J. Ivančo, poslanec: (2009-11-03):
Návrh štátneho rozpočtu na rok 2010 je istotne materiálom, to si povieme neskôr, aký je, je istotne materiálom, ktorý si dejinný vývoj v tejto krajine bude dlho pamätať a, žiaľ, nebude to len pamäť občanov, ale aj pamäť takpovediac ekonomická. Vo všeobecnosti to už tu bolo povedané, že zadlžovanie a neriešenie skutočných problémov zasiahne síce ešte tlieskajúcich, ale už nie tých, ktorí z tribúny mávajú a pre ktorých dnes nie je problémom s kamennou tvárou hovoriť o veľkom víťazstve, napríklad aj pri obhajobe vykrádania stoviek miliónov zo slovenského rozpočtu pri nástenkovom tendri. Podstatou rozpočtu, ale myslím si, že v poslednom roku vládnutia to treba aj povedať, aj vládnej politiky je šírenie, bohužiaľ, falošného optimizmu, populizmu a politických hesiel a čo je najhoršie, aj bezprecedentnej manipulácie a osobitne s dôrazom na tento návrh rozpočtu, manipulácie s faktami a číslami. V tomto duchu sa šíri spokojnosť až optimizmus aj s návrhom rozpočtu v kapitole, v téme, o ktorej chcem ja hovoriť, a tým je regionálne školstvo. Nebudem tentoraz hovoriť dajte viac. Pokúsim sa vám preukázať a na tomto návrhu a na materiáloch vlády, ktoré boli prijímané nie tak dávno v tomto parlamente, že regionálne školstvo vôbec nie je takou prioritou a už vôbec nie zamestnanci a učitelia oproti napríklad ostatným úradníkom verejnej správy, ako o tom hovorí aj samotný  premiér. Dámy a páni, priemerný mzdový výdavok sa pri zamestnancoch v regionálnom školstve prognózuje zvýšiť zo 705,80 eura na 718,98 eura. No jedným dychom treba dodať, že vláda prognózuje, a to je odkaz do radov koaličných poslancov, že vláda prognózuje znížiť počet zamestnancov v školstve o 2374 ľudí. To je konkrétne číslo v tomto návrhu. O 2374 ľudí vláda Slovenskej republiky prognózuje znížiť počet zamestnancov v regionálnom školstve. To už vo vyhláseniach samotného premiéra, ale aj vo vyhláseniach týkajúcich sa komentárov rozpočtu, žiaľ, chýba. Ak hovoríme o platoch zamestnancov školstva vrátane učiteľov, tak to porovnajme so mzdami štátnych a verejných úradníkov, tajomníkov, referentov a sekretárok, jednoducho zamestnancov štátu. O tých sa hovorí menej, a pritom učitelia výrazne zaostávajú za mzdami  práve v rámci verejnej sféry ako takej. Už v tomto roku je predpoklad priemerného mzdového výdavku vo verejnej správe a tiež je to uvedené v tomto návrhu rozpočtu vo výške 807,51 eura a pripomínam priemer z roku 2009, len u učiteľov, a to je na základe štatistického výkazu, ktorý je zverejnený na stránke ministerstva školstva, je len 754 eur. Rozdiel v čistom je teda 53 eur. V roku 2010 sa ale prognózuje priemerný mzdový výdavok zamestnanca vo verejnej správe na sumu 863,28 eura, no u učiteľov je to absolútne podľa mňa nereálnych 806,62 eura. Rozdiel už nie je 53 eur, ako to bolo v tomto roku, ale prognózuje sa rozdiel 56 eur. Hovoríme a myslím si, že to už aj v piatok v diskusii tu odznelo, že sa roztvárajú nožnice v porovnaní priemernej mzdy zamestnancov vo verejnej správe a priemernej mzdy pedagogických zamestnancov, nehovoriac už o zamestnancoch regionálneho školstva ako takého. Hovoríme, že sa síce zvyšujú platy úradníkov, referentov, sekretárok a všelijakých tajomníkov, ale na učiteľov sa už tak nemyslí. Avšak vládna propaganda je postavená presne opačne. Priemerný mzdový výdavok zamestnancov v organizáciách v zriaďovateľskej pôsobnosti, kapitál štátneho rozpočtu, vláda plánuje, počúvajte dobre, až na úroveň 979 eur. Opakujem, priemerný mzdový výdavok na učiteľa by mal byť 806 eur. Je to rozdiel medzi platmi učiteľov a ostatnými zamestnancami vo verejnej správe až vo  výške  5 200 starých korún. Dámy a páni, je evidentné, že sa zvyšuje rozdiel medzi odmeňovaním učiteľov a ostatných zamestnancov a z pohľadu odmeňovania sú učitelia nech pre vládu nechcenou popoluškou oproti vládou preferovanému a prebujnenému štátnemu aparátu. V tomto zmysle si treba aj pripomenúť sľub spred troch rokov, kde premiér vlády Slovenskej republiky deklaroval, sľuboval, hovoril o znižovaní stavu štátnych zamestnancov o 20 %. Žiaľ, tento sľub zostal len nenaplneným sľubom. Jednou z povrchných hodnotení rozpočtu je veta. „Pridáva sa regionálnemu školstvu.“ Nehovorí to len premiér a minister školstva. Mne osobne to povedal vo výbore štátny tajomník František Palko. Mimoriadne ma zaujali tieto slová a vyjadrenia, čo sa týka aj návrhu rozpočtu regionálneho školstva v súvislosti s, citujem, „vykrytím rozpočtu a zákona o pedagogických zamestnancoch“, ktorý Národná rada Slovenskej republiky prijala ešte len v júni tohto roku a práve od nedele nadobudol, myslím, že od nedele nadobudol účinnosť. V podkapitole 4.2. vládneho návrhu je tabuľka regionálneho školstva, ktorú tvorí osem riadkov. Osem riadkov výdavkov podľa oblastí. Z tých osem oblastí je zvýšený rozpočet z dvoch. Zvýšený rozpočet je v dvoch, a to ostatné kapitoly, čo sú školy zriadené ministerstvom vnútra, kde sa zvyšuje rozpočet o 11 % a pravdepodobne ide o zvýšenie platov učiteľov a možno aj zvýšenie platov policajtov a neviem, čo všetko, a ďalšia kapitola alebo ďalšia výdavková časť, ktorá sa zvyšuje, počúvajte dobre, až o 82 %, sú výdavky štrukturálnych fondov. Inak čerpanie štrukturálnych fondov v programe Moderná škola v operačnom programe vzdelávanie je na úrovni 1 % v roku 2009 a už peniaze, ktoré sú v roku 2009, je úplne jasné, že sa nevyčerpajú. Nie vláda zvyšuje výdavky na regionálne školstvo, ale 82 % sa zvyšujú výdavky z peňazí Únie na štrukturálne fondy, konkrétne myslím, že na dva programy, ktoré sa realizujú v kapitole školstva. Aký iný prívlastok použiť pri vyjadrení, že sa pridáva regionálnemu školstvu ako nehorázna manipulácia osobitne preto, lebo všetci vieme, že štátne zdroje, zdroje verejnej služby v základnom a stredoškolskom vzdelávaní, základom týchto zdrojov sú normatívne výdavky a tie, dámy a páni, od vzniku normatívneho financovania, od toho, ako sa urobil vo financovaní základných a stredných škôl poriadok, od tohto času, myslím, že to bolo niekde v roku 2004 prvýkrát medziročne klesajú. Normatívne výdavky v kapitole regionálne školstvo klesajú z 1,208 miliardy eura na 1,204. Je to rozdiel 106 miliónov korún menej v normatívnych výdavkoch. Preto, dámy a páni, je plánované prepúšťanie v rezorte školstva o 2374 ľudí, pretože vláda nekryje rozpočet na týchto ľudí vo výške 106 miliónov korún. Tento rozpočet teda nie pridáva, ale zo štátnych zdrojov práve uberá v kapitole regionálne školstvo. Vláda má jednoducho iné priority, ako sú školy a vzdelávanie. Ďalší riadok sú výdavky miest a obcí. Výdavky miest a obcí sa plánujú na vzdelávanie tiež, a to tam máte napísané v tom návrhu rozpočtu, znížiť o 6 miliónov eur. Medziročne sa znižujú výdavky o 6 miliónov eur. Toto treba, páni poslanci vládnej koalície, pán minister, pán minister školstva a samotný premiér, toto treba vysvetliť učiteľom, toto treba vysvetliť rodičom žiakov, toto treba vysvetliť verejnosti, každej rodine, každej slovenskej rodine, ktorá má žiaka v základnej alebo strednej škole, prečo sa znižujú výdavky štátu na základné a stredné školy. Popritom však vznikla paradoxná situácia. Napriek tomu prijaté zákony, posledný bol zákon o pedagogických zamestnancoch v júni tohto roku, napriek prijatým zákonom sa zvyšujú obligatórne výdavky škôl na učiteľov a možno aj na prevádzku. Popritom ide však o manipuláciu v tom, že keď si podelíme celkovú sumu normatívnych výdavkov na počet žiakov, tak sa pravdepodobne stretneme s argumentom, že však ale na jedného žiaka medziročné výdavky rastú. A je to pravda. Ony rastú niekde na úrovni okolo 1 230 korún na jedného žiaka, necelých 41 eur. Školský zákon, ktorý sme zase prijali v marci roku 2008, ale spôsobil, že sa zvyšujú priame náklady v školách. A vypočítam vám ako. Ak sme mali v roku 2008 triedu, ktorá mala maximálny počet žiakov 34, tak cez normatív, cez priemerný normatív dostala peniaze v sume 50 932 eur. To bol stav pri starých peniazoch v roku 2009 a bez školského zákona. Situácia v roku 2010 je ale iná v tom, že školy boli nútené znížiť počty žiakov na 30, čo z hľadiska pedagogického a organizačného môžeme aj vítať, ale hovoríme, že toto zníženie, táto zákonná povinnosť nie je vykrytá rozpočtom a poviem vám prečo. Pretože aj napriek tomu, že sa zvýšil priemerný normatívny výdavok o tých 1 230 korún, tak trieda, jedna školská trieda dostane už nie 50-tisíc eur, ako dostala v roku 2009, ale dostane len 46 170 eur. Rozdiel na jednu triedu, o ktorú ste obrali slovenské školy, rozdiel peňazí je 143 460 korún. Prosím vás pekne, z čoho majú zriaďovatelia, z čoho majú riaditelia škôl, z čoho majú samotné školy vykryť rozdiel 140-tisíc Sk na jednu plnopočetnú triedu? Toto je, žiaľ, výsledok praktickej politiky vlády voči školám. Zvyšujete obligatórne výdavky, ale nevykrývate to zdrojmi. A opäť tu treba povedať vetu, že vaše pseudoreformy zaplatia obce, VÚC-ky a vlastne rodičia žiakov. Pritom ešte v marci 2008 po prijatí školského zákona minister školstva v Rade ZMOS potvrdil, že 29 % škôl má problém s maximálnym počtom žiakov, a dokonca pre Radu ZMOS minister školstva Ján Mikolaj uviedol, že peniaze na vykrytie z nového zákona bude hľadať v rozpočte, dopad podľa dôvodovej správy je 1 159-tisíc eur a v dôvodovej správe sa jasne píše, že sa to bude žiadať nad rámec rozpočtu v roku 2010. Problém tohto rozpočtu je teda v tom, že je nereálny a ako povedal, myslím, že pán poslanec Hrušovský v piatok, tento rozpočet minimálne pre kapitolu regionálne školstvo je polročný. V júni tohto roku sme prijali zákon o pedagogických zamestnancoch v čase, keď sa už celé Slovensko borilo s problémami krízy, keď sme vedeli, že verejné zdroje klesajú, keď celá kríza zasiahla spoločnosť. Už vtedy sme poslanci opozície upozorňovali, že nový zákon o pedagogických zamestnancoch je síce istým pozitívom, ale prináša veľké riziká v enormnom zvyšovaní finančných nákladov pre školy. Nepočúvali ste a nečítali ste dôvodovú správu, panie poslankyne, páni poslanci. Preto je manipuláciou veta, ktorá zaznela pri tomto rozpočte, že máme vykryté výdavky k tomuto zákonu. Uvediem vám, prečo je to manipulácia. Máme na stole rozpočet, ktorý normatívne výdavky znižuje o 3,5 milióna eur a počúvajte dobre dôvodovú správu k zákonu o pedagogických zamestnancoch, lebo z nej budem citovať. Táto dôvodová správa hovorí: „Návrh zákona predpokladá rozpočtové dôsledky na rok 2010 vo výške 31 442-tisíc eur.“ Úplne čarovná je veta z dôvodovej správy k zákonu o pedagogických zamestnancoch, citujem: „Vykvantifikované finančné prostriedky v rozpočte Ministerstva školstva Slovenskej republiky na roky 2009 až 2010, 2009 až 2011 sa požadujú“ a toto chcem zdôrazniť „sa požadujú nad rámec schváleného rozpočtu ministerstva školstva na roky 2009 až 2011.“ A ide o sumy schválené vládou Slovenskej republiky. Dôvodová správa je súčasťou materiálu, ktorý ide do vlády a do parlamentu a v tejto dôvodovej správe vo vládnom materiáli tejto vlády je napísané, že rozpočtové dôsledky budú vykryté nad rámec rozpočtu ministerstva školstva a v zátvorkách sú uvedené aj sumy dokonca, že schválený rozpočet, ktorý sme prijali v roku 2009, lebo je to programový rozpočet na tri roky dopredu, sú normatívne výdavky v sume 1 267 781-tisíc eur. Z tohto čísla vychádzalo ministerstvo školstva pri dôvodovej správe v zákone o pedagogických zamestnancoch. Aká je ale realita v tomto návrhu? V tomto návrhu máme realitu 1 204 783-tisíc eur. Rozdiel činí 62 miliónov eur a opakujem vetu z dôvodovej správy vládneho materiálu, že „31 miliónov budeme požadovať nad rámec rozpočtu schváleného“. A dnes je realita taká, že máme o 62 miliónov eur menej, ako bolo v júni tohto roku. Spolu teda rozdiel oproti júnu tohto roku a návrhom rozpočtu, ktorý prerokúvame v novembri tohto roku, je v regionálnom školstve 94 miliónov eur. Také sú čísla, čísla z vládnych materiálov, čísla z dôvodových správ k zákonom. Ešte stále si, páni poslanci a pani poslankyne, hlavne z vládnej koalície myslíte, že rozpočet regionálneho školstva je prioritou pre túto vládu? Myslíte si, že ľavá a pravá ruka vlády Slovenskej republiky, myslím teraz ministerstvo školstva a ministerstvo financií vedia, čo robia? Vládne materiály tej iste vlády s odstupom pol roka manipulujú so sumou 100 miliónov eur a nikde nikomu to nechýba. Viete, čo je ešte napísané v dôvodovej správe k zákonu o pedagogických zamestnancoch, opakujem, z júna tohto roka? Pri samospráve sa predpokladajú rozpočtové dôsledky zo zákona o pedagogických zamestnancoch vo výške 3 342-tisíc eur. A spomeniem opäť dôvodovú správu, lebo veta, ktorá sa tam nachádza, je úplne čarovná. „Vyčíslené finančné prostriedky, ktoré majú vplyv na rozpočet obcí budú,“ počúvajte dobre, „vykryté medziročným nárastom príjmov obcí.“ V júni  2009 sú výdavky zo zákona o pedagogických zamestnancoch vykryté medziročným nárastom príjmov obcí.  Pozrite si, prosím vás spätne, aká je realita návrhu rozpočtu. Obce, samosprávne kraje nebudú mať zvýšené príjmy. Jedine, že rozpredajú všetko, čo majú. Problém je v tom, že nebude peňazí na to, aby sa zabezpečil rozpočet v regionálnom školstve. Ak si dáme do súvisu dôvodové správy k zákonom a návrh rozpočtu, ak si dáme do súvisu vyjadrenia premiéra, ministra a všetkých dotknutých členov vlády, ktorí komentujú rozpočet, tak mi v tejto chvíli nenapadá iný odborný termín pre prácu vlády Slovenskej republiky len ako Kocúrkovo. Nič iné, len Kocúrkovo. Pretože v júni táto vláda ešte chcela zvýšenými príjmami obcí vykryť nové zákony, v rozpočte regionálneho školstva chýba 100 miliónov eur a nikto to nerieši. A opakujem, na základe tohto treba povedať, že rozpočet pre regionálne školstvo nebude napätý. On bude napätý polrok, ten ďalší polrok bude úplne katastrofický. Ďakujem pekne. (Potlesk.)