Dostál, Ondrej, poslanec NR SR (2016-11-24):
Vážený pán minister, vážený pán podpredseda Národnej rady, vážené kolegyne, vážení kolegovia, predložený návrh štátneho rozpočtu a rozpočtu verejnej správy na rok 2017 potvrdzuje, že tretia Ficova vláda plánuje pokračovať v rozpočtovej nezodpovednosti svojej predchodkyne. Keďže jej predchodkyňou bola druhá Ficova vláda, bola to vláda s rovnakým premiérom, dokonca aj s rovnakým ministrom financií, nemôže nás prekvapiť, že to tak bude. Je to totiž vláda kontinuity. Vláda predložila rozpočet, ktorý je neambiciózny, neúsporný a nezodpovedný. Je zostavený na úkor budúcnosti a prináša negatívne dôsledky pre daňovníkov i ekonomiku. Predstavuje zároveň aj premárnenú príležitosť dosiahnuť vyrovnaný rozpočet alebo sa k nemu výraznejšie priblížiť už v roku 2017. O to viac, že práve na začiatku volebného obdobia vlády zvyčajne sa prijímajú úsporné a menej populárne opatrenia pre voličov skôr ako na konci volebného obdobia. Ficove vlády to však, žiaľ, nedokážu ani na konci, ani na začiatku volebného obdobia. Neambiciózny a nezodpovedný prístup k plánovanému hospodáreniu s verejnými financiami má podobu nedostatočného zníženia deficitu či dosiahnutia vyrovnaného rozpočtu už v roku 2017, resp. aspoň v roku 2018. Rozpočtová sekera verejnej správy má v budúcom roku dosiahnuť približne 1 mld. eur, resp. 1,3 % v pomere k hrubému domácemu produktu. Pri štátnom rozpočte má dokonca deficit zodpovedať 1,7 mld. eur a na hotovostnom princípe má reálne dosiahnuť až 2 mld. eur. Budúcoročná sekera tak má byť síce nižšia ako rozpočtovaná sekera verejnej správy na tento rok, ale iba o necelých 500 mil. eur, resp. o 0,4 % hrubého domáceho produktu. Čo je však dôležitejšie, má byť vyššia ako plánovala predchádzajúca vláda. V roku 2014 totiž druhá Ficova vláda v programe stability deklarovala, že v roku 2017 dosiahne rozpočtový deficit 0,5 % HDP a v minuloročnom rozpočte stanovila cieľový deficit na rok 2017 iba vo výške 0,4 % HDP. Teda až o 0,9-percentuálneho bodu, zhruba o 700 mil. eur nižší, aký plánuje súčasná vláda na budúci rok. Vláda tiež presunula cieľ vyrovnaného rozpočtu svojej predchodkyne z roku 2018 na rok 2019. Na posledný rok vládnutia. Optimisticky sľubuje mierny prebytok na úrovni 0,16 % hrubého domáceho produktu. Doterajšia realita však pre takýto optimizmus nedáva žiadny dôvod. Takýto neambiciózny prístup k znižovaniu deficitu je ekonomicky nezdôvodniteľný a voči budúcnosti nezodpovedný. A to aj v kontexte súčasných a očakávaných priaznivých ekonomických podmienok. V budúcom roku vláda očakáva reálny ekonomický rast na úrovni 3,5 % a v ďalších dvoch rokoch predpokladá ešte vyšší rast. Predpokladá tiež naďalej rekordne nízke úrokové sadzby a tým aj nižšie náklady dlhovej služby. Ako vyplýva z aktuálneho hodnotenia rozpočtu Radou pre rozpočtovú zodpovednosť, vláda od programu stability z roku 2014 zvýšila očakávania daňových príjmov na rok 2017 o 3,06 % HDP, resp. o 2,35 mld. eur, ale zároveň zhoršila cieľ deficitu verejnej správy na rok 2017 o 0,8 % hrubého domáceho produktu. Takže logicky úplne naopak, ako by sa očakávalo od rozpočtovo zodpovednejšej vlády. Drží sa totiž hesla, čím viac príjmov z daní očakávame, tým väčšiu sekeru plánujeme. To znamená premárnenú šancu a väčšiu záťaž pre daňovníkov do budúcnosti. Navyše aj takýto len mierne znížený deficit rozpočtu verejnej správy v roku 2017 oproti predchádzajúcemu roku mal byť dosiahnutý vďaka enormnému nárastu daňových a iných príjmov verejnej správy pri nadmernom, hoci miene nižšom náraste verejných výdavkov. Teda ani zďaleka nie výdavkovými úsporami. Výrazne vyššie celkové príjmy tak vláda nevyužije na významnejšie zníženie deficitu verejných financií oproti minulému roku či dosiahnutie vyrovnaného rozpočtu dokonca, ale ich z väčšej miery rozpustí vo zvýšených výdavkoch. Vláda by mohla a mala takýto enormný nárast príjmov použiť na odbúranie deficitu a už v roku 2017 mohla dosiahnuť vyrovnaný rozpočet. Že tomu tak nebude, to predstavuje ďalšiu premárnenú príležitosť a neprimeraný luxus na úkor budúcnosti. Vláda sa pritom dokonca spolieha aj na vyššie príjmy z daňových zmien, ktoré celkovo prinesú zvýšenie daňového zaťaženia, napriek kozmetickému zníženiu dane z príjmov právnických osôb a zvýšeniu limitu paušálnych výdavkov pre živnostníkov s vyššími príjmami. Plánovaný deficit tak chce dosiahnuť nie úsporami vo verejnej správe, ale tým, že ľudia budú musieť siahnuť hlbšie do svojich vreciek, napríklad v podobe cien za služby v regulovaných odvetviach, cigarety a za poistné v celom neživotnom poistení. Zvyšovanie je v súčasnej situácii ekonomicky nezdôvodniteľné a neospravedlniteľné a to vzhľadom k už i tak nadmernému daňovému zaťaženiu práce. Predchádzajúca vláda zvýšené výnosy z pozitívneho ekonomického vývoja nevyužila, ale prejedla. Pri niekoľkoročnom enormnom zvyšovaní verejných príjmov nedosiahla vyrovnaný rozpočet či aspoň razantnejšie zmenšenie rozpočtovej sekery a významnejšie priblíženie sa k vyrovnanému rozpočtu. Vláda avizuje, že namiesto šetrenia bude pokračovať v ekonomicky chybnom a škodlivom smere svojej predchodkyne. V konsolidácii a v čiastočnom plátaní rozpočtových dier vyššími príjmami, nie výdavkovými úsporami podporenými štrukturálnymi reformami na výdavkovej strane. To je pre ekonomiku deštrukčná cesta. Aj pre konsolidáciu verejných financií dlhodobejšie neúčinná. Je totiž na úkor budúcej prosperity, na úkor tvorby ekonomických zdrojov a tým aj daňových príjmov v budúcnosti. Reálnym rizikom je navyše to, že aj tieto málo ambiciózne plány pravdepodobne nebudú dodržané, a skutočnosť, ktorá je vždy podstatnejšia ako plán, môže byť horšia. Na to upozornila aj Európska komisia a Rada pre rozpočtovú zodpovednosť. Európska komisia odhaduje deficit verejných financií Slovenska v roku 2017 na úrovni 1,5 % HDP a Rada pre rozpočtovú zodpovednosť až vo výške 1,6 % HDP. Rada vo svojom hodnotení rozpočtu upozorňuje napríklad na nadhodnotenie nedaňových príjmov, nízky rast výdavkov v zdravotníctve a u samospráv bez naznačenia úsporných opatrení. Vláda sa pritom optimisticky spolieha, že deficit v štátnom rozpočte bude sčasti vykompenzovaný prebytkami, napríklad v Sociálnej poisťovni, v zdravotných poisťovniach, samosprávach, v Environmentálnom alebo Recyklačnom fonde, teda v inštitúciách, nad ktorými vláda nemá priamy vplyv a ktoré v minulosti mali problémy s hospodárením. Pripomeňme, že plánované deficity verejnej správy na rok 2014 a ´15 na základe parlamentom schválených rozpočtov vláda nedodržala a v realite boli nakoniec vyššie. Rada pre rozpočtovú zodpovednosť navyše upozorňuje, že aj v roku 2016 to môže skončiť práve takto. Ak sa neprijmú dodatočné opatrenia do konca roka, tak sa deficit môže priblížiť až k 2,5 % hrubého domáceho produktu. A neustále niekoľkoročné posúvanie cieľa o vyrovnanom rozpočte na Slovensku umocňuje skepsu k schopnosti vlády ho aj naozaj dosiahnuť. O tom, že v žiaducom ekonomickom variante, teda bez zvyšovania daní alebo odvodov, už ani nehovoriac. Navyše vláda plánuje dosiahnuť prvýkrát nedeficitné hospodárenie, mierny prebytok dokonca, v roku 2019. Teda v poslednom roku vládnutia, čo po doterajších skúsenostiach neznie absolútne reálne. Aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť vo svojom hodnotení v tomto duchu uvádza, citujem: „Ak vláda neprijme žiadne nové opatrenia, naplnia sa všetky riziká a využijú všetky potencionálne zdroje ich krytia, deficit verejnej správy by v roku 2017 mohol dosiahnuť 1,6 % HDP a hrubý dlh by na konci roku 2017 dosiahol 52,8 % HDP. Celkové riziko pre saldo rozpočtu je na úrovni 0,2 – 0,4 % HDP. Ak nenastane výrazná odchýlka v očakávanom makroekonomickom vývoji, rada odhaduje, že strednodobý cieľ v podobe štrukturálne vyrovnaného rozpočtu je možné bez ďalších opatrení dosiahnuť v roku 2019, o rok neskôr, ako v súčasnosti odhaduje vláda. Nesplnenie tohto cieľa by mohla ohroziť skutočnosť, že rok 2019 je predvolebným rokom, kedy majú vlády tendenciu deficity zvyšovať.“ Koniec citátu. A musím povedať, že aj ja zdieľam túto obavu Rady pre rozpočtovú zodpovednosť. Problémom však nie je iba relatívny dlh, ako si to často nahovárame, ale aj dlh absolútny. Problémom je nezastavenie rastu nominálneho verejného dlhu a jeho neznižovanie. Naopak, vláda predpokladá ďalší rast verejného zadlžovania, a to v roku 2017 o 1,2 mld. eur, v roku 2018 o rovnakú sumu a v roku 2019 o vyše 700 mil. eur. Má dochádzať iba k znižovaniu pomeru verejného dlhu v pomere k hrubému domácemu produktu, aj to nie vďaka opatreniam vlády, ale vďaka predpokladanému významnému zvyšovaniu hrubého domáceho produktu. Aj na toto upozorňuje Rada pre rozpočtovú zodpovednosť vo svojom hodnotení, keď uvádza, že zatiaľ neboli predstavené dostatočné opatrenia na zníženie dlhu mimo sankčných pásiem ústavného zákona o rozpočtovej zodpovednosti. V tomto kontexte vládou zvažované zjemnenie dlhovej brzdy kvôli verejným výdavkom na investície by v prípade jeho presadenia bolo nebezpečnou zmenou smerom k nárastu zadlžovania, teda k dlhodobo nezodpovednejšiemu prístupu k verejným financiám. Zásadným problémom sú chýbajúce úspory vo verejnej správe pri nadmernom raste verejných výdavkov a prehlbovanie ich deformovanej štruktúry bez naštartovania štrukturálnych zmien na výdavkovej strane. V roku 2017 sa majú verejné výdavky zvýšiť o 7 %, čiže o 2,2 mld. eur, to je viac ako dvojnásobok plánovaného deficitu. Výdavky sa výraznejšie majú v budúcom roku majú zvýšiť v štátnom rozpočte na hotovostnom princípe o necelých 1,2 mld. eur oproti rozpočtovaným na tento rok. Chýbajúci tlak na šetrenie vo verejnej správe a celkový nárast verejných výdavkov je v čase deficitného hospodárenia a navyše po predchádzajúcej výdavkovej expanzii nezodpovedným prístupom. Pomýlené je to aj z hľadiska volebného cyklu, keďže v prvom roku vládnutia zvyčajne aj tie menej odvážne vlády naberú odvahu na úspornejšie opatrenia. Takže si to zhrňme, zhrňme si to, aby sa to dalo dobre zapamätať, v siedmich bodoch. Vážený pán minister, kolegyne a kolegovia, o návrhu rozpočtu verejnej správy na rok 2017 sa dá povedať týchto sedem vecí: Po prvé, tretia Ficova vláda sa podobne ako predošlé Ficove vlády nespráva ako reformná, ba ani len ako rozpočtovo zodpovedná vláda. Po druhé, v poradí piaty návrh rozpočtu predkladaný ministrom financií Petrom Kažimírom je nezodpovedný nielen voči občanom Slovenskej republiky, ale je tiež prejavom represívnej politiky vlády voči podnikateľom, a tak súčasné, ako aj budúce generácie naďalej stále viac a viac zadlžuje. Po tretie, mierne znížený deficit verejnej správy plánovaný v roku 2017 oproti predchádzajúcemu roku má byť dosiahnutý len vďaka enormnému nárastu daňových a iných príjmov verejnej správy, teda nie výdavkovými úsporami. Po štvrté, rozpočtovo zodpovednejšia vláda by najmä v čase očakávaného veľkého zvýšenia príjmov neplánovala hospodárenie na sekeru, zmäkčenie dlhovej brzdy, zvyšovanie daní bez výdavkových úspor a snahy o hľadanie zdrojov z privatizácie. Po piate, rozpočtovo zodpovednejšia vláda by zaviedla výdavkové limity, šetrila, redukovala nafúknutý rozsah štátu, jeho regulačné zásahy a iné transfery, naštartovala by systémové výdavkové reformy. Po šieste, vláda, ktorá by zároveň chcela aj skutočne pomôcť ľuďom, prispieť k rozprúdeniu podnikania a vyššej prosperite by mala mať úprimnú snahu zmenšovať verejné výdavky, verejný dlh a majetok, hospodárila by s verejnými financiami vyrovnane alebo prebytkovo, deregulovala by, znižovala by celkové daňovo odvodové zaťaženie. Po siedme, Ficova vláda však nie je rozpočtovo zodpovedná, preto výrazne vyššie celkové príjmy nemieni využiť na významnejšie zníženie deficitu verejných financií oproti minulému roku či dokonca dosiahnutie vyrovnaného rozpočtu, ale z väčšej miery ich rozpustí vo zvýšených výdavkoch. Vláda by mohla a mala taký enormný nárast príjmov použiť na odbúranie deficitu. Už v roku 2017 mohol byť na Slovensku dosiahnutý vyrovnaný rozpočet. Fakt, že to tak nebude, predstavuje ďalšiu premárnenú šancu a neprimeraný luxus na úkor našej budúcnosti. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)