B. Bugár, podpredseda NR SR: (2005-02-03):
Otváram všeobecnú rozpravu a pýtam sa, kto sa hlási ústne do rozpravy, nakoľko som nedostal žiadnu písomnú prihlášku do rozpravy. Konštatujem, že na poslednú chvíľku sú to pani poslankyňa Bollová a pán poslanec Kaliňák, takže dvaja. Končím možnosť prihlásiť sa do rozpravy ústne. Pani poslankyňa Bollová, nech sa páči, máte slovo. D. Bollová, poslankyňa: Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážení kolegovia moji tuná najbližší a všetci ostatní, dámy a páni, dovoľte, aby som sa k predkladanému návrhu ako jeden z predkladateľov veľmi stručne vyjadrila. Prosím, aby ste nechápali náš návrh ako ohrozenie činnosti Ústavu pamäti národa, aby ste nechápali náš návrh ako zastavenie uverejňovania spisov pracovníkov a spolupracovníkov ŠtB. Podali sme tento návrh preto, že nejde o ohrozenie práva na informácie ani o ohrozenie práva na súkromie, ale preto, že pôvodný návrh chcel napraviť chyby minulosti a pácha nové. Ústav pamäti národa eviduje a vydáva dokumenty o pracovníkoch a spolupracovníkoch bývalej Štátnej bezpečnosti. Už pri vzniku úradu sme navrhovali, že evidovať a uschovávať, resp. i vydávať na požiadanie dané spisy by mohol i jeden z útvarov ministerstva vnútra, napr. archív. Pracovníci Ústavu pamäti národa sú za slušné honorovanie vlastne iba skladníkmi, resp. pracovníkmi archívu bez akejkoľvek zodpovednosti za následky svojich „svedectiev“. Vážení, nikto sa z evidencie nedozvie, ako sa občania mylne domnievajú, kto na koho donášal, kto komu ubližoval, kto koho neprávom obvinil a podobne. Ústav pamäti národa vydáva spisy evidovaným na ich žiadosť. Teda každý z nás, každý z občanov môže zájsť a vypýtať si svoj spis. Nedozvie sa, kto bol udavačom, kto bol komplicom toho udavača, kto koho posadil a podobne. Dozvie sa len o sebe, či je evidovaný alebo nie. To je jeden z dôvodov, prečo je predložený predmetný návrh. Ďalším dôvodom je, že vieme, a vy to viete tiež, že zo spisov pôvodnej evidencie boli v rokoch 1989 až 1991 mnohé zničené, skartované. Je  podozrenie, že so spismi sa manipulovalo i neskôr. Zoznamy teda nie sú úplné a hlavne nie sú pôvodné. (Ruch v sále.) Vážené kolegyne, kolegovia, prosím, keby ste mi venovali pozornosť. Iste viete, že dokumenty z Ústavu pamäti národa sa využívajú pri bezpečnostných previerkach, keď viacerí občania, voči ktorým bola vyslovená nespoľahlivosť pri narábaní s materiálmi rôzneho stupňa utajenia, odmietajú pravdivosť záznamov. (Neustály ruch v sále.) Ja viem, že vás to veľmi nezaujíma, pretože návrh podáva opozičná Komunistická strana. Prosím vás, ten návrh je o ľuďoch a nechcite, aby som povedala, že je možno aj o mnohých z vás, lebo ja v tom zozname určite nie som. Takže tí, ktorí dostávajú svedectvá, odmietajú pravdivosť záznamov, pretože sa stávajú podľa nich príčinou nespravodlivých postihov. Uvoľňujú ich zo zamestnania. Dopad má toto rozhodnutie i na ich rodiny. Na základe otáznej pravdivosti dokumentov z Ústavu pamäti národa sa postihnutí domáhajú práva na odvolacích orgánoch a súdoch, čo zbytočne zaťažuje rôzne ustanovizne, pretože ich rozhodnutie, resp. správnosť toho rozhodnutia je tiež otázna. Dôkazný materiál, ktorý je predmetom konfliktu, je sporný. Myslím, že viacerí z vás si všimli, že v médiách prebehla reakcia našich vrcholných predstaviteľov, ako sa pozerajú na evidované, na zverejňované zložky zo spisov ŠtB. Viacerí politici povedali, že ak sa tam niekto nachádza, tak je to vecou jeho osoby, ako sa s tým vyrovná. Nemienia, aspoň sa tak vyjadrili, postihovať napr. členov parlamentu, členov vlády za to, že sa náhodne možno vyskytnú v týchto zoznamoch. Prečo teda majú byť postihovaní radoví pracovníci na rôznych stupňoch pracovného zaradenia? Prosím vás, porozmýšľajte nad tým, či nepomáhame ďalším krivdám. Tento návrh podávame preto, že v žiadnom prípade nechceme prekážať spravodlivému postihu tých i trestu tých, ktorí sa previnili. Usilujeme sa iba o to, aby neboli páchané ďalšie nespravodlivosti a krivdy. Verím, že i mnohí z vás sa priklonia k tejto našej snahe. Vopred vám ďakujem.