Kočiš, Eduard, poslanec NR SR (2020-05-14):
Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Milé kolegyne, milí kolegovia, pani spravodajkyňa, pani verejná ochrankyňa práv, nakoľko nie je mojím zámerom byť iba kritický k vašej správe, chcem vám teda povedať, že nie všetko, čo správa o činnosti vášho úradu obsahuje, je zlé. Veľmi pekne ste sa v mnohých prípadoch zastali základných ľudských práv a slobôd dôchodcov či ľudí s ťažkým zdravotným postihnutím, ako aj osôb, ktorým boli neschválené kompenzačné príspevky na základe zlého výkladu príslušnej inštitúcie. Ale to je asi tak všetko, čo by som mohol vyzdvihnúť vo vašej správe. Je v nej veľmi veľa bodov, na ktoré poukazujete, že ide o porušovanie základných ľudských práv a slobôd určitej skupiny ľudí. Pôjdem pekne po poriadku a budem reagovať naozaj iba na veci, ktoré ma zaujali natoľko, že k tomu chcem vydať svoje stanovisko. Čas je tu dosť krátky, takže budem sa snažiť byť stručný. Právo na vyjadrenie identity odsúdených osôb. Ak je osoba v ústave na výkon väzby za nejaký trestný čin, má si uvedomiť, že nie je na dovolenke, či nebodaj v pionierskom tábore, ale je vo výkone trestu za spáchaný trestný čin alebo trestné činy a v tomto ústave platia určité pravidlá a hygienické normy. Ak sú predpísane štandardy na dĺžku vlasov či strih brady, treba a musia sa dodržiavať. A netreba si brať príklad z amerických seriálov, kde druhý väzeň je iný ako prvý a štvrtý sa nepodobá na piateho. Odmena za prácu týchto väzňov. Prezentujete tu ideu, že väzeň nemá možnosť výberu pracovať aspoň za minimálnu mzdu, či už bude výška minimálnej mzdy taká, alebo iná, odsúdený v tomto ústave nepracuje z vlastnej vôle, ale je mu tá práca pridelená. Pracuje tam najmä preto, aby sa tam svojimi systematickými, ako pretože sa tam svojimi systematickými krokmi dostal. Odsúdený má v prvom rade možnosť zarobiť si v tomto ústave nejaké prostriedky a splatiť tak počas výkonu svojho trestu odňatia slobody nejaké svoje dlžoby, nedoplatky, pre ktoré sa možno aj do tohto zariadenia dostal. Prepis rodu. Navrhli ste ministerstvu zdravotníctva určité opatrenia, ktoré majú zabezpečiť a zriadiť také štandardy poskytovania zdravotnej starostlivosti pre transrodové osoby s možnosťou a s procesom prepisu ich rodu. To bola na mňa naozaj ťažká myšlienka. Ak sa tak stane, tak sa podľa vašej správy nerešpektuje ich právo na ľudskú dôstojnosť. Čiže ak sa vlastne ja budem cítiť zajtra ako žena a mnou vybraná gynekologička mi odmietne zriadiť kartu, porušuje tým moje práva a ľudské slobody. Správa sa ku mne zle, neúctivo, môžem sa cítiť naozaj akože veľmi nepochopenou ženou. Rod je podľa môjho názoru daný a určený od narodenia, nedá sa meniť ani zo dňa, ani na deň. Odkedy je ľudstvo ľudstvom, poznáme iba dva rody, a to mužský a ženský. Nič iné neexistuje. A bájky o transrodových ľuďoch, ktorí medzi nami žijú, zaváňajú šialenstvom a zvrátenosťou. Vnútroštátne adopcie detí. Prezentujete tu, aké je dôležité osvojenie či adopcia detí samožiadateľmi. V určitom bode by som aj súhlasil, nakoľko aj samostatne žijúci otec, alebo matka by vedeli byť naozaj milujúcim a vhodným rodičom, ale aj napriek tomu si myslím, že dieťa by mala vychovávať zdravá rodina, ktorá pozostáva iba z jedného muža a z jednej ženy. Dôchodkový vek žien. Vo vašej správe sa vyjadrujete, že podľa vašej právnej analýzy, vášho právneho názoru ročníky žien ’58 a ’59 nie sú v žiadnom prípade diskriminované. Odporúčal by som vám ísť niekedy na takúto protestnú akciu, kde tieto ženy už niekoľko rokov, dlhých rokov, protestujú a žiadajú, aby im ich práva, ktoré im boli odňaté, a možnosti odísť do skoršieho dôchodku boli priznané. Ale ak sa takto vyjadrí verejná ochrankyňa práv, je to váš názor. Právo na bývanie a právo na vodu. Tieto práva, aj keď nie sú v Ústave Slovenskej republiky nijako ukotvené, do určitej miery sú istým právom. Podľa istých medzinárodných dokumentov a zmlúv vzniká štátu akýsi pozitívny záväzok toto právo realizovať, tak má byť v každej nelegálnej osade podľa vás vodovod alebo inak zabezpečený prístup k pitnej vode. Včera kolegovia poniektorí, nepamätám si už presne ktorí, tvrdili, že nemôže mať vodovodnú prípojku čierna stavba. S týmto názorom som úplne stotožnený. Čo sa týka práva na bývanie, tak áno, právo bývať má každý. Ale aj právo na bývanie je podmienené určitými základnými atribútmi. To znamená, že na to bývanie si človek má zabezpečiť finančné prostriedky vlastnou prácou. Ak len čaká, že niečo dostane od štátu alebo od samosprávy zadarmo, je tento prístup veľmi, veľmi zlý. Dúhové rodiny. Dve matky, dvaja otcovia. To je podľa mňa choré. Prezentujete ich úžasné fungovanie v našej spoločnosti. Tvrdíte, že deťom nemôžu v žiadnom prípade ublížiť milujúci rodičia, nech sú akéhokoľvek pohlavia, a rodinné prostredie, v ktorom žijú či vyrastajú. Ja som mal to šťastie, že som vyrastal v úplne normálnej rodine, mám matku, mám otca, a nedokážem si predstaviť to dieťa, ktoré musí trpieť, ktoré je vychované v takomto zväzku. Slovenská republika nevytváraním právneho rámca pre zrovnoprávnenie párov rovnakého pohlavia si vlastne neplní ako štát svoju povinnosť na rešpektovanie ich súkromného rodinného života. Tento pár nie je rodinou, čiže jednoducho rodinný život, o tom sa ani baviť nemusíme. Ďalšou perličkou vo vašej správe bol Dúhový PRIDE, čiže podľa vás táto hrdosť. Tu ide podľa vás o garantovanie rovnosti a dôstojnosti pre život každého človeka v našej spoločnosti. Nikdy som sa takéhoto PRIDU nezúčastnil, a pokiaľ mi bude slúžiť zdravý rozum, ani sa nezúčastním, ale občas zahliadnem nejaké video na Youtube kanáli, kde sa títo zvrátení ľudia oblečení v kožených vestách, teplákoch, gatiach, košeliach váľajú po zemi, tancujú, jeden druhého ťahajú na lane, ako by bol pes či iné zviera, a na týchto zvrhlostiach sa jednoducho podieľajú aj obyčajné rodiny, ktoré tam prídu dokonca so svojimi deťmi, a tvrdia, že ich idú podporiť. Vôbec tomu už nerozumiem. A na záver posledný bod, ku ktorému by som sa chcel vyjadriť, je diskriminácia a segregácia cigánskych detí v slovenskom školstve. Hovoríte o nesprávnom zaraďovaní detí do škôl a do tried určených pre deti s ľahkou mentálnou retardáciou či zriaďovanie etnicky homogénnych tried či škôl pre toto etnikum. Súhlasím. Niekedy sa pri tejto diagnostike alebo rediagnostike môže stať problém, že dieťa je nesprávne zaradené. Ale určite to nie je problém plošný. Je to skôr nejaké zlyhanie jednotlivca, či u špeciálneho nejakého pedagóga, alebo psychologičky. Určite to nie je zámerné. Tvrdíte, že v takomto prípade a takýmto spôsobom a nezodpovedným prístupom sa týmto deťom upiera ich právo na kvalitné ukončenie základného vzdelania a následne stredoškolského vzdelania, či nebodaj vysokoškolského vzdelania. Myslím, že ste asi nerozprávali s učiteľmi, ktoré takéto deti nieže vzdelávajú, ktoré jednoducho im pôso..., pôsobia v týchto triedach ako krotitelia divej zvere niekedy. Takýto vyučovací proces by som naozaj odporúčal niekedy vidieť. Čiže podľa vás sa títo žiaci stanú len vernými kópiami svojich rodičov. Čiže budú nezamestnaní občania a poberatelia sociálnych dávok. Ale tu vám ponúkam, nielen vám ako ombudsmanke, ale aj vládnej koalícii riešenia, ako sa tejto nezamestnanosti vyrovnať. V roku 2019 v auguste bolo na území Slovenskej republiky k obsadeniu až 4 500 miest pre ľudí bez akéhokoľvek vzdelania a 37-tisíc pracovných miest, kde stačí iba základné vzdelanie. Čiže týchto ľudí treba posúvať za prácou, a nie hľadať, že práca príde k nim. Tu treba spolupracovať s úradmi práce a s Úradom splnomocnenca vlády pre rómske komunity a takto posúvajme ľudí naozaj do práce, a nie na úrady práce. Ďakujem pekne.