Gál, Gábor, poslanec NR SR (2014-05-27):
Ďakujem za slovo, pani podpredsedníčka, aj pánovi podpredsedovi vlády a ministrovi vnútra za dochvíľnosť. (Povedané so smiechom. Reakcia ministra vnútra: „Bol som tu načas.“ ) A tak videli sme, len treba načas byť v sále, pán... Tu sú návštevníci, asi žiaci nejakej strednej školy. Tak kebyže oni meškajú toľko na hodinu, tak asi by mali zápis niekde. (Reakcia ministra.) No, takže vy budete mať zápis aspoň v protokole v Národnej rade, ako sme to prerokovali, tento veľmi dôležitý zákon, ktorý hádam po ústave, asi, podľa mňa je jeden z najdôležitejších zákonov kvôli tomu, lebo od toho sa odvíja, či tu máme právny štát, demokratický, právny štát, ako vlastne vzíde táto snemovňa, ako vzíde vláda, ďalšie zastupiteľstvá. Je to aj ťažký zákon, nie tak aj z politického hľadiska, ale aj z hľadiska pragmatického, lebo stačí malá nepozornosť a demokracia môže byť na kolenách. Ja dúfam, pán minister, a ja dúfam, že vy ste o tom úplne skalopevne presvedčený, že sme urobili všetko, čo je potrebné k tomu, aby tie chybičky sa do tohto zákona nedostali a aby tento zákon bol maximálne vykonateľný. Chybičky krásy, lebo také som už našiel, ešte včera som to prešiel, dosť stále, ten zákon asi nebude uzavretý ešte istú chvíľu, ale dúfam, že tá vykonateľnosť bude. Tie väčšie nedostatky, o jednom väčšom nedostatku už rozprávala moja kolegyňa pani poslankyňa Lucia Žitňanská, a to je tá štátna rada, k tomu sa ale ja nechcem vracať, lebo ona to už prízvukovala dosť. Oproti návrhu, vždy ste sa bavili veľmi ostro vtedy po tom lete, oproti tomu pôvodnému návrhu tento návrh zákona je už oveľa lepší, ale stále, stále sú tam určité veci, ktoré nie sú podľa mojich predstáv. Ale to už taký šport, pán minister, váš, že predložíte nejaké maximálne vreco takých vecí, ktoré, viete, že sa nám nebude pozdávať, potom z tých uberiete, ale gro tých vašich, vašich myšlienok, gro tých vašich predstáv tam predsa len. Neprekuká, to už je také, však vy sa k tomu aj hlásite, neurobíte to, z toho nejaké väčšie tajnosti. Ale tá trištvrteročná práca priniesla svoje ovocie, ale to ovocie stále nie je zrelé. To je vidieť na tom, že koľko je tu podpísaných, koľko z tých pozmeňujúcich návrhov sám som podpísal, koľko tých pozmeňujúcich návrhov tu koluje. To ovocie stále potrebuje to leto, teplo toho leta, z ktorého by potom v septembri mohol vzniknúť taký celkom dobrý zákon. Ale okrem, okrem tej štátnej komisie, čo vnímam veľmi citlivo, je tu ešte ďalšia vec, ktorú už kolegovia prízvukovali, ktorá ale stále bude takým ako Damoklov meč nad týmto zákonom a to sú moratóriá. Ale veľmi negatívne vnímam aj celú plejádu obmedzení, sankcií, následne na to tú vágnu možnosť kontroly. Zákon je postavený zas v tom, že tí poctiví, tí čestní, ktorí ho budú dodržiavať, v konečnom dôsledku na to doplatia. Doplatia na svoju čestnosť, na to, že budú postupovať v zmysle, striktne v zmysle zákona, lebo vždy sa tu nájde na politickej scéne dostatočný počet dobrodruhov kandidátov alebo neférových politických strán, ktoré majú a priori vo zvyku porušiť zákonné predpisy a vlastne takto získať nezákonné výhody, a neodradia ich ani tie sankcie, ktoré sú v niektorých prípadoch dosť vysoké, ale stále nie dosť vysoké na to, aby to zamedzilo tomuto v prekročení zákonných obmedzení. Čiže výsledný efekt je, že tá politická strana, ten kandidát, ktorý poruší alebo v budúcnosti poruší tento zákon, nikdy nebude tak potrestaný, aký osoh on môže mať z toho porušenia. Napríklad chýba mi tu sankcia zrušenia politickej strany. Zrušenia politickej strany, politická strana, ktorá nedodržuje pravidlá hry počas volieb, počas financovania, predpisy financovania, tak ja si kľudne viem predstaviť tú sankciu, že by bol vyškrtnutý zo zoznamu politických strán. A na druhej strane tie fixné sumy. Viete, pre politickú stranu bohatú, ako je napríklad SMER – sociálna demokracia, tých pár stotisíc eur pokuty nie je až také veľké ako napríklad na teraz začínajúcu politickú stranu, ktorá zápasí s každým centom. A idem na to gro, a to je to moratórium, 40 hodín, 48 hodín pred voľbami zakázať politickú propagáciu v ére internetu, ďalších elektronických komunikačných možností podľa mňa je viac ako neaktuálne a je to aj neúčelné. Lebo sociálne siete napríklad len dávajú oveľa väčší priestor na priame oslovenie potenciálneho voliča. Je tu, dáva širší záber ako nejaký plagát, nejaká tá reklama a toto zakázané odkontrolovateľné nebude. V posledných voľbách máme častý jav, že zahraničné televízne stanice zasahujú do našich predvolebných súťažení a práve počas moratóriá sú tam nejaké exkluzívne interview s nejakými kandidátmi, sú tam vo vyššej miere nejaké spravodajské šoty o tej-ktorej politickej strane alebo kandidátovi, ktoré, televízne stanice, ktoré sú dostupné a dosť aj pozerané na území Slovenskej republiky potenciálnymi voličmi. A toto už je neférové, lebo týchto nevieme postihnúť, samozrejme, na to dosah štátne orgány Slovenskej republiky nemajú a to je diskriminujúce voči tým politickým súperom, ktorí takéto možnosti nemajú alebo nechcú využiť, nechcú porušiť zákon. A tu sankcia, samozrejme, pre tých, ktorí využijú tieto neférové možnosti, daná nie je. Preto ja si myslím, že najlepšie by bolo zrušiť moratórium. To isté sa týka aj zákazu zverejňovať informácie o kandidujúcich politických stranách 14 dní pred voľbami, lebo aj teraz nebola možnosť napríklad informovať o výsledku volieb pred tým, ako ukončia voľby v poslednej krajine Európskej únie pri európskych parlamentných voľbách. No ale už sme mali rôzne informácie, rôzne štatistiky, po internete kolovali už, dá sa povedať, presné výsledky. Dobre, v tomto viem, prečo to je, ale pri tých, pri tom zákaze 14 dní pred, pred voľbami zakázať zverejňovať informáciu o kandidujúcich politických stranách, no, si myslím, že to stráca taký účel. Vidím tu aj také maličké, maličké problémy, ako je prítomnosť ďalších osôb vo volebnej miestnosti. Jednak, že by som si to vedel predstaviť, že by bolo to také voľnejšie, na druhej strane, aby sme zachovali určitú štábnu kultúru, tak tiež si viem predstaviť, že nech sa tí ľudia, ktorí sa chcú zúčastniť, alebo chcú byť v tej volebnej komisii, tak aby sa dopredu zahlásili, ale tuto poriadok nie je. Pri každých voľbách to je trošku inak. Podpis voliča v zozname voličov, musí volič podpísať vlastnoručne, do zoznamu voličov sa musí podpísať pri hlasovaní. To je v jednom paragrafe. Neviem, načo to je tam. (Reakcia navrhovateľa.) No. (Reakcia navrhovateľa.) Ale nie je to pri každej voľbe zas. To je v tých všeobecných častiach. (Reakcia navrhovateľa.) Dobre, okej, dobre, v poriadku, pán minister. Ja beriem to, ale len hovorím, že ja mám inú predstavu, ale to už nedávam návrh, len, to len proste hodím tú loptičku hore. Napríklad § 135, keď politická strana má kandidáta na predsedu vyššieho územného celku, ale nemá kandidátne listiny v jednej tretine volebných obvodov, už nebude mať člena vo volebnej komisii. A na druhej strane ten predseda kandiduje vo všetkých volebných obvodoch. No a čo si myslím, že čo treba napraviť, a to je to, aby voľby predsedu vyššieho územného celku neboli dvojkolové. Niekoľko faktov. Volíme v jednom kole tak primátora Košíc, ale aj Bratislavy. Dá sa povedať, že sila Bratislavy je vlastne silou jedného ako mesta, jedného kraja. Vôbec nenarúša legitimitu toho predsedu vyššieho územného celku, keď bude zvolený v jednom kole, v tom prvom kole, s najvyšším počtom hlasov. Nikto nebude spochybňovať jeho legitimitu. Ako to, že nespochybňujeme legitimitu primátora? U prezidenta je to troška predsa len iné, si myslím. A jednak aj z finančného hľadiska to je nemálo peňazí, keď musíme tých v tom druhom kole zas zriadiť alebo pokračovať v platení členov volebných okrskových a ďalších komisií. Takže dávam návrh, pozmeňujúci návrh, a to tak, že Prvý bod. V čl. I v § 150 ods. 3 písmeno c) bude znieť: „c) kandidáti na predsedu samosprávneho kraja získali rovnaký počet hlasov,“. To je vtedy, kedy má vyhlásiť predseda Národnej rady nové voľby. V čl. I v § 158 odsek 4 znie: „(4) Za predsedu samosprávneho kraja je zvolený ten kandidát, ktorý získal najviac platných hlasov. Pri rovnosti hlasov sa vykonajú nové voľby.“ Kvôli tomu je ten bod prvý. A bod tretí. V čl. I sa vypúšťa § 163. A následné paragrafy sa potom prečíslujú. Ten § 163 práve hovorí o tom, že by sa mali konať tie, malo by sa konať to druhé kolo, čo je podľa mňa, nie je to, nie je to najdôležitejšie, ale hovorím, že na legitimite nikomu to neuberie. Čiže summa summarum, pán minister, odstránením tých dvoch najväčších nezrovnalostí v tomto zákone, to je moratórium a štátna rada, by z toho mohol vzísť ako celkom slušný návrh zákona. Trištvrte roka sa na tom pracovalo, trištvrte roka sa na tom pracovalo, a predsa len sú tu také nedostatky, také otázniky, kvôli ktorým ani náš klub, ani ja osobne za tento návrh zákona, tak ako je, hlasovať nebudeme môcť. Ďakujem pekne za pozornosť.