Lipšic, Daniel, poslanec NR SR (2014-03-25):
Ďakujem veľmi pekne. Vyjadrím sa k rozprave. Myslím, že po tom, čo už zaznelo, sa k pani Vittekovej vyjadrovať netreba. Ja som ako minister spravodlivosti za celé štyri roky nemal taký príjem, aký ona mala len na odmenách, takže ma prekvapuje odvaha, s akou vystupuje, ale v poriadku, je to asi tak, že každý vystupuje s tým, čo má. Ubezpečujem vás, pani poslankyňa Vitteková, že ja som zdôvodnenie návrhu na odvolanie pána ministra Boreca písal sám, ale sa mi zdá, že vám vaše vystúpenie asi písal pán Harabin. A poviem, prečo si to myslím a čo považujem za nebezpečnejšie, ako útoky na moju osobu. Tie ma z vašich úst až tak nezaujímajú. Vy ste tam evokovali, že by mali byť sudcovia zrejme postihovaní, postihovaní a preverovaní za to, odkiaľ tie materiály prišli. To myslíte vážne? Že dôsledok tejto schôdze bude, že spravodliví sudcovia, ktorí odsúdia skorumpovaného politika, budú ešte vami preverovaní a postihovaní, či náhodou sa so mnou nestretli a nekomunikovali? To myslíte vážne? Inak, pani poslankyňa, ste trošku „z vinkla“, lebo posledné dva týždne sa pán premiér snaží od pána Harabina dištancovať. Dnes, dnes ste aj vy potvrdili, že to je len taká hra, to je len na imidž. V skutočnosti je to stále váš kľúčový spojenec. A poviem vám to veľmi otvorene, budem veľmi pozorne sledovať, veľmi pozorne sledovať, či sa len pokúsite vy alebo vaša klika sankcionovať spravodlivých sudcov za vaše paranoidné vízie. Ešte raz. Pán spravodajca Madej tu rozprával o tom, že som na ústavnoprávnom výbore mal rozsudok Najvyššieho súdu s prezenčnou pečiatkou. Znovu pominiem, že to nie je rozsudok, ale uznesenie, ale no. Mal som zverejnené na internete uznesenie Najvyššieho súdu, ktoré si každý môže prečítať. Je to právoplatné rozhodnutie, ktoré našťastie je verejne známe. Čo som mal s prezenčnými pečiatkami, a to som aj ukázal, je dovolanie a podnet na podanie dovolania. Ešte raz. Identické, minister spravodlivosti po päťmesačnom štúdiu spisu podáva identické dovolanie, ako podáva podnet obhajca odsúdeného. A skúste si zistiť možno od tých, ktorí vám pripravovali podklady, či náhodou od nich nešla komunikácia týchto materiálov do novín a novinárom s potenciálnou snahou škandalizovať senát, ktorý potvrdil rozsudok Špecializovaného trestného súdu. A áno, považujem, ako som povedal už aj pánovi poslancovi Madejovi, za pomerne smiešne, že poslanci, ktorí v minulosti v tomto parlamente narábali, vaši poslanci a dnes niektorí aj ministri, narábali s vyhradenými materiálmi, dnes majú problém, keď opozícia uvedie vo svojom návrhu a argumentuje, ešte raz, na internete zverejneným právoplatným rozhodnutím Najvyššieho súdu. Ale vyjadrím sa jasne, ak čo len skúsite sankcionovať sudcov, čo ste teraz vy povedali, pani poslankyňa, že treba ich preskúmať, preveriť a už vidím, že pán Harabin už sa chystá možno, budeme to sledovať, nebojte sa nič. Budeme to sledovať. A teraz k tomu, čo bola rozprava. Ja sa priznám, že som očakával aj na rokovaní ústavnoprávneho výboru, ale aj tu v pléne, že pán minister spravodlivosti nám povie dôvody, ktoré ho viedli k podaniu dovolania. Je to mimoriadny opravný prostriedok a tie dôvody, si myslím, že verejnosť má právo počuť, keď chce prelomiť právoplatné rozhodnutia Špecializovaného trestného súdu a Najvyššieho súdu. Nepovedal nič. Schýlil sa k tomu, že sa tiež, skôr k osobným, k osobným invektívam, v poriadku, ja to, na to reagovať nebudem a ja s ministrom spravodlivosti nemám osobný spor, ani ho mať nebudem. Myslím si ale, že sa ukazuje aj po tomto dovolaní, že urobil chybu, keď prijal ponuku byť vo vašej vláde. Áno, bude mať v životopise, že bol ministrom spravodlivosti, ale bude tam mať aj viacero vecí, pre ktoré, podľa mojej mienky, ktoré ten, možno to cévečko až tak, až tak nevylepšia a kauza Olejník bude jednou z nich. Za dva roky ste neodhalili žiaden väčší korupčný prípad. Dokonca ani kauzu Vänke. Žiaden väčší korupčný prípad. Jediné, čo ste urobili, ako vláda Roberta Fica, je, že ste sa zastali cez ministra spravodlivosti odsúdeného, skorumpovaného politika. Právoplatne odsúdeného. Ja som naozaj dnes chcel počuť dôvody, pre ktoré podával minister spravodlivosti dovolanie. Vy ste ich nechceli počuť? Vy ste nechceli rozptýliť pochybnosti o jeho konaní? Že konal vo verejnom záujme a že naozaj išlo o akýsi justičný omyl a neboli vykonané dôkazy v prospech odsúdeného? My sme pomerne podrobne argumentovali, možno to bola taká suchá právnická reč, suchý právnický jazyk, ale podrobne argumentovali rozsudkami, uzneseniami, podaniami ministra spravodlivosti, ale aj Trestným poriadkom. Protiargument sem tam bola osobná urážka, ale v princípe nič iné. To je veľmi slabé. Pán poslanec Martvoň spomínal, že minister spravodlivosti sa chcel uchrániť toho, aby vec nešla pred štrasburský súd a Slovensko neprehralo. Pán poslanec, keby ste aspoň uviedli nejaký, nejaký prípad na štrasburskom súde, ktorý preskúmava mimoriadne opravné prostriedky. V trestnom konaní podľa európskeho dohovoru pri závažnejších trestných činoch, a dajme tomu – toto bol zločin, v poriadku, sa garantuje dvojinštančnosť konania. Žiadne právo, žiaden nárok v dohovore nie je na mimoriadny opravný prostriedok. Veď to je nezmysel. Rozhodnutie Ústavného súdu, ktorého sa dovoláva minister, je úplne o niečom inom. Už to, že vláda klame, kedy bolo, kvôli komu vzniklo to rozhodnutie Ústavného súdu, to je jedna vec, dátumovo a evidentné klamstvo to je. A druhá vec, že to je úplne nesúvisiaca vec. Týkala sa dohodovacieho konania a nezákonne zloženého senátu. Ja sa znovu vrátim v závere k tomu, že o čom je táto schôdza. Táto schôdza mala byť o tom, aby minister spravodlivosti vysvetlil dôvody, pre ktoré na dočasný čas zatiaľ vysekal právoplatne odsúdeného skorumpovaného politika z basy. Nepovedal nič. Dovolanie, v ktorom dôvody všeobecné spomína, tak tie sa týkajú selektívne vykonávaných dôkazov, selektívne vykonávaných odposluchov, čo je v rozpore s tým, ako prebiehalo pojednávanie, kde boli vykonané všetky odposluchy a naviac sa ešte tých pojednávaní ani nezúčastnili obvinení, aby sa mohli k nim vyjadriť. Na vlastnú žiadosť. Je v tejto situácii také nepochopiteľné sa pýtať, tak aké boli tie dôvody? Aké boli tie konkrétne dôvody? Lebo nezaznel tu ani jeden. Nezaznel preto, že ten, že minister nemá žiadne dôvody, reálne. Viete, sú rôzne prípady, ktoré môžu byť aj na hrane aj pri korupčných trestných činoch, opakujem, odhaľujú sa pomerne ťažko a vo väčšine prípadov sme v dôkaznej núdzi. Ale tento prípad nie je hraničný, tento prípad je jednoznačný, je absolútne jednoznačný. Áno, podľa mňa tie signály, ktoré sú vyslané, sú zlé. Dovolacie senáty, päťčlenné, na Najvyššom súde sú, ako vieme, len dva. Zostavil ich osobne pán Harabin. Vieme, kto je v senáte dovolacom, ktorý bude rozhodovať o tomto dovolaní. Sú v ňom sudcovia, ktorí napríklad oslobodili sudkyňu Sninskú, voči čomu minister dával dovolanie. Ja by som sa strašne rád mýlil, kolegovia a kolegyne, ale obávam sa, poznajúc zloženie senátu Najvyššieho súdu, hovorím to veľmi otvorene, že dovolaniu bude vyhovené a že niekto znovu unikne spravodlivosti. Na záver už len pár poznámok. Každý z nás chodí na mnohé stretnutia medzi ľudí a dobre viete tak vy, ako aj ja, čo ľudí na Slovensku najviac hnevá. Najviac ich hnevá to, že majú pocit, že pokiaľ človek čestne žije, slušne pracuje, platí dane, nepodvádza, nekorumpuje, nekradne, ťahá za kratší koniec povrazu, ako ten, ktorý kradne, korumpuje, podvádza, ako miestni alebo celoštátni gauneri. To je pocit absolútnej väčšiny ľudí na Slovensku. Týmto dovolaním ministra spravodlivosti takýto pocit možno zúfalstva, možno frustrácie ľudí len prehlbujete. Len dokazujete to, že pokiaľ niekto má kontakty, aj keď korumpuje, aj keď kradne, vysekáme ho z toho, že bude mať vždy navrch. To je hlavný dôvod, pre ktorý zo Slovenska odchádzajú mladí ľudia do zahraničia, lebo strácajú nádej, že si na Slovensku vedia vybudovať slušný život, mať slušnú kariéru, založiť si tu rodinu. Toto sú zničujúce signály do spoločnosti, medzi ľudí. Ak je nejaká, nejaký základný princíp právneho štátu, tak to je princíp rovnosti pred zákonom. Ale tu bol porušený. Minister má stovky podnetov na dovolanie, stovky podnetov, ak nie aj viac; číslo nám zatiaľ nezverejnil, ale stovky; od obhajcov a obvinených a každý má nejakú pochybnosť o tom, že bol odsúdený nespravodlivo. Napriek tomu podal tento jeden. V procesnej nadväznosti takej, že v júli príde podnet, päť mesiacov sa s ním nič nedeje, na pätnásť minút zamestnanec ministerstva preskúma, preskúma spis, po piatich mesiacoch podá dovolanie minister spravodlivosti v identickom znení, aj s chybami, ako je podnet na podanie dovolania, deň po tom, ako je doručený zatykač na dodanie do výkonu trestu. Nič sa nedeje, štrnásteho je urgovaný zatykač a následne minister spravodlivosti odkladá výkon trestu. Neodložil ho hneď, o mesiac na to, po urgencii zatykaču. A vy hovoríte, á však to je v poriadku, to je okej. Problém je, odkiaľ je to zverejnené uznesenie Najvyššieho súdu? Toto je problém? Nie. Problém je to, že vďaka konaniu ministra spravodlivosti alebo vďaka vašej obhajobe jeho konania ľudia reálne strácajú vieru v spravodlivosť v tejto krajine, reálne kvôli tomu z tejto krajiny odchádzajú. To je vaša vizitka. Ale ubezpečujem vás, že sa veci môžu v krátkej dobe zmeniť. Ja tú nádej mám. Má ju aj Slovensko a možno už o pár dní. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)