M. Záhumenský, poslanec: (2009-06-19):
Hneď v úvode by som rád zdôraznil, že moje vystúpenie nie je a nemá ani zámer byť namierené proti súkromným veterinárnym lekárom, ale práve naopak, mojím cieľom je vytvoriť podmienky pre súkromných veterinárnych lekárov tak, aby väčšinu času, ktorý strávia na farme, venovali práci veterinárneho lekára a nesuplovali prácu veterinárneho asistenta alebo chovateľa. Často sme takýchto činností svedkami a vlastne málo času potom zostáva veterinárnym lekárom na to, aby skutočne venovali ten svoj čas práci, ktorú farmári očakávajú od veterinárnej starostlivosti. Farmy bez kvalitnej práce veterinárnych lekárov si viem ťažko predstaviť a jednoducho každá farma, ktorá chová akékoľvek zvieratá, je odkázaná na dobrú starostlivosť, veterinárnu starostlivosť. A myslím si, že preto je priestor na to, aby boli tak vytvorené legislatívne podmienky, aby v súhre veterinár – farmár – veterinárny asistent vytvorili také podmienky, aby sme na farmách mali zdravé zvieratá. Keď nebude dobrých fariem, nebude dobrej práce pre veterinárnych lekárov. Myslím si, že táto symbióza a odkázanosť jeden na druhého je neprehliadnuteľná. A ak niekto hovorí, že farmári nepotrebujú veterinárov, je to absolútna nepravda. A takisto si myslím, že veterinári potrebujú dobrých farmárov. Preto si myslím, že treba hľadať cestu, ako zefektívniť prácu a zvýšiť rentabilitu výroby, a to je jediná cesta, ako môže spoločne farmár a veterinár existovať. Zdá sa mi, že ale budú musieť nielen súkromní veterinárni lekári, ale chovatelia prehodnotiť svoju činnosť tak, ako to boli nútení urobiť veterinárni lekári a chovatelia vo vyspelých chovateľských krajinách. Aký je vlastne rozdiel medzi prácou súkromného veterinárneho lekára u nás a v chovateľsky vyspelom svete? Kým u nás sa drvivá väčšina času venuje liečbe akútnych ochorení, tak v zahraničí už väčšinu času venujú veterinárni lekári diagnostike a prevencii. Takáto zmena bola nevyhnutnosťou nielen pre chovateľov zvierat a ich ekonomiku, ale najmä pre veterinárnych lekárov. Pred 20 rokmi v zahraničí, keď taktiež bola kríza v živočíšnej výrobe, keď liečba bola drahšia, ako boli výnosy z chovaných zvierat, tak choré zvieratá farmári strieľali. Veterinárni lekári prichádzali o prácu a boli nútení hľadať riešenia, aby farmári dokázali aj v ťažkých podmienkach prežiť, a vlastne našli tú cestu. Čo bolo cieľom alebo čo urobili pre to, aby tú cestu našli? Prešli od riešenia klinických ochorení na diagnostiku subklinických stavov a ich včasnú prevenciu, prešli od liečby k prevencii a poradenstvu, prešli od liečby akútnych stavov individuálnych zvierat k manažmentu zdravého zdravotného stavu stáda a taktiež prešli od zaoberania sa len so zvieratami k zvýšenému zaoberaniu sa s ľuďmi, ktorí so zvieratami pracujú. Čiže súkromní veterinárni lekári vo vyspelom chovateľskom svete sa za posledné dve desiatky rokov preorientovali z denných poskytovateľov liečby na poradenstvo orientovaných konzultantov. A ja som presvedčený, že ak Slovensko chce chovateľsky napredovať, budú sa musieť aj naši súkromní veterinárni lekári uberať podobnou cestou. A preto je potrebné vytvoriť taký systém, ktorý umožní súkromným veterinárnym lekárom venovať viac času manažmentu zdravia, ako sa venovať len samotnej liečbe. Ako príklad môžem uviesť, ako funguje klinika v Ontáriu v Taristocku, ktorá je orientovaná na veľké zvieratá. Táto klinika bola vyhodnotená za rok 2008 ako najlepšia klinika v Severnej Amerike. A čo vlastne sa objavuje na ich webovej stránke? Čo ponúkajú farmárom? Po prvé je to manažment zdravia, výživu zvierat, embryotransfér, priebežné vzdelávanie, technickú pomoc a až na poslednom mieste sa uvádza aj tradičná liečba. Čo je to vlastne manažment zdravia? Je to podpora zdravia, vylepšenie produkcie a prevencie ochorení u zvierat v rámci ekonomických potrieb chovateľa pri rozpoznávaní a zahrnutí welfareu zvierat, bezpečnosti potravín, verejného zdravia a environmentálnej akceptovateľnosti. Preto mi dovoľte, aby som podal pozmeňujúci návrh k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 39/2007 v znení zákona o veterinárnej starostlivosti v znení zákona č. 99/2008. 1. K článku I. Za 29. bod sa vkladá nový 30. bod, ktorý znie. 30. V § 8 ods. 3 písm. aa) sa slová „§ 10 ods. 12“ nahrádzajú slovami „§ 10 ods. 14“. Odôvodnenie: Ide o legislatívnu úpravu súvisiacu s vložením nových odsekov 9 a 10 v § 10 a následné prečíslovanie doterajších odsekov 9 až 12. 2. K článku I. Za 30. bod sa vkladajú nové body 31 a 32, ktoré znejú. 31. V § 10 odsek 8 znie: „(8) Odborné veterinárne činnosti a služby, ktoré nie sú štátnymi veterinárnymi činnosťami, môžu vykonávať a) vo vlastných zariadeniach, ak ide o zvieratá, ktoré slúžia na ich služobné účely, špeciálne veterinárne zložky Ministerstva obrany Slovenskej republiky, Ministerstva vnútra Slovenskej republiky a Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky, b) farmoví veterinárni asistenti, ak ide o zvieratá, ktoré sú chované na farme, na ktoré má pracovnoprávny vzťah alebo má zmluvu s touto farmou na výkon takejto činnosti alebo obdobný vzťah k tejto farme.“ 32. V § 10 za odsek 8 sa vkladajú nové odseky 9 a 10, ktoré znejú: „(9) Farmový veterinárny asistent môže vykonávať odborné veterinárne činnosti a služby len pod dozorom súkromného veterinárneho lekára, ktorý spĺňa ustanovenia odseku 4 a ktorý ho na tieto činnosti poverí. (10) Farmový veterinárny asistent musí spĺňať tieto požiadavky: a) skončenie vysokoškolského štúdia zootechnického smeru alebo b) skončenie štúdia na strednej odbornej škole veterinárneho zamerania, alebo c) absolvovanie odborného veterinárneho kurzu a praktického výcviku pre farmových veterinárnych asistentov organizovaných veterinárnymi vzdelávacími inštitúciami.“ Doterajšie odseky 9 až 12 sa označujú ako odseky 11 až 14. Nasledujúce body na základe návrhu zákona sa prečíslujú. Odôvodnenie 31. bodu: Týmto ustanovením sa umožní chovateľom zvierat, aby mohli zamestnávať farmových veterinárnych asistentov, ktorí budú môcť pod dozorom súkromných veterinárnych lekárov vykonávať bežné veterinárne činnosti a služby, čím sa vytvorí viac času pre súkromných veterinárnych lekárov na zlepšenie veterinárnej starostlivosti a najmä prevencie. Odôvodnenie 32. bodu: Farmový veterinárny asistent môže odborné veterinárne činnosti vykonávať len pod dozorom súkromného veterinárneho lekára, ktorý má na danej farme štátnu objednávku a spĺňa predpísanú kvalifikáciu a zároveň sa definujú minimálne kvalifikačné predpoklady pre vykonávanie práce farmového veterinárneho asistenta. 3. K čl. I 102. bod. V 102. bode sa vypúšťajú slová „infekčná nekróza pankreasu (IPN)“. Odôvodnenie: Infekčná nekróza pankreasu (IPN) je vírusové ochorenie malých lososovitých rýb, ktoré je vysoko nákazlivé, rýchlo sa šíri a jeho terapia je v súčasnosti neznáma. Vnímavý voči tejto chorobe je pstruh potočný, pstruh dúhový, sivoň americký, lipeň tymianový, sih maréna a sih peleď. Slovenská republika je momentálne prostá tejto nákazy na rozdiel od susednej Českej republiky, kde sa toto ochorenie vyskytuje. Vzhľadom na uvedené je tejto problematike potrebné venovať zvýšenú pozornosť a výskyt spomínanej nákazy prinajmenšom hlásiť. Preto sa navrhuje túto chorobu ponechať medzi chorobami, ktoré podliehajú hláseniu a ktoré môžu byť zaradené do Národného programu eradikácie. Veterinárny asistent nie je len alebo nedostane sa len do zákona, ak bude schválený, o veterinárnej starostlivosti, ale vyskytuje sa aj v zákone o súkromných veterinárnych lekároch a Komore veterinárnych lekárov. Čiže nie je to nový pojem. Dovolím si zacitovať, v § 9 tohto zákona v odseku 1 sa píše: „Súkromný veterinárny lekár pri vykonávaní súkromnej veterinárnej činnosti okrem oprávnení uvedených v osobitnom predpise je oprávnený b) zamestnávať okrem iného absolventov stredných odborných škôl veterinárneho zamerania alebo iné osoby, ktorých činnosť je potrebná pre riadny výkon súkromných veterinárnych činností.“ Rozdiel medzi navrhovaným návrhom v pozmeňujúcom návrhu, kde bude aj farmový veterinárny asistent, a veterinárny asistent podľa zákona súkromných veterinárnych lekárov je len v tom, že jedného môže zamestnávať a byť zamestnancom farmy alebo mať vzťah k zvieratám a v druhom je zamestnancom veterinárneho lekára. Inak obidvaja asistenti môžu svoju činnosť vykonávať len pod dozorom súkromného veterinárneho lekára na jeho pokyn a na jeho poverenie vlastne sami nemôžu, ani jeden, ani druhý, vykonávať žiadne činnosti. Myslím si, že ľudia, ktorí majú vzťah k zvieratám, či už sú chovatelia alebo majitelia zvierat, majú veľký záujem na tom, aby mali zdravé stáda, aby vynakladali čo najnižšie náklady na liečbu, na lieky a skôr hľadať spôsoby prevencie. Zdravé stádo znamená dobrú produkciu, znamená lepšiu rentabilitu, lepšiu ekonomiku. Zdravé stáda produkujú zdravé potraviny a z toho môžu byť zdraví ľudia. Čiže tomuto by sme mali určite byť naklonení a nebrániť aj zamestnancom farmy alebo chovateľom, aby mohli tie isté činnosti vykonávať. Vykonávajú ich farmári vo všetkých vyspelých chovateľských krajinách a veterinárni lekári vlastne sa venujú viac prevencii a manažmentu zdravia ako len samotnej činnosti – fyzickému vykonávaniu veterinárnych činností. Obdobne môžem povedať, že to je riešené aj v Čechách alebo v iných krajinách. Spomeniem len zákon o veterinárnej starostlivosti z Českej republiky č. 332/2008, kde sa v § 4 hovorí o tom, že čo je chovateľ povinný: „Chovateľ je povinný“, v odseku 1 písm. e), „podávať zvieratám liečivé prípravky, ktorých výdaj je viazaný na predpis veterinárneho lekára len podľa jeho pokynov.“ V § 5: „Chovateľ hospodárskych zvierat je ďalej povinný podávať zvieratám iba liečivé prípravky v súlade s pravidlami pre ich používanie pri poskytovaní veterinárnej starostlivosti.“ V odseku 2: „Chovateľ, ktorý je podnikateľ, chová hospodárske zvieratá pre účely podnikania, je ďalej povinný viesť záznamy o tom, kde a ktoré liečivé prípravky a látky, ktorými môžu byť nepriaznivo ovplyvnené živočíšne produkty, boli podané zvieratám, neodkladne predkladať tieto záznamy veterinárnemu lekárovi, aby ich zaznamenal, aby podanie týchto liečivých prípravkov zaznamenal alebo očkovania zvierat, uchovať tieto záznamy najmenej po dobu piatich rokov a dodržiavať ochranné lehoty.“ Takisto v tomto zákone je aj v § 64 zakotvený pojem „súkromní veterinárni technici“. V Českej republike umožnili aj nezávisle od veterinárnych lekárov, aby existovali súkromní veterinárni technici, ktorí prostredníctvom paragrafu môžu, sú oprávnení veterinárneho technika vykonávať niektoré odborné veterinárne úkony podnikateľským spôsobom, vzniká rozhodnutím krajskej veterinárnej správy. Čiže musí dostať poverenie krajskej veterinárnej správy na to, aby takúto činnosť mohol vykonávať. V mnohých krajinách to je postavené tak, že chovatelia tieto činnosti vykonávajú sami. Ja sa skôr prikláňam k tomu, aby to mohli byť len veterinárni asistenti, ale myslím si, že títo asistenti môžu byť aj zamestnancami farmy. To je zmyslom toho, aby ľudia, ktorí priamo pracujú so zvieratami, majú požadovanú kvalifikáciu v spolupráci s veterinárnym lekárom a na jeho pokyny a pod jeho vedením mohli tieto činnosti vykonávať tak, aby samotný veterinárny lekár sa mohol venovať viacej manažmentu zdravia celého stáda a prevencii embryotransféru a školeniu, ako len mechanickému vykonávaniu tejto činnosti. Ctené kolegyne, kolegovia, v krátkosti toľko. Budem rád, ak môj pozmeňujúci návrh podporíte. Bude to určite na vylepšenie zdravotného stavu zvierat a aj bezpečnosti potravín. Ďakujem pekne za pozornosť.