B. Zala, poslanec: (2008-10-23):
Okrem tých základných vecí, o ktorých som hovoril – o jeho zásluhách vo vzťahu k demokracii, k národnej slobode, ako aj k presadzovaniu ľudských práv – by som v túto chvíľu chcel len spomenúť aj to, že okrem všetkých týchto vecí bol aj prvým politikom, ktorý udal veľmi výrazný tón na pozitívne nové a pozitívne hodnotenie aj takých významných osobností, ako bol Ľudovít Štúr, Jozef Miloslav Hurban a to práve začiatkom 60. rokov, v čase, keď bolo treba prekonávať deformáciu, ktorú komunistická ideológia aj do hodnotení našich osobností priniesla. O tom, že Alexander Dubček je výrazným, alebo bol výrazným slovenským vlastencom, nemožno vôbec pochybovať ani v kontexte toho, že sa veľmi aktívne zúčastnil aj na Slovenskom národnom povstaní. Postavil sa veľmi razantne voči čechoslovakistickým deformáciám už koncom 50. rokov a veľmi výrazne otváral priestor pre Slovákov, ktorí chceli Slovensko postaviť do rovnoprávnej pozície s českým národom, a to nielen z hľadiska národného hodnotenia, ale aj z hľadiska štátoprávneho usporiadania, tam je otázka spustenia toho procesu federalizácie, ktorý napokon vyústil vytvorením Slovenskej republiky. Myslím si, že týmto rozvíjal aj veľmi výrazný odkaz Milana Rastislava Štefánika za nové dôstojné postavenie Slovákov v štáte alebo vo federatívnom usporiadaní rovného s rovným. To bola v tom čase koncepcia, ktorá predstavovala maximálne možné požiadavky na vyrovnanie v rámci slovensko-českých vzťahov. Nepochybne Dubčekovi treba dať a vzdať hold aj ako mužovi jedinečného humanizmu, ktorý na Slovensku otváral priestor pre odvážne hľadania. Nielen v politickej oblasti, ako som spomínal na minulej schôdzi, teda v prvom čítaní tejto diskusie, ale aj otváral priestor na odvážne hľadania v oblasti vedy, predovšetkým historickej vedy, kde znovu vytvoril priestor na otvorenie diskusie o slovenskej histórii a o hodnote jednotlivých postáv v slovenskej histórii, ktoré sa významne zaslúžili práve o národnú emancipáciu. Oproti novotnovskému čechoslovakizmu, ktorý tu dominoval ešte aj v 60.  rokoch, Dubček otvoril priestor pre to, aby sa mohlo diskutovať a vytvárať priestor pre našu slovenskú národnú interpretáciu dejín a histórie. Myslím si, že tento prvý podnet napokon otvoril aj výrazný priestor pre rozlet v oblasti filmu, literatúry, umenia, kultúrneho života na Slovensku, ktorý bol obdivovaný napokon aj z českej strany a českí intelektuáli nám nepochybne závideli už začiatkom 60. rokov, že sme takto otvorili priestor pre slovenské aktivity. V neposlednej miere treba spomenúť a minule sa tu nehovorilo o tom, že mal Alexander Dubček veľmi pozitívne stanovisko aj k rozvíjaniu a obnoveniu poslania cirkví, kresťanských cirkví, samozrejme, na Slovensku a iných záujmových spoločenstiev. Bolo prirodzené v jeho aktivite napriek obmedzeniam, ktoré boli dané medzinárodnou situáciou a dominanciou sovietskej moci tu, že otvára priestor na vznik pluralitnej slovenskej spoločnosti, ktorý sa napokon za jeho priamej účasti dokončil v roku 1989. Dovoľte mi preto v tejto súvislosti už neopakovať ďalšie veci, ktoré sme tu počuli. Každý vnímavý, koho to zaujíma, pozná tieto argumenty. Dovoľte mi na záver povedať len toľko a celkom otvorene, že sme mali diskusie aj s inými poslaneckými klubmi. Už v prvom čítaní v diskusii vzniklo niekoľko návrhov, ktoré smerovali k tomu, aby sa neopakovalo umiestnenie busty Alexandra Dubčeka vzhľadom na to, že máme jeho bustu umiestnenú pred Národnou radou na Námestí Alexandra Dubčeka. Myslím si, že v tomto zmysle a v tomto kontexte nie je problém súhlasiť a ja ako predkladateľ aj s mojou kolegyňou Nachtmannovou súhlasíme s pozmeňujúcim návrhom, ktorý vznikol pri prerokovaní vo výboroch a ktorý hovorí o tom, že priznanie týchto mimoriadnych zásluh Alexandra Dubčeka vyjadruje busta, ktorá je umiestnená na rovnomennom námestí pred budovou Národnej rady Slovenskej republiky a k tejto buste sa iba pridá pamätná tabuľa, na ktorej sa uvedie spomínaný text v § 1. Čiže nebudeme zmnožovať a opakovať, aby nám skutočne nevznikla komická situácia. Myslím si, že je to dostatočné vyjadrenie úcty a my ako predkladatelia s kolegyňou Nachtmannovou s týmto návrhom budeme súhlasiť. Ďakujem pekne.