L. Köteles, poslanec: (2002-02-21):
Vážená Národná rada, v 20. storočí na území Slovenska z neľudských dôvodov nespočetnekrát boli postihnuté represiou viaceré skupiny občanov. Najtvrdšie, dovtedy nepoznané, neľudské represálie postihli aj židovskú komunitu v rokoch 1938-1945. Zákony, ktoré ich najprv preradili do skupiny občanov tretej kategórie, bez nároku na majetok, zdravie a voľný pohyb, nakoniec vyústili do odsúhlasenia ústavného zákona na ich deportáciu do koncentračných a vyhladzovacích táborov. Česť poslancovi vtedajšieho zákonodarstva grófovi Esterházymu, ktorý ako jediný poslanec otvorene protestoval proti tomu, aby som ho citoval: „nekresťanskému činu voči židovským občanom.“ Dodal by som, že napriek tomu nesmierne odvážnemu činu v tejto dobe jedine on bol odsúdený z poslancov Slovenského snemu. A žiaľ, jeho meno dodnes neočistili ani naše súdy, ani historici. Vážená Národná rada, v rokoch 1940-1943 deportáciám sa podstatne vyhli len tie osoby židovského pôvodu, ktoré zavčas utiekli alebo ukrývaní boli, alebo boli pokrstení, alebo dostali tzv. prezidentskú výnimku. Deportácie, na nátlak zahraničia, Vatikánu, boli dočasne v 43. prerušené. Obnovené boli najprv živelne a potom organizovane počas potlačenia Slovenského národného povstania. Obnovené deportácie do koncentračných a do tzv. pracovných táborov sa týkali hlavne občanov židovského pôvodu, už bez výnimiek, Rómov, politických väzňov, homosexuálov a osôb nezistenej totožnosti, partizánov a vojakov Slovenského národného povstania. Vážená Národná rada, aj predložený návrh zákona sa snaží riešiť tento náš skoro 60-ročný dlh voči týmto osobám o zmiernení týchto krívd. Len s ľútosťou môžem konštatovať, že dosť neskoro sme to urobili, veď priemerný vek ešte žijúcich bývalých deportovaných osôb je veľmi vysoký a ich ťažko skúšané zdravie je podlomené a ich počet z roka na rok klesá. Napríklad z okruhu mojich známych od roku 1999 zomreli už traja. A teraz mi dovoľte, aby som vás a cteného predkladateľa upozornil na niektoré slabiny a nejasnosti predloženého návrhu zákona. Napríklad, oprávnenie na odškodnenie, presnejšie na zmiernenie krívd spáchaných nacizmom vzniká len pre tú osobu, ktorú z územia terajšej Slovenskej republiky, podľa spoločnej správy, z územia prvej Československej republiky internovali do koncentračných táborov. Z viacerých dôvodov nemôžem súhlasiť s týmto návrhom. Moja argumentácia vyplýva jednak zo skúseností pri uplatňovaní zákona č. 319/1991 Z. z. o odškodnení nezákonne deportovaných do sovietskych pracovných lágrov. Veď viacerí bývalí deportovaní nemohli presne určiť alebo vierohodne dokázať miesto ich zaistenia, o čom vtedajšie orgány, prirodzene, neviedli nijaké presné záznamy. A logika a toto teritoriálne kritérium návrhu aj z historického hľadiska je spochybniteľné a nelogické. Veď časť občanov Československej republiky židovského pôvodu tesne pred pripojením južného Slovenska k maďarskému kráľovstvu bola násilne odsunutá na dotknuté, potom na odpojené územie. Takisto časť občanov židovského pôvodu po prijatí protižidovských zákonov a opatrení, aby sa vyhli tzv. sústredeniu a deportácii do koncentračných táborov, opustila územie Slovenskej republiky k známym a nielen na južné územie, ale aj do Slovákmi obývaných obcí na dolnej zemi alebo do Banatutea, do dnešnej Rumunskej republiky. Alebo do veľkých miest, napríklad do Budapešti, kde nepoznali ich etnický pôvod a kde ťažko mohli zistiť ich pravú totožnosť. Takže mohlo sa stať a sa stalo vo viacerých prípadoch, že občanov Československej alebo Slovenskej republiky židovského pôvodu, ktorých odhalili, že sa nezákonne zdržiavajú v cudzom štáte, nepriamo, priamo z tohto územia, teda z územia cudzieho štátu deportovali do koncentračného tábora. Dodal by som, že tých občanov neodškodnili ani rumunské, ani maďarské alebo české zákony. Počas, a hlavne po potlačení Slovenského národného povstania, došlo k živelným deportáciám Židov a Rómov. V týchto prípadoch je skoro nemožné dodatočne a vierohodne dokázať miesto ich zadržania. Takisto aj časť vojakov Slovenského národného povstania počas bojov bola vytlačená z územia Slovenskej republiky. Na územie vtedajšieho Maďarska alebo na území dnešného Poľska, kde boli zajatí. Vážená Národná rada, podľa môjho názoru Národná rada Slovenskej republiky by ukrivdila občanov Slovenskej republiky a takisto zákon by nemal umierňovací charakter, všeobecný umierňovací charakter, a nemohli by sme považovať za jej historickú satisfakciu, keď z tohto odškodňovacieho procesu by sme vylúčili tých bývalých deportovaných, ktorí nie z územia slovenskej, respektíve Československej republiky boli internovaní. Len za čiastočné riešenie, za menšie zlo považujem návrh zo spoločnej správy, aby boli odškodnení tí občania, ktorí z celého územia tzv. Československej prvej republiky boli odvlečení. Pôvodne som uvažoval nad tým, že predložím návrh odškodnenia bez teritoriálneho obmedzenia. Ale dal som, vzhľadom na fakt, že medzi poslancami, ani medzi koaličnými poslancami nebola ochota podporovať môj návrh. Ešte k logike návrhu. V dôvodovej správe predkladatelia vyčísľujú počty odškodnených zo strany Maďarskej republiky. Mal by som otázku pre pána Mikloška. Podľa vašej logiky aj toto konanie je v rozpore s medzinárodným právom? Ba aj malo exteritoriálne účinky? Veď v roku 1992 Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky viackrát, ešte k tomu v oficiálnych listoch, tak reagoval na žiadosti na odškodnenie, aby dotyční občania sa obrátili na Maďarskú republiku z dôvodu, že na nich sa vzťahujú maďarské odškodňovacie zákony. A teraz mi dovoľte predložiť návrh na uznesenie Národnej rady Slovenskej republiky pri príležitosti prijatia novelizovaného návrhu zákona o zmiernení niektorých krívd osobám deportovaným do nacistických koncentračných táborov. Národná rada Slovenskej republiky pri príležitosti prijatia zákona o zmiernení niektorých krívd osobám deportovaným do nacistických koncentračných táborov vyslovuje odhodlanie vyrovnať sa s tragickými udalosťami novodobých dejín Slovenska. Zároveň, vychádzajúc zo svojej historickej zodpovednosti, za zmiernenie krívd spáchaných v zmysle neľudských ideológií na území Slovenska, bude vyvíjať úsilie na ich spravodlivé riešenie v duchu našich kresťanských tradícií.