Matovič, Igor, poslanec NR SR (2012-09-27):
Vážená pani predsedajúca, milé dámy, milí páni, predkladaný návrh zákona s názvom O ochrane subdodávateľov pri verejnom obstarávaní, ktorý predkladá aj teda tu predkladateľ, pán Hudacký, alebo kolega Hudacký, osobne považujem naozaj za zákon, pri ktorom by sme mali odložiť politiku bokom. Možno mi je ľúto, že takýto zákon KDH nepredložilo už pred pätnástimi alebo dvadsiatimi rokmi, a možno by sme sa veľa problémom vyvarovali, ale však dobre, no, svedomie sa ozve aj po dlhšej dobe. Ale takisto ten zákon mohol predložiť ktokoľvek, kto tu za tých dvadsať rokov vládol. Tá spojitosť vlastne so zákonom pri verejnom obstarávaní je zrejmá a myslím si, že toto je, podľa môjho názoru, omnoho lepšia cesta chrániť subdodávateľov, vlastne víťazov tendrov pri verejnom obstarávaní, ako cesta, ktorú som pobadal z novely zákona o verejnom obstarávaní, kde vlastne strana SMER by chcela vylučovať najnižšie ponuky, alebo teda podozrivo nízke ponuky pri verejnom obstarávaní. Ja viem, že tú pohnútku, ktorú máte pri verejnom obstarávaní, že chcete vylúčiť tú najnižšiu ponuku, myslím, že ten návrh je, tuším, že keď bude o dvadsať percent nižšia ako ostatné ponuky, tak je v podstate veľmi obdobný, alebo teda ten dôvod, prečo to zavádzate, je veľmi podobný, že chcete chrániť tých subdodávateľov. A nechcete, aby vlastne vám do verejného obstarávania vstupovali podvodníci, ktorí vlastne dajú nízku cenu iba preto, lebo nezaplatia nakoniec svojim dodávateľom. To je vlastne jedna cesta, že teda vylúčime automaticky všetkých najlacnejších a vlastne takto budeme chrániť dodávateľov. Ale myslím si, že nakoniec to môže byť o tom, že najlacnejšie ponuky vylúčime a zostanú nám tí drahí podvodníci, ktorí tak či tak nezaplatia svojim dodávateľom, alebo subdodávateľom pri verejnom obstarávaní. Preto sa mi zvolený prístup páči, a takisto si myslím, že sa nesie aj v duchu, Alojz Hlina pár stotisíc letákov pred voľbami distribuoval presne v tomto duchu na ochranu živnostníkov, alebo teda dodávateľov pri verejnom obstarávaní, takže ešte o to viac s týmto návrhom súhlasím, alebo teda, samozrejme, sa mi pozdáva. V čom vidím jeho slabinu, zároveň teda musím povedať, je to, že vlastne rieši len taký jednostupňový vzťah medzi víťazom verejného obstarávania a subdodávateľom v prvom rade, ale už nerieši vlastne vzťah, alebo nezabezpečuje to, aby peniaze z verejného obstarávania, čiže tie vlastne štátne peniaze povedzme, alebo verejné zdroje, sa dostali k subdodávateľom subdodávateľov. Čiže veľmi jednoducho je tento zákon obíditeľný tým, že víťaz verejného obstarávania, ak naďalej nechce platiť svojim dodávateľom, zriadi si v podstate jedného subdodávateľa, ktorý bude ním kontrolovaná právnická osoba, alebo fyzická, to je jedno, a urobí si vlastne umelý medzičlánok, vyrobí si subdodávateľa, ktorému bude musieť platiť načas, ale ten jeho vlastný subdodávateľ už ďalej nebude musieť platiť načas tým ďalším subdodávateľom, tým skutočným, ktorí doteraz vlastne boli. Čiže na jednej strane veľmi dobrý úmysel, myslím si, že správna cesta, ale toto je pre mňa dosť kľúčová chyba tohto návrhu zákona, ktorá ale, si myslím, že sa dá opraviť, ak by sme chceli, v druhom čítaní. Takže ešte raz, myslím si, že po dvadsiatich dvoch rokoch, ako aj pri iných problémoch, ktoré sa dlhodobo neriešili, ani tento problém sa naozaj na Slovensku zatiaľ neriešil. Dovolili sme, aby súťaže vo verejnom obstarávaní vyhrávali veľakrát podvodníci rovno s najnižšou cenou, ale rovno s úmyslom nezaplatiť tým dodávateľom svojim, malým, drobným živnostníkom na samom konci. Sám som videl niektoré budovy, ktoré boli vysúťažené, ktoré vyhrala najlacnejšia firma, veľmi dobre známa, hovorí sa o nej, že napojená na jednu politickú stranu v tomto parlamente a že vyhrávala teda veľmi veľa súťaží za posledných desať rokov, ale vždy s tým, že vyhrala súťaž s najnižšou cenou a nakoniec nepoplatila svojim dodávateľom. Mali by sme raz a navždy urobiť takýmto špinavcom v podnikaní, s nimi krátky koniec a zablokovať im takéto podvodné podnikanie, lebo asi štát by nikdy nemal podporovať to, že niekto vlastne postaví si úspech svojho biznisu na nešťastí iných ľudí. Nie je asi fér, aby sme veľkú sumu zaplatili nejakému výhercovi v akože čistej súťaži, a ten potom tu veľkú sumu na tie drobné časti nerozmení a tí živnostníci jednoducho neprinesú svoje peniaze pre rodiny. Opakujem sa tretíkrát, myslím si, tento návrh zákona je veľmi dobrý. Má tú jednu kľúčovú chybu, ktorú má, ale ktorá je odstrániteľná v druhom čítaní. A bol by som veľmi rád, aby toto plénum politikárčenie odložilo bokom a návrh posunulo do druhého čítania.