Žitňanská, Lucia, poslankyňa NR SR (2012-10-16):
Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Vážená pani predsedajúca, kolegyne, kolegovia, vážený pán minister, ja len krátko a povedala by som vlastne na podporu tohto návrhu zákona, tak ako je predložený. Aj možno s poďakovaním za tú korektnú informáciu v tom úvodnom slove pána ministra, ako aj za to korektné prerokovanie v tom zmysle, že tak ako na začiatku bolo sľúbené, že do tejto predlohy nebudú predkladané žiadne zmeny a doplnky, ktoré by sa týkali iných častí zákona o slobodnom prístupe k informáciám, že táto dohoda sa napĺňa, a myslím si, že to je dobre. Naozaj toto máme transpozičný deficit a Slovenskej republike hrozí škoda. My sme sa na ministerstve spravodlivosti aj pod mojím vedením zaoberali touto témou od začiatku a ten transpozičný deficit vznikol z rôznych dôvodov. Ten prvý dôvod bol, že pomerne dlho prebiehal kompetenčný spor medzi ministerstvom financií a ministerstvom spravodlivosti, že komu vlastne tento zákon patrí, lebo to nie je tak celkom čisto zákon, ktorý by bol o slobodnom prístupe k informáciám. Je to zákon vlastne, ktorý rieši komerčné využitie informácií, ktorými, ktoré produkuje a ktorými disponuje štát, a ide o to zaviesť tomuto komerčnému využitiu týchto informácií nejaké pravidlá. A čiže je to trošku iný segment ako slobodný prístup k informáciám. Keď potom nakoniec došlo k dohode, že ten zákon patrí do gescie ministerstva spravodlivosti, tak áno, práve z týchto dôvodov, o ktorých hovorím, sa viedla pomerne dlhá polemika, že či to má byť samostatný zákon alebo či má byť novela zákona o slobodnom prístupe k informáciám. Áno, práve z tých dôvodov, ktoré som na začiatku povedala, že je to trošku iná téma ako zákon o slobodnom prístupe k informáciám, sme pôvodne pripravili samostatný návrh zákona v tejto oblasti. Ja musím povedať, že už tu v pripomienkovom konaní prišla naozaj masa pripomienok. Masa pripomienok, masa pripomienok, ktoré si ako keby aj vzájomne odporovali. A v rámci tej masy pripomienok, prišla aj požiadavka, aby to bolo, naopak, zakomponované do zákona o slobodnom prístupe k informáciám, aby sa zjednotila aj terminológia a aj nejakým spôsobom sa to zakomponovalo do tej témy slobodného prístupu k informáciám. A tak ministerstvo spravodlivosti ešte pod mojím vedením vyhovelo týmto pripomienkam. A keď prišiel návrh zákona vo veľmi obdobnom znení ešte pod mojím vedením do pripomienkového konania, tak opäť prišla masa pripomienok, pretože, a dokonca možno aj od tých istých pripomienkujúcich subjektov, a síce zase z obavy, že bude otvorený zákon o slobodnom prístupe k informáciám, čiže ako keby otvorený ring pre to, aby sa vstúpilo aj v iných častiach do zákona o slobodnom prístupe k informáciám. Ja som rada, že táto diskusia napriek tomu, že som si plne vedomá toho, že nie všetci sú spokojní s týmto znením, najmä z tretieho sektora, a niektorým tým výhradám aj rozumiem, ale som rada, že ten návrh zákona v tomto znení je tu, pretože naozaj neprijatím tej právnej úpravy by Slovenskej republike vznikla škoda. Pravdepodobne veľmi skoro bude priestor zaoberať sa touto témou nanovo, možno lepšie, ako je to teraz, pretože samotná Únia pripravuje zásadnú zmenu pravidiel, pokiaľ ide o využívanie informácií, ktorými štát disponuje a ktoré produkuje, komerčným sektorom. A naozaj to, čo sa pripravuje na pôde Európskej únie, počíta s tým, že štáty svoje databázy naozaj vedú primárne v elektronickej podobe a týmto smerom tie úvahy v rámci Európskej únie sa pohybujú. Bude to náročné, ale bude to priestor zaoberať sa touto témou iným spôsobom možno ako teraz, v situácii transpozičného deficitu, aj keď to bude náročná kapitola pre slovenský štát vôbec, pretože informatizácia štátnej správy na Slovensku zďaleka nedosahuje tie parametre ako vyspelé štáty. Takže ja v tomto, pokiaľ ide o tento návrh zákona, som z týchto dôvodov, ktoré som uviedla, chcela vyjadriť aj podporu tomuto zákonu, pretože tá príprava sa naozaj ťahá ešte od čias pôsobenia, môjho pôsobenia na ministerstve spravodlivosti. A ešte raz chcem poďakovať za to, že nevstupujeme do tohto zákona s inými témami pri tejto príležitosti, lebo by to mohlo ohroziť odstránenie transpozičného deficitu. Možno tri vety k tomu, čo pán minister povedal v úvodnom slove. Aj keď sa to netýka tejto predlohy, pretože pán minister povedal, že berie ten svoj záväzok z programového vyhlásenia vážne, venovať sa aj zákonu o slobodnom prístupe k informáciám v tej časti, kde je teraz nedotknutý, a síce v dvoch smeroch. V jednom smere, ten jeden smer je uľahčiť alebo rozšíriť slobodný prístup k informáciám. Tu môžem za seba a určite aj za stranu, ktorú reprezentujem, vyjadriť týmto myšlienkam alebo úvahám podporu. Na druhej strane vnímam ja to, čo pán minister povedal, a máte to v programovom vyhlásení vlády, som si toho vedomá, že existujú aj šikanózne návrhy. A tu možno vopred sa chcem k téme vyjadriť, pretože možno si tým dokážeme odpustiť možno nejakú polemiku v budúcnosti, že problém šikanóznych žiadostí o informácie nie je nový a objavuje sa odkedy infozákon uzrel svetlo sveta. A ja musím povedať, že aj sama, keď som bola vo verejnej funkcii, som s takými bola konfrontovaná. No proste to je je jednoducho fakt. Fakt je aj ten, že boli rôzne pokusy, akým spôsobom chcú zareglementovať a zatiaľ všetky pokusy boli, ja tvrdím našťastie, neúspešné, lebo všetky tieto pokusy, všetky tieto pokusy dávali príliš veľký priestor na druhej strane, potom administratíve, byrokracii, politikom, aby mohli subjektívne rozhodovať, čo je oprávnená žiadosť a čo nie je oprávnená žiadosť, a tým pádom by sa vytvoril priestor pre obmedzovanie prístupu k informáciám a možno k súdnym sporom, ktoré by boli nadbytočné. Čiže je to taká klzká pôda. Ja chcem za seba povedať aj to, že ja som v tom čase, ešte ako štátna tajomníčka ministerstva spravodlivosti, tiež bola konfrontovaná s tým, že zodpovední pracovníci si sťažovali na šikanózne návrhy, tak som urobila normálny test, som týchto pracovníkov požiadala, aby viedli výkaz toho, koľko hodín strávia v priebehu dňa, týždňa, mesiaca tým, že vybavujú infožiadosti. Ja si pamätám, že vtedy to vyšlo, že je to vlastne ako keby jeden pracovný týždeň jednej osoby na ministerstve, keď sa tie hodiny spočítali. Tak my sme to vtedy na ministerstve uzavreli tým, že jeden pracovný týždeň jedného pracovníka na ministerstve je síce náklad pre túto spoločnosť, ale zároveň platí aj zásada, že áno, demokracia má aj náklady, ale myslím si, že tie náklady, ktoré dnes vynakladáme na poskytovanie informácií, sú také, ktoré stoja za to, aby sme mali kvalitnejšiu demokraciu. Keďže to bolo spomenuté v úvodnom slove a viem, že je to aj v programovom vyhlásení vlády, tak som si dovolila mať aj komentár k tejto téme. Určite sa k nej vrátime. Ale je to skúsenosť, odmeraná skúsenosť a moje hlboké presvedčenie. Ale ďakujem ešte raz pekne. A tento návrh zákona podporujem. Ďakujem.