P. Frešo, poslanec: (2007-10-17):
Čo sa týka petície, žiadosti, aby tá petícia bola predradená pred bod, ktorého sa priamo týka, tak túto žiadosť vládna koalícia – a teraz to poviem, pretože ja sa naozaj spolieham na to, že máme mandát od ľudí, poviem to natvrdo – drzo ignorovala. Ani vlastne nevieme, kedy bude prerokovávaná, a tvárime sa, že ľudia, ktorí to podpisovali a ktorí majú obavu a ktorí majú vôľu vybrať si zdravotnú poisťovňu, sú v tomto parlamente ignorovaní. Ďalšou kategóriou, ktorú obľúbene pán minister používa, z ktorej pohľadu sú vlastne aj tieto predkladané zákony predstavované, je kategória zisku a istých základných ekonomických kritérií a tomu chcem venovať jadro svojho vystúpenia. To, o čo sa pán minister pokúša, je demontáž zdravotnej reformy, je to vlastne otočenie lode smerom niekde, kde sme už boli, k istej spoločnosti, ktorá pracovala nie na báze solídnych ekonomických údajov, nie na báze štandardných postupov, ktoré doviedli vyspelé krajiny na špicu svetového rebríka, ale k spoločnosti, ktorá tu už skrachovala, a tou spoločnosťou bol komunizmus, komunistami nazývaný socializmus. Chcem vás, pán minister, upozorniť, nakoľko aj vy ste v záverečnej reči, nakoľko v diskusii štandardne nevystupujete, aby nebolo možné dať žiadne faktické poznámky, v záverečnej reči k jednému z týchto zákonov použili zase výraz, že áno, ale poisťovne majú zisky a treba sa starať o to, aby tieto zisky boli zase naspäť dané do zdravotníctva. No zisk nie je ten hlavný problém, ktorý existuje. Zákazom zisku nie je možné dosiahnuť, aby spoločnosť bola efektívnejšia. Máme s tým skúsenosť a s tým má skúsenosť 5 miliónov ľudí tejto republiky, nakoľko žili 40 rokov v režime, kde bol zakázaný zisk, a to, čoho sa dočkali, bol masívny ekonomický bankrot. Masívny ekonomický bankrot, keď im na tom ako spadla železná opona, pretože ľudia sa tu, samozrejme, necítili dobre a bolo treba na hranici ich držať ostnatými drôtmi, aby odtiaľto neutiekli, tak keď došli do Rakúska alebo do iných západných krajín, tak zistili, že vlastne ďaleko, ďaleko ich tieto krajiny predbehli. To nebol zápas o zisk, to bol zápas o to, mať štandardné podmienky. K tomu sa chcem dostať, že prvým bodom tohto zákona je zrušenie transformácie nemocníc na akciové spoločnosti. Na akciové spoločnosti vo vlastníctve štátu. Pán minister, transformovať niečo na akciovú spoločnosť znamená, že subjekt dostanete vlastne do klasického ekonomického prostredia. Akciové spoločnosti majú veľmi-veľmi prepracovaný systém, ako sa sledujú náklady, majú veľmi prepracovaný systém, ako sa sleduje efektivita alebo, ako máte možno veľmi radi v tej ľavicovej rétorike, produktivita práce a všetky ostatné kategórie majú ďaleko najlepšie prepracované zo všetkých možných typov spoločností, vrátane príspevkových a podobných, čiže vrátane tých, v ktorých sa v dnešnom režime predmetné zariadenia nachádzajú. Ako hlavný dôkaz chcem uviesť, že tých päť akciových spoločností, na ktoré sa veľké nemocnice premenili, nemá problém s tvorbou straty, naopak, naopak sú vo vyrovnanom rozpočte. Za to ten zvyšok, za to ten zvyšok produkuje masívnu stratu. Je pre mňa trochu záhadou, ako je možné, keď za prvý štvrťrok tohto roku vyprodukovali tieto nemocnice, ktoré bežia v režime, ktorý vy obhajujete a ktorý aj týmto zákonom chcete vlastne uzákoniť, vyprodukovali 800-miliónovú stratu a za prvý polrok tie isté nemocnice znova hlásia 800-miliónovú stratu. Ja sa osobne domnievam, že v neprehľadných mechanizmoch, v akých pôsobia príspevkové organizácie, tú stratu ministerstvo nejakým spôsobom zakrýva. Inými slovami, vytvára cez nejaké zákazy nákupu skrytý dlh v zdravotníctve. Veľmi správne na to upozorňoval kolega Mikloš, ktorý hovoril, že naozaj od nástupu tejto vlády zdravotnícke zariadenia v pôsobnosti štátu vyrábajú masívny skrytý dlh, ktorý už je taký veľký, že dokonca ohrozuje aj náš prechod na euro. Naopak, chcem upozorniť, že ten, kto uvažoval, my sme hovorili o transformácii na akciové spoločnosti, ktoré sú štandardnou jednotkou, ktorá má svoje pravidlá a ktorej prirodzene dôverujeme, nakoľko vidíme, že všade na svete funguje. To sme nehovorili o privatizácii. Naopak, o privatizácii hovoril váš koaličný partner. A to dokonca o jednej z jej najdivokejších foriem, dovolím si upozorniť, o tzv. zamestnaneckých akciách. Vy ste dokonca na to reagovali, že ak taký návrh príde, tak o tom budete uvažovať. Ja vás chcem upozorniť, že jeden z najkritizovanejších subjektov, ktorý bol privatizovaný na Slovensku za vlády v rokoch 1994 – 1998, ten subjekt sa volá Slovnaft a bol privatizovaný za prakticky pár mesačný zisk, ktorý ako nadobúda v týchto rokoch, tak bol privatizovaný práve formou zamestnaneckých akcií. Čiže to, čo vás chcem upozorniť, pán minister, keď niekde hľadáte úvahu, že niekto chce na štátnych nemocniciach, na ich transformácii, zarobiť, nech sa páči, pozrite sa k svojmu koaličnému partnerovi. Chcel by som ďalej ukázať, kam vedú tieto ekonomicky neopodstatnené názory, ktoré zavádzate do zdravotníctva, a pod heslom „Zdravie nie je tovar“ vlastne razíte, a to napríklad v prípade liekov, na ktoré sme opakovane upozorňovali, že pokiaľ znížite DPH za lieky, tak jediný, komu to bude vyhovovať, sú veľkodistribútori liekov a lekárnici. Inými slovami, spotreba liekov stúpla o 13 až 15 %, spotreba zdravotníckych pomôcok, kde ste tiež znížili DPH na 23 %. Úplne normálne, laicky povedané, pravdepodobne sa začalo masívne plytvať. Pravdepodobne sa začalo masívne plytvať a dostávame sa do situácie, kde naozaj sa nachádzame v hlbokom, v hlbokom rozpore, to znamená, zatiaľ čo vy hovoríte, že zdravotníctvo je niečo extra, kde vlastne ekonomické zákony treba potláčať, tak ja vás upozorňujem, že všetky subjekty, ktoré v ňom pôsobia, a to sa môžete opýtať aj kolegov, ktorí sú angažovaní v liekovom biznise, všetky subjekty, ktoré tam pôsobia, tam robia len kvôli spomínanému zisku. Inými slovami, vy sa nevyhnete tomu, aby skôr či neskôr, alebo táto republika sa nevyhne tomu, aby skôr či neskôr nenastavila štandardné pravidlá, ktoré platia pre väčšinu občanov aj v zdravotníctve. Tam inej cesty nie je. Toto, čo vy robíte, je len okľuka a tá okľuka má dva faktory negatívne. Po prvé to bude trvať dlhšie a po druhé bezpochyby to bude drahšie. Ešte mi dovoľte, aby som sa vyjadril, vážené kolegyne, vážení kolegovia, krátko k minimálnej sieti nemocníc, ktorá je v tomto zákone spomínaná, ktorá bola viackrát, viackrát aj medializovaná zo strany vlády. Problém, keď prikazujete poisťovniam, s ktorými nemocnicami musia, musia uzavrieť zmluvy a s ktorými môžu uzavrieť zmluvy, povedie k tomu, že v tých, v ktorých musia, to znamená, ktoré budú zo zákona povinné uzavrieť zmluvy, nebudú môcť poisťovne svoju silnú kontrolnú a vlastne istým spôsobom riadiacu funkciu uplatňovať. Pretože keď zmluvu uzavrieť musíte, tak podmienky si nemôžete dohodnúť slobodne. Inými slovami, v tých nemocniciach, kde zo zákona budú musieť poisťovne uzavrieť zmluvu, sa bude ďaleko viacej plytvať, ďaleko horšia bude lekárska starostlivosť ako v tých, v ktorých uzavrieť zmluvu môžu, nakoľko o tom rozhodne štandardný a pre vás veľmi ťažko stráviteľný, ale asi jediný funkčný trhový mechanizmus. A to je to, čo je na prospech občana, čo mu naozaj zabezpečí kvalitnú zdravotnú starostlivosť. Ďakujem pekne. (Potlesk.)