Ľ. Petrák, poslanec: (2009-04-17):
Včera sme skončili pri posudzovaní z môjho pohľadu, či sú efektívne opatrenia znižovania dane z príjmu z 19 na 16 %, a skončil som v podstate pri tvrdení pána poslanca Mikloša, ktorý sa opieral vo svojom vystúpení o správy z Nemeckej obchodnej komory alebo prieskumu Nemeckej obchodnej komory, ktorej záverom bolo, že investori žiadajú zníženie daňového a odvodového zaťaženia na Slovensku. Ja som si, samozrejme, takisto pozrel tento materiál, a ak dovolíte, zacitujem niektoré pasáže z tohto materiálu. Lepšie povedané, budem citovať z článku, ktorý je uvedený na stránke obchodnespravy.sk a citujem. Citujem slová Alexa Mallenera, vedúceho závodu Brose v Bratislave, ktorý je subdodávateľom automobilového priemyslu, ako aj ďalších, ktorí boli oslovení: „Podľa môjho názoru momentálny skôr pesimistický tón prieskumu odzrkadľuje všeobecnú hospodársku situáciu.“ To znamená, nehovorme len o podmienkach na Slovensku, ale hovorme aj o všeobecnej hospodárskej situácii. „Slovenskú republiku aj naďalej pokladám pre zahraničných investorov za zaujímavú krajinu. Účastníci ankety pozitívne hodnotia členstvo v Európskej únii, ako aj výkonnú pracovnú silu pri relatívne nízkych nákladoch.“ To sú aj tie veci, o ktorých som včera hovoril, pán poslanec, pokiaľ som hodnotil situáciu v období rokov 2002 až 2004, kedy ste pripravovali daňovú reformu a kedy ste vychádzali z určitých predpokladov, ktoré na tú dobu mohli priniesť určitý efekt, a porovnával som to so súčasnou situáciu, kde som sa opieral o presne takéto tvrdenia, ako to aj dneska – aj dneska, podotýkam – vidia aj zahraniční investori. Aby to bolo objektívne, pomenujme aj to, kde vidia potrebu zmien zahraniční investori. „Veľkú potrebu zmien vidia firmy v oblasti vymožiteľnosti práva.“ S tým ja plne súhlasím. Ja osobne si myslím, že toto je jeden z najväčších problémov Slovenska, ktorý je potrebné v tejto chvíli urgentne riešiť. Ale nie je to daňová otázka, je to vymožiteľnosť práva. Áno, vo svojich tvrdeniach sa dotýkajú aj daňového a odvodového zaťaženia, kde tvrdia, že vidia potrebu týchto zmien, ale z pohľadu dlhodobého udržania atraktivity Slovenska. Z dlhodobého pohľadu na udržanie atraktivity Slovenska. Záver: „Veľká väčšina opýtaných firiem, presne 84 %, by opäť zvolila Slovensko za destináciu svojich investícií.“ Z tohto pohľadu nevidím žiadne katastrofické scenáre, nevidím žiadne dôvody na paniku a nevidím žiaden, ani ten najmenší dôvod na spôsob riešenia daňovej situácie spôsobom znižovania z 19 na 16 %. Ak dovolíte, ja sa pozriem na pohľad znižovania dane aj z pohľadu, komu to prospieva predovšetkým v oblasti daní z príjmov fyzických osôb. Zníženie dane na 16 % je plošné a pomáha predovšetkým stredno- a vysokopríjmovým skupinám daňovníkov. Hovorím o dani z príjmov fyzických osôb. Naopak, nepomáha vôbec zamestnancom s príjmom okolo minimálnej mzdy. Tí už v súčasnosti platia nulovú daň, a preto im zníženie sadzby dane nezvýši žiadnym spôsobom disponibilné príjmy, a tým pádom to nemôže ani podporiť dopyt, domáci dopyt. Zníženie sadzby dane na 16 % zvyšuje disponibilné príjmy predovšetkým vyššie príjmovým daňovníkom, ktorí majú vyšší sklon k úsporám, a dodatočné disponibilné príjmy by sa tak z veľkej časti usporili a nepodporili dopyt, ktorý je v súčasnosti problematický. A opätovne všetci hovoríme, a to dúfam, že hovoríme všetci, že to nie je kríza o nedostatku financií, to je kríza dopytu. A ideme riešiť krízu dopytu. Ak budeme hovoriť o tom, kde ten dopyt smeruje, ja som tu už včera vo svojom vystúpení začal, tak 19 % celosvetovej spotreby sa spotrebuje v Spojených štátoch amerických. Ak povieme, že vývozcom z veľkej časti, vývozcom z Európskej únie alebo export z Európskej únie tiež z veľkej časti smeruje na územie Spojených štátoch amerických, tak tam je niekde spôsob riešenia krízy dopytu. Alebo podporenie dopytu na území Európskej únie, a to predovšetkým, treba povedať, na území veľkých ekonomík, ako je Nemecko, Francúzsko, ktoré majú na to potenciál. A myslím si, že toto by mohla byť téma na rozmýšľanie aj do budúcnosti, aby celosvetová ekonomika nebola stavaná len na otázkach spotreby Spojených štátov amerických, ale aby spotreba bola rovnomernejšie rozdelená na území sveta. Zníženie sadzby dane na 16 % značne znižuje solidaritu v daňovom systéme, pretože neznižuje efektívne daňové zaťaženie u nízkopríjmových pracujúcich a zároveň výrazne znižuje zaťaženie vysokopríjmových zamestnancov. A myslím si, že ak použijem toto tvrdenie a strana SMER – sociálna demokracia má solidaritu ako hlavný pilier svojej politiky, tak myslím si, že vôbec sa nemôžete čudovať našim názorom na vaše návrhy ohľadom znižovania dane z 19 na 16 %. Zníženie dane z príjmu nestimuluje dlhodobo nezamestnaných hľadať si prácu a nemotivuje nízkopríjmové skupiny obyvateľov zotrvať na trhu práce aj pri nízkom príjme. Výraznejšia adresná podpora nízkopríjmových zamestnancov je efektívnejšia z hľadiska štruktúry nezamestnaných, kde 71 % nezamestnaných tvoria dlhodobo nezamestnaní s nízkou kvalifikáciou a plošné zníženie daní by sa ich v žiadnom prípade nedotklo. Zníženie sadzby dane na 16 % nezvyšuje disponibilné príjmy nízkopríjmových pracujúcich, preto nemá žiadne pozitívne stimulačné efekty u tejto najproblematickejšej skupiny občanov. A ja, ak dovolíte, poviem aj čísla. Pri príjme do 331 eur, hovorím o mesačnom príjme, čo predstavuje 9 960 korún, a do tejto skupiny patrí 11 % pracujúcich, je dopad vašich opatrení nula. Nula. Pri príjme do 388 eur, čo je 11 680 korún, je dopad plus 41 korún mesačne. Dopad, ktorý je svojím spôsobom absolútne minimálny. Ale pozrime sa na opačnú tabuľku alebo na opačný koniec tejto tabuľky. Pri príjmoch 2 955 eur a viacej, čo je viac ako 89-tisíc slovenských korún, je ročný dopad plus 34 372 korún, alebo ak chcete, mesačne 2 864 korún. Ak budeme hovoriť o príjmovej skupine od 1 699 eur do 2 955 eur, čo je nad 44 400 slovenských korún, a celá táto skupina predstavuje spolu 4 % obyvateľov, je ročný výnos plus 19 159 korún. Tak na jednej strane hovoríme, že skupina 11 alebo 18 % sa nedotýka buď vôbec, alebo len, len veľmi málo, ale skupina obyvateľov, ktorá je tvorená jedným alebo tromi percentami, má z toho výrazné benefity. Takže ak by som to povedal v nejakom globále, tak musím tvrdiť, pri znížení sadzby dane na 16 % sú benefity rozložené predovšetkým v prospech vyšších príjmových pásiem a z celkového vplyvu, ktorý by takéto opatrenie malo, čo predstavuje zhruba 9,1 mld. slovenských korún alebo 302 mil. eur, len 66 eur je distribuovaných daňovníkom s príjmom do 692 eur, čo je 20 850 korún, teda približne hranica priemernej mzdy na Slovensku, pričom najnižšie príjmové skupiny z tohto nebenifitujú vôbec. Takže 61 % daňovníkov má len 18 % benefitov a zostávajúce benefity zo zníženia sadzby dane majú tí bohatí. Ja sa spýtam. Pýtam sa to vás, páni z opozície: Má byť protikrízové opatrenie o tom, že bohatí budú ešte bohatšími a chudobnejší budú ešte chudobnejšími? To snáď nemyslíte vážne! (Potlesk. Reakcia z pléna.) Ešte jednu? Pán Frešo, niečo budem venovať možno aj vám. (Reakcia predkladateľa.) To som si všimol. To som si všimol. (Reakcia predkladateľa.) Pán kolega, budete mať možnosť sa vyjadriť, a ak dovolíte, budem pokračovať. Inštitút finančnej politiky ministerstva financií v materiáli Prvý rok daňovej reformy zo septembra 2005, a to je obdobie, keď ste boli na ministerstve financií vy, pán poslanec, uvádza: „Pod spravodlivosťou zdaňovania sa myslí vertikálna spravodlivosť, ktorá zmierňuje príjmové rozdiely medzi skupinami obyvateľstva. Vertikálna spravodlivosť hovorí, že subjekty s väčšími príjmami majú platiť väčšiu daň ako subjekty s nižšími príjmami.“ To je vo vašom materiáli. A ja sa k tomu plne hlásim a s tým absolútne súhlasím. (Reakcia predkladateľa.) A pozrime sa na to. Dnes ste nabrali výrazne sociálnu rétoriku, ale činy sa rozchádzajú so slovami. Vaše návrhy o znižovaní daní hovoria o presnom opaku. Čísla, ktoré som tu uviedol pred chvíľou, hovoria absolútne jasnou rečou. Opäť ide iba o presadzovanie neoliberálnych teórií za každú cenu a pre tento účel neváhate zneužiť ani obdobie krízy. Toto je vaša pravá tvár, páni z opozície, a vaše návrhy nehovoria o ničom inom len o tom, aby sa deštruovali verejné financie, aby to bola dobrá voda na modrý mlyn pred blížiacimi sa parlamentnými voľbami v roku 2010. (Potlesk.) V tomto materiáli, ktorý som pred chvíľočkou citoval, je aj nasledujúce tvrdenie, ktoré opäť ja považujem za správne: „Dôležitým cieľom daňovej reformy je približná fiškálna neutralita, to je požiadavka, aby sa z dôvodu reformy neprišlo k významnému výpadku príjmov verejnej správy.“ O tomto som hovoril už aj včera. Pozrime sa na dopad opatrení. Návrhy, ktoré sú predložené, ktoré sa týkajú zníženia sadzby z 19 na 16 %, hovoria o výpadku, je to z údajov Inštitútu finančnej politiky Ministerstva financií: - Rok 2009: výpadok mínus 254 mil. eur alebo 7 600 mil. korún, zhruba. - Rok 2010: výpadok 300 mil. eur alebo zhruba 11,5 mld. slovenských korún. Pozrime sa na to ešte aj trošku inak a spojme to s tým, že už bolo prijaté, to je bonus a zamestnanecká prémia. Ak prirátam výpadky štátneho rozpočtu z týchto dvoch opatrení, tak celkový výpadok v roku 2010, ak by sa prijal váš koncept, by znamenal pre štátny rozpočet mínus 402 mil. eur, čo je viac ako 12 mld. slovenských korún, a v roku 2010 je to takmer 600 mil. eur alebo 18 mld. slovenských korún. Toto považujete za výpadky, ktoré v súčasnej kríze môže tento štát ustáť? Ja osobne si myslím, že absolútne nie. Pozrime sa na to aj ešte z iného pohľadu. Voláte po tom, aby sa viac čerpali európske fondy. Pre čerpanie európskych fondov v každom prípade potrebujete mať spolufinancovanie zo strany štátneho rozpočtu a potrebujete mať spolufinancovanie zo strany tých, ktorým sa tie prostriedky poskytujú, a jedným z tých prijímateľov tejto pomoci sú aj obce a mestá. Ak by som prehodnotil dopad vašich opatrení spolu s tým, čo už bolo prijaté na rozpočty obcí a miest, tak v roku 2009 by to znamenalo mínus 281 mil. eur, čo je približne 8,5 mld. slovenských korún, a v roku 2010 mínus 420 mil. eur, čo je zhruba 12,5 mld. slovenských korún. Tak ja sa vás spýtam, ak zoberieme obciam a mestám 12,5 mld. slovenských korún v roku 2010 a chceme, aby v masívnej miere sa realizovali europrojekty, ja sa spýtam – kde naberú peniaze na spolufinancovanie? Druhú otázku sa vás spýtam, konzultovali ste dopady, alebo akým spôsobom chcete vyrovnať dopady vašich opatrení vo vzťahu k obciam a mestám? Postup vlády Roberta Fica je úplne transparentný a jednoznačný. Sú súčasťou Rady pre hospodársku krízu, kde sa prihliada na ich názory a kde sa prihliada aj na to, či sa ich opatrenia dotýkajú, alebo nedotýkajú. Vy tak, ako ste boli zvyknutí v predchádzajúcom období, opätovne strieľate od stola, všetko riešite od zeleného stola v Bratislave a kašlete na to, aké to má dopady na tých, ktorých sa to dotýka. Aby som povedal už len pár konkrétnych čísiel a dopadov, ktoré vyplývajú z vašich ďalších návrhov, lebo vy ste vo svojom úvodnom slove, pán poslanec Mikloš, hovorili aj o ďalších návrhoch, o ktorých budú hovoriť vaši kolegovia, takže dotknem sa aj tejto témy, ak dovolíte. Tlač 992 – zákon o sociálnom poistení, riešite zhruba štyri okruhy otázok: podmienka nároku na predčasný dôchodok, poistenie v nezamestnanosti, zníženie sadzby do rezervného fondu v nezamestnanosti, zľava poistného na starobné poistenie za každé nezaopatrené dieťa. Pozrime sa na dopady pre Sociálnu poisťovňu: - Rok 2009: mínus 451 mil. eur, čo je viac ako 13,5 mld. slovenských korún. - Rok 2010 mínus 866 mil. eur, viac ako 26 mld. slovenských korún. Tlač 991, opätovne sociálne zákony, dopad mínus 232 mil. eur v roku 2009, čo je viac ako 7 mld. slovenských korún. Ak zrátam tieto dve položky, ak zrátam súčasný deficit Sociálnej poisťovne, ktorý je spôsobený zlým nastavením parametrov dôchodkovej reformy, tak celkový dopad sa šplhá v Sociálnej poisťovni v roku 2010 cez 50 mld. slovenských korún. Dopad na Sociálnu poisťovňu mínus 50 mld. slovenských korún, dopad na štátny rozpočet mínus 18 mld. slovenských korún. A z čoho to chcete sanovať? Veď toto je absolútna „púha“ demagógia s cieľom zlikvidovať verejné financie a podkopať pozíciu vlády Roberta Fica. (Reakcie z pléna.) Páni z opozície, ak dovolíte, poviem vám ešte okrem čísiel, lebo vidím, že týmto číslam zjavne nerozumiete, a vidím tu hlavných dvoch aktérov (reakcie z pléna), vidím tu dvoch hlavných aktérov predchádzajúcich reforiem a viem, že človek je senzitívny predovšetkým na prostredie svojho materinského jazyka. Takže, páni, ak nerozumiete číslam – a adresujem to predovšetkým, pán Dzurinda, vám a, pán Mikloš, vám a tým ukončím svoje vystúpenie: „A co vy šaľeni?“ (Potlesk a smiech v sále.)