Heger, Eduard, poslanec NR SR (2019-06-21):
Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Kolegyne, kolegovia, mohli sme sa potešiť pri tomto zákone, pretože naozaj dať 100 euro rodičom prvákov, ktokoľvek peniaze dostáva, tak je to príjemné, čiže určite pri tomto sa sťažovať asi z tohto pohľadu nemalo by byť namieste. Ja to ešte, keby som to povedal osobnejšie, mám ešte dve deti, ktoré to majú pred sebou, takže o to viacej by som sa mohol potešiť, áno. (Zasmiatie sa rečníka.) Ale poviem vám, čo v skutočnosti vidím ako teda aj ako rodič, ktorý má už teda dve školopovinné. Takže musím vám povedať, že vy, ktorí máte školopovinné deti a možno práve aj v tej základnej škole, tak vidíte, aké výdavky rodičov sprevádzajú. A naozaj my, možno z pohľadu poslancov to nie je nič, čo by sme nevedeli uniesť, ale sú ľudia, ktorí nemajú platy poslancov a pre tých je to, samozrejme, úplne iná záťaž. Mne tento návrh zákona príde ako, ako keby prídete s autom k automechanikovi a prídete si dať opraviť brzdy a automechanik vám povie, no, viete, ja to v skutočnosti opraviť neviem, ale dám vám peniaze na taxík a každý pondelok môžte chodiť taxíkom a ostatné dni, no, to už si musíte nejako poradiť sami. Že proste tu sa jasne ukazuje, že vláda nevie riešiť veci systémovo a tak potom musí ľuďom dávať peniaze na to, aby teda mali peniaze na to, aby doplnili vlastne tie výdavky, ktoré so školstvom majú. Pretože chcem pripomenúť aj predkladateľom, áno, bavíme sa tu, teda v dôvodovej správe máte ročné výdavky okolo 6,2; 6,4 milióna. Z pohľadu rozpočtu sú to, naozaj veľmi malá čiastka, čiže neni to ani tak z pohľadu rozpočtu nejaká finančná záťaž, skôr sa tu bavíme o tej filozofickej veci. A ja tu chcem len povedať jednu vec, že samotná ústava hovorí v čl. 42, že občania majú právo na bezplatné vzdelávanie v základných a stredných školách. A tá bezplatnosť toho školstva, tak možno tí, ktorí si pamätajú ešte bývalý režim, tam majú možno nejakú predstavu a vstúpili do, by som povedal, porežimového obdobia s nejakou predstavou možno aj mylnou toho, že čo tá bezplatnosť by mala znamenať, a bezplatnosť je naozaj tvrdo skúšaná každým rokom a musím povedať, že dostáva poriadne na frak. A už len keby som uviedol taký príklad, nehovoriac o tom s narastajúcimi, narastajúce výdavky na školské potreby a podobne, ktoré tu sú, na ktoré sme neboli v minulosti až tak zvyknutí. Bezplatnosť sa vnímala tak, že školák nastúpi do školy a tým to haslo. Kúpite mu, dobre, možno mu kúpite tašku a kupujete mu, robíte mu desiatu, ale svojím spôsobom o viac sa nestaráte. Vidíme, že samotné školy majú, ťahajú za sebou historické dlhy a nie sú schopné rozvíjať vlastné školy tak, ako by si predstavovali. Preto tu máme aj vlastne združenie rodičov, priateľov školy, kde rodičia prispievajú, hoci by nemuseli, pretože to je združenie, do ktorého by nemali byť nútení prispievať, ale dobre vieme, že každý rodič chce pre svoje dieťa to najlepšie. Takže, samozrejme, radi prispejeme, ale je to zase len náklad, ktorý musí byť. A vidíme, že tie školy naozaj hľadajú mnoho rôznych spôsobov, ako dostať viacej peňazí do školstva, pretože zo štátu do školstva dostatok peňazí netečie. Takže ja to hovorím z pohľadu rodiča, keď sa pozerám na toto riešenie, ktoré tu SMER prináša, a vidím, akým spôsobom sa snaží suplovať vlastnú neschopnosť zabezpečiť fungujúce, kvalitné školstvo, tak tu strká teraz ľuďom peniaze do vačku, aby im ako keby zalepilo oči, aby si ľudia nevšimli to, že v skutočnosti zlyhalo systémové riešenie školstva, systémové riešenie bezplatného školstva, a mne to príde naozaj ako taký, také populistické uplácanie ľudí. Aj keď teda hovorím, že je to veľmi ľúbivé, lebo dávate ľuďom priamo peniaze, ale keď sa nad tým naozaj hlbšie zamyslíte, tak si uvedomíte, že len kompenzujete vlastnú neschopnosť postarať sa o také školstvo, aby bolo kvalitné, aby bolo bezplatné a tým pádom by v skutočnosti k takémuto kroku ani nemuselo prichádzať. Pretože keby ten rodič nemal výdavky s bezplatným školstvom, tak by tým pádom ani žiadne peniaze nepotreboval. O to viac, že sú tu aj iné mechanizmy, ako by sa to dalo nastaviť, napríklad prostredníctvom, prostredníctvom daňového bonusu pre deti nad 6 rokov, kde by automaticky teda deti dostávali tiež, by mohli využiť na tento účel. Takže to je tá filozofia, že vy idete tou filozofiou poukážok, pomaly už za chvíľku na chleba, teraz už tu máme poukážku na školské potreby a podobné veci, a tak ako som povedal, je to, je to proste ukážka toho, osvedčenie toho, že školstvo neviete zabezpečiť tak, ako aj ústava hovorí, a ľuďom rastú výdavky, čím priznávate, že to školstvo nerobíte dobre. Takže to len možno také vyjadrenie rodiča. Ďakujem veľmi pekne. Skončil som.