J. Horváth, poslanec: (2009-04-22):
V prvom rade, pán minister, ďakujem za to a oceňujem to, že v materiáli, o ktorom rokujeme, sú vyjadrené tzv. kritické faktory, ktoré môžu zásadným spôsobom ovplyvňovať medzinárodné prostredie a zahraničnú politiku v roku 2009. Zámerne to hovorím, pretože sa týmto dotýkam aj slov predrečníkov v diskusii, ktorá tu už odznela. Medzi tie faktory, ako je vyjadrené v tom materiáli, a stotožňujem sa s tými kritériami, patrí, samozrejme, fakt, že je tu finančná kríza a že je potrebné brať vážne do úvahy dopady finančnej krízy na reorganizáciu, na novú štruktúru medzinárodných organizácií. Toto je jeden vážny faktor. Druhý faktor je určite ten, že je tu nová administratíva v Spojených štátoch amerických, ktorá zásadným spôsobom, ako sme už toho svedkami, prináša nové faktory do medzinárodného prostredia a avizuje, že príde s ďalšími krokmi. Toto je druhý vážny faktor. A rovnako na tento faktor sa viaže aj faktor snahy Ruskej federácie uchádzať sa o efektívnejšie pôsobenie a zapájanie sa do medzinárodných vzťahov hlavne najmä v oblasti bezpečnostnej architektúry. Toto sú faktory, ktoré vážne ovplyvňujú všetko to, čo sa bude diať a čoho budeme svedkami a do čoho, verím, budeme môcť nejakou svojou mierou sa zapájať. Dovoľte mi vrátiť sa znovu k téme, ktorá tu odznela. Slovensko, a treba to nahlas skonštatovať, vo svojej zahraničnej politike či už realizovanej na úrovni ministerstva zahraničných vecí, premiéra alebo iných ústavných činiteľov zvládlo vstup do Schengenu, zvládlo nakoniec Lisabonskú zmluvu a zvládlo úspešne aj vstup do eurozóny. Toto sú tri faktory v rámci európskej dimenzie, ktoré považujem za mimoriadne dôležité, faktory, ktoré treba oceniť. Ale keďže už hovoríme o tej Lisabonskej zmluve a keďže tu už prebehla nejaká diskusia, tak musím znovu zareagovať. Treba veľmi jasne, veľmi otvorene a bez nejakých obáv z toho, že budem ja alebo bude niekto iný v diskusii obviňovaný, povedať a pomenovať to, že Lisabonská zmluva, po prvé, je veľmi dôležitý dokument, mimoriadne dôležitá tehla v tej štruktúre, v tej stavbe Európskej únie. Myslím, že si to všetci uvedomujeme. Druhý faktor, ktorý treba spomenúť, je, že na Slovensku počas ratifikačného procesu napriek rétorike, ktorú sme mali možnosť počuť v médiách, v rokovacej sále, iba jedna politická strana tvrdila, že nepodporí Lisabonskú zmluvu, a tak aj urobila, iba jedna. Tá druhá opozičná strana, SDKÚ, ktorá tvrdila, že je za Lisabonskú zmluvu, že ju podporuje, že podporuje aj jej význam, hodnoty, poslanie, tak ako sme to teraz počuli, tak tá istá politická strana nepodporila v ratifikačnom procese Lisabonskú zmluvu. Tu je rozpor medzi konaním a rétorikou, na rozdiel od zoskupenia, ktoré reprezentuje Ferko Mikloško, príp. iní moji kolegovia. Toto je zásadný rozpor a na ten som upozornil a o tomto bola tá diskusia. V tomto spočíva celé čaro zahraničnej politiky SDKÚ. Lisabonská zmluva je to, na čo sa Európska únia díva veľmi dlho, čo pripravuje dlhé roky. Bol to ťažký proces. Vieme to veľmi dobre všetci. Vieme dobre, že ešte, presne tak ako to kolegovia povedali, nie je ukončený ten proces. Je to veľmi namáhavé, zložité, komplikované. A tu na Slovensku sme ústami SDKÚ povedali, že nie, že nepodporíme tento dokument, napriek avizovanému pozitívnemu postoju k tomu. A teraz mi dovoľte ešte jednu malú poznámku, pretože som bol ja zrovna tým terčom kolegu Lipšica. Ja nemám problém pomenúvať takto veci. A zároveň ale musím konštatovať, že teda kolega Lipšic svoj postoj a svoje hodnotenie mojich slov vyjadril spôsobom, ktorý už naznačoval istú nervozitu, minimálne teda nervozitu. Neplačem nad tým. Je to normálne. Patrí do tejto snemovne. Ale, prosím, dovoľte mi pripomenúť jednu vec. Ja si tiež vyhradzujem a naozaj vážne si vyhradzujem právo na slobodný prejav. Rovnako mám nejaké svoje presvedčenie, svoj názor, svoj postoj, ktorý som ochotný a bez obáv ochotný povedať nahlas na takomto rokovaní. A nie som zaťažený ani komunistami, komunistickým režimom, ani nijakými inými ideológiami. Nie som zakomplexovaný z minulosti, nemám tiky, keď mám povedať niečo nahlas. No nie, no jednoducho ja to poviem nahlas. A práve preto mi pripadá až ako úsmevná tá reakcia, ktorú som si potom vypočul. A myslím, že môžem hovoriť aj za svojich kolegov, že takto uvažujú a takto postupujú. Ale za seba celkom určite to hovorím. A vyprosujem si nejaké nálepkovanie a pripisovanie nejakej afinity k Moskve alebo k Bruselu, alebo niečo také. No nie, jednoducho rokujeme a hovorím svoj názor. Prosím, dovoľte mi povedať ešte zopár poznámok k materiálom, o ktorých rokujeme a ktoré pán minister predložil na naše rokovanie. Dovoľte mi zároveň oceniť, že tieto materiály sú dobré, sú hodné toho, aby sme sa pozitívne na ne dívali a v hlasovaní ich podporili. Rovnako mi dovoľte vyjadriť, pán minister, ocenenie za to, že ministerstvo zahraničných vecí prijalo dokument Strednodobá stratégia oficiálnej rozvojovej pomoci na roky 2009 až 2013, pretože táto téma je moderným inštrumentom, moderným nástrojom v rukách ministerstva zahraničných vecí, tak ako aj v iných štátoch. A som rád, vítam to, že je to aj na Slovensku a že dokonca Slovensko sa dostalo vo svojej snahe tak ďaleko, že je prijímateľom pochvál aj zo zahraničia na margo snahy, ktorú vyvíja ministerstvo zahraničných vecí v tejto oblasti. Celkom určite je to ale téma, ktorá je komplikovaná, ktorú treba prezentovať, pán minister, aj poslancom, aj obyvateľstvu tejto krajiny, pretože táto téma nie je tak stará, tak tradičná v našich zemepisných šírkach, aby sme ju už poznali dokonale. Prosím, podporte tiež tú snahu publikovať a medializovať a prezentovať pozitívne tento inštrument. Dovoľte mi zastaviť sa nachvíľočku pri téme, ktorou sú susedné krajiny, ktoré sú, samozrejme, charakterizované v týchto materiáloch. Slovensko sa ocitlo nie vlastnou vinou, ale ocitlo sa, v regióne medzi susednými krajinami, v ktorých na rozdiel od Slovenska nemôžme hovoriť o politickej stabilite ani o ekonomickej stabilite. Pokiaľ ide o Českú republiku, hovorím skôr o tej politickej nestabilite. Pokiaľ ide o Ukrajinu, hovorím o komplikovanom vývoji vo vzťahoch medzi Slovenskom a Ukrajinou, ktoré nesvedčia o politickej stabilite na Ukrajine, pričom táto krajina nie je, samozrejme, ako vieme, členom Európskej únie, ale pritom je to mohutná krajina, ktorá má veľký potenciál a na ktorej nám z mnohých dôvodov záleží. A rovnako je tu tretia krajina, susedná krajina, čo už je teda početne dosť krajín susedných, ktoré majú problémy, a to Maďarská republika, ktorá má politickú a ekonomickú nestabilitu, čo je vážny faktor. Všetci dobre vieme, že otázka susedných krajín je existenčne dôležitá pre každú krajinu. A teda ak hovoríme o Maďarskej republike, kde sme svedkami vývoja takého, aký je, treba skonštatovať, že oceňujem, pán minister, vaše vyjadrenie, ktoré ste mali pred chvíľou, že s Maďarskou republikou treba rokovať aj popri vážnych veciach, vážnych témach s chladnou hlavou a že tak mienite robiť. Toto oceňujem. A myslím, že toto bude prinášať plody práce aj po tom, čo dialóg medzi Slovenskou a Maďarskou republikou sa nevyhnutne musel preniesť do roviny medziparlamentného dialógu, keď jednotlivé výbory rokovali vzájomne. A budem rád, keď sa tento dialóg znovu dostane na úrovni exekutívnej do štandardných polôh, tak ako sme na to zvyknutí. A verím, že aj využijete zároveň, samozrejme, ten mechanizmus z bilaterálnej zmluvy, ktorú máme s Maďarskou republikou. Považujem to za veľmi dôležité, pretože v každom prípade, nech je to kdekoľvek na svete, ale aj v týchto končinách, kombinácia politickej a ekonomickej nestability vždy v susedných vzťahoch vytvára zvýšené politické riziká. Práve preto o tom hovorím a ďakujem pekne za vaše vyjadrenie, pán minister. Rovnako mi dovoľte pripomenúť a oceniť to, že sa v materiáli, myslím si, zrozumiteľným spôsobom sformulovala myšlienka snahy Slovenskej republiky, a teda aj ministerstva zahraničných vecí vyvíjať maximálne intenzívny spojenecký dialóg s novou americkou administratívou, ktorá sa formuje a ktorej formovanie pomaly končí a ktorá už rozbehla prvé kroky na medzinárodnom poli. Tento spojenecký dialóg je mimoriadne dôležitý. Je to dialóg s najsilnejším, najvplyvnejším, najmocnejším hráčom v medzinárodných vzťahoch. Takže ďakujem pekne, že sa to tam ocitlo a ocitlo v tejto formulácii, ako to tam je vyjadrené. Možno ešte malá poznámka. Dovolím si odkázať moju kolegyňu pani Vášáryovú príp. aj na rozhovor so mnou alebo rozhovor s inými ľuďmi o tom, v akom postavení je strana Smer – sociálna demokracia v medzinárodných štruktúrach. To, čo povedala pani kolegyňa, nie je pravda. (Ruch v sále.) Ak ju to tak veľmi zaujíma, tak je užitočné si to naštudovať. Pán predsedajúci, ďakujem pekne za príležitosť hovoriť. Pán minister, ďakujem pekne za materiály, ktoré koalícia určite podporí. Ďakujem.