Fecko, Martin, poslanec NR SR (2016-04-21):
Ďakujem pekne. Dobrý deň sa praje. Pán predsedajúci, pán minister, pani ministerka, páni ministri, pán predkladateľ, pozdravujem, pán spravodajca, kolegovia a kolegyne, vážení hostia, dovoľte, aby som pokračoval v prerušenej rozprave, ktorá včera 19. hodinou musela byť prerušená, takže budeme pokračovať v mojom vystúpení. Ako poľnohospodársky inžinier, samozrejme, sa budem v prvom rade venovať oblasti pôdohospodárstva a životného prostredia, sčasti aj štátnej správe. Včera sme ukončili, respektíve ukončili, rozbehli stať reštitúcie. Som rád, že mám tu pani ministerku, a chcem veriť, že to, čo sme si povedali aj na výbore, tu aj niečo doplním, prípadne dám aj nejakú radu, ako by som možnože ja išiel na to, a pokiaľ si to vezme za svoje a niečo z toho zrealizuje, budem iba rád. Takže idem k tým reštitúciám, kde, občania naši milí a vážení, žiaľ, vláda v svojom programovom vyhlásení ani slovkom sa o týchto, ako vás bude riešiť, nezmienila. Pani ministerka síce povedala na našom výbore, že budú ešte pripravené tézy a iné, samozrejme, že nejaké programové úlohy, ktoré, aké zákony pôjdu po jednotlivých rokoch, ale momentálne máme pred nami programové vyhlásenie vlády, tak k čomu sa mám vyjadrovať? Musím sa k tomu vyjadrovať, čo tu mám, a preto to aj takto čítam a tak to prakticky budem aj hodnotiť. Takže k reštitúciám musím povedať: Hanba, hanba a ešte raz hanba. To neni agenda ani Európskej únie, ani OSN, je to agenda vlád Slovenskej republiky od roku ´93. Je to naša interná agenda, ktorú sme nezvládli. Takže hanbite sa! Pán Baco od roku ´98, resp. ´94, pretože keď sme v roku ´91 prijímali zákon, reštitučný, 229-tka, ktorého účinnosť bola od 24. júna 1991; mal som tú česť byť na pozemkovom úrade, keď sme to začínali, a pracujem prakticky až do dneska tam, ale som uvoľnený na výkon funkcie; tak bolo povedané, do piatich rokov, vážení, ukončíme reštitúcie. Takže nebudem pranierovať pána Džatka, Oberhausera a Kršeka, ani pána Belanského, ktorý bol ministrom do roku ´90, boli ministrami do roku ´94 – ´5. Idem na tých ďalších. Takže hanbite sa, pán Koncoš, pán Baco, áno, aj pán Zsolt Simon, pán Jureňa, pani Kramplová, pán Becík, pán Chovan, znovu pán Simon a pán Jahnátek! Nezvládli ste agendu, nezvládli ste povedanie „pardon, občania“. Pretože reštituční ľudia, oprávnené osoby, ktoré si uplatnili nárok, to neboli privatizéri za jedno euro, ktorí boli po ´90. roku a privatizovali našu republiku. V ´48 to bol výkvet slovenského poľnohospodárstva alebo československého poľnohospodárstva. To boli celé rody, ktorým socializmus povedal, že koniec. Som takisto z takéhoto rodu. Môj pradedo mal 110 hektárov v Červenici pri Sabinove. Viete, koľko sme mali na to, aby sme opustili našu pôdu? Viete koľko? Štyridsaťosem hodín. A povedali: Tridsať kilometrov, hľadajte si náhradné bývanie. Čo na dva rebriňáky vošlo, sme si mohli odniesť a koniec. My sa 25 rokov boríme s reštitúciou, navrátením? Dvadsaťpäť rokov, ľudia boží? To sme kde? Áno, nemôže byť biznis, hej? Lebo musíme dávať tým našim občanom, ktorí boli zlikvidovaní. Tam nejdú asi takéto veci. A preto sa hanbíme. A hanbím sa aj ja ako pracovník pozemkového úradu, že sme to nezvládli, a apelujem na mojich kolegov, aby sme to nejakým spôsobom napravili. Chcem veriť, že pani ministerka dá tomu zadosť, a tak jak som včera povedal, že reštitúcie nerieši v prvom rade pozemkový fond, ale pozemkový odbor. Tam nemáme my poriešené a potom nastúpi až fond a chcem veriť, že táto agenda sa pohne. Je to už až tak, by som povedal, že jak by som to nazval, neúnosné, že občania sa, samozrejme, obracajú, kde môžu. A obrátili sa aj na ombudsmanku Slovenskej republiky pani Dubovcovú. Mám tú česť tlmočiť jej výsledky práce zo septembra 2015. Takže, vážení, aby bolo jasné, o akej mase hovoríme, o akej mase nehovoríme, tak celkový počet neukončených reštitučných nárokov, a boli dve možnosti si uplatniť, pre niekoho zákon 229, budem hovoriť v hantírke, a podľa zákona 503/2004, tento prvý bol z roku ´91. Takže neukončených podľa tej 229-tky, tej prvej, ja hovorím úplnej reštitúcie, lebo tam ste mohli dostať aj živý, mŕtvy inventár, aj náhradu za pozemky, aj vrátenie, aj všecko možné, je neukončených na Slovensku 3 052 žiadostí. Podľa zákona 503/2004 máme neukončených 6 527. Musím povedať jedno, že bolo to, tá druhá reštitúcia, ja to beriem tak, že to už bolo také aj ťahanie mačky za chvost, lebo je to neúplné. Tam je, či dostanete náhradu, to znamená, tam bude atakovaný v prvom rade pri týchto konaniach Slovenský pozemkový fond, kde musí riešiť náhradné pozemky zo svojho portfólia, a pani Dubovcová, samozrejme, to vyčíslila aj menovite podľa okresov. A ja vám prečítam iba jednu tabuľku, ktorá hovorí o tom, že pri súčasnom, by som povedal, časovom nastavení vybavovaní žiadostí v jednotlivých okresných, teda pozemkových a lesných odboroch teraz ako dlho budeme zhruba tých 9-tisíc žiadostí riešiť? Tak aby ste boli v obraze, možnože vám poviem prvú päťku, tú najhoršiu. V Žiari nad Hronom to budeme ešte riešiť 10 rokov. V Námestove to budeme ešte riešiť 11 rokov. V Malackách to budeme riešiť ešte 14 rokov. V Trenčíne to budeme riešiť ešte 16 rokov. No a šok, pre mňa šok, dúfam, že aj pre vás, v Košiciach to budeme riešiť 41 rokov. To nemyslíte vážne, ľudia boží! Páni poslanci, pani poslankyne, apelujem na vás, hlavne na vládnych a koaličných teda, spamätajme sa! Nemôže byť, aby sme 65 rokov, ešte dlhšie, ako bol socializmus, riešili náhrady krívd za socializmu. Veď to je nonsens, to je nonsens, vážení! Takže to je výsledok práce, áno, ako sme našich občanov hodili cez palubu, my nič s vami nemáme, to tamtí ministri, to vtedy tam malo byť a neviem čo. No nie. To sme my. To sme tu a máme to riešiť. Takže chcem veriť, pani ministerka, že toto, samozrejme, vám dám k dispozícii, aby sme to pohli, lebo máte už väčšie portfólio pôsobnosti iba na fonde, takže budem veľmi rád, keď tú našu agendu zvládneme k spokojnosti občanov. Áno, a viete čo? Neveril som vlastným očiam. Máme okres, ktorý má nulu. Nulu! Si predstavte, všecko vybavené. Pani ministerka asi vie. A viete, ktorý je to aj okres? Bar-de-jov. A som rád. Takže keď sa nevieme naučiť, ako sa majú riešiť, iďte do Bardejova. Iďte do Bardejova, sa učte, vážení! Áno, musím konštatovať, že veľa okresov podľa tejto štatistiky pani ombudsmanky to stihne za pol roka, dva roky, môžem povedať, že nejakých 20 okresov bude nad päť rokov, ale všecko ostatné do piatich rokov. Takže mohlo by sa to zvládnuť za toto volebné obdobie, keď Boh dá, a chcem veriť, že budete všetci nápomocní, ktorí budeme môcť nejakým spôsobom napomôcť tomu. Tu podľa mňa stačí iba, aby bola koordinácia medzi katastrom, fondom a jednotlivými úradníkmi, či už archívmi, aby mohli pracovníci dostať tie podklady, na základe ktorých ich rozhodnutie nebude nepreskúmateľné, ale preskúmateľné, lebo ináč nemôže ísť ani na súd. Lebo každý, každé rozhodnutie pozemkového úradu ide na krajský súd, vážení! Takže berte tak to, že budem veľmi rád, keď sa toto všetko skĺbi a ministerka bude mať nad tým ochrannú ruku, aby sme neriešili reštitúcie ešte 20 alebo 40 rokov. To je hanba. Takže to je k tomu. Samozrejme, keď som včera hovoril, že máme svoj dom a nevieme, koľko máme v ňom izieb a koľko tam máme vlastne obyvateľov, tak mienil som na registre. Pani ministerka vie, čo je register, mnohí z vás možnože tiež viete. V kocke poviem, chceli sme, alebo všecky vlády, ktoré tu boli, na čele s ministrami príslušnými, v roku ´95 bol prijatý zákon, ktorý hovoril, že aby sme pozemkovú knihu, ľudovo povedané, oprášili a miesto pozemno-knižných zložiek založili listy vlastníctva a na základe týchto listov vlastníctva by sme potom robili pozemkové úpravy, sceľovanie pozemkov, komasáciu. Boli rôzne termíny, jeden z termínov bol rok 2015, žiaľ, ten sa nestihol, teraz to máme do roku 2017, myslím si, že je tam tých území už, chvalabohu, v tejto oblasti minimum. Z 3 542 katastrálnych území Slovenska vyzerá, že správne orgány, ktoré majú tie registre robiť, je to jednak správa katastra, teda katastrálny odbor a odbor pozemkový, tak katastrálnemu odboru ešte ostáva 11 katastrálnych území a pozemkárom, respektíve späť, pozemkárom 11 a katastrálnikom, myslím, že 18. Takže chcem veriť, že sa to zvládne a že konečne si budeme môcť povedať a pani ministerka si dá fajfku, ROEP vybavený. A budem jej v tom držať palce, aby to bolo urobené, lebo prvýkrát v histórii Slovenskej republiky a pri tomto majetkovom nejakom etablovaní sa budeme mať listy vlastníctva podľa jednej metodiky. Podľa jednej metodiky, lebo stále tu boli nejaké že západné Slovensko tak, za Márie Terézie, stredné tak, východ tak, proste stále to bolo nejaké. Teraz máme jednu metodiku a konečne pokoj od toho budeme mať. Ako to bolo urobené? Nech si spytujú svedomie, povedal som to pani ministerke aj na našom výbore, bol by som veľmi rád, aby tá trojročná lehota, pokiaľ občania pri registroch boli doslova že okradnutí, ja tomu hovorím, aby sa tá lehota predĺžila, aby mohli mať opravný prostriedok nejaký, lebo neni možné, aby niekto, kto mal 5 árov, má po ROEP-e 5 hektárov a ten, čo mal 5 hektárov, má 5 árov. To neni možné. Mám takéto podnety, takže možnože to bude na spoločnú debatu, aby sme to trošku napravili. A hneď tu by som povedal, kontinuálne naviažem na titul „neznámi vlastníci“. Lebo s nimi je veľký problém. Na Slovensku ich máme plus-mínus 27 %, keď si dobre spomínam na poslednú agendu. Pani ministerka vie, že spravuje, teda spravovala na fonde aj túto pôdu, ktorej je 454-tisíc hektárov podľa vykazovania ku koncu roku 2014, výkaz z dvetisícpätnásteho ešte nemáme, takže budeme ho tu preberať. Takže toľko tisíc hektárov je neznámych vlastníkov. Samozrejme, tu je veľká oblasť kšeftov. Vydržím, osvedčím, dám, nedám, sused, brat a neviem kto, menovec. Žiaľ, musím skonštatovať, že pri tých registroch, pri tých ROEP-och, kde mali byť robené, ja tomu hovorím rada starších v tej obci, ktorá mala prísť k tým geodetom a povedať, Jano Lukáč z horného konca neni ten istý Jano Lukáč, čo je na dolnom konci, čo žil, a to sú dve rodiny rôzne. No žiaľ, kde to brali poctivo, sa to vyčistilo, kde sa poctivo nebralo, sa to nevyčistilo a teraz máme z toho anomálie a medzi tým, samozrejme, sú aj neznámi vlastníci. Takže, pani ministerka, vy ste tlmočili na výbore, že je to neriešiteľná situácia, ja by som povedal riešiteľná. Dám návod. Dám návod, lebo ja by som bol rád, nie som tu na to, aby to bolo cez Fecka, nech to ide cez hocikoho, ja budem rád, keď sa porieši problém. O tom to musí byť. Kto spôsobil neznámych vlastníkov? Tie rodiny? No asi nie. V ´48. sme ich odstrihli od majetku, koniec, dedí jeden alebo nededí nikto. Lebo poľnohospodárska pôda nebola za socializmu predmetom dedičských konaní poväčšine. Takže, vážení, štát je na vine. Štát neurobil si svoju úlohu pri ROEP-och, tak preto doporučujem a myslím, že pán Klimek z SaS, s ktorým sme tvorili spolu program náš, bude s tým súhlasiť, aby sme tu, dáme im to, že sme to mali, aby bolo do vienka nejakého úradu doslova do náplne práce dané, bude ťa lustrovať, tie stromčeky, rodokmene, a vysporiadať sa s tým, že keď tam niekto bude mať meter štvorcový alebo 5 metrov štvorcových, aby tá rodina to buď darovala, alebo nejakým iným spôsobom, to už je iba technikália, čo sa s tým bude dať, ale musí to štát odčiniť. A potom keď dostane po určitej dobe nejaké neznáme vlastníctvo, tak dobre, to už sú tí, ktorí, nevieme ich nájsť, tak nech to vlastne ostane. Ja som veľmi rád, že pán Fico to v roku 2005, myslím, že zavrhol, že neznámi vlastníci nemôžu prejsť ani na obce, ani neviem na koho, ale ostáva to zase do diaľky, lebo sa to nevybaví. Áno, nemôžeme predsa scudziť majetok, keď štát spôsobil, že na ňom sú neznámi vlastníci. A štát to spôsobil. Nehnevajte sa, štát to spôsobil. Takže to by som dal do takej ako pozornosti, pani ministerka, keby sa dalo, budem nápomocný a budeme to nejakým spôsobom riešiť. No a poďme ďalej. Takže reštitúcie, teraz som mal na mysli fyzické osoby, právnické osoby, no a cirkevné ani nehovorím, tam by som bol tiež veľmi rád, aby sa to pohlo, a upozorňujem, že cirkevné sa uplatňovali na pozemkovom fonde, nie na pozemkových úradoch. A niektorí pracovníci si to ešte stále mýlia, tak budem rád, keď budú to riešiť tí, ktorí to majú riešiť. Ale chcem sa ešte trošku pristaviť pri veľkej skupine reštitučných podaní, a to je Vojenský obvod Javorina. Vojenský obvod Javorina, kde vyzerá, že bolo uplatnených 4 000 nárokov, je tam 26 katastrálnych území, vojenský obvod Javorina bol v 2011. roku zrušený, to znamená, že neplatí ten režim, že obrana štátu a neviem, všetkého možného, Varšavskej zmluvy, howgh, koniec, to znamená, teraz musíme to vracať tým vlastníkom. Pán minister Jahnátek, mali sme to tu aj v zákone, špeciálny zákon prijal senátor, respektíve novela zákona, aby sa to riešilo, bolo na to vyčlenených 800-tisíc eur, keď si dobre pamätám, 300 plus 500, 2015/2016 to malo byť, žiaľ, vyzerá, že sa to tu hýbe trošku pomaly podľa môjho názoru, ľudia sú tam nervózni, idem na ich schôdze, ktoré teraz tí jednotliví urbárnici, ľudia tam majú v tých oblastiach, chcem im tlmočiť, že nová ministerka to pohne a budem tiež na ňu apelovať, lebo tam vlastne sme zlyhali tiež, lebo sme urobili ako štát nejaký vojenský kataster, ten to ináč zidentifikoval, vydávalo sa na civilný kataster, vydalo sa 150 % majetku, nie 100 % majetku, no proste blud na piatu, medzitým, samozrejme, nám prišli lesy a drevo je zaujímavá vec, že?, tak poďme to ešte rúbať, takže aj toto vyrúbali a teraz zisťujeme, že obyčajný človek, vlastník, reštituent nemáš nič. Takže to, dúfam, že poriešime tiež, a budem sa snažiť, samozrejme, tiež byť nápomocný svojimi či už vedomosťami, alebo fyzickou účasťou na konaniach, ktoré bude treba takýmto spôsobom riešiť. Len myslím si, je to iba v tej preorganizácii práce, áno, viem, že už mali prísť do Kežmarku, do Popradu ďalší pracovníci. Nech tam prídu, nech to riešia, lebo asi tých 3-tisíc už vydaných z tých 4-tisíc, 3-tisíc už bolo vyriešených, ostalo tisícka, len tie, ktoré boli vyriešené, sú zle vyriešené. A tam sa bije, ja som to hovoril teraz, ten veľkostný pomer, takže budú musieť byť prehodnotené. Takže tiež dúfam, že to nebude na vedľajšej koľaji. Ďalšia veľká skupina sú záhradkári. Tiež nespomenutí v tomto zákone, teda návrhu vlády v programovom vyhlásení. Takže zdá sa mi, že záhradkárska problematika bola chytená u nás v republike za zlý koniec. My sme zákonom 64 z roku ´97 siahli na vlastníctvo. Iné krajiny okolo nás išli na užívacie vzťahy. A povedali, na 100 rokov užívajte. Po ´89., po ´90., ktoré, jaké tam boli. My sme povedali, že ideme riešiť vlastníctvo a že keď sa bude v konaní, tak záhradkár sa stane vlastníkom a vlastník dostane náhradu. A to robilo veľké problémy. Takže z 1 600 záhradkárskych osád na Slovensku 800 podalo si žiadosť na pozemkové úrady vtedy, vyriešených bolo zhruba 400 plus-mínus, potom prišiel Štrasburg, kde nám povedal, že cena 3 koruny je nenormálna, v úvodzovkách povedané, takže sme za to zaplatili 6 miliónov korún za prehratý súd v roku 2008/9, neberte ma teraz za slovo, v týchto rokoch, ešte to bolo za vlády pána Fica I. A Zsolt Simon, v roku 2011 sme prijali novelizáciu zákona, že ceny sa musia nejakým spôsobom znovelizovať, alebo proste do nejakých reálnych čísel dostať a to, samozrejme, časť záhradkárskych osád stoplo, v súčasnosti, čo viem, tak okolo 230 záhradkárskych osád je v konaní a majú na výber, či budú pokračovať v takejto cene už teda navýšenej, ktorú musia dať tým teda vlastníkom, alebo odstúpia. Je tam veľký problém s identifikáciou, so súhlasmi, no a najväčší problém nám urobil momentálne rozsudok Najvyššieho súdu, ktorý hovorí o tom, že pokiaľ nie ste pôvodný ten užívateľ, ktorý podpísal zmluvu s tým družstvom v tom čase, keď v ´91. roku ste mali byť založení, tak už nemôžte byť účastníkom konania teraz a tým pádom nesplníte podmienky zákona. Takže ďalšia komplikácia, nebudem to rozoberať, keď niekto chce, môžme si to porozprávať interne, pani ministerke držím palce, aby sme aj toto rozsekli a budeme sa snažiť pohnúť veci ďalej. Ďalší problém sú pozemkové spoločenstvá, bol tu prijatý nový zákon a tam by som apeloval, znovu budem dávať pozmeňujúce návrhy, či sa to niekomu páči alebo nepáči, o predkupnom práve. Aby predkupné právo v pozemkových spoločenstvách bolo plné, nie iba čiastočné, že má ponúknuť výboru, cez výbor, keď chcem nejaký predať svoj podiel v urbariáte. Keď je výbor dobre zohratý, tak tú informáciu nepodá ďalej, nič, kľud, nikto neponúka, alebo ponúka ten, tomu to práve dáme, a potom zistíme, že nám to odkúpi nejaký Francúz, Nemec, a dokonca mali sme tu aj takú situáciu, že pol roka ani predkupné právo tam vôbec nebolo v tom našom zákone. To rozoberem niekedy nabudúce, lebo to by bola debata na 15 minút ďalších. Takže chcem, aby aj to predkupné právo bolo nanovo, a budem dávať pozmeňujúce návrhy v plnej výške zapracované do zákona o pozemkových spoločenstvách a zároveň, aby drobenie pozemkov, ktoré bolo v pozemkovom zákone, o pozemkových spoločenstvách urobené tak, že 5 000 metrov štvorcových lesa môžte ísť na 2 000, v normálnom konaní, keď ste normálny vlastník lesa, môžte na 5 000. Keď ste v urbariáte, môžte ísť na 2 000. No tak neblbnite, ľudia! Však predsa nechceme drobiť na meter štvorcový, chceme predsa sceľovať. Takže to je ďalšia vec. Upozorňujem, pani ministerka, budem rád, keď bude to aj vaša agenda a budeme to riešiť. Ďalšia vec. Pozemkové úpravy. To by mal byť, myslím, že zlatý klinec programu Slovenskej republiky do budúcna, lebo Rakušáci to robili od vojny a v roku asi ´95 mali 95 % územia skomasovaných. Pozemkové úpravy sú aj komasácie, ale pozemkové úpravy znamená aj tvorba krajiny. To znamená vodojemy, protierózne opatrenia, cesty, pani ministerka vie, o čom hovorím, takže samozrejme, že toto by sme chceli tiež takto nejako pokračovať. Pán minister Jahnátek vydobyl, keď si dobre pamätám, 82, 84 miliónov z eurofondov. Chcem veriť, že tak ako povedal, že to pôjde väčšinou na Tokaj, tak chcem veriť, že okrem Tokaja sa aj iné katastrálne územia, respektíve okresy z týchto peňazí dočkajú nejakých, do roku 2020 nejakých čerpaní a aby sme tam išli, podľa, ja by som bol najradšej, keby sme tam išli nie nariadením, ale teda schválením, že ľudia to tam chcú. Lebo keď nariaďuješ, tak to ľudia cítia, že ich niekde tlačíš. Takže chcem veriť, že skomasujeme tie naše majetky, ale najväčší problém je ten, že my nemáme ani zákon, ktorý by v tých územiach, ktorých je zhruba 400, nech bude 420, ktoré sú už po pozemkových úpravách, že by sa znovu nedorobilo. Skomasovalo sa, ale keď umrie vlastník, vidíme zase na piatich. No volovina, no volovina! Vlastne peniaze vyhodili von oknom, do studne. Takže tiež by som apeloval a budem tiež asi dávať pozmeňujúci návrh, respektíve aj pre ministerstvo, budem rád, aby sme zabránili znovu triešteniu na menšie diely. Tak to je k pozemkovým spoločenstvám a pozemkovým úpravám. Ďalej, čo mi tam chýba v tejto stati. V oblasti, idem možnože od konca, v oblasti lesníctva tam ani jedno slovo o poľovníctve. Jak keby poľovníctvo bolo super, vybavené, okej, nič s nimi nemáme. Možnože aj vy tu teraz, kolegovia a kolegyne, možnože už máte na stole nejaké podania od občanov, ktorí hovoria, diviaky mi, srny, jelene zhuntovali, vybrali, nemám nič. Náhradu škody, neviem sa domôcť, veľký problém, stále sa opakujúci. Takže verím, že v tých tézach, ktoré prídu a budú, bude aj toto, aj táto oblasť poriešená, aby sme aj tých poľovníkov nejakým spôsobom sa im venovali, aj tým náhradám škôd, ktoré tam sú. Samozrejme, že je kopu vecí zo statí pre pôdohospodárstvo, ktorým aj ja fandím, a myslím si, aj kopu ľudí, ktorí z tejto našej rehole, jak ja hovorím, sú dotknutí, hyper, hovorím o tej dani, ktorá bola tu navrhnutá, že prehodnotíme, či vôbec bude z výrobného prostriedku poľnohospodár povinný platiť daň, lebo preňho je pôda výrobný prostriedok. Za sústruh sústružník neplatí daň, že? Ale poľnohospodár za svoju pôdu platí daň, že? Z výrobného prostriedku. No tak to je trošku na hlavu, takže áno, samozrejme, treba to prehodnotiť, ako to nabúra rozpočet samospráv všeckých, ale som rád, že máte to tu. Kto by sa nepotešil zmenšeniu byrokracie? Že z takej kopy urobia takú kôpku. (Rečník naznačil veľkosť rukami.) Super, myslím, že naši poľnohospodári nemajú na to, aby ešte si zamestnali nejakú silu, pán Binder to môže o tom hovoriť celé dni a hodiny, aby prakticky sme zamestnávali silu, ktorá nám bude riešiť papierovačky nejakej PP-áčky alebo neviem koho. Takže super, chválim, ďakujem. Ďalšia vec, voda. Pokúsime sa ju udržať v krajine, jednička s hviezdičkou, beriem. Mišo Kravčík hovorí, voda má byť zadržaná tam, kde padne, keď v lese, nech je v lese, keď na poli, nech je na poli zadržaná a čím dlhšie, ale my sme z vody urobili nepriateľa, živel. To znamená napriamiť, vybetónovať, vyasfaltovať, preč. Vážení, tak to nefunguje, tak to nefunguje, lebo keď tu nebude voda, tak nebudeme tu ani my. Takže bol by som veľmi rád, keby sme urobili to, čo majú Česi, na každej obci jeden rybníček, rybničná nádrž, hasiči majú z čoho čerpať, sú tam rybári, je tam rekreácia, super. Žiaľ, my to všetko preč, preč, preč. Neberiem, tak som rád, že máte to tu a hovoríte, že budete sa snažiť ju udržať. Chcem veriť, že budú medzi tým aj hrádzky pána Kravčíka, lebo tam, samozrejme, sa, nechcem nikomu vstupovať do svedomia, vážení investori, ale pri tých hrádzkach si veľa toho nenakradnete, že? Ukradnete tam brvno, kameň, klinec? Aj keď príde tichý potok, kde bude treba dať 300 domiešavačov betónu, no tak tam asi možnosti budú. Takže chcem veriť, že to bude všetko transparentne jasné a budeme zadržiavať vodu tam a tak, ako sa má, aby sme udržali ten udržateľný rozvoj, čo som včera hovoril, a chcem veriť, že ten udržateľný rozvoj v našom rezorte bude udržaný. Ideme ďalej. Myslím si, že veľká polemika sa môže strhnúť a bude aj o eurofondoch a čerpaní, áno, z nášho rozpočtu rezortu vyzerá, že okolo miliardy tristo, zhruba 900 miliónov sú eurofondy, samozrejme, pán minister financií je rád, keď rezort nemusí od neho pýtať ďalších 500 miliónov, lebo eurofondy vykrývajú 2/3 alebo ešte viacej, super. Píšeme, že chceme úspešne a transparentne čerpať eurofondy. A ja by som chcel dodať k tomu ešte ďalšiu vec, s otáznikom možno, nezaujíma nás na čo a kto, lebo hovoríme, že ideme: pomulčuj, berieš na pôdu, vybavené. Keď máš tisíc, krát tento, keď máš päťsto, krát, ale čo z toho bude, aký výsledok, to už nie. Takže ja by som bol rád, keby bolo na výrobu viazané, možnože už to aj je. Pani ministerka, keď je, okej, ale pochváľte sa tým, keď to je, budem veľmi rád, keď takto, a poviete, že áno, to sme urobili a budeme v tom pokračovať. Beriem, keď to má byť kontinuálne, super. A ja by som ešte jedno pridal. To som dal sľub pánu Galbavému a pani Tkáčovej ešte za SDKÚ, keď sme tu sedeli v týchto laviciach za pani Radičovej a predkladali sme zákon, že dotácie na poľnohospodárstvo nemôžeš čerpať na PPA-čka na čestné vyhlásenie. Že čestne vyhlásiš, že ja užívam tieto pozemky. Tak to bolo realizované a keď si to neuvedomuje, tak budem to stále tu tak tlmočiť, že od 24. júna 1991, od zákona o pôde účinnosti, bez vlastníka pozemku alebo Slovenského pozemkového fondu, ktorý je v správe neznámych vlastníkov, nikto nemôže nakladať s jeho majetkom bez jeho súhlasu. To znamená, keď chceš dotácie, tak prinesieš buď list vlastníctva, že to je tvoja pôda, alebo nájomnú zmluvu. Keď ju neprinesieš, nemáš právo ani vstúpiť do dverí PPA-čky. A potom zisťujeme, že máme troch na jednu, štyroch na dva výmery, ale každý sa bije, že ja. A potom nastupuje, kto má dlhšie lakte alebo lepšie lakte, že? A dostane sa k tomu. Tak, vážení, nie! LV-čko alebo nájomná zmluva a ešte by som povedal, nájomná zmluva nie taká, že nevyplatíš nájom, ale vyplatíš nájom tomu vlastníkovi, lebo to je jeho majetok, to neni tvoj majetok. No a samozrejme, že kacírstvo by bolo, bolo tu spomínané, že dotácie načo, myslím, že zo strany SaS. Áno, a ja som bol s našimi agropodnikateľmi, hlavne tými malými, nie, hovorím teraz o tých veľkých agrobarónoch, ja ich volám agrobaróni, čo majú osemtisíc, deväťtisíc, s tými malými, ktorých pán Jahnátek tvrdí, že máme na Slovensku 24-tisíc, to je dobrá komodita, by som povedal, počtu ľudí, ktorá funguje. A títo povedali, že áno, no ukážme sa, my len chceme rovnaké podmienky ako ten veľký, ja nič iné nechcem. Ale ukáže sa, že či, kto cíti s tou pôdou, jak to tam bude fungovať. Hovorím, dobre, keď takto, nemám s tým problém. A tak by som povedal, že myslím si, že tu máme veľký dlh, ako to nejakým spôsobom napraviť. Samozrejme, moja kacírska myšlienka je taká, ale to ma asi ukameňujete okamžite alebo ma tu hneď upálite na hranici, že keby náhodou sme tie, hovoríme, že sme stratili vzťah k pôde, že nikto sa o pôdu nestará, poľnohospodársku, nikto nechce sa o ňu starať a kadečo a vlastníctvo vôbec nie. Čo keby tak tie dotácie dostal vlastník, nie užívateľ, tak to by bola šou, že? A on by si povedal, že či dám obrobiť vo vlastnej réžii alebo dám niekomu z tých 300 eur, a tu ho máš a obrob môj pozemok. Ale tu by musela byť kontrola, či pozemok je obhospodarovaný, keď je orná pôda, či je orná pôda, keď je pasienok, či je pasienok. No len sa pýtam, koľko že sme to vybrali pokút na neoprávnené užívanie pôdy? Pán minister mi na to nedal odpoveď v minulom volebnom období. Na vnútre sa pýšia, koľko policajti vyberú pokút. No, žiaľ, náš rezort na tých pokutách sa nemá čím popýšiť aj na takýchto, že neni obrobená poľnohospodárska pôda v kultúre, v akej má byť, lebo to hovorí o tom katastrálny zákon, vážení občania a vážení vlastníci. Mať vlastníctvo neznamená iba práva, to sú aj povinnosti, sa o nich starať a, žiaľ, keď máme na Slovensku iba deväť inšpektorov katastrálnych úradov, tak je to hanba, lebo oni nestíhajú celé Slovensko. A to mi už tlmočí neviem koľkokrát šéfka katastra, že dobre by bolo, teda Úrad geodézie a kartografie Slovenska, aby sme povýšili aj túto oblasť kontroly v našom štáte. Takže, vážení, aj takúto kacírsku myšlienku Fecko dáva tu do pléna a nech sa s nimi poslanci a ministri možnože aj trošku zaoberajú. Samozrejme, že podpora mladých, začínajúcich, kvitujem, áno, aj tí, ktorí nie sú mladí, ale začínajúci, po štyridsiatke, po päťdesiatke, stratíš robotu, no kam? Ideš na grunt, máš to, super. Ale ja sa pýtam a vieme, o čom hovoríme, s pani ministerkou, pretože pán Jahnátek sľúbil, že podľa jeho podpory malých a mladých, začínajúcich z novembra 2014, keď rok 2014 bol vlastne rokom podpory v rámci Európskej únii, začínajúcich mladých farmárov, my sme to urobili až v novembri 2014 na konci roka, ale dobre, urobený elaborát asi 42-stranový, tak tam minister Jahnátek vyčíslil, že tým začínajúcim a mladým dáme 12-tisíc hektárov. Presne podľa okresov, krásnej tabuľky, super. Mali sme vtedajšiu pani ministerku v našom výbore, kde sme debatovali, akým spôsobom bude vyčleňovanie hlavne tých pozemkov, lebo to ide z portfólia Slovenského pozemkového fondu, samozrejme, to nemôže ísť z portfólia fyzických osôb. No a opravte ma, pani ministerka, ak klamem, sme dospeli k záveru, keď vyčleníme 2-tisíc hektárov, budeme veľmi radi, pretože Slovenský pozemkový fond nemá jedny jediné pozemky, tiež má podiely a keď idete vyčleňovať podiel, tak ako ho vyčleníte? To nie sú skomasované územia, že štát má v jednej jednine. Máte takisto podiely, má tam jednu stotinu, no vyčleň to! A § 15, ktorý bol, že vyčleňujeme náhradné pozemky, už neexistuje. Od roku 2008 je zrušený. A preto aj tu je ten apel, ktorý tu už bol povedaný, že vlastne vlastník sa k pozemku nedostane, lebo je tu taká bariéra, že nemá šancu. A nechcem hovoriť o tých zmluvách na 20 rokov, na 25 rokov, na 15 rokov a rok predtým musíš dať výpoveď, ak končí ti lehota; to je neskutočné. Aj tomu sa, dúfam, že budeme venovať. Takže to je len takýto apel, takže chcem, aby aj tu tí, ktorí si budú chcieť predať svoje pozemky, aby mali možnosť legislatívne, normálne, nie protizákonne, prísť k nim a hotovo, lebo potom viete, čo bude? On tam pôjde násilím, príde s traktorom, rozorie a bude tam bitka na poli, doslova na poli bude bitka. A k tomu, dúfam, sa nechceme k tomu dostať. Ďalej chýbajú mi tu včelári, ani slovo o včelároch. To si už pani ministerka zapísala na našom výbore, takže dúfam, že aj včelári tu budú, lebo tu sa bije spolok so zväzom, jedni, druhí, tretí, piati, ôsmi. No, ľudia boží, však sme v jednej krajine, tak však to nevieme si to normálne dať, že keď chceš byť a neviem jaký, tak budeš tam a budeš sa tomu venovať, tomu včelárstvu? Myslím, že vekový priemer včelárov je 62 rokov. No, nehnevajte sa, keď tu nebudeme mať včely, tak zabudnite na jablká a hrušky a na iné. Zabudnite, no nebude to. GMO všecko neporieši. Takže bol by som rád, keby sme aj túto oblasť nejakým spôsobom riešili v tomto volebnom období. Ďalej, čo s podielnickými listami v družstvách? To je ďalšia kategória. Desať a pol miliónov v hodnote 350 miliónov eur je takýchto, zhruba jeden a pol milióna občanov. Keď je predseda družstva so svojím predstavenstvom, kde má iba tri podiely, štyri a kde má 1 500 podielnikov, no jaký máš vzťah k tomu družstvu? Asi v tých podieloch, jaké tam máš. Keby si ich musel zaplatiť, že tvoje peniaze sa teraz točia alebo netočia, tak okamžite by si povedal, že aha, pozor, lebo to je môj kapitál. Tak bol by som rád, keby sme aj toto, jak pán Klimek navrhoval, aby sme aj to riešili, keď to neviete ako, tak je to tá jeho kniha Potravinová miliarda, 50-tisíc miest v poľnohospodárstve. Takže aj tu budeme nápomocní, samozrejme, pani ministerka. Veľmi ma, by som povedal, trošku; takto ešte, chcel by som sa opýtať, ako to bude s GMO, to je ďalšia oblasť. Pán minister Jahnátek, ja som sa ho to priamo pýtal na hodine otázok asi pred dvoma rokmi, či Slovensko áno alebo nie geneticky modifikované potraviny a osivá, Monsanto a ďalšie, to asi niekomu niečo hovorí, tak minister tu z tohto miesta povedal: Slovensko nie. Super, beriem. Dúfam, že to bude kontinuálna politika ministerstva a znovu povieme: Slovensko nie. Ďalej, v minulom období, kritizovali sme to viacerí z nášho výboru, najviac možnože kolega aj Zsolt Simon, aj kolega Mičovský, aj kolega Huba, ktorí už tu nie sú v tomto volebnom období, že zelená správa poľnohospodárstva, ktorá tu bola v tomto pléne prerokovávaná, zažil som ju, myslím, že trikrát, žiaľ, už dva roky sa tu neprerokováva, iba vo výbore. To znamená, že slovenský národ sa ani nemá ako v priamom prenose dozvedieť, ako stojí to naše poľnohospodárstvo aj lesníctvo, aj ďalšie veci, takže chcel by som navrhnúť, či by sme nepouvažovali, ale to možnože bude na našom výbore, aby sme dali návrh, aby sme zelenú správu z poľnohospodárstva za príslušný rok aj v pléne, kde príde pani ministerka a povie a bude môcť zdôvodňovať, resp. chváliť sa svojimi úspechmi, ktoré tu mala. Takže myslím si, že to si zaslúžia naši občania. Ďalej, chcel by som, máme viacero výskumných ústavov na Slovensku aj v našom rezorte. Ja som si obehol asi šesť a som sa pýtal, že ako je, ich výsledky ako sú aplikované v praxi. Veď predsa výskumný ústav je na to, aby dal najlepšie riešenie, či nie? Či načo je tam ten výskumný ústav, len tak, že modré oči a že ho tam platíme? Viete, čo mi bolo odpovedané? Pán poslanec, vo väčšine prípadov neni politická vôľa. Mne trhá žily, mne trhá žily, keď mi toto niekto povie, pretože ja si myslím, že by to malo byť v prvom rade o tej odbornosti a excelentnosti v tej odbornosti, ktorú by mal niekto prinášať, a to prinášajú oni. Takže aj to by som bol rád, aby sme sa s nimi a chcem veriť, že sa bude pani ministerka teda s nimi stýkať a ich dobre mienené rady aj realizovať. Dostávam sa k lesom a pri lesoch tam ma trošku zaujala myšlienka, že jedna veta, neberte to, že som to vytrhol z kontextu, keď to budete tak brať, dobre, tak ja tú vetu prečítam celú, aby ste si nemysleli, že chcem vás nejakým spôsobom chytať za slovo. „Vláda bude venovať pozornosť drevospracujúcemu priemyslu ako významnému činiteľovi domácej zamestnanosti v regiónoch. Za tým účelom podporí politiku ťažby“; podporí politiku ťažby; „a konečného spracovania slovenského dreva domácimi producentmi“ a tak ďalej. Áno, dočítame, „aby zabránila neprimeranému vývozu nespracovanej drevnej hmoty do zahraničia, čím vytvorí pridanú hodnotu pre slovenský drevospracujúci priemysel“. Tak úplne aby to bolo. Tú neprimeranú že podporí politiku ťažby. To ma trošku akože, malo by tam byť v zmysle programu starostlivosti o les. Áno, beriem. Bývalý lesný hospodársky plán, po starom povedané. Keď to budeme mať, okej. Lebo podporiť politiku ťažby môže byť tak, že ideme, výnimku a rúbeme. Takže chcem veriť, že to nebude tak. Samozrejme, tie plány, to je niečo iné, ale nemôže to byť, že politika ťažby bude tak, že výnimiek tu už máme toľko, že mne je z toho niekedy zle. Som veľmi rád, že, a to tlmočím aj za kolegu Mičovského, ktorý tu bol v minulom období, že „vláda podporí ekologizáciu a ekonomiku lesnej výroby a prírode blízke obhospodarovanie lesov ako súčasť sofistikovanej lesnej ekonomiky“. Super, prírode blízke obhospodarovanie, berieme. Ďakujem veľmi pekne ministerstvu. Takže chcem veriť, že tieto dobre mienené rady možnože padnú na úrodnú pôdu, možnože nie. Toľko vari z oblasti pôdohospodárstva. A teraz, keď dovolíte, by som aspoň trošku do životného prostredia. Ministra tu asi nemáme, ale nevadí, máme tu ďalších kolegov a kolegyne z vlády, takže; jeho; tak dúfam, že aj to si nejakým spôsobom vezme za svoje. Tento rezort bojuje už dlhodobo a myslím, že aj on to takto vníma, s finančným poddimenzovaním. Keď sme schvaľovali rozpočet, tak prakticky na tento rok išiel o 50 % dole oproti roku 2015. Takže chcem veriť, že minister bude ministrom životného prostredia, teda ministerstva životného prostredia, ktorý bude mať aj adekvátny rozpočet. Lebo raz už sme tu mali takéto ministerstvo zrušené, potom sme ho nanovo kreovali za pani Radičovej. A, pán minister, verím, že budete ministrom životného, nie neživotného prostredia, že pre vás strom nebude kubík dreva, že pre vás strom nebude kubík dreva, že to bude normálne nejaký živý organizmus v rastlinnej sfére, ktorý bude prospešný pre ľudí, pretože rastliny nás nepotrebujú, my potrebujeme ich. Bez rastlín sa tu nepohneme. Takže, pán minister, držím vám palce a chcel by som niektoré veci upozorniť, čo by som, myslím si, že by sme mohli. Aj niečo som povedal už aj na výbore, ale budem to tlmočiť pred celým plénom, aby to zapadlo aj medzi poslancov. Takže financie som spomenul, takže dúfam, že budete bojovať o lepšie finančné možnosti v ďalších rokoch. Chcel by som sa zastať stráže prírody v teréne, tá prvá ide. To sú tí dobrovoľníci, ktorí idú do terénu a snažia sa tam niečo urobiť, aby tá príroda nebola odpadiskom možno alebo nejakým iným, by som povedal, že územím. Ale aby to bolo na tú rekreáciu, respektíve na regeneráciu síl. Takže aby sme nich nezabudli, neni to veľká partia ľudí, ale nemajú ani svoje rovnošaty, stratili nejaký ten kredit. Tak budem rád, keď sa ich tiež trošku zastanete a budeme sa im venovať. Veľký problém sú s kompenzáciami obhospodarovania svojho vlastníctva, keď máte nejaké chránené územie. To znamená, tam je tiež veľké pole neorané. Ja navrhujem tiež, aby sme z toho portfólia, ktorý Slovenský pozemkový fond má, a to je to, čo má vo svojom vlastníctve a tej výmery je 269-tisíc hektárov a z toho je 59-tisíc lesnej pôdy, to znamená, aby sme z tohto portfólia týmto vlastníkom dali „change“, aby sa to vymieňalo a tým pádom bude tá ochrana prírody viac-menej garantovaná tým vlastníkom, ktorý tam bude, či to bude štát alebo nejaká nezisková organizácia, to je jedno proste. Ja by som bol najradšej, keby to bol štát. Lebo ochranu prírody podľa mňa, vážení kolegovia a kolegyne, zabezpečíme vtedy, keď vlastník tohto pozemku, kde chceme chrániť, bude s tým zžitý, že to má chrániť. Nie že on z toho má biznis a potom tam to bude, viete ako, nejaký podnikať spoza nejakého rysa. On kašle naňho, on to vyrúbe, hotovo, vybavené. Takže budem rád, keď tak to budete vnímať, že by sme tú kompenzáciu či už finančnú, alebo cez tie pozemky realizovali. Ďalej som sa ho pýtal, či neuvažuje sa v rámci nejakých takých vízií ďalších, či sa neuvažuje s ekonomickou sebestačnosťou národných parkov našich, a prisľúbil som mu, že mám takúto štúdiu a že mu ju poskytnem. Je to práca doc. Janigu z Technickej univerzity Žilina. Mali sme tu asi už trikrát v tejto Národnej rade. Dokonca nám aj niečo tlmočil asi pred troma rokmi v rokovacej sále, respektíve v kinosále. Takže dúfam, že možnože aj to by sa dalo nejakým spôsobom využiť. Pýtal som sa, či nebudú prehodnocované výmery chránených území, lebo aj tam sú veľké problémy, že predmet ochrany možnože už neni. Proste je to vyrúbané a chránime tetrova alebo, proste žiaľ, už nemá kde hradovať, predmet ochrany už tam neni. Takže myslím si, že áno, ja síce som ornitológ, môj koníček a životabudič, kolegovia starší už to vedia, že je ornitológia, ale nie som ortodoxný, by som povedal. Proste, že naše heslo ornitológov Slovenska je „Spoločne pre ľudí a vtákov“, nie iba pre ľudí, nie iba pre vtákov, kompenzovať to. Takže v takomto duchu. Takže, samozrejme, pokiaľ to bude odôvodnene, ale odborníkom, nie politikom, vážení! Ešte raz hovorím odborníkom, čiže to si tam prešľape ten územie a povie, ten poniklec tam je, ten hlucháň tam je. Nieže to bude od stola zeleného, tak vtedy poviem, že áno, dobre, okej. Lebo žiaľ, aj štátna ochrana prírody je poddimenzovaná. Keby ste vedeli, aké štósy papiera musia riešiť, no neskutočné, a nemajú čas na terén, vážení, nemajú čas na terén. A ja sa hanbím, že niekedy som aj ja oslovovaný, že, Martin, daj údaje z ornitológie, či nebol si v tom území, lebo nemáme údaje. No nehnevajte sa, neberiem, no neberiem, vážení! Keď raz to má byť odborná organizácia pre hodnotenie nejakého územia, či tam áno alebo nie, tak musí mať i tú personálnu, i tú technickú vybavenosť, ako sa patrí a sluší na normálnu demokratickú krajinu v rámci strednej Európy a Európy ako takej. Takže to je ďalšie. No a chcel by som ešte jednu a to už má trápi asi päť rokov, taký jeden podnet a, pán Jančula, ja som vám sľúbil, že vám to prednesiem, takže ja vám to, ja prednesiem pánu ministrovi. Hoci možnože je to podružné, ale musím to tu povedať. Je veľký problém, keď máte suseda, ktorý chová holuby. A máte štyriárový pozemok, päťárový pozemok a ste v lokalite, kde prakticky tie holuby, 500 holubov vám tam dennodenne lieta. No máte veľký problém. A nikto to nechce riešiť už štvrtý rok. Ani ministerstvo životného, ani pôdohospodárstvo, samospráva povedala, čo my s tým máme. Takže, vážení, nie som vševed, dajte návod ako na to, aby sme aj takéto traumy našich občanov, áno, aj odstreliť sa to dá, pán kolega (povedané so smiechom), minister, jasné, super. Ale tento človek je dokonca majstrom Slovenska. S tými holubami, tak asi bol veľký problém potom, lebo nastúpi iná loby, hej. Tá začne zaňho lobovať, že tak pozor, pozor, lebo tu hájime Slovensko. Takže, vážení, bol by som veľmi rád, keby sme sa na to tiež pozreli, či už vyhláškou, alebo nejakým vypracovaným predpisom, alebo neviem čím. Ale dávam to do pléna. Myslím si, že je to tu nato, hodnotíme programové vyhlásenie vlády. Takže, vážení, v takomto duchu. No, návrhy? Ja by som dal návrh taký, pán kolega, že mimo zónu obytnú. Tam si rob niekde v tomto priestore a tam môžem mať aj neviem čo, zajačince, holubníky, neviem, všecko možné. Bol som tiež chovateľom papagájov. Mal som 250 kusov a prakticky všetci susedia mi museli dať súhlas, že tam ich môžem chovať, ináč grogy. Takže, vážení, mám aj vlastné skúsenosti, takže nebudem tu rozoberať. Pán Muňko, by sme si mohli o tom debatovať hodiny a hodiny. Takže asi tak. No a, vážení, ešte by som sa chcel k jednej sfére a tá sféra sa volá, nakoľko som štátny zamestnanec, takže štátna správa. A česť a chvála vám, keď chcete a dodržíte, a dodržíte, lebo chcieť je jedna vec a urobiť je druhá vec. A ja som tých programových vyhlásení už tu čítal dosť a to sa mi zdá, že toto by bolo jedno super, hyper, keď toto by sme niekedy chceli, aby sme tú štátnu správu od-po-li-ti-zo-va-li. Lebo keď mi na pozemkovom úrade šéfuje veterinárny lekár, tak je asi problém. Lebo o čom s ním mám debatovať, mi teraz toto povedzte. Chcel by som vidieť, ako by riadil geodet veterinárny ústav nejaký. To by som teda chcel vidieť. A ako by sme to tam my vedeli materiál riešiť. A to je výkon prvostupňovej štátnej správy. To nieže tu niekde na týchto postoch. Takže, vážení, som veľmi rád, že píšete, vláda, strana 63, „vláda vytvorí inštitucionálny a legislatívny rámec na zabezpečenie skvalitnenia riadenia ľudského kapitálu v štátnej službe za účelom profesionalizácie štátnej správy a vymedzenia politických nominácií“. Keď sa nemýlim, pri každých voľbách sa mení 40-tisíc postov. Keď sa mýlim, opravte ma. Nám sa zdá, že to je katastrofa. Takže áno, budem veľmi rád a mali, niekedy sa to volala definitíva štátneho zamestnanca, tak chcem veriť, že niečo také podobné sa aj tu vytvorí, aby ten, kto tam nastúpi a neurobí nejaký taký prehrešok, že vyslovene ho treba zoťať, aby takto proste bol tam profesionál a vieme, či to bude modrá, biela, fialová, červená farba, stále je ten istý, je profík a nemôže mu nikto hovoriť, že jak sa rieši reštitúcia, jak sa rieši, lebo nevie, ako sa rieši. No tak bude vedieť, lebo už tam desať rokov pracuje, viete ako. A prax je najväčší odborník, nehnevajte sa, prax je najväčší odborník. A môžeme si tu písať zákony neviem jako vyšperkované, prax je tam dolu a tam musíme ísť, vážení, takže asi tak. Dobre, myslím, toľko nateraz stačí, nechcem to zbytočne naťahovať. Ďakujem veľmi pekne, kolegovia. Ale ešte chcem pánu Ficovi, samozrejme, že popriať skoré uzdravenie. Pretože myslím, že chceme mať predsedu vlády, aby bol aj funkčne a fyzicky zdravý. Takže chcem mu popriať skoré uzdravenie. A, pán Fico, ešte jeden odkaz pre vás, pretože vlastne ste predsedom vlády, to znamená všetkých našich občanov. Vy ste pred prezidentskými voľbami povedali, že máte birmovku, že? To znamená, človek, ktorý má birmovku, musel byť aj pokrstený, mať aj prvé sväté prijímanie, tak mohol ísť na birmovku. To znamená, vy ste prakticky birmovkou sa dostali do dospelosti veriaceho. Vy ste dospelý veriaci. Keď ste to ako tlmočili a ja by som bol veľmi rád, keby ako dospelý veriaci ste nehrešil zanedbávaním dobrého, nehrešil zanedbávaním dobrého. Nič viacej, nič menej. A myslím si, že to vám potom občania akože budú kvitovať a raz budeme dávať odpočet tomu najvyššiemu a keď raz budeme dávať odpočet, predpokladám, že aj vy všetci, kolegovia, aj vy, pán Fico, chcete mať viacej obhajcov ako žalobcov, tam už nebude dekanský termín, tam už nebude nič, tam už bude iba vaše skutky, aké sme tu robili na tejto zemi. Takže prajem vám, aby ste tých obhajcov tam mali viacej ako tých žalobcov. A myslím si, že každý si to bude priať. A skončím tak, ako zvyknem končiť, čo vám odkazujú naši predkovia slovenskí, že žime tak, aby bolo aj chleba, aj neba. Ďakujem pekne, vážení kolegovia. (Potlesk.)