V. Mečiar, poslanec: (2008-07-03):
To, čo tu odznelo z vystúpení dvoch ľudí, je v podstate reakcia na problém, ktorý vznikol na začiatku volebného obdobia. Volebný výsledok bol daný demokratickými voľbami, ktoré sú nespochybniteľné. Z tohto volebného výsledku vzišla vládna koalícia a táto vládna koalícia demokratickým spôsobom, aký bol vlastný aj bývalej vládnej koalícii, navrhla opozícii, ktoré miesta v Národnej rade by mohla mať. Na základe toho došlo v opozícii k dohode, kto v akej funkcii a ktorá strana bude. A dohoda bola o stranách, nie o menách. Istá skupinka ľudí po tom, čo prehrala voľby predsedu KDH, sa rozhodla, že z KDH vystúpi a nebudú viac poslanci za Kresťanskodemokratické hnutie, ale nie sú ani poslanci za žiadnu stranu. Vykonávajú mandát, ktorý je síce výsledkom volieb, ale súčasne nie je legitimovaný voľbami, že by pre takúto skupinu ktokoľvek odovzdal hlasy a považoval ho riadne za demokraticky zvoleného. Čiže, ak ide teraz návrh na to, aby sa napravil stav politických dohôd zo začiatku volieb, tak ten návrh smeruje k tomu, aby mandát smeroval k opozičným stranám, nie k osobe, nie ku skupine alebo skupinke, alebo bande, ale aby tento návrh bol legitímne v parlamente obhájený. Čiže, keď niekto odíde a rozhodne sa pre to dobrovoľne, že nezastupuje žiadnu stranu, a dnes je to ufo neidentifikovateľné, tak potom berie na seba aj dôsledok, že v Národnej rade sa obháji mandát pre opozíciu a povie sa, opozícia, je to váš mandát, obsaďte si ho, ale nie človekom, ktorý nemá stranícku príslušnosť. Pokiaľ ide o hľadanie analógií v histórii a podobne, tak ja hľadám analógiu k týmto metódam, ktoré sa tu začínajú zavádzať v moderných dejinách a nachádzam jednu analógiu, kde niekto chcel robiť politiku na základe ideológie a na základe predstavy o morálke, bolo to v krajine dosť vzdialenej od nás, volala sa Čínska ľudová republika. A mali tam obrovské množstvo problémov a identifikovali tie problémy, akože ich spôsobuje banda štyroch. Keď bandu štyroch vypratali, naraz Čína sa začala rozvíjať dobre, lebo zmizli nielen oni, ale aj metódy, ktoré tu prezentovali. Samá intriga, samá lož, 19 rokov tie isté tváre, tie istá ústa, tie isté klamstvá. Vážení, nič nové a vedome, vedome klamete. Robíte zo seba vedome podvodníkov, ale to nerobíte prvý deň, ani prvý raz. Možno je to novinka pre tých, čo vás nepoznajú, nie novinka pre mňa. Keď zoberieme chronológiu udalostí vývoja vašich životov a krokov, je to jeden podvod po druhom. Či je to jedna osoba alebo druhá osoba. Pokiaľ ide o vstup Františka Mikloška na politickú scénu, začal veľmi pozitívnym krokom. Bol to podpis akcie, ktorá súvisela s vystúpením kresťanov za slobody a to bol krok pozitívny, ale od tej doby nič. Od tej doby žije z tejto slávy, v podstate netvorí a má tri podoby. Jedna je podoba šaša, druhá je to podoba človeka s červeným nosom a tretia podoba človeka, ktorý je zákerný intrigán. Ale politické myslenie tu nie je a nebolo po tom roku 1990, preto boli medzi nami nezhody. Takisto nie je žiadna novinka neschopnosť zakrývať útokom na osobu a nebrať politické dôsledky za kroky, ktoré každý urobil, vrátane Františka Mikloška. Samozrejme, že v roku 1990 boli pomery iné ako teraz, boli pomery federálnej ústavy, kde zanikla vedúca úloha strany, ale nevznikol systém nových strán. Preto tí, ktorí sme pri tom boli, a František Mikloško pri tom nebol, rozhodovali o tom tak, že voľby budú na 2 roky. Za 2 roky predpokladáme vznik politických strán a o 2 roky budú nové voľby už s kryštalizovaným systémom strán. Proti komunistickej strane sa postavili občianske hnutia, nie strany, lebo neexistovali. Takisto vo vnútri týchto hnutí sme predpokladali mechanizmy, ako vývoj pôjde ďalej, že dôjde i k deleniu. Občianske fórum sa rozdelilo na 6 skupín, Komunistická strana na 6 skupín, Verejnosť proti násiliu na 8 skupín. Samozrejme, tieto deliace procesy diferencovali aj postoje politické, aj postoje skupinové. Pokiaľ išlo o Verejnosť proti násiliu, jej vývoj logicky viedol k rozdeleniu. Ale ako sa toto rozdelenie urobilo? Nie tak, že niekto kandidoval a neprešiel, a preto vystúpil. Zvolalo sa predstavenstvo, na ktorom sme sa dohodli a pán Mikloško si iste pamätá na svoj výkrik – už aby ste boli preč –, že sa strana rozdelí. Strana sa rozdelila uznesením predstavenstva, uznesením zjazdu a uznesením aj podpísanou zmluvou o spoločnom prevzatí záväzkov, vrátane vykonávania politických funkcií. To bola zmluva. Ukážte mi tú zmluvu o rozdelení KDH. Keď ju ukážete, budem sa pozerať na vás inak, lebo ste sa dohodli. Ale nie, že robíte individuálne úkony, ktorými odídete od strany, od svojho voliča, od svojho programu a vyhlásite, že ste naraz niekto iný, to ste mimochodom v živote urobili viac ráz, nie je to prvý raz. Pokiaľ viem, pán Mikloško, tak je to tretí raz alebo štvrtý raz. Pokiaľ ide o otázky vytvárania hnutí Verejnosti proti násiliu, boli riešené týmto demokratickým zmluvným a politickým princípom. A teraz, keď ja navrhujem, aby sa zmena uskutočnila v zmysle rokovacieho poriadku, tak tento vtedy neexistoval, Ústava Slovenskej republiky neexistovala, politické strany s výnimkou Komunistickej strany neexistovali, Kresťanskodemokratické hnutie vznikalo ako občianske hnutie tak, ako sme my vznikali ako občianske hnutie, ako Verejnosť proti násiliu zanikla ako občianske hnutie v dôsledku vnútorných chýb, ktoré sa v tej strane vo vnútri diali a vy ste k tým, čo chybili, patrili. A keď Verejnosť proti násiliu zanikala, tak ste urobili to, čo ste nám vždy vraveli – ujdem do KDH. A tak sa z Verejnosti proti násiliu stal kresťanský demokrat, z kresťanského demokrata konzervatívny demokrat a o chvíľočku politický bezdomovec. To je vývoj, ktorý je logickým vyústením, keď človek nie je pevne zakotvený v hodnotách a nemá ich v sebe, keď je to postavené na pretvárke a lži. Pokiaľ ide o otázky dohôd z roku 1990, hovorím to len pre tých, ktorí tu neboli, tak vo Verejnosti proti násiliu bola hlboká kríza, veľmi hlboká kríza a tá súvisela s rozličnými postojmi v zásadných otázkach. Postoj k národnému programu, ktorý sme deklarovali spolu, ale potom časť VPN odmietla plniť. Postoj k sociálnym otázkam, ktorý sme deklarovali spolu, časť VPN odmietla plniť. Postoj k otázkam hospodárskej politiky časť VPN odmietla plniť. Išla inde, ako sme boli dohodnutí. Vnútorné osobné spory, vnútorné vydelenie Verejnosti proti násiliu za skupinu Občianskeho fóra, ktoré bolo v Košiciach na skupinu východnú, potom zas na skupinu inú, takže vlastne aj sám predseda sa najprv vzdával, potom sa vrátil, potom ušiel do Prahy, kde po páde mojej vlády akoby náhodou dostal vládnu vilu a dobré materiálne zabezpečenie. Takže toto bolo to rozdelenie demokratické, ktoré sa udialo na základe dohody aj zvonku. Prečo nepovedať, že po neúspechu česko-slovenských rokovaní si aj česká strana myslela, a vy ste ju v tom podporovali, že odstránením Mečiara si odstráni všetky problémy. Veď ste sa na tom dohadovali v marci 1991 na Bratislavskom hrade, veď ste tam rokovali o tom, akou technikou sa to urobí a ako padne vláda, ktorej som bol predseda, a veci, ktoré sa tam udiali. Koľko mám ešte minút, pán predseda? No, to už nemá význam začínať ďalšiu tému. Takže pôjdem o chvíľu zase. Pokiaľ ide o tieto otázky politické, ak sa bude rešpektovať zmluva, ak sa bude rešpektovať demokratické delenie strán dohodou, ak sa bude rešpektovať voľba a pomer síl, ktorý vzišiel z volieb, nemáme problém. Ak si niekto myslí, on je zákon a nad zákon, máme problém. A ešte chcem povedať jednu vec. Pán poslanec Palko bol taký čestný, že keď vznikol tento úmysel, prišiel ma upozorniť –, ak to urobíte, opovážte sa, bude to váš koniec. Vydieral, hrozil. To môže deti v materských školách. Dokonca už ani moje vnúčatá nie, lebo by mu povedali, že je hlupák. Takže, ak si niekto myslí toto, tak ja čestne vravím, ani strašiť nebudete, ani vydierať nebudete, ani ohovárať, ani klebetiť nebudete. Ak si myslíte, že palica, ktorou chcete biť, nemá druhý koniec, mýlite sa. Má ho a uvidíme, ako dopadne.