Gyimesi, Juraj, poslanec NR SR (2020-09-18):
Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Územné samosprávy na Slovensku disponujú mnoho miliónmi eur, ktorých kontrola a transparentnosť ich čerpania a používania je vo veľkej miere na pleciach hlavných kontrolórov. Je jedno, či sa jedná o obce, mestá alebo samosprávne kraje. Keď tu kolegovia hovorili o ohrozených skupinách obyvateľstva, tak ohrozenou skupinou obyvateľstva sú aj niektorí hlavní kontrolóri, česť výnimkám, samozrejme, kde to funguje výborne. Ale sú aj obce a samosprávne kraje, kde nie je samozrejmosťou to, že hlavný kontrolór môže hovoriť na zasadnutí obecného zastupiteľstva vtedy, keď sa o slovo prihlási, alebo vtedy, keď je interpelovaný poslancom. My túto medzeru v zákone chceme zaplátať a chceme, aby došlo k faktickému naplneniu práva hlavného kontrolóra zúčastňovať sa na zasadnutí územnej samosprávy s hlasom poradným. Čiže ako sa môže zúčastňovať s hlasom poradným, keď ten hlas nedostane? Toto je jedna vec. A druhá vec, ktorú by sme chceli zároveň vyriešiť, je aj problém pri odvolávaní hlavného kontrolóra, pretože pri súčasnej právnej úprave nie je vôbec zrejmé, že to jeho dovolanie musí byť odôvodnené. Hlavného kontrolóra možno odvolať z troch dôvodov, z troch zákonných dôvodov. Jeden je ten, ak hrubo alebo opakovane porušuje povinnosti zamestnanca, hrubo alebo opakovane porušuje povinnosti hlavného kontrolóra a v prípade, ak uvedie nepravdivé údaje v čestnom vyhlásení. Mnohokrát sa stáva počas odvolania hlavného kontrolóra, že tieto dôvody na jeho odvolanie nie sú špecifikované, a tým pádom sa hlavný kontrolór jednak nedozvie dôvody jeho odvolania a na druhej strane je takéto uznesenie nejasné, neurčité a nezrozumiteľné. Samosprávy často pri takomto skončení pracovného pomeru hlavného kontrolóra čelia žalobám, ktoré súdy vo veľkej väčšine prípadov, čo som mal možnosť zistiť, vracajú, pretože práve z týchto dôvodov, že tieto dôvody odvolania sú nejasné, neurčité, nezrozumiteľné. Neobstojí ani, ani dôvod, ktorý raz v jednom zo svojich rozsudkov špecifikoval Najvyšší súd, a to ten, že uznesenie nemá podobu individuálneho správneho aktu a nemá mať náležitosti. Toto je už dávno prekonané, to je prekonané aj správnym kolégiom Najvyššieho súdu a rovnaký postoj zastáva aj Generálna prokuratúra. Pretože ak uznesenie má mať náležitosti pri predaji majetku, kde musí byť určený, povedané, že komu, čo a za koľko, tak takisto by to malo byť aj pri hlavných kontrolóroch, že hlavný kontrolór musí vedieť, keďže sa jedná o jeho práva, právom chránené záujmy a povinnosti, aby vedel, z akého titulu je odvolávaný. Čiže toto sú dve veci, ktoré by sme chceli vylepšiť. A plne sa stotožňujem s názorom všetkých kolegov a všetkých zástupcov odbornej obce, ktorá hovorí, že takéto kozmetické zmeny by mali byť súčasťou jedného vyššieho alebo celkového plánu na reformu verejnej správy, reformu územnej samosprávy a aj samotnú reformu zákona o obecnom zriadení a zákona o samosprávnych krajoch. Ibaže podľa môjho názoru je to tak dlhá téma, že prejde ešte veľa času, kým to vôbec pretavíme do reálnych výsledkov, do reálnej, reálneho návrhu novely týchto dvoch zákonov, a dovtedy, kým to neprejde alebo kým to nebude predložené, považujem za dôležité, aby hlavní kontrolóri nemali na svojich ústach náhubok a ich právo zúčastňovať sa zasadnutia obecného zastupiteľstva s hlasom poradným nebolo len na papieri. Čiže na úvod toľko a teším sa na diskusiu.