Šefčovič, Maroš, podpredseda Európskej komisie pre medziinštitucionálne vzťahy a administratívu (2012-06-19):
Ďakujem veľmi pekne. Čo sa týka spoločného postoja Vyšehradskej štvorky, tak naďalej si myslím, že naše krajiny sú tie, ktoré majú k sebe najbližšie, a tá koordinácia naďalej pokračuje v podstate vo všetkých otázkach. Musím povedať, že pokiaľ ide o tú viacročnú finančnú perspektívu, o ten sedemročný rozpočet Európskej únie, tak tam tie pozície vidím, že sa mierne líšia. Poľská republika, Slovensko, ale takisto aj Maďarská republika sú za veľmi silný kohézny element v rámci tejto finančnej perspektívy. Sú za to, aby sa vlastne rešpektovali tie dohody, ktoré boli dosiahnuté pri vstupe týchto krajín do Európskej únie. A podporujú návrh, s ktorým prišla Európska komisia, ktorý vlastne dáva veľký dôraz na kohéziu, dáva veľký dôraz na kapitolu konkurencieschopnosti a takisto, dá sa povedať, hľadá vyvážené riešenie pre to, akým spôsobom financovať spoločnú poľnohospodársku politiku. Zo strany Českej republiky, musím povedať, zaznieva taký konzervatívnejší názor a požadujú spolu s Klubom čistých prispievateľov pomerne veľké škrty do návrhu Európskej komisie. Čiže často sú v pozícii, kde komunikujú s kohéznymi krajinami, s tou skupinou priateľov kohézie. Ale často sa Česká republika stáva aj súčasťou tých dokumentov a návrhov, ktoré prichádzajú zo strany čistých prispievateľov. Takže často sú distribuované rôzne návrhy, ktoré predkladajú čistí prispievatelia a Česká republika. Čiže nie je tam, by som povedal, taká úplne jednoliata pozícia týchto štyroch krajín pokiaľ ide o to, ako by mal rozpočet Európskej únie na to budúce finančné obdobie vyzerať. A myslím si, že si to vyžiada určité ďalšie rokovania, aby sa tieto pozície zblížili, lebo myslím si, tak ako veľmi dobre prezentujú svoje názory vo veľmi organizovanej forme čistí prispievatelia, tak predpokladám, že k tomu, lebo tak to bolo aj v minulom období, bude stále častejšie prichádzať aj zo strany tých krajín, pre ktorých kohézna politika je mimoriadne dôležitá. Čo sa týka procesu rozširovania, tak myslím si, že budúci rok bude do veľkej miery prelomový, uvítame medzi členskými krajinami Európskej únie Chorvátsko. Chorvátsko si naozaj zaslúži absolútny kredit za to, cez aký náročný prístupový proces prešlo. Dá sa povedať, že v jeho prístupovom procese sa zhmotnili všetky pozitívne aj negatívne skúsenosti, ktoré so sebou priniesli všetky vlny rozšírenia doposiaľ. A keď som videl, cez aké náročné sito testov, analýz, porovnávaní a dôsledností musí Chorvátsko prejsť, tak som si spomenul, ako sme my vnímali náš prístupový proces, ako sme ho považovali za ťažký, zložitý. Ale to, cez čo prešli Chorváti, bolo oveľa, oveľa viac náročnejšie. No a myslím si, že to je znova taká tá nová úroveň, ktorá bude vyžadovaná od všetkých ostatných krajín, ktoré sa budú uchádzať o členstvo v Európskej únii. Predpokladám, že aj diskusia na túto tému vo vzťahu k Čiernej Hore, k Macedónsku, k Turecku, k ďalším krajinám bude pokračovať. Avšak je evidentné, že vzhľadom na tú naakumulovanú skúsenosť s rozširovacím procesom všetky tieto krajiny čaká veľmi náročný prístupový proces a budú musieť demonštrovať absolútnu pripravenosť na to, že svoje pôsobenie v Európskej únii zvládnu zo všetkých aspektov, ako ekonomického, tak aj politického, tak aj, dá sa povedať, v oblasti, ktorá je mimoriadne citlivá, a to je právny štát, fungovanie justície, fungovanie štátnych inštitúcií a celkového prostredia krajiny, ktorá vlastne sa stáva súčasťou Európskej únie. Čo sa týka tej dôležitej otázky, ktorú ste spomínali, a to je energetická infraštruktúra, tak to sú presne tie oblasti, ktoré považujeme za absolútne kľúčové, ktoré nám výrazne bránia v tom, aby sme mohli využívať potenciál jednotného trhu na maximum. Vzhľadom na to, že nemáme adekvátnu energetickú štruktúru, nemôžeme mať napr. jednotný trh s elektrinou v rámci Európskej únie, nemôžeme mať jednotný trh s energonosičmi, pretože nám chýbajú jednotlivé prepojenia, pretože máme rôzne bariéry, akým spôsobom sa obchoduje napr. s plynom, v akej podobe sa plyn transportuje v rámci jednej krajiny, aké reštrikcie sú, keď majú prejsť do druhej krajiny. Túto problematiku poznám veľmi dobre, lebo viem, aké problémy sa riešia, keď sa transportuje napr. plyn len z Nemecka do Francúzska. Čiže je evidentné, že okrem toho regulátorského tlaku, ktorý musí byť vyvinutý zo strany Európskej únie na odstraňovanie bariér, musíme mať aj nástroj a infraštruktúru, ktorú vieme na toto použiť. A s týmto cieľom boli práve navrhnuté či už projektové dlhopisy alebo, keď verím, že sa nám podarí schváliť rozpočet Európskej únie do roku 2020, tak na tieto oblasti sú vyčlenené práve tie prostriedky, ktoré som spomínal a ktoré spomínal aj pán Sulík, ten Connecting Europe Facility a projektové bondy, ktoré mali byť využité práve na to, aby sme skvalitnili tú celkovú infraštruktúru pre energetiku, pre dopravu, pre komunikačné technológie, lebo to by naozaj viedlo k tomu, že jednotný trh Európskej únie si výrazne zvýši svoj konkurencieschopný potenciál a výrazne odstráni bariéry, ktoré nám často bránia využívať ten priestor, na ktorom sa nachádza 500 mil. klientov.