F. Šebej, poslanec: (2001-09-05):
Po druhé, nie som si istý, či príslušný pre tento zákon je práve výbor pre hospodárstvo, pretože skôr sa mi zdá, že to je zákon, ktorý rieši vlastne vznik, iné formy notariátu na, teda v elektronickom priestore a že je to, že je to čosi, čo sa týka skôr problematiky ministerstva jednak spravodlivosti, a jednak ministerstva vnútra. Až aplikácia elektronického podpisu sa týka elektronického obchodu, ale všetky ostatné veci, ktoré súvisia s elektronickým podpisom, so samotným obchodom nemajú nič. Notársky overujeme aj podpisy, ktoré tiež nemajú nič s obchodnými zmluvami. Takže mne sa zdá, že by bolo vhodnejšie, a teraz predkladám to tiež ako návrh, aby bol gestorským výborom pre tento návrh zákona ústavnoprávny výbor, ale chcem, aby sme o týchto dvoch veciach hlasovali oddelene, teda o pridelení aj výboru pre európsku integráciu a o tom, aby bol gestorským výborom ústavnoprávny výbor. No je to možno jedno, no ale okrem, proste ja budem spokojný, nech je to v ktorejkoľvej polohe, ale potreboval som to povedať, že to je zákonná norma, ktorá nie je primárne o obchodovaní ani o hospodárstve. To je v podstate o funkcii, ktorá je analogická tomu, čo robia notári. Po druhé, teda chcem povedať, že som sa nijako nechcel dotknúť odbornej kvality ľudí, ktorí pracovali na vládnom návrhu zákona, naopak, uvedomujúc si, ako hrozne komplikovaná je to norma, dávam pred nimi klobúk dolu. Naozaj odviedli celú hromadu roboty, a to, že som si dovolil vás žiadať o uprednostnenie môjho návrhu zákona alebo teda poslaneckého návrhu zákona, je len vyjadrením môjho vzťahu k obom textom. Som presvedčený, že ešte slovenský parlament neprijímal ani žiadny iný parlament, ktorý sa niečím takýmto zaoberá, neprijímal zákonnú normu, by som povedal, rovnako ťažko uchopiteľnú a zložitú a proste ťažko tam hľadať čosi ako zlý úmysel u kohokoľvek, kto sa snaží vytvoriť tú normu. Tu ide výhradne o to, čo bude lepšie fungovať. Z toho dôvodu teda si a priori dovolím spomenúť niekoľko pripomienok k tomu vládnemu návrhu zákona a priori, aby sme ich zvažovali hneď pri rozhodnutí o tom, či posunieme oba návrhy do druhého čítania. To, o čom hovoril pán minister hospodárstva, tá snaha o technologickú neutralitu, je síce ľahko pochopiteľná a v podstate aj oprávnená, lenže v tej snahe o technologickú neutralitu podľa názoru Slovenskej informatickej spoločnosti vládny návrh zákona sa stal terminologicky nekonzistentným a používa pojmy pripúšťajúce nie technologickú neutralitu, ale nejednoznačný výklad. Napríklad elektronický reťazec, definície elektronického podpisu. Nedefinuje ten zákon dôležité pojmy, ako je držiteľ certifikátu. Iné kľúčové pojmy definuje v rozpore s technickými normami. Nepopisuje procedúry, ktoré sú dôležité z hľadiska fungovania, a teraz spomeniem ďalší termín, ktorý bude ako stále používaný, keď sa bude o tom hovoriť podrobnejšie, peake, teda publicy infrastructure, teda infraštruktúra verejných kľúčov. Nepopisuje napríklad procedúry zneplatňovania certifikátov. Ukladá úradu, budúcemu úradu pre elektronický podpis príliš veľké povinnosti bez toho, aby vytvoril pre tento úrad primerané právomoci a podmienky. Odlišuje obyčajný elektronický podpis a takzvaný zaručený elektronický podpis iba formálne, pričom priznáva obyčajnému elektronickému podpisu, teda takému, ktorý sa neopiera o potvrdenie certifikačnej autority, čiže akéhosi elektronického notára, priznáva právne účinky, právnu silu vlastnoručného podpisu, čo tiež nie je celkom v poriadku. A Slovenská informatická spoločnosť a čiastočne aj kryptológovia, ktorí pracujú v štátnej správe, sú presvedčení, že je to vnútorne protirečivý dokument a že medzinárodne kompatibilnú infraštruktúru verejných kľúčov na základe toho nie je možné vybudovať. A opakujem znovu, že vzhľadom na vysoké náklady, ktoré si vybudovanie infraštruktúry potrebnej na realizáciu zákona o elektronickom podpise vyžiada potrebu kvalitného a prakticky realizovateľného zákona o elektronickom podpise pre elektronický obchod, ale aj racionalizáciu administratívy štátu a možné dôsledky prijatia nekvalitného zákona, navrhujem, aby sme zabudli na politické aspekty a na osobnú prestíž toho či onoho a posúdili tie návrhy výlučne z odborného hľadiska a ďalej pracovali len s tým, ktorý je lepší. Opakujem znovu, som hlboko presvedčený, že lepší je ten poslanecký. Inak sa nám môže stať to, čo sa stalo v Čechách, a síce, že budeme mať zákon a nebudeme mať z neho žiadny úžitok. Ešte k tým rizikám, ktoré sú spojené s prijatím zlého zákona, a teraz pripúšťam, že aj ten poslanecký sa môže ukázať v konečnom dôsledku ako nie celkom ideálny, ale chcem povedať, čo sa stane, ak nebudeme mať dobrý zákon, pravdepodobne. Tak napríklad, že po prečítaní nášho zákona o elektronickom podpise sa naše subjekty, naši obchodníci, naše firmy, ale aj naše inštitúcie stretnú s tým, že zahraničie naše elektronické podpisy nebude uznávať. Alebo, že naše subjekty, naše firmy začnú používať jednoducho elektronické podpisy certifikované v zahraničí. Vás upozorňujem, že teda elektronická komunikácia, elektronický obchod je príliš vážna vec a týka sa aj ochrany osobných údajov, utajovaných údajov, všetkého možného, a preto je potrebné k tomuto pristúpiť s absolútnou vážnosťou, pretože škody, ktoré môžu nastať v súvislosti, by som povedal, s deravou legislatívou definujúcou niečo tak citlivé, ako je proste pravosť elektronických podpisov a pravosť dokumentov, môžu byť nielen teda morálne, ale môžu byť, môžu byť nesmierne a môžu byť ekonomické. To som si považoval za povinnosť povedať v diskusii, ale hovorím, že nechcem začínať spor medzi, medzi dvoma autorskými skupinami, ja len vyjadrujem presvedčenie, že je racionálnejšie zaoberať sa návrhom, ktorý je komplexnejší, presnejší a, povedal by som, pamätá aj na to, na čo vládny návrh nepamätá. Ďakujem za pozornosť.