L. Szigeti, poslanec: (2008-05-20):
Zákon je rozsiahly, zaoberá sa rôznymi detailmi výchovno-vzdelávacieho procesu miestami až zbytočne podrobne. Úspech zákona ale nespočíva v jeho detailoch, ale podľa môjho posúdenia jednoznačne v realizovateľnosti podstaty predloženého návrhu, a to je zavedenie dvojúrovňového modelu obsahu vyučovania. Veru, náš školský systém kvalitne pripravenú obsahovú reformu učiva potrebuje ako soľ už len preto, aby sme sa v budúcnosti vyhli opodstatnenej kritike, podľa ktorej naši žiaci sa neučia to, čo by v živote potrebovali. Položme si otázku a hlavne položme ju pánovi ministrovi školstva: Návrh zákona pre rodičov, žiakov, učiteľov a pre nás všetkých dáva dostatočné garancie na to, že vďaka prijatej reforme sa naše deti budú učiť to, čo v živote budú potrebovať? Či kompetentní ľudia na čele s pánom ministrom urobili všetko, aby sme my poslanci Národnej rady Slovenskej republiky s kľudným svedomím a plnou zodpovednosťou mohli hlasovať za prijatie tohto zákona? Moja odpoveď na položené otázky je jednoznačná: Návrh zákona nie je dobre pripraveným zákonom. Možnože návrh zákona nie, ale zmeny s ním súvisiace a hlavne pripravované predovšetkým v oblasti obsahovej reformy sú šité horúcou ihlou. Táto konkrétna kritika na adresu návrhu zákona rezonuje dosť často a ja som to spomínal pri rozprave v prvom čítaní a myslím si, že som mal pravdu. O tom svedčí obrovské množstvo pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, ktorých je len v spoločnej správe spolu 196. Z nich 151 pochádza z výboru pre vzdelanie, mládež, vedu a šport, 32 z výboru pre verejnú správu a regionálny rozvoj, 7 z výboru pre kultúru a médiá, 4 z výboru pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien a 1 z výboru pre obranu a bezpečnosť. Dnes je to už verejným tajomstvom, že všetkých 151 pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov prijatých vo výbore pre vzdelanie, mládež, vedu a šport pochádza z dielne ministerstva školstva, čím si vlastne ministerstvo priznalo a potvrdilo, že zákon je naozaj šitý horúcou ihlou. Vďaka spomínaným pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom sa už aj tak neprehľadný návrh zákona ešte viac skomplikoval, stal sa ešte viac neprehľadným, ba miestami až chaotickým. Nehovoriac o tom, že nás čakajú ďalšie pozmeňujúce návrhy poslancov v priebehu druhého čítania. V jednom určite súhlasím s predkladateľom a možno aj s ostatnými poslancami, že zákon potrebujeme, chceme nový školský zákon, ale nie za každú cenu a nie tak rýchlo, keď všetci vieme, že unáhlené prijatie zákona a hlavne jeho účinnosť od 1. septembra 2008 môže spôsobiť značné, takmer neriešiteľné problémy pre naše školy. Nechápem, prečo trváte, pán minister, na účinnosti zákona od 1. septembra 2008, keď aj sám máte určité pochybnosti o zrealizovateľnosti tejto zákonnej normy? Nie som presvedčený o tom, že práve prerokovaná právna norma poskytuje dostatočné impulzy na reformu vzdelávania na Slovensku. Či zadefinuje návrh zákona vzdelávací systém na nových princípoch a prostredníctvom novej štruktúry tak, aby sa zvýšila efektivita zabezpečovania vzdelávania v oblasti organizácie, riadenia a financovania, či naozaj zaručuje slobodnú ponuku vzdelávacích príležitostí, slobodný výber vzdelávacej cesty, vysokú mieru účasti rodičov, žiakov a zamestnávateľov na tvorbe výchovno-vzdelávacieho procesu a programov. Či skutočne hovorí o dôležitosti spätnej väzby zo strany rodičov, a tým aj o legitimizácii interného hodnotenia kvality na pôde školy, v ktorom je hlas rodiča jedným z najdôležitejších nástrojov. Či chceme skutočnú obsahovú reformu vzdelávania, alebo sa len tak tvárime. Či bude inovácia obsahu v rukách Kurikulárnej rady, alebo priamo riadených organizácií ministerstva školstva, ktorí možno budú škrtať prebytočné učivo. Či alfou a omegou a jediným aplikovateľným prístupom k výchove a vzdelávaniu bude tzv. tvorivohumanistický prístup, alebo priestor dostanú aj iné alternatívne prístupy. Či stačí v novom zákone hovoriť o problematike povinnej školskej dochádzky, kým okolitý svet už uvažuje o zavedení tzv. povinného vzdelávania. A či v zákone podporujeme systém interného a externého hodnotenia, ktoré spolu poskytujú komplexný obraz nielen o celej vzdelávacej sústave, ale aj o kvalite škôl, alebo nechávame všetko na štátnu školskú inšpekciu. Či zavedieme cenzúru aj pre učebnice, alebo pôjdeme cestou liberalizácie učebnicového trhu. A napokon, položme si otázku, či je postavený tento návrh zákona na také základné princípy, ako je sloboda, subsidiarita, participácia, pluralizmus, konkurencia a tolerancia a či posilňuje slobodu a zodpovednosť a autonómiu školy, žiaka a pedagóga, alebo posilňuje centrálne riadenie a bude nám pripomínať možno niekdajší jednotný školský systém. Ďalšie riziká návrhu zákona vidíme v tom, že príliš vehementne presadzuje etatistický spôsob riadenia, teda veľký vplyv štátu na výchovno-vzdelávací proces. Materiál, bohužiaľ, nemá jednoznačnú víziu, chýbajú v ňom principiálne a koncepčné prvky, o čom svedčia neustále sa meniace priority obsahovej reformy. V dôsledku časovej tiesne školy nebudú mať čas na prípravu vlastných školských vzdelávacích programov, čím môže byť skutočne ohrozený začiatok nového školského roka 1. septembra 2008. Návrh zákona centralizuje riadenie školstva do rúk ministerstva, do rúk priamo riadených organizácií a hlavne do rúk štátnej školskej inšpekcie. Ministerstvo školstva bude mať monopol na schvaľovanie a vydávanie učebníc, pretože školy budú môcť používať len ministerstvom školstva schválené učebnice. Pre zaujímavosť mi dovoľte poznamenať, že v krajinách Európskej únie okrem Grécka, Cypru a Luxemburska, a pravdepodobne po prijatí zákona aj okrem Slovenska, o výbere učebníc rozhodujú školy samy, čo vyplýva aj z informačného materiálu Národnej rady Slovenskej republiky č. 13/2008 pod názvom Kľúčové údaje o vzdelávaní v Európe. Niektoré vykonávacie predpisy, tak ako som to kritizoval aj v prvom čítaní, vo forme vyhlášok ministerstvo školstva ešte stále chýbajú. Návrh zákona nezadefinuje jednoznačne pomer medzi školským vzdelávacím programom a štátnym vzdelávacím programom, nezabezpečuje dostatočné finančné zdroje na naštartovanie a realizáciu reformy, hlavne na zabezpečenie nových učebníc. Zdegraduje význam a zloženie Kurikulárnej rady, zrušuje dvojúrovňovú maturitnú skúšku, a to práve v takom čase, keď už vysoké školy začali akceptovať výsledky dvojúrovňovej štátnej maturitnej skúšky. Zasahuje a mení samosprávny charakter školských rád a nerovnakým spôsobom postihuje školy za porušenie finančnej disciplíny. Ministerstvo školstva a jeho priamo riadené organizácie zanedbávajú svoju povinnosť poskytovať školám pomoc pri tvorbe tzv. školských vzdelávacích programov. Nie sú organizované žiadne konferencie, semináre, školenia alebo tréningy pre riaditeľov, vedúcich predmetových komisií a pre ostatných učiteľov na tému Príprava školských vzdelávacích programov. Aj keď to priamo nesúvisí so zákonom, ale jednoznačne má to obrovský význam, aby naši učitelia vedeli vypracovať školské vzdelávacie programy, myslím si, že malo by to byť jednoznačnou úlohou ministerstva školstva. Mám informácie o tom, že napríklad minulý týždeň bolo organizované stretnutie v Košiciach so všetkými riaditeľmi základných škôl Košického samosprávneho kraja, kde im riaditeľ Štátneho pedagogického ústavu oznámil, že od 1. septembra 2008 školy by mali postupovať už v zmysle novoprijatého školského zákona, teda nech si pripravia svoje školské vzdelávacie programy. Samozrejme, ako, to neupresnil, vraj všetko je na internete. Pravdepodobne mal na mysli pracovné materiály pod názvom Štátne vzdelávacie programy pre jednotlivé stupne škôl. Len pre zaujímavosť v Štátnom pedagogickom programe 1. stupňa pre základné školy o školských vzdelávacích programoch sa píše pod bodom 13 v rozsahu jednej a pol strany – toto má byť metodická pomoc zo strany Štátneho pedagogického ústavu a ministerstva školstva pre riaditeľov, vedúcich predmetových komisií a pre ostatných učiteľov? Myslím si, že je to hanba. Alebo problém je v tom, že ani naše podporné inštitúcie, priamo riadené organizácie ministerstva školstva nevedia, ako sa pripravuje školský vzdelávací program? Hlavne, že v zmysle zákona v prvom a piatom ročníku základných škôl už treba učiť po novom. Dovoľte mi ďalej citovať zo štátneho vzdelávacieho programu, ktorý zatiaľ ešte nie je definitívny materiál, je to len pracovná verzia, ale zatiaľ tento materiál máme na internete, pre prvý stupeň základnej školy. Pod bodom 4 je uvedený profil absolventa, tzv. vzdelanostný model absolventa primárneho stupňa, kde sa píše: „Absolvent primárneho vzdelávania má osvojené tieto kľúčové spôsobilosti: V cudzích jazykoch je schopný na primeranej úrovni porozumieť hovorenému textu, uplatniť sa v osobnej konverzácii, ako aj tvoriť texty týkajúce sa bežných životných situácií.“ Pán minister, nie sú to náhodou požiadavky príliš náročné? Je to podľa vás realizovateľné? Veď žiak študoval len dva roky v treťom a štvrtom ročníku cudzí jazyk a kladieme na neho také vysoké nároky. Nehovoriac o žiakoch škôl s vyučovacím jazykom maďarským, kde od 1. ročníka ako cudzí jazyk sa učí štátny jazyk každý deň a v treťom ročníku im pridáme alebo im pribudne ďalší cudzí jazyk a žiadame od neho vyššie citovanú úroveň ovládania cudzieho jazyka. Pán minister, vy skutočne si myslíte, že školy s vyučovacím jazykom maďarským navštevujú sami géniovia a dokážu všetko zvládnuť tak, ako si to vy predstavujete? Alebo si myslíte, že ich mozgová kapacita je neobmedzená a môžete ich zaťažiť, ako sa vám zachce? Kde je tu princíp vekuprimeranosti, postupného pridávania množstva učiva a tak ďalej? Našťastie v spomínanom materiáli som našiel aj túto vetu: „Je to otvorený kurikulárny dokument, ktorý sa bude podľa potrieb a požiadaviek dopĺňať.“ Som presvedčený, že budeme mať čo zmeniť a dopĺňať. Mimochodom, vážený pán minister, aký zmysel má vyučovať druhý cudzí jazyk na druhom stupni základnej školy v jednej hodine týždenne? Pridajme túto hodinu radšej prvému cudziemu jazyku a nech si osvoja poriadne a dôkladne prvý cudzí jazyk naši žiaci. Máme nekvalitne pripravené dokumenty, a preto si myslím, že je namieste zvážiť posunúť účinnosť zákona o rok na 1. september 2009. Bolo by to určite v prospech nás všetkých a hlavne v prospech našich škôl. Vychádzajúc z môjho diskusného príspevku počas prvého čítania a na základe teraz prezentovaného stanoviska si dovoľujem predložiť 16 pozmeňujúcich návrhov. V časti A sú to 3 pozmeňujúce návrhy týkajúce sa národnostného školstva a v časti B je to 13 všeobecných pozmeňujúcich návrhov. V časti A: Prvý návrh. V § 12 ods. 3 navrhujem poslednú vetu ukončiť slovami „slovenský jazyk a literatúra.“. A zdôvodňujem to tým, že ani doterajšia žiadna právna norma neurčovala rozsah vyučovania predmetu slovenský jazyk a literatúra a je to v súlade so súčasným právnym stavom, teda je to o status quo. Druhý bod môjho pozmeňujúceho návrhu v časti A. V § 13 ods. 1 v prvej vete za slovom „sa používajú“ doplniť slovom „spravidla“ a ďalej pokračovať v pôvodnej vete. Odôvodnenie: Takisto jedná sa o zachovanie súčasného stavu v zmysle platného školského zákona č. 29/1984. Tretí. V čl. II v bode 30 § 13a ods. 3 za slovami „v úradnom styku“ vložiť nasledujúci text „poznať vyučovací jazyk školy v súvislosti s náplňou pracovnej činnosti“. Zdôvodňujem to podobne ako v predchádzajúcich prípadoch so zachovaním súčasného právneho stavu. V časti B, ako som spomínal, navrhujem 13 pozmeňujúcich návrhov. V čl. I v § 4 v bode b) za slovom „technológie“ pokračovať nasledovne: „komunikácie v materinskom jazyku, štátnom jazyku a cudzom jazyku“ a ďalej pokračovať v pôvodnej vete. V tom istom článku, v tom istom paragrafe v bode f) za slovom „občanom“ koniec vety znie: „k materinskému jazyku, k štátnemu jazyku a k svojej vlastnej kultúre.“. Zdôvodňujem to tým, že komunikácia v materinskom jazyku je prvou kľúčovou kompetenciou v zmysle európskeho referenčného rámca, o kľúčových kompetenciách pre celoživotné vzdelávanie. Obidva pozmeňujúce návrhy sú všeobecného charakteru. Netýkajú sa len národnostného školstva, pretože si myslím, že najskôr človek, každý občan musí mať svoj materinský jazyk a na základe toho vznikne úradný, resp. štátny jazyk toho-ktorého štátu. Môj tretí pozmeňujúci návrh sa týka čl. I v § 12 ods. 5 bodu c), navrhujem, aby bod c) sa začínal nasledovne: „v školských zariadeniach a triedach“. Ten návrh je analogický ako v bode a) a b) a chcem dosiahnuť, aby školské zariadenia s výchovným jazykom národností mohli existovať aj v rámci školských zariadení s výchovným jazykom slovenským v jednotlivých triedach. Ďalší pozmeňujúci návrh sa týka čl. I § 27 ods. 4, kde navrhujem pôvodnú vetu ukončiť čiarkou a pokračovať nasledovne: „a gymnázium so základnou školou“. A nová veta znie: „Zriaďovateľom gymnázia so základnou školou sa stane ten z pôvodných zriaďovateľov, na ktorom sa spoločne dohodnú pôvodní zriaďovatelia.“ Zdôvodňujem to tým, že takéto typy škôl na Slovensku máme niekoľko desiatok a v niektorých regiónoch sa objavujú požiadavky na spojenie gymnázia so základnou školou. Ďalší môj pozmeňujúci návrh sa týka čl. I § 28 ods. 14: „V odôvodnených prípadoch môže riaditeľ so súhlasom zriaďovateľa a rady školy prekročiť počet detí v triede podľa ods. 9 najviac o dve deti.“ Myslím si, že táto kompetencia by mala patriť školským radám, nie tak, ako je to v návrhu, Štátnej školskej inšpekcii. Pozmeňujúci návrh šiesty. Je v čl. I § 29 ods. 4, navrhujem nové znenie tretej vety: „I. stupeň základnej školy tvorí spravidla 1. až 5. ročník.“ Nové znenie poslednej vety: „II. stupeň základnej školy tvorí 6. až 9. ročník.“ Môj siedmy pozmeňujúci návrh s tým súvisí, kde v čl. I § 29 ods. 5 bod d) a e) navrhujem nové znenie: „d) 25 žiakov v triede 2. a 5. ročníka,“ e) 28 žiakov v triede 6. až 9. ročníka.“ A zdôvodňujem to tým, že navrhované delenie zabezpečuje efektívnejšie osvojenie si základných, kľúčových kompetencií, nehovoriac o tom, že vládou Slovenskej republiky a Národnou radou Slovenskej republiky schválený materiál pod názvom Koncepcia výchovy a vzdelávania, pod iným názvom Milénium, obsahuje takéto delenie. Môj ôsmy pozmeňujúci návrh sa týka čl. I § 41, v prvej vete za slovom „5-ročnom“ doplniť slovom „6-ročnom“, pretože si myslím, že aj 6-ročné gymnáziá majú svoje opodstatnenie. Deviaty návrh. V čl. I § 64 ods. 4 posledná veta navrhujem, aby znela: „Návrh prerokuje s príslušným zriaďovateľom a územnou školskou radou.“ Myslím si, že územná školská rada by sa mala vyjadriť k tomu, či v danom regióne má byť 8-ročné gymnázium, alebo nie. Súvisí to s návrhom, aby z danej populácie len 5 % mohlo pokračovať v rámci štúdia na 8-ročných gymnáziách. Desiaty pozmeňujúci návrh sa týka čl. I § 161 ods. 1, je to zmena dátumu na „31. december 2008“. A v odseku 9 obidva dátumy zmeniť na „2009 a 2008“. Odôvodnenie: Vzhľadom na nedostatok času je potrebné zmeniť uvedené termíny. Tu vlastne posuniem lehotu alebo dátum schválenia do prijatia štátnych vzdelávacích programov na koniec decembra 2008. Ďalší môj pozmeňujúci návrh. V čl. II navrhujem vypustiť body 3, 7, 8, 38 a 42, pretože si myslím, že ani predstaviteľ Štátnej školskej inšpekcie, ani predstaviteľ miestnej štátnej správy nemá čo hľadať v samosprávnom orgáne školy, a to je školská rada, pretože tým pádom sa stráca samosprávny charakter školských rád. Predposledný pozmeňujúci návrh sa týka čl. III bodu 24 § 6a, navrhujem vypustiť body 3, 4 a 5, pretože toto opatrenie považujem za diskriminujúce pre súkromné školy. Máme pluralitný školský systém, majme rovnaký meter na všetky typy škôl. Pokiaľ dochádza k porušeniu finančnej disciplíny, tak nech sú postihované aj obecné, aj štátne, aj cirkevné a súkromné školy a tento návrh diskriminuje súkromie školy. A napokon posledný návrh sa týka čl. V a to je účinnosť. Navrhujem nové znenie: „Tento zákon nadobúda účinnosť 1. septembra 2009 okrem čl. I § 90 ods. 8 a ods. 9, ktoré nadobúdajú účinnosť 1. septembra 2009, čl. I § 121 nadobúda účinnosť 1. januára 2012 a čl. 3 § 4 ods. 8, § 5 ods. 3 až 5, § 6a ods. 6 a 7, § 8b a § 8c, ktoré nadobúdajú účinnosť 1. januára 2010.“ Z mojich pozmeňujúcich návrhov v časti A žiadam osobitné hlasovanie o 2. bode a v časti B žiadam osobitné hlasovanie o bode 4. Na záver musím konštatovať, že na základe uvedených skutočností poslanci Strany maďarskej koalície – Magyar Koalíció Pártja nevidia dostatok impulzov na uskutočnenie reformy vzdelávania na Slovensku v zmysle predloženého vládneho návrhu zákona o výchove a vzdelávaní. Ďakujem pekne. (Potlesk.)