S. Kahanec, poslanec: (2008-04-11):
Tento zákon napriek tomu, že môže byť podávaný s tým najlepším úmyslom, tak v tom základnom princípe, už to tu bolo viackrát spomínané, porušuje základné pravidlá slobodného trhu, slobodného podnikania. A nikto tu nespochybňuje zo strany opozície to, že je potrebné presadzovať predovšetkým dôslednú kontrolu a uplatňovať dobré obchodné vzťahy, a takisto nikto nespochybňuje, že aj v týchto obchodných vzťahoch by mala platiť morálka a etika podnikania. Na druhej strane práve tými administratívnymi zásahmi, vstupovaním do týchto obchodných vzťahov či do podnikateľských vzťahov sa vraciame do obdobia, ktoré som si myslel, že už sme prekonali. Ale zrejme je to ešte len obdobie vývoja a potrebujeme čas na to, aby sme k tomu dospeli, že vrátením sa k regulovaným vzťahom, k administratívnym určovaniam, čo a ako môže byť predávané, regulované a pod., tak myslím si, že takouto cestou nezlepšíme ani podmienky pre výrobcov, ani podmienky pre predávajúcich a tobôž nie pre občanov Slovenska. Myslím si, že je veľmi pozoruhodné, že pred týmto rokovaním sme pri prezentácii dostali k dispozícii štós materiálov, ktorý je vlastne podkladovým materiálom Slovenskej poľnohospodárskej a potravinárskej komory k návrhu zákona o neprimeraných podmienkach v obchodných vzťahoch. Bolo to podľa textu na tomto materiáli napísané, že je určené pre poslancov Slovenskej národnej rady, citujem doslova „pre poslancov SNR“. Aj obsah, sa mi zdá, že tiež je nejakých pár rokov pozadu, lebo SNR sme tu mali už skôr. Teraz máme Národnú radu Slovenskej republiky. Je tam podaná právna analýza, ktorá sa zaoberá podmienkami v tomto zákone o neprimeraných podmienkach v obchodných vzťahoch, a sú tam konštatované určité veci, že čo všetko je v tomto zákone dobré. Teda predovšetkým obsahuje odôvodnenie opodstatnenosti predkladaného návrhu zákona až tak silno, že na mňa to pôsobí trošku, trošku podozrivo. Ale napriek tomu aj v tomto materiáli, v tejto právnej analýze sa konštatujú niektoré veci, ktoré nie celkom podporujú, že predložený návrh zákona je úplne v poriadku. Je to napríklad konštatovanie, že Európska komisia vidí možný problém, citujem teraz z tohto materiálu, z tejto analýzy, že: „Európska komisia vidí možný problém v zákaze niektorých obchodných podmienok uplatňovaných v iných členských štátoch, lebo sa tým môžu vytvoriť nerovnaké podmienky na usadzovanie a podnikanie“, chcem zdôrazniť podnikanie a pokračujem v citácii, „v jednotlivých členských štátoch Únie.“ Takisto v tomto materiáli je uvedené, že zmluvná sloboda predstavuje jeden z princípov obchodného práva. Myslím si, že práve tieto podmienky by mal napĺňať aj uvedený zákon. V závere však táto právna analýza konštatuje, že Komisia síce vyslovila, citujem: „Komisia síce vyslovila vo vzťahu k návrhu určitú pochybnosť, ale zároveň prehlásila, že ho nemieni z vlastnej iniciatívy napadnúť.“ No, takisto myslím, že sú to slová na zamyslenie. Každopádne je to jedna právna analýza, ktorá bola predložená pre poslancov zo strany Slovenskej poľnohospodárskej a potravinárskej komory, takisto tam v prílohe sú uvádzané ešte tituly a výšky niektorých poplatkov, ktoré dodávateľom fakturujú. Trošku je to v rozpore s tým, keď sme dostali inú právnu analýzu ako poslanci a dostali sme ju z úseku legislatívy a aproximácie práva a v tejto analýze a v stanovisku k tomuto návrhu zákona o neprimeraných podmienkach je zasa vyslovené, sú zase vyslovené oveľa väčšie pochybnosti o tom, či tento predložený návrh zákona je v poriadku. Predovšetkým je tam vyslovená pochybnosť, či tento zákon nezaloží možnosť obmedzenia zmluvnej slobody ako jednej zo základných zásad obchodnozáväzkových vzťahov. Takisto sa tam uvádza, že návrh zákona môže narúšať ústavný princíp právnej istoty. Takisto sú vyslovené pochybnosti o spôsobe náležitého aplikovania v praxi. Predovšetkým sa to týka účasti „iných odborníkov“ pri výkone kontroly, kde nie sú jasne vyšpecifikovaní, ktorí to budú tí poverení pracovníci, odborníci a na základe akého titulu im budú tieto právomoci priznané. Samozrejme, že sú tam ešte aj ďalšie poukázania na niektoré vnútorné rozpory v danom zákone, že absentuje dôkladná analýza slovenského trhu. A takisto je tam vyslovená aj pochybnosť, či skutočne všetky navrhované podmienky sú neprimerané, a teda že sú výsledkom správania sa obchodných reťazcov v dominantnom postavení, alebo niektoré z nich sú súčasťou iba obchodného zmluvného práva, tzv. zmluvné dojednania. Vzhľadom na to, že je tam množstvo týchto výhrad, tak očakával som, že vlastne práve preto, že je to jednak úsek legislatívy a aproximácie práva Národnej rady, ktorý robí servis pre všetky naše predkladané normy, že v tomto smere by nemal byť problém vzájomnej spolupráce predkladateľov zákonov a týchto útvarov. Veď tieto zákony by mali prechádzať aj útvarmi legislatívy na Úrade vlády, resp. na rezortoch, a že tieto veci môžu byť v tomto zákone zapracované. Skôr mám však dojem, že sa tento zákon zubami-nechtami snaží, teda že sa koalícia tento zákon snaží zubami-nechtami brániť v pôvodnej forme a niektoré podmienky presadzuje stoj čo stoj. Vôbec nechcem spochybniť, ešte raz to hovorím, aby platili férové vzťahy a korektné vzťahy obchodné a vzájomné dodávateľské vzťahy od prvovýrobcov, dodávateľov až po obchodníkov. Ale tieto upozornenia, ktoré zazneli z útvarov legislatívy a zazneli z mnohých úst aj odbornej verejnosti, výrazne upozorňujú na problém, že tento zákon môže ohroziť, ovplyvniť a v konečnom dôsledku deformovať pravidlá voľného trhu, trhové podnikateľské a konkurenčné, teda súťaživé prostredie i slobodu podnikania a v konečnom dôsledku aj úroveň cien. To už tiež bolo spomínané, keď sa budú predpisovať podmienky, tak je otázka, že či týmto predpisovaním podmienok dospejeme k dobrému výsledku, alebo len nezabezpečíme nárast cien. A to, že očakáva sa nárast cien, dokonca potvrdzuje aj autor v mesačníku Agromagazín, ktorý napriek uvádzaným mnohým výhradám voči týmto vzťahom podporuje tento návrh zákona. Teda má výhrady voči nižším cenám pri dodávateľských vzťahoch, proti neodôvodnenému vráteniu tovaru, voči lehotám na splnenie peňažných záväzkov a tak ďalej atď. až po peňažné plnenie za zaradenie dodávateľa, za listovanie a podobne, ale na druhej strane uvádza, že pre bežného spotrebiteľa to bude znamenať určitý nárast cien vybraných potravín, ak sa obchodné reťazce nebudú chcieť vzdať súčasných marží. A keď už sme pri maržiach, tak chcem len doplniť takisto, čo sa často používa v takom prvotnom ovplyvnení ľudí, že majú vysoké marže. Ale na druhej strane sa už nepovie, že marža to neznamená zisk a že marža nie je ziskom ako u výrobcu, tak nie je ziskom ani u odberateľa, a že sú tam ešte ďalšie položky, ktoré v tejto marži sú. A to už nehovorím, že pri čiastke, teda pri výške uvádzaných marží sa tieto cifry pohybujú v takom širokom rozsahu, že to až nie je celkom normálne. Keď napríklad v uvádzaných Roľníckych novinách uvádzajú, že v prípade marží rýchloobrátkového potravinového tovaru sa pracuje zväčša s maržou 15 až 25 %, tak pán premiér zasa nemá problém použiť výšku týchto marží vo výške 40 až 100 %. Takže myslím si, že už aj toto poukazuje na to, aké sú veľké rozdiely v používaných čiastkach pri maržiach, a že tá pravda je niekde inde než pri populistických vyhláseniach. V konečnom dôsledku môžeme povedať, že tými administratívnymi usmerňovaniami trhového prostredia asi ťažko dospejeme k tomu, že sa zlepšia tieto vzájomné pomery medzi producentmi, dodávateľmi, výrobcami a na konci tohto reťazca obchodníkmi. Realita Slovenska je taká, že Slovensko predstavuje relatívne malý trh, a teda má aj určité obmedzenia z hľadiska schopnosti tohto malého trhu. A tento trh, keď si dáme do nejakej pozície ihriska, tak vlastne na tomto trhu určujú mantinely dodávateľsko-odberateľské vzťahy. A dodávateľsko-odberateľské vzťahy predsa nemôžu byť diktované administratívne a nemôžu byť diktované od nejakého ministerského stola. Kontrola podmienok je druhá vec. Môžeme kontrolovať a máme na to, myslím si, že aj právne prostredie, aby sme tieto dodávateľsko-odberateľské vzťahy mohli kontrolovať. Keď by sme chceli určiť, ako na tomto ihrisku môžu sa prejavovať jednotliví zainteresovaní a čo môžu na tom ihrisku robiť, tak tu by sme sa asi vracali do obdobia štátom regulovaných cien a obdobie, keď mlieko stálo dve koruny, poznáme. A poznáme aj to, že keď sa niekto niekde ohradí čínskym múrom, tak že tiež to nevedie k výsledku. Poznáme to na Slovensku, keď sme sa po bývalej ČSR stali členom socialistického tábora a keď sme vlastne si urobili takú železnú ohradu oproti vonkajším krajinám – a kam to viedlo? Viedlo to k tomu, že naše postavenie, keď Československo, teda bývalá ČSR patrila v tých časoch medzi jedných z desať najlepšie prosperujúcich štátov v Európe, tak sme sa dostali niekde na spodné priečky. A určite, že takýto „čínsky múr“ nikomu nepomáha, a vidíme to, že aj samotná Čína úplne zmenila svoje vzťahy voči štátom na svete. Na záver by som chcel povedať, že čo ma prekvapilo pri všetkých týchto príspevkoch, predovšetkým teda zo strany koalície, že tu nepadlo ani slovo o nejakej prísnej kontrole nákladov a efektívnosti produkcie. A či chceme, či nechceme, tak to je základná podmienka, aby ten, ktorý vyrába, a ten, ktorý produkuje, mohol aj úspešne ponúknuť svoj tovar a ponúknuť túto produkciu pre záujemcu. A ak by mal tieto podmienky tvrdej kontroly nákladov a efektívnosti produkcie dodržané a presadzované vo svojej prevádzke, tak má potom oveľa väčšiu možnosť ponúknuť produkciu aj pre iných záujemcov v prípade, ak dané dodávateľsko-odberateľské vzťahy voči konkrétnemu záujemcovi mu nevyhovujú a ak nie je spokojný s obchodnými podmienkami, ktoré mu tento záujemca ponúka. Je jasné, že doterajšie fungovanie aj obchodných reťazcov sa u nás ešte len rozbieha a že spoločnosť je ešte veľmi silno ovplyvnená bývalým obdobím plánovaného hospodárstva. Demokracia je však možnosť voľby. Možnosť voľby od prvovýrobcu, dodávateľa, spracovateľa až po obchodníka. A túto voľbu by sme v týchto vzťahoch nemali určovať ani administratívne, ani byrokraticky, ale mali by sme poskytnúť slobodu a demokraciu pre priestor trhu i pre priestor týchto dodávateľsko-odberateľských vzťahov. Takže ešte raz chcem zdôrazniť, ak sa my budeme brániť iba tým, že budeme presadzovať napríklad záujmy určitej prvovýrobnej loby alebo iba záujmy výrobcov bez toho, aby sme sa pozreli aj na to, či táto výroba splňuje podmienky efektívnosti, tak neurobíme dobre ani pre nás, ani pre nich a ani pre ľudí. Pre ľudí na Slovensku, si myslím, že v prvom rade chceme vytvoriť prostredie, ktoré bude dôsledne kontrolovať všetky porušenia pri vzťahoch jednak dodávateľov, jednak výrobcov až po obchodníkov, a že toto korektné prostredie zabezpečí v konečnom dôsledku nie byrokratické prekážky a administratívne určovanie, ale že v konečnom dôsledku zabezpečí čo najnižšie ceny pre odberateľov, teda občanov Slovenska. Ďakujem pekne.