Viskupič, Marián, poslanec NR SR (2023-02-09):
Ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. Kolegyne, kolegovia, aj ja ešte v záverečnom slove spomeniem pár, pár faktov. No v prvom rade skutočne sa reaguje na niečo, čo sa tu stalo, reaguje sa na fakt zlú prax, ktorá tu teda bola, kedy sa v skrátenom konaní prijal zákon so štrukturálnym dlhodobým dosahom na verejné financie v rozsahu teda miliárd, miliardy ročne, až teda tak, že sa to dostalo až na Ústavný súd, ktorý teda to nejak rozsúdil. Samozrejme, vnímam aj ja, že to skrátené legislatívne konanie je častokrát, je to, ten princíp skráteného je, že teda musí o niečo ísť, či už teda o ľudské životy, alebo veľké hospodárske škody, alebo teda iné veci priamo vymenované zákonom. A samozrejme, na to asi nikdy nebude taká že úplne že konkrétna a jasná metrika, že kde sa dá fakt že na nejakej škále jasne povedať, že toto je úplne správne, toto úplne nie. To, s tým, samozrejme, súhlasím. Zároveň teda, keď sa pozrieme na tie, na tie čísla, aké to boli v minulých volebných obdobiach, tak relatívne to tak asi nejak fungovalo, že bolo to v nejakej miere a teraz bez ohľadu na to, že teda boli tu nejaké krízy, boli tu nejaké špecifické situácie, to množstvo, to množstvo, tých 109 konaní skrátených je extrémne. Ja si myslím, že tu zaznievajú hlasy teda nielenže opozície, ale aj z bývalej koalície, aj my sme ixkrát rozprávali, proste ani zďaleka to nebolo, že teraz že dvadsať bolo, ja neviem, že neoprávnených a sto alebo teda ten zvyšok oprávnených. Proste to číslo je niekde a tie, tie konania niektoré sú teda viac neoprávnené, niektoré až tak, že to až Ústavný súd povedal, a niektoré sú povedzme že také, že okej, hej? A aj ja som presvedčený, že tie presnejšie pravidlá je tam veľmi ťažké dať, a už vôbec si nemyslím, že bude nejaká zásadná vôľa, hej? Zároveň, zároveň ale upravovať vlastne to, čo vieme, že bolo zlé do režimu, že vlastne á, veď okej, veď to vlastne je aj dobré , tento posun sa mi úplne nezdá. A zasa teda ideme, že ad hoc úprava ústavy, proste prečo? Lebo je vôľa, lebo je chuť, no neviem, akože nie som s týmto fakt že veľmi stotožnený. Možnože fakt by bol taký ten správnejší spôsob, že upravme možno ten rokovací poriadok, lebo, samozrejme, aj ja súhlasím, že na to tá rozpočtová rada je, aby sa na ňu poslanci obracali, veď ja prvý som ten, kto je rád, keď sa v takejto finančnej oblasti na tú radu obráti, veď o tom to je, už to, to, že je ako pre mňa, akože čo mám na starosti tieto finančné veci, je cťou, ak vôbec sa poslanec zaujíma a chce sa spýtať. Čiže toto sú tie veci, samozrejme, kde sa dá baviť o tom. Možno je jeden extrém, že ozaj že jeden poslanec, ja neviem, návrh na odvolanie vlády môže dávať tridsať poslancov a sú teda takéto nejaké parametre, že áno, možno povedzme, že nemusí to byť nutne klub, lebo... (reakcia z pléna), aha, pardon. Čiže, lebo nie vždy povedzme každý poslanec má to šťastie byť v klube, môže to byť možno osem poslancov, tak ako pán predseda hovoril. Proste toto sú veci, jasné, kde sa dá baviť, kde sa o tom, o tom dá baviť, ale myslím si, že zrovna teraz akoby upravovať zasa ústavu, no, hovorím, že nie, nie je to, nie je to úplne, úplne dobrý postup. A potom ešte je tu k tým, k tým skráteným legislatívnym konaniam, pán kolega, asi, asi to nemôže byť takto, že my ich tu teda desiatky prijmeme a teraz prezidentka je ten, ten sudca, že teraz hovoríme, že vlastne sme ich prijali teda, keď štyri, myslím, že vrátila šesť, neviem, či štyri, ale to je jedno, nejaký počet vrátila, myslím, že šesť, tak teraz že tie ostatné boli že úplne že bezproblémové. To... (reakcia navrhovateľa), okej, dobre, vrátila teda štyri zo 109, ale aj tá pani prezidentka to nemá v tomto to rozhodovanie ľahké pre to isté, čo tu hovoríme, že niekedy je to tak na pomedzí, niekedy sa to dá vysvetliť lepšie, horšie, ale určite sa zasa nedá povedať, že teraz 109 mínus štyri, teda tých 105 bolo absolútne bezproblémových a absolútne správnych. Ale potom to má ešte, ešte jednu rovinu vlastne, aby sme len neboli v tejto jednej. Vždy, tak ako letci hovoria, že vymieňa výšku za rýchlosť a keď ste dostatočne vysoko, tak proste tým, že znížite svoju výšku, tak máte rýchlosť a nepadnete, tak má to, samozrejme, svoje limity, lebo keď ste desať metrov nad zemou, už to nefunguje, tak tieto skrátené legislatívne konania majú akoby podobný problém, vymieňate kvalitu za rýchlosť. Je úplne prirodzené, že čím je menej času na niečo, tým je ten výkon proste menej kvalitný, lebo je tam menej kontrolných procesov, je na to menej času, môže sa k tomu menej ľudí vyjadriť. Toto, toto všetko tiež, tiež treba vnímať, hej? A máme tu ix prípadov, kedy vlastne práve toto rýchle prijatie zákona, i keď bolo do nejakej miery potrebné, ale vo finále prinieslo viac problémov. Možno sa potom trikrát opravovalo a vo finále to nakoniec ani nebolo rýchle a možno, keby sa to spravilo štandardne a trošku pomalšie, že by ten výsledok bol lepší. Koniec koncov aj ten prorodinný balíček je toho príkladom. Veď keď sa pozrieme, ako dlho sa prijímal a než teda bol reálne prijatý, veď to bolo viac, než je dĺžka už v podstate aj štandardného legislatívneho procesu. Takže toto je to, čo sa tu ja snažím vysvetliť, že aby sme vnímali, že tie skrátené legislatívne konania skutočne majú byť len na tie mimoriadne situácie, kde teda sú mimoriadne situácie. Takže... a čím viac vlastne budeme aj do tej ústavy dávať to, že áno, má to teda právo sa baviť, to skrátené legislatívne konanie, o veľkých verejných zdrojoch a ešte vlastne teda aj štrukturálnych, tak, tak jednoducho tým, tým vlastne to akoby trošku popierame, že áno, tak vlastne dá sa to, veď keď sa na to pozrie tá rozpočtová rada, už je to akoby v poriadku. Samozrejme, aj to som sa chcel ešte vyjadriť, ja si, samozrejme, nemyslím, že musíme rešpektovať ich názor. Toto, to ani nemôžem povedať. Áno, poslanci tu majú vlastne to hlasovacie právo, hej, to takto som to nemyslel, to je asi teda hádam jasné, ale, ale teda je to vlastne to, že dáva to tomu akoby nejakú pečiatku. Ale zasa v tom skrátenom čase, v tom, v tom aj potom tlaku, lebo aj na tú radu častokrát je potom aj časový stres, aj stres rozhodnutia, proste dáva to tú možnosť, aby sa o veľkých peniazoch, štrukturálnych peniazoch rozhodovalo v skrátenom legislatívnom konaní, čo sa ja tu stále snažím povedať, že je lepšie sa tomu vyhnúť. Toľkoto asi za mňa a ďakujem všetkým za korektnú debatu. Ďakujem. (Rečník sa obrátil na predsedajúceho, ktorý mu odpovedal: „No skúste.“ ) Hlasujeme dnes 17.00 h.