G. Gál, poslanec: (2005-01-20):
Budem sa vyjadrovať k Trestnému zákonu vo všeobecnosti, nie vo filozofickej rovine, patrí to skôr do prvého čítania, konkrétne pozmeňujúce návrhy ani nedávam, keďže všetky moje návrhy sú obsiahnuté v spoločnej správe. Chcel by som využiť túto príležitosť a fakt dávať tomuto zákonu tú vážnosť, ktorú ona si zaslúži, lebo predošlé kódexy, aj Trestný zákon, aj trestný poriadok, platili 40 rokov. Bolo množstvo noviel, pri Trestnom zákone vyše 30. No ale už s tými novelami sme nestačili na tie spoločenské zmeny, na tie reformy, ktoré sa udiali v našej spoločnosti. Nevládali sme ani boj proti novým formám páchania trestných činov. Čiže fakt bolo načase, aby sme pristúpili ku schváleniu nového Trestného zákona v tom modernejšom ponímaní. Je taký slogan, že pomaly ďalej zájdeš. Aj keď návrh je v parlamente od jari minulého roka alebo od leta, ja si stále myslím, že mohli sme nechať ešte istý čas na rozdiskutovanie tých otázok, ktoré sa javia aj v tomto druhom čítaní rozporuplné, sú rôzne názory. Lebo si myslím, že tento zákon by sme mali prijať čo najväčším kompromisom, najväčším kvórom. Vzhľadom ani na predmet úpravy nejde sa ponáhľať, aj čo sa týka právnických osôb. Mali sme ešte určite komunikovať s Európskou úniou a s členskými štátmi, s partnerskými členskými štátmi o tejto úprave. Chcel by som vyzdvihnúť aj rekodifikačnú komisiu, ktorá odviedla kus dobrej práce. Ale tieň na ich prácu troška vrhá tá spoločná správa, kde je vyše 200 bodov a v ústavnoprávnom výbore sme prerokúvali ešte viac pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov. Čiže to tiež navádza k tomu, že sme sa nemali kde ponáhľať. Ale keďže máme teraz už, na tom nič nezmeníme, tak aspoň fakt, aby sme vytvorili priestor na to, aby sme sa rozhodli, ktoré návrhy podporíme, ktoré nepodporíme, dostatočný čas, aby sme mali nejaký kompaktný zákon, ktorý, dúfam, bude platiť ďalších 40 rokov. Negatívum trošku je, že zákon vo všeobecnosti plošne sprísňuje trestné sadzby a ani s tou kontradiktórnosťou sme to veľmi neprehnali. Uviedol by som aj niektoré pozitíva k tomu vládnemu návrhu Trestného zákona, ktoré ja veľmi vítam. Je to systematika Trestného zákona, keď do popredia sa dostali fakt tie hlavy, tie trestné činy, na ktorých odhaľovaní má naša spoločnosť najväčší záujem. Je to aj prepracovanosť niektorých inštitútov. Však od toho je potom aj ten Trestný zákon obsažnejší, ale dúfam, že s tým sa fakt odstráni tá nejednotnosť aplikačnej praxe v súdnych rozhodnutiach. Alternatívne tresty. To už chýbalo v Trestnom zákone určite od prevratu, keďže penalizujeme stále aj tých páchateľov, ktorí spáchajú menej závažné trestné činy. Vytrhávame ich zo životného prostredia, rodiny, idú na výkon trestu odňatia slobody, keď sa vrátia, nie raz sa nevedia potom adaptovať naspäť do prostredia, kde žili, a často to vedie aj k recidíve. Preto vítame tresty, ako je domáce väzenie alebo probačný dohľad, ako aj prácu. Teší nás, aj mňa, hlavne nová úprava krajnej núdze nutnej obrany a „opravne“ použitia zbrane. Nie rád som videl alebo vnímal tie prípady, keď išlo o nutnú obranu, krajnú núdzu alebo „opravne“ použitie zbrane, keď vlastne tá nejednoznačnosť Trestného zákona sa obrátila proti tým, ktorí chránili povedzme svoje zdravie, život alebo majetok. Dúfajme, že tento návrh tomu zabráni, dá sa polemizovať o tom, čo navrhol včera pán poslanec Fico, ja len ako som zvedený, prečo to nepredložili skôr. Prečo až teraz, že, no fakt, bol na to priestor, dostatočný a mohli sme o tom vážnejšie diskutovať ešte predtým, ako by sme to posudzovali v pléne. No Trestný zákon obsahuje aj diskutabilné inštitúty. Je to trestnoprávny postih právnických osôb, keď odborná verejnosť dosť protestovala proti, nevedeli si predstaviť, ako bude trestne stíhaná právnická osoba za trestný čin vraždy alebo ďalšie špecifické trestné činy. Ale keď prijmeme ten zúžený paragraf, na environmentálne trestné činy, na hospodárske trestné činy alebo na trestné činy, ktoré môžu súvisieť s činnosťou nejakej právnickej osoby, tak nemám nič proti tomu, aby sme túto novinku zaviedli do nášho Trestného zákona. Zníženie vekovej hranice trestnoprávnej zodpovednosti mladistvých z doterajších 15 rokov na 14 rokov. Počul som veľa názorov na to, že mali by sme klásť dôraz radšej na prevenciu a nie stavať tieto deti pred súd. Na druhej strane časté a brutálne páchanie trestných činov osobami mladšími ako 15 rokov nás núti k tomu, aby sme pristúpili k nejakým krokom. No a charakter tých trestných činov, si nemyslím, že dáva nám možnosť, aby sme týchto mladých ľudí prevychovávali do tej miery, že nejaké pôsobenie nejakého psychológa, ich prístup k hodnotám spoločnosti nejako sa zmení. Na druhej strane fakt, aby sme dávali pozor na to, aby sme z týchto mladých ľudí nevychovali nejakých ozajstných recidivistov. Prísny trestnoprávny postih konzumentom omamných látok. Je to na siahodlhú diskusiu . Sú zástancovia, ktorí sú konzervatívnejšieho charakteru. Čiže im stačí tá úprava, ktorá je teraz v pôvodnom návrhu, spoločná správa obsahuje trošku zmiernenie. Bude robiť rozdiel medzi konzumentom, ktorý má jednodennú dávku pri sebe, konzumentom, ktorý má viacero dávok pri sebe, ale bude dokázané, že on tú drogu má pre vlastnú potrebu a bude robiť rozdiel medzi dílermi. No a som postrehol v laviciach aj celkom liberalizačný návrh, ktorý nebude asi predložený, lebo nevystúpi navrhovateľ s tým pozmeňujúcim návrhom, ktorý by zaviedol beztrestnosť pre jednu dávku drogy. Ale sú veci, ktoré veľmi negatívne vnímame. Negatívne vnímame snahu ministerstva vynechať z novej úpravy Trestného zákona trestné činy, ktoré obmedzujú slobodu prejavu, trestné činy verbálneho charakteru. Ide o trestný čin hanobenia národa, rasy a presvedčenia podľa § 198 Trestného zákona, ktorý je dnes v platnosti a trestný čin podľa § 261, takzvanú osvienčimskú lož. Ministerstvo argumentuje tým, že tieto paragrafy obmedzujú základné ľudské právo, právo na slobodu slova. Ja sa domnievam, že právo nie je absolútne, skoro nikdy. Je to tak s vlastníckym právom. Nerasty na území Slovenskej republiky môže vlastniť len štát, pritom v Spojených štátoch amerických toto právo skôr smeruje k tomu absolútnemu charakteru. Je to tak aj so slobodou pohybu. Nemôžem ísť tam, kam sa mi zachce. Stačí sa o tom presvedčiť tu na vrátnici Národnej rady. Proste sú nejaké obmedzenia, vždy, ktoré vytvorí spoločnosť, že hej, tu sa tvoje právo skončilo. Mohol by som menovať ďalšie a ďalšie ustanovenia garantujúce ľudské práva, ktoré tiež nie sú absolútneho charakteru. Sú niečím obmedzené. Tie obmedzia pramenia v nejakých iných právach, ktoré sa nemôžu porušiť, alebo sú to práva, ktoré sú vytvorené na základe historicko-spoločenského vývoja, alebo sú obmedzené vyšším záujmom spoločnosti. Vo všeobecnosti je možné použiť staré pravidlo, že práva jednotlivca končia tam, kde sa začínajú práva niekoho iného. Čiže uplatnením svojich práv nemôžem pošliapať práva iných. A v prípade práva na slobodu prejavu je to právo na zachovanie ľudskej dôstojnosti, ktoré je garantované článkom 19 Ústavy Slovenskej republiky, to jest dôstojnosti ako príslušníka nejakej národnosti, rasy alebo s nejakým presvedčením. Svojimi výrokmi nemôžem beztrestne hanobiť, urážať iných len kvôli príslušnosti k nejakej inej skupine obyvateľstva. Spoločnosť musí mať záujem na tom, aby ochránila ústavou garantované práva iných, vytvorila prijateľné a prirodzené hranice medzi uplatnením práva jedného a medzi právom druhým. A práve Trestný zákon a trestný poriadok nám umožňujú, aby sme pomocou ich úprav tieto hranice vymedzili. Predsa nie každý verbálny výrok hanobiaceho charakteru bude trestným činom. O tom bude rozhodovať Trestný zákon, s pomocou Trestného zákona orgán činný v trestnom konaní, čiže len tie výroky hanobiaceho charakteru budú trestným činom, ktorý naplnia skutkovú podstatu a budú pre spoločnosť nebezpečné. Posúdenie, či tento výrok napĺňa skutkovú podstatu, a je pre spoločnosť nebezpečný, dávam do rúk nezávislého súdu. Skutková podstata trestného činu hanobenia národa, rasy a presvedčenia je v Trestnom zákone vyše 40 rokov a nikdy sa nezneužila. Alebo ja o tom neviem. Nerobila sa tu honba na čarodejnice. Nemyslím si, že keď necháme tento paragraf aj v novom Trestnom zákone, že by sa to zneužívalo. Skôr to bude na ochranu tých, ktorí si to zaslúžia. Nemyslím, že moderný demokratický štát je o tom, že všetko dovoľuje, ale o tom, že nájde prirodzené hranice medzi dvoma právami. Moderný demokratický štát má byť o pokojnom spolužití všetkých jeho občanov bez možnosti hanobiť toho druhého spôsobom, ktorý by naplnil skutkové znaky trestného činu podľa zaužívaných spoločensko-právnych noriem. Uviedol som pár konkrétností, ale ako som už naznačil, konkrétne pozmeňujúce návrhy nedávam, lebo sú obsiahnuté v spoločnej správe. Tak vás, ctené kolegyne, kolegovia, poprosím, keď budeme hlasovať o týchto návrhoch, aby vám prišli moje slová na rozum a skúsili sa aj podľa nich riadiť. Ďakujem veľmi pekne za pozornosť.