Poliačik, Martin, poslanec NR SR (2014-09-25):
Ďakujem, pani predsedajúca. Nebudem dlho hovoriť, Alojz, neboj sa, ale musím povedať, že vystúpenie pána predkladateľa vo mne vybudilo niekoľko otázok. A možno ak by ešte potom zareagoval, tak mi ich bude vedieť zodpovedať, okrem teda tej technickej, ktorá, áno, môže byť riešená v druhom čítaní. Prvá otázka je, či toto naozaj je úprimne myslený návrh zákona alebo to bol spôsob, ako pred komunálnymi voľbami si kopnúť do poslanca, ktorý už ani v KDH, ani v Národnej rade nie je a je všetkým nám konkurentom v komunálnych voľbách. V prípade, že by tá odpoveď bola áno, tak to nie je úplne čestný spôsob vedenia predvolebného boja. Druhá otázka je, a to je tá stará otázka, prečo sú tu tie výnimky, prečo lekári, právnici a učitelia môžu a ostatní to musia prepísať na manželky, keď to mám tak povedať. A odpoveď potom by mala byť, buď to budeme úprimní a necháme poslancov podnikať ako konateľov, všetkých, s plnou zodpovednosťou a verejným prehlásením o ich možných konfliktoch záujmu a záujmov, alebo sa budeme musieť vyrovnať aj s tými výnimkami, ktoré máme dnes na stole. Podľa mňa každý keď ide k Lojzovi do krčmy, tak povie, že ide k Lojzovi do krčmy, hej, nikto nepovie, že ide do krčmy k niekomu inému, každý tam ide a vie, že to je Lojzova krčma. A je to jeho pýcha. Ja ju mám rád, ak je ten baraní guláš stále taký, aký bol, s tými lístkami cesnaku na vrchu, Alojz, lebo ak tam už nie sú, tak ju tak rád nemám. A každý, kto dostane do schránky inzertné noviny z regionPRESS-u, tak povie, že sú to Matovičove noviny, nepovie, že sú to noviny jeho manželky. Ale keďže zákon máme napísaný taký, ako ho máme napísaný, tak sú tam potom firmy, ktoré poslanci vlastnili alebo vlastnia predtým, než sa stanú poslancami, musia byť prepísané a konateľom sa musí stať niekto iný, pretože poslanec podnikať nesmie. Podľa mňa by bolo spravodlivejšie povedať, áno, poslanec podnikať smie, a pozerať sa mu na prsty, či uzatvára zmluvy so štátom, či svoju pozíciu využíva na to, aby mal na trhu lepšie postavenie, či má, dajme tomu, viacej štátnych zákaziek, než koľko ich mal predtým, či využíva insiderské informácie na to, aby si nejakým spôsobom polepšil v konkurencii s ostatnými. To by bola poctivá práca. A pri tom právnikovi ja si nemyslím, že je úplne fér ani spomínať ten prípad s Pentou, napriek tomu, že je kontroverzný, reálne Radoslav Procházka, ja som teda ďaleko od toho, aby som tu robil jeho hovorcu, robil svoju prácu a robil ju najlepšie, ako ju robiť vedel. A ja na jeho mieste by som tiež bol hrdý na to, že som vyhral súd, pretože ktorý právnik predsa, ktorý advokát na to hrdý nie je? Veď robí čo najlepšie svoju prácu a vyhrá súd, tak je prirodzené, že je na to hrdý, lebo si ju zrejme spravil dobre. Potom, samozrejme, sú tu lekári a sú tu učitelia, kde zrejme sa nebudeme sporiť, že má zmysel ich zachovať v pozícii výnimky pedagogických pracovníkov preto, lebo aj skúsenosti z vysokej politiky môžu pretavovať do toho, akým spôsobom učia a odovzdávajú skúsenosti ďalším generáciám, no a pri lekároch jednoducho atestácia nepustí. Lekár, ktorý prestane byť na štyri roky lekárom už zrejme lekárom nikdy nebude. Ak by takéto niečo platilo pre iné povolania, že by boli neobnoviteľné licencie, že by bolo niečo podobné atestácii, opäť, hovorme o tom. A potom, keď tu máme podnikateľov a právnikov, právnik je tiež podnikateľom, tak vyriešme najprv tú otázku, či by mohol alebo nemal poslanec podnikať. (Reakcia z pléna.) Áno. Ja by som sa skôr prikláňal k tomu, aby boli karty odkryté, lebo by to bola úprimnejšia cesta, lebo tak by nemuseli poslanci prepisovať firmy na kamarátov a manželky a kadekoho, ale by povedali, áno, toto je moja firma a nesiem zodpovednosť za všetko, čo v nej robím. A v prípade, že sa zhodneme na tom, že toto je neprípustné, tak možno potom sa môžeme baviť o tom, či je to neprípustné aj pre právnikov. Ďakujem.