Saková, Denisa, poslankyňa NR SR (2022-03-30):
Ďakujem veľmi pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, vážení kolegovia, členovia Národnej rady Slovenskej republiky, už dva roky sme svedkami mimoriadnych udalostí na Slovensku a už dva roky Slovensko pociťuje nielen následky pandémie, ale Slovensko pociťuje aj následky vládnutia tejto vlády. A, žiaľ, musím to povedať hneď v úvode, táto vláda sa spreneverila svojim sľubom. Odráža sa to v jej rekordnej nepopularite a zároveň musím povedať, že sa to odráža aj v hneve ľudí v uliciach na Slovensku a presne v hneve, ktorý ste vy tak radi rozsýpali a rozsievali, keď boli vaše strany v opozícii. Ako bývalá ministerka vnútra, ako človek, ktorý má dlhoročné skúsenosti na ministerstve vnútra, dlhodobo upozorňujem na zlyhania tejto vlády a hlavne dlhodobo upozorňujem na zlyhania nominanta, pána ministra Mikulca, ktorý vedie rezort ministerstva vnútra. A tých káuz bolo už toľko, že pán minister mal odstúpiť niekoľkokrát a nie ešte to, že za všetky spolu. Žiaľ, pán minister nemá sebareflexiu a nemá ju úplne žiadnu a nikdy nevidel ani nevidí dôvody na svoje odstúpenie. Ibaže tieto dôvody vidíme všetci my, vidí ich Slovensko, vidia tieto dôvody jeho podriadení. A legitimitu úplne tohto všetkého, keď sa budeme baviť aj o podozrivom úmrtí zadržaných a vyšetrujúcich osôb, keď sa budeme baviť aj o vojne v polícii alebo o kajúcnikoch, ktorí nám vypovedajú presne na zákazku, na ktorého vládna koalícia ukáže prstom a až po bezprecedentné zadržanie riaditeľ SIS pred očami jeho dcéry a pred očami jeho manželky, našej kolegyne, s kukláčmi a ostrými zbraňami. Áno, legitimitu tohto všetkého nesiete vy, nesie ju takmer celá koalícia. Pretože toto všetko ste vy posvätili v mene očisty Slovenska. Ale toto už všetko odznelo a nepohlo to skoro s nikým z vás. Dnes sme sa tu opäť zišli a opäť raz odvolávame pána ministra Mikulca. A odvolávame ho z tragických dôvodov. A to tých, ktoré nezasiahli Slovensko, nezasiahli slovenský národ, ale zasiahli nášho východného suseda. A každý normálny človek na Slovensku odsúdil to, čo sa za hranicami, za východnou hranicou našej republiky deje, odsúdil každý jeden z nás vojnový útok na Ukrajinu. A nech má každý na Slovensku akýkoľvek názor na to či ono a na to, čoho sme svedkami, všetci si želáme, aby tento vojnový konflikt a toto vojenské šialenstvo skončilo. Aj keď Slovensko je malou krajinou v srdci Európy, napriek tomu nesie veľkú zodpovednosť, nesie veľkú zodpovednosť pomôcť obyvateľom Ukrajiny, nesie veľkú zodpovednosť voči obetiam vojny, nesie veľkú zodpovednosť voči rodinám s deťmi a nesie veľkú zodpovednosť voči ľuďom, ktorých postihlo to najhoršie, ktorých postihla vojna. A práve táto zodpovednosť nielen voči Slovensku a jeho obyvateľom, ale aj voči iným ľuďom, žiaľ, opäť raz tragicky ukázala, ako zlyhávajú niektorí predstavitelia vlády. A práve preto ako zareagovalo ministerstvo vnútra, lepšie by sme povedali, ako nezareagovalo ministerstvo vnútra na situáciu na našich, na našej východnej hranici, je presne odrazom toho, ako sa tento rezort riadi za posledné dva roky. Týždne zachraňovali ľudí, ktorí utekali pred vojnou, dobrovoľnícke, humanitárne, kresťanské organizácie a, samozrejme, tisíce iných dobrovoľníkov. V tom čase sa, samozrejme, ešte ospravedlňovala neaktivita ministerstva vnútra s tým, že nepočítalo s takouto mimoriadnou situáciou a nebolo na ňu pripravené. No po pár týždňoch už každý videl, vrátane nás, mnohých poslancov a vrátane aj mnohých poslancov koalície, že toto nebude problém mimoriadnej situácie. Toto je problém, toto je systémový problém riadenia ministerstva vnútra. A keď sa konečne po tom chaose, zmätku a nečinnosti rozhýbalo ministerstvo vnútra, tak to dopadlo ešte horšie, ako keď s nejakou aktivitou neprekypovalo. Po týždňoch neriadenia a nemanažovania situácie na východnej hranici, napriek tomu, že ministerstvo vnútra má 10-tisíce svojich zamestnancov, minister vnútra v časovej tiesni, bez výberového konania, netransparentne a skutočne, musím povedať, na hulváta a okato zazmluvnilo gastrofirmy a eventové firmy, ktoré sa zaoberajú organizáciou svadieb, koncertov a iných kultúrnych podujatí a dokonca sa podieľali aj na ozvučení volebnej noci politickej strany OĽANO. Firma, s ktorou ministerstvo vnútra na priamo podpísalo zmluvu, si vyfakturovala za dokument, citujem názov dokumentu: „Stratégie a schémy procesov, ako sa postarať o ľudí utekajúcich pred vojnou“, si vyfakturovala 29-tisíc eur. Na tomto dokumente vraj pracovalo desať ľudí, 12 hodín denne, celý týždeň a ich hodinová mzda sa pohybovala na úrovni 40 eur. Netuším, ako to bolo možné, ale to možno ani nie je ani dôležité. Úplne kľúčové na tomto celom probléme je, že takýto dokument malo vypracovať ministerstvo vnútra, nie súkromná spoločnosť. A ešte nie súkromná spoločnosť, ktorá absolútne nemala žiadne skúsenosti s manažovaním mimoriadnej situácie, s krízovou situáciou a nemala žiadne skúsenosti, aj čo sa týka takého veľkého počtu manažovania síl a prostriedkov. A ešte to bola aj firma, ktorá mala známosti na koaličných nominantov. A výhovorka pána ministra vnútra, že vraj túto firmu mu poradili dobrovoľné združenia, ktoré pôsobia na východnej hranici, skutočne, keď obletela médiá, stala sa vyslovene trápnou výhovorkou pána ministra, pretože tieto dobrovoľnícke združenia, ako sú Maltézski rytieri a slovenskí skauti, toto absolútne popreli a namiesto toho, že pán minister sa mal postaviť na tlačovku a poďakovať všetkým charitatívnym a dobrovoľníckym združeniam, ktoré na východnej hranici pôsobili, tak sa postavil, nezaďakoval im a ešte jednotliví zamestnanci nových firiem im povedali, zbaľte sa a choďte preč. A možno aby som trochu dostala do obrazu aj vás, koaliční kolegovia, ktorí tu sedíte, aby ste vedeli, aký organizačný aparát má pod sebou minister vnútra. Nejde tu len o sekciu krízového riadenia, ktorá má 190 ľudí, ministerstvo vnútra má desaťtisíce zamestnancov. Približne 50-tisíc. Keď z toho odrátame školských pracovníkov a iných pracovníkov, ktorí pôsobia v podporných organizáciách, v školských podporných organizáciách je približne zamestnancov 40-tisíc. Dvadsaťtri tisíc policajtov, približne 5-tisíc hasičov, 5-tisíc ľudí na okresných úradoch, kde sú aj odbory krízového riadenia, navyše tu máme armádu Slovenskej republiky, ktorá má okolo 16-tisíc vojakov, a máme tu 80-tisíc členov dobrovoľných hasičských zborov, pričom 35-tisíc takýchto dobrovoľných hasičov je pripravených k okamžitému zásahu. Tieto sily a prostriedky, toto všetko má k dispozícii minister vnútra, a preto sa pýtam úplne jednoducho a pýtam sa úplne priamo, prečo sa nezvládol manažment a pomoc ľuďom utekajúcich pred vojnou s týmito desiatkami tisíc zamestnancov celého ministerstva vnútra a verejnej správy. Prečo? Prečo sa nenašli desiati ľudia alebo dvadsiati ľudia, ktorí by napísali strategický dokument, ako pomáhajú, ako pomáhame utekajúcim ľuďom, prečo sa nenašli aspoň desiati manažéri, ktorí by organizovali tieto sily a prostriedky. Pýtam sa vás to ja, vážení koaliční poslanci, pýta sa vás to celé Slovensko, pýtajú sa vás to novinári, pýtajú sa vás to bežní ľudia. A to vážne chcete ešte stále obhajovať pána ministra vnútra po týchto zlyhaniach, že za to môže niekto iný a nebodaj, že za toto môže bývalá vláda, ktorá nič nespravila za posledné roky vládnutia? Táto výhovorka po dvoch rokoch vášho vládnutia je úplne smiešna. No a absolútne tragikomicky v celom tomto deji vyznieva to, že štátny tajomník ministerstva vnútra, ktorý má na starosti sekciu krízového riadenia, bol na dovolenke na Maurície a ani sa z tej dovolenky neponáhľal naspäť. A úplne najkrajšia mediálna vložka v celom tomto predstavení je, že zodpovednosť za nezvládnutú migračnú krízu musel niesť generálny riaditeľ sekcie krízového manažmentu. Tomu už sa skutočne nedá čo dodať. Mohla by som teraz rozprávať dlho a veľa o tom, ako ministerstvo vnútra dlhé roky spolupracuje s medzinárodnými organizáciami, ako je napríklad Medzinárodná organizácia IOM, ktorá pomáha utečencom a je takmer v každej krajine činná. Ministerstvo vnútra má viaceré zmluvy so spoločnosťami, ktoré dodávajú záchranárske práce, ktoré dodávajú záchranárov, zdravotníkov, ktorí pomáhali utečencom a ktorí majú skutočne veľké skúsenosti a boli pozitívne hodnotení v krajinách V4 a dokonca majú aj bilaterálne zmluvy s Ukrajinou. Nie. Tieto spoločnosti neboli vôbec vhodné na to, aby s nimi ministerstvo vnútra spolupracovalo. A taktiež by sme mohli diskutovať aj o tom, prečo cateringová firma, ktorá vítala utečencov nugetkami, hranolkami, ako švédske stoly to mala rozprestrené na hranici, prečo táto firma mala 12 eur za stravnú jednotku dennú a samosprávy dostali 7,30. A poviem vám, že ako bývalá ministerka vnútra, aj ako bývalá štátna tajomníčka, aj ako bývalá vedúca služobného úradu som niekoľkokrát prešla hranice, som videla niekoľko utečeneckých táborov, ale skutočne sa nepamätám na to, že by utečencov vítala cateringová firma so švédskymi stolmi. Ešte raz zopakujem. Zásadným problémom pri tejto kauze ministra vnútra je, že štát sa vzdal manažovania migračných tokov na svojej hranici, že stratégiu a schémy procesov, ako sa postarať o ľudí utekajúcich pred vojnou, musela vypracovať súkromná firma a je úplne jedno, koľko to stálo. Štát tu prestal fungovať. Vážení kolegovia, nebudem sa opakovať, ale poprosím, aby si hlavne koaliční poslanci dali ruku na srdce a zamysleli sa nad tým, predtým ako stlačia hlasovacie tlačídka, či skutočne minister vnútra manažérsky, ľudsky a krízovo zvláda svoju situáciu. Pretože dnes nejde už len o nás, už nejde tu o Slovensko, už slovenskí obyvatelia si na to zvykli, že táto vláda tu nič nerobila, dnes tu ide o pomoc ľuďom, ktorí tú pomoc potrebujú, pretože utekajú pred vojnou a ministra vnútra nekritizujem len ja, kritizujú ho humanitárne organizácie, kritizujú ho kresťanské charity, dobrovoľníci z hraníc, kritizuje ho verejnosť, kritizujú ho aj jeho vlastní podriadení a dokonca ho kritizujú aj jeho vlastní kolegovia a spochybňujú ho aj koaliční partneri. Žiaľ, musím to tu povedať dnes zas a opäť, pán minister vnútra Mikulec zlyhal znova a myslím si, že už sám by mal pochopiť, že stoličku ministra vnútra by mal opustiť. Ďakujem pekne.