Jaurová, Zora, poslankyňa NR SR (2024-02-13):
Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, vážení kolegovia, máme pred sebou sériu zákonov z dielne poslancov SNS, ktoré predkladajú títo poslanci v spolupráci s ďalšími koaličnými kolegami a ktoré sa teda všetky týkajú agendy ministerstva kultúry. Ja by som možno práve pri tomto zákone, keďže je prvý, urobila taký všeobecný úvod k nasledujúcim piatim zákonom, ktoré budeme prerokúvať. My sme v posledných týždňoch zaznamenali niekoľko vyjadrení zástupcov SNS a ministerky kultúry na adresu verejnoprávnych fondov a štátnych kultúrnych inštitúcií, ktoré naznačujú, že pri týchto zákonoch treba spozornieť, a to z viacerých dôvodov. Všetky tieto návrhy prišli do Národnej rady ako poslanecké návrhy, hoci deklarujú, že ide o napĺňanie programového vyhlásenia vlády. Dokonca ja si teda pamätám, keď ich poslanci SNS podávali do podateľne, že ich s nimi podával aj štátny tajomník ministerstva kultúry pán Bernaťák, a z môjho pohľadu je takýto postup značne nepochopiteľný a taktiež je očividným obchádzaním štandardných procesov a mechanizmov pre tvorbu legislatívy, čo má, samozrejme, za dôsledok oslabenie transparentnosti a dôkladnosti legislatívneho procesu. Zároveň naň neexistuje žiaden dôvod a bolo by fajn, keby predkladatelia vysvetlili dôvody použitia práve takéhoto postupu, keďže legislatívne iniciatívy, ktoré sú súčasťou programového vyhlásenia vlády, by mali byť štandardne predkladané ako vládne návrhy. Ja si vlastne aj osobne kladiem otázku, prečo napríklad pán Bernaťák ako štátny tajomník ministerstva kultúry nepredložil tieto zákony ako vládne, ale sprevádzal do podateľne Národnej rady svojich kolegov. Natíska sa taká otázka, že či ministerstvo kultúry nedokáže predložiť samo návrhy zákonov a musia ich za nich predkladať ich vlastní poslanci v Národnej rade. Ten ďalší dôvod, pre ktorý považujem tento postup za neštandardný, je to, že predkladanie zákonov poslaneckými návrhmi, samozrejme, znamená, že v procese je vynechané medzirezortné pripomienkové konanie. Vzhľadom k tomu, že môže ísť o kontroverzné návrhy, a to najmä v kontexte deklarovaných vládnych zámerov v týchto oblastiach, je pomerne alarmujúce, ak sa takéto návrhy, ak tieto návrhy neprejdú cez štandardné medzirezortné pripomienkové konanie, v ktorom sa k nemu podrobne môžu vyjadriť všetky dotknuté strany, odborná verejnosť a eventuálne odstrániť nedostatky v týchto zákonoch. Slovenskú národnú stranu asi nezaujíma názor odbornej verejnosti, pretože pravdepodobne predvídajú, že tento názor odbornej verejnosti bude voči navrhovaným právnym úpravám značne kritický. Po škandalóznych skrátených legislatívnych konaniach z dielne SMER-u, ktoré sme tu videli za posledné týždne a mesiace, tu máme teda ďalší spôsob obchádzania legislatívneho procesu z dielne Slovenskej národnej strany. Samozrejme, poslanecké návrhy, ktoré obchádzajú medzirezortné pripomienkové konanie, znamenajú logicky aj obmedzenie participácie verejnosti, pretože obmedzujú možnosť pre verejnú a odbornú diskusiu a participáciu na tvorbe a pripomienkovaní zákonov, čo znižuje demokratický charakter legislatívneho procesu. Ako sa v tomto parlamente očividne stáva pravidlom, vládna koalícia preferuje rýchlosť na úkor kvality. Môžeme si, samozrejme, klásť otázku, prečo je to tak, v každom prípade snaha o rýchle presadzovanie legislatívy prostredníctvom poslaneckých návrhov má vo väčšine prípadov za následok nedostatočne pripravené a nepremyslené zákony, ako sme sa presvedčili aj pri Trestnom zákone a skrátených legislatívnych konaniach. V prípade zákonov, ktoré predložili poslanci Slovenskej národnej strany, vidno túto povrchnosť a nedostatočnosť predložených právnych úprav už v samotných dôvodových správach. Vo väčšine prípadov sa predkladateľ ani neunúval predložiť dôvody, ktoré ho k navrhovanej úprave vedú. Dôvodové správy neobsahujú nijaké analýzy, dáta či argumenty, ktorými by poslanci Národnej rady podložili svoje legislatívne iniciatívy a zmeny. Je to svojím spôsobom veľmi nedôstojná argumentácia, pokiaľ sa bavíme o tom, že tu sedíme v zákonodarnom zbore, a táto nedôstojná argumentácia, vágne alebo veľmi nekonkrétne dôvody v správach, ktoré majú odôvodňovať zmeny v zákone, ukazujú, že vládna koalícia nevenuje dostatočnú pozornosť dôkladnej príprave a analýze legislatívnych návrhov, čo v konečnom dôsledku naďalej podkopáva dôveryhodnosť a kvalitu legislatívneho procesu ako takého. A mňa osobne ako niekoho, kto pracuje s legislatívou už celkom dlho, úprimne veľmi mrzí, že súčasná vládna koalícia berie legislatívnemu procesu posledné zvyšky vážnosti a dôstojnosti. Samozrejme, zneužívanie poslaneckých návrhov vytvára jednak priestor pre klientelizmus a konflikt záujmov, keď si jednotliví poslanci predkladajú účelové zmeny zákonov, ktoré sú v prospech ich individuálnych záujmov, ale najmä priestor pre politickú manipuláciu, pretože nevhodné používanie poslaneckých návrhov ako nástroja pre presadzovanie legislatívnych zmien je takmer vždy motivované využívaním legislatívneho procesu na dosahovanie krátkodobých politických cieľov na úkor dlhodobejšieho záujmu spoločnosti. Preto sa v takýchto prípadoch, keď máme pred sebou takto formulované poslanecké návrhy, musíme vždy pýtať s osobitným dôrazom tú známu vetu cui bono, alebo kto má z toho prospech. Samozrejme, tým najnebezpečnejším možným dôsledkom predložených zmien právnych úprav poslancami vládnej koalície je to, že vďaka nim vstúpia do legislatívneho procesu pomerne dôležité zákony, ktoré upravujú fungovanie významných inštitúcií v oblasti kultúry. Na základe verejných vyjadrení niektorých predkladateľov sa už dnes môžeme dôvodne domnievať, že v priebehu legislatívneho procesu prídu ďalšie poslanecké pozmeňovacie návrhy, ktoré môžu mať oveľa zásadnejšie dôsledky ako právne úpravy, ktoré dnes máme v prvom čítaní. Bolo by preto namieste, aby predkladatelia už v tejto fáze, možno už vo fáze prvého čítania, oboznámili Národnú radu a poslancov so zamýšľanými rozšíreniami zmien, aby sme sa vyhli veľmi nepríjemným prekvapeniam v druhom čítaní. A teraz k samotnému obsahu zákona, ktorý práve prerokúvame, čiže zákona o Fonde na podporu umenia. Cieľom predkladaného návrhu zákona je zvýšiť počet členov dozornej komisie Fondu na podporu umenia z pôvodných troch členov na päť členov. Predkladatelia zároveň uvádzajú, že zákon nebude mať žiadne vplyvy ani ekonomické, ani nijaké iné. Dôvod na túto novelu nie je uvedený žiaden a nie sú uvedené ani žiadne alternatívne riešenia. Ja by som tu možno pre niektorých... Pardon, kolegovia, kolegovia, prosím vás, budete takí láskaví, skúsite to ísť robiť von, lebo ani sama seba nepočujem. Ďakujem pekne. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.)