Jurinová, Erika, poslankyňa NR SR (2013-05-21):
Vážená pani predsedajúca, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, nadviažem tam, kde skončil môj predrečník Gábor Gál. Naozaj tomuto zákonu v podstate nie je čo vytknúť, pretože je to veľmi zaujímavá, ľúbivá téma a určite aj zmysluplná. Už v prvom čítaní som sa vyjadrila k tomuto zákonu, ocenila som pritom, že návrh jednoznačne ustanovuje, že osoby poškodené trestnými činmi znásilnenia, sexuálneho násilia a sexuálneho zneužívania budú mať dva navzájom nepodmienené právne nároky, je to vlastne také nóvum u nás, že konečne začneme odškodňovať aj za morálnu ujmu, za morálnu škodu. To je skutočne tá pozitívna stránka návrhu. Zároveň aj v predchádzajúcom vystúpení som upozorňovala na to, že v skutočnosti sa to bude týkať len veľmi malého počtu osôb, ak vôbec. V tom prvom príspevku som hovorila, že za minulý rok bolo podaných 87 žiadostí, z toho bolo prijatých, alebo získali nárok na odškodnenie 60 prípadov, keďže aj doteraz tieto trestné činy boli v praxi odškodňovania ministerstvom spravodlivosti v zanedbateľnom počte. Uvedenie tohto inštitútu do súčasnej podoby zákona o odškodňovaní osôb poškodených násilnými trestnými činmi možno skôr považovať za prechodné riešenie a za uvedenie pojmu morálna škoda do našej trestnej legislatívy a dúfajme, že aj do praxe. Už tuná pán Gábor hovoril o tom, ako sa v skutočnosti tento zákon bude dať uplatňovať, aj vlastne v závere vo faktických poznámkach hovorili o tom, že či je dôvodová správa naozaj to, podľa čoho by sme sa mali riadiť. Ale dôležité je povedať, že mne vadí, že ide opäť o úzku skupinu, ktorej sa to týka. Z trestných činov sme vybrali niekoľko trestných činov, ktoré sme do zákona vsunuli, a ostatní, ktorí sa takisto cítia poškodení, je ich veľa na základe iných trestných činov, do tohto okruhu nespadajú. Čo je pre mňa teda ešte viac smutnejšie. Zároveň upozorňujem, že takto upravený inštitút odškodňovania v žiadnom prípade nenapĺňa požiadavky vyplývajúce z predpisov vyššej právnej sily – hovorím o európskej legislatíve o medzinárodných dohovoroch – a predovšetkým nezabezpečuje to, že poškodené osoby budú vedieť o tom, ako majú svoje právo na odškodnenie uplatniť. Druhá a ešte vážnejšia výhrada spočíva v tom, že odškodnenie by malo byť prístupné obetiam násilných trestných činov neobmedzených len na vymenované trestné činy. Pri našom nedávnom osobnom stretnutí pán minister spomenul vládny návrh zákona o odškodňovaní ako pozitívny počin. Nie je to však uspokojivé a nereflektuje viaceré požiadavky smerníc Európskeho parlamentu a Rady, ale predovšetkým nenapĺňa oprávnené nároky obetí na kompenzáciu ich ujmy materiálnej, fyzickej a morálnej. Z tohto dôvodu, ktoré by sa nám dali možnože naozaj zjednodušene, jednoducho charakterizovať, že je to lepšie ako nič, určite podporíme túto novelu, ale opäť pripomínam, že na základe európskej legislatívy by sme sa mali zamerať na všetky skupiny, ktoré sú postihnuté, ktoré by mohli byť, ktoré by mohli na základe tohto zákona žiadať o morálnu ujmu. Je to určite širšia skupina ako len, len trestné činy sexuálneho zneužívania. Ja by som sa možnože ešte v krátkosti vrátila k tomu, k vymožiteľnosti, k vymožiteľnosti tohto práva. Dôležité je povedať, že v našej legislatíve akoby neexistuje miestnosť, miesto pre ustanovenie kvalifikovanej pomoci. Toto je jeden veľký problém, ktorý u nás v našej legislatíve nie je doriešený. Nie je doriešený, nieže čiastočne, ale takmer vôbec. Ak sa stane niekto obeťou, nevie, kto by mu mohol pomôcť. Všetky informácie, ktoré dostáva od relevantných, ja neviem, od policajtov, od ľudí, s ktorými prichádza do styku, im nie sú vôbec nápomocní, aspoň takto, takto sa obete vyjadrujú, takto to vnímajú aj organizácie, ktoré sa týmto problémom zaoberajú. Takže ja by som prosila, že vzhľadom k tomu, že do roku 2015 musíme prijať aj európsku smernicu, alebo implementovať smernicu, ktorá sa týka odškodňovania obetí trestných činov, aby sme sa zamerali práve aj na vytvorenie celých postupov, ktoré pomáhajú obetiam trestných činov. Dôležité je, aby sme pripravili podmienky pre zmysluplnú pomoc obetiam. Pre zmenu dominancie justičného systému od sústredenia sa na trestanie páchateľov na nápravu krívd a škôd obetí. Pre páchateľov máme vypracovaný celý systém pomoci, obete sú v tomto akoby bokom. Takže verím, že budú prijaté aj následné opatrenia, ktoré pomôžu vytvoriť celý systém pomoci obetiam násilia. A opäť by som ešte pripomenula, že doteraz nie je jasné, aké ministerstvo, aké stanovisko zaujíma ministerstvo pri implementácii smernice, ktorá bola prijatá v novembri 2012 a týka sa práve odškodnenia, odškodňovania obetí trestných činov. Mám za to, aj by som veľmi pána ministra prosila, aby naozaj skupiny, ktoré sa tomuto venovali, aby boli nápomocné pri riešení v tom zmysle, že ak je možné prijať komplexné riešenie, nech sa prijme. Veľmi sa prihováram za to, aby bol, tak ako v Českej republike, prijatý samostatný zákon o odškodnení obetí trestných činov. Uľahčilo by to prácu nielen, nielen polícii alebo proste všetkým, ktorí naozaj o túto tému javia záujem a chcú pomáhať. Ďakujem pekne.