P. Hrušovský, predseda NR SR: (2005-07-01):
Ľ. Navrátilová, poslankyňa: Ďakujem za slovo. Rozpočet Sociálnej poisťovne, to je vlastne tretinový rozpočet štátneho rozpočtu alebo tretina štátneho rozpočtu. Preto mu treba venovať mimoriadnu pozornosť. A prvá poznámka,  ktorú mám. Záverečný účet Sociálnej poisťovne by mal podliehať auditu. Dlhé roky to tak bolo. Teraz neviem, z akých dôvodov sa audit nerobí. A bolo by dobré, keby sme pri nasledujúcej 13. novele zákona o sociálnom poistení takýto audit Sociálnej poisťovni uložili. Ďalej poviem tri poznámky. A dúfam, že sa akosi dočkám v tejto snemovni aj odpovede na otázky, ktoré položím. Mimo materiálu, ktorý teraz prerokúvame, existuje ešte aj správa, myslím, že sa to volá výročná správa o činnosti Sociálnej poisťovne. A je pekné si porovnať tie údaje, ktoré sú v jednej správe, v druhej správe a ktoré sú v záverečnom účte ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Takže prvá vec, ktorá ma naozaj veľmi zaujíma, je, ako je to vlastne s pohľadávkami. Po tom generálnom útoku na vymáhanie nezaplatených príspevkov som sa dočítala, že bol na začiatku roku 2004 celkový stav nevymožených pohľadávok, prosím, 61,4 mld. a zostatok na konci roku 2004, čuduj sa svete, 69,12 mld. Čiže prírastok bol skoro 7,6 mld. Konštatuje sa, že z tohto celkového objemu pohľadávok je dobytných približne 21,88 mld.  Ja viem, že je problém vymáhať pohľadávky, ale pokiaľ by tam bol trend poklesu týchto pohľadávok, tak verím, že Sociálna poisťovňa začala nejako razantnejšie narábať s pohľadávkami. Ale prosím si teda vysvetlenie, čo tvorí tých približne 6,6 mld. pohľadávok v poistení v nezamestnanosti, pretože ja si to viem vysvetliť len tak, že alebo ste urobili zlý predpis, alebo je tam skutočne výpadok takmer polovice príjmov. Druhá vec, ktorá ma stále trápi a na ktorú, neviem prečo, nemôžem dostať odpoveď. Ak si vezmete stranu 8 správy o sociálnej situácii obyvateľstva, vidíte, že pán minister Kaník konštatuje, že v roku 2004 počet pracujúcich dosiahol 2,170 400 mil. Čiže ak pracujú títo ľudia, musia platiť odvody. Neviem, kde sa tí ľudia strácajú, lebo počet evidovaných poistencov v Sociálnej poisťovni je len 2,093 600 mil., čiže rozdiel je 76 800 osôb. Kladiem otázku: Ako vzniká tento rozdiel? Je to v nejakej odlišnej metodike, ale moja logika mi hovorí, že pokiaľ niekto pracuje, musíte ho mať v Sociálnej poisťovni zaevidovaného, a pokiaľ je to živnostník, ktorého vymeriavací základ nedosahuje úroveň, z ktorého sa odvádza poistné, aj ten musí podliehať nejakej registrácii. Takže, pán predseda, prosím si odpoveď na túto otázku. Tretia vec, ku ktorej sa chcem vyjadriť. Tu sa stále hovorí, že Sociálna poisťovňa má deficitné fondy. Ako vzniká deficitný fond, že príjmy sú nižšie ako výdavky? Ak ja poviem, že budeme dávať do fondu starobného poistenia príjmy z odvodov na úrovni 18 %, určite vzniká deficit, ak ale tam dám 19,2 % už mám vybilancované všetky fondy. Sociálna poisťovňa dlhodobo  hospodári s prebytkom na úrovni 3 mld. korún. Pán riaditeľ, vy ste  projektovali v rozpočte na rok 2005 bez vplyvu 2. piliera bilančný prebytok 4,9 mld. Čiže jediný rozpor, ktorý tuná je a o ktorom ja stále tvrdím, že ho treba konečne odstrániť, je zreálniť sadzby poistného. Inak to predsa nie je možné predsa robiť. A ja vám to, kolegovia, poviem na číslach. V nemocenskom poistení sa vybralo minulý rok 9,8 mld., z toho sú výdavky 4,7 mld., rozdiel, bilančný prebytok 5 mld. korún. V starobnom poistení sme vybrali 66,7 mld., spotrebovali sme 71 mld., čiže máme mínus 5 mld. A takto by som mohla ísť ďalej. Je to v invalidnom poistení 9 mld., v úrazovom poistení plus 2 mld. A nakoniec, čo je zaujímavé, poistenie v nezamestnanosti vykazuje tiež 2,2 mld. Čiže my to najprv vyzbierame, porozdeľujeme, zle porozdeľujeme, a konštatujeme, že máme deficitné fondy. Ja neviem, kde toto má logiku. Skutočne neviem, prečo nie je tuná vôľa zmeniť sadzby poistného tak, aby tie fondy boli napĺňané reálne. Teraz k samotnej bilancii príjmov a výdavkov. Optimistické konštatovanie, že minulý rok bol dobrý príjem, musím povedať, nie je celkom namieste. Bez 3 mld., ktoré došli z oddlženia Železníc a ktoré naozaj boli peniaze z dávok v hmotnej núdzi, by sme boli získali v príjmovej časti len nejakých 111 mld. korún. Takže na optimizmus nie je žiaden dôvod. Ale na druhej strane ak by sa poriadne vyberalo poistné, a predpokladám, že tento papier hovorí o pravde, že to zase nie je nejaké nedorozumenie, tak s dlžným poistným tých 6,6 mld. by bola Sociálna poisťovňa mala príjem skoro 119 mld. korún. Čiže ona by bola fakticky z príjmov bežného roku v prebytku a bola by v prebytku asi na úrovni 8 mld. korún. Takže je to vlastne len taký veľký mýtus o tom, že v Sociálnej poisťovni niet peňazí. A ja by som bola veľmi rada, keby sme začali na túto tému vážne diskutovať. Mňa znepokojuje najmä tá sadzba nemocenského poistenia. Asi všetci viete, že v zákone o sociálnom poistení je taká malá veta, ktorá hovorí o tom, že nemocenské poistenie môžu poskytovať aj iné subjekty. Kto sú tie iné subjekty? Pravdepodobne zdravotné poisťovne. Ak sa objaví zrazu tuná zákon o nemocenskom poistení, ja nebudem prekvapená. A ja, úprimne poviem, upodozrievam, upodozrievam, že sa táto sadzba udržuje na tejto úrovni kvôli tomu, že sa nemocenské poistenie presunie do zdravotných poisťovní a zo sociálneho poistenia prebytok 5 mld. pôjde do súkromných rúk. Takže vlastne vás chcem poprosiť o podporu tohto. Ja viem, že čokoľvek tu navrhnem, tak to bude zamietnuté, ale pán premiér tuná hovoril, že  rozumné nápady budú podporené. Takže verím, že toto považujete za rozumný nápad, lebo je úplný nezmysel vyberať toto poistné, tak ako sa vyberá. Toto je nezdôvodniteľné. Za tým musí byť zámer. A ja si myslím, že by sme asi takéto zámery  nemali podporovať. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)