je málo korupčná, pretože tam deväť ľudí rozhoduje o projektoch, a Národný úrad práce je inštitúcia, ktorá jasne dokazuje, že v podstate pokles nezamestnanosti sa deje len cez reštrikcie a cez kamufláž. V tejto súvislosti je to ďalšia systémová búračka. Miesto toho, aby sa povedalo: Áno, táto inštitúcia je podľa našej mienky nefunkčná, tak ju nahrádzame funkčnejšou. Čím ju nahrádzate? Poštátňujete ju opäť, znovu štátny úradník bude rozhodovať o 12 miliardách korún. Bez urážky štátnych úradníkov. Miesto toho, aby o tom rozhodovali nezávislé sociálne skupiny cez sociálne partnerstvo. V tejto súvislosti by som chcel uviesť problémy týkajúce sa skrátených legislatívnych konaní, flekovania štátneho rozpočtu prostredníctvom modelu štátnej pokladnice, ja už som to viackrát avizoval, že vstup sociálnych inštitúcií do štátnej pokladnice zoberie dôchodcom ďalšie milióny korún. Len odpočítateľné položky poistného v sociálnom poistení za vychovávané deti a vstup Sociálnej poisťovne do štátnej pokladnice ochudobní na budúci rok rozpočet Sociálnej poisťovne o 1,5 miliardy korún. To sú dva transfery, za ktoré skutočne musí zodpovedať koordinátor, ktorým by mal byť komplexne koncepčný, podpredseda vlády. Ak údaje alebo fakty, ktoré som tu uviedol, sú emotívne politické, tak sa ospravedlňujem. Ak sú, skutočne, povedal by som, zosumarizované, toto sú príčiny, prečo postupne pán Mikloš stráca aj moju dôveru, dôveru mojich kolegov. Poprosím, aby sa o týchto veciach dobre diskutovalo, pretože odstránenie týchto skutočností by stabilizovalo ekonomickú, finančnú a sociálnu sféru. Opak znamená deštrukciu a aj to bola jedna z motivácií, prečo som podpísal návrh na vyslovenie nedôvery citovanému pánovi. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)