Cigániková, Jana, poslankyňa NR SR (2017-12-21):
Ďakujem za kolegiálne správanie. Tak ešte raz, pekne vám to išlo, milí kolegovia, poslanci vládnej väčšiny stláčali gombíky presne podľa pokynov, 80 pozmeňovákov, palec hore, hlasujete za, potom 2 pozmeňováky, palec dole, hlasujete proti. Schválne, pamätáte si niekto, prečo ste vlastne odmietli svoj vlastný pozmeňujúci návrh? Nebojte sa, nešlo o nič zásadné, proste legislatívnotechnická pripomienka. Ďalších 10 pozmeňovákov, palec hore, hlasujete za, zákon ako celok, palec hore, hlasujete za. Viete vy, kedy sa v tomto všetkom hlasovalo o 30-eurovej priamej platbe v doplnkových ordinačných hodinách za prácu ambulantných lekárov? Viete, v ktorom z týchto 92 pozmeňujúcich návrhov sa hlasovalo o nízkej platbe za poistencov štátu? Viete, kde sa hlasovalo o zrušení odvodovej odpočítateľnej položky, a teda o zásadnom navýšení ceny práce? Viete, že ste hlasovali o zvýšení regionálnych rozdielov? Že ste hlasovali za zdraženie zamestnávania práve v regiónoch, kde pracovné miesta ťažko vznikajú? Že ste hlasovali za skomplikovania zamestnávania práve malým a stredným podnikom, ktoré budú mať výrazný problém sa prispôsobiť? Tobôž takto nárazovo? Viete, že to, že sme im nedali ani šancu na novú situáciu sa pripraviť, ich prinúti hľadať iné riešenia, ktoré sa nakoniec vždy dotknú práve nízkopríjmových zamestnancov? Takto ich vy chránite?! Dajme si trochu čísel. Odvodová odpočítateľná položka sa uplatňuje do výšky 570 eur. Takže ide skutočne o najmenej zarábajúcich ľudí. Umožňuje zníženie nákladov pri tvorbe takýchto miezd a zároveň zvyšuje príjem aj samotnému zamestnancovi. Nejde pritom o málo ľudí. Pod hranicou 570 eur je pol milióna pracovných miest. (Ruch v sále. Zaznenie gongu.) Rastie nám aj počet ľudí, ktorí majú príjem pod minimálnou mzdou. Ešte v roku 2013 to bolo 12 % populácie, teraz je to už 17 %, 310-tisíc ľudí má minimálnu mzdu a menej. Pýtali sme sa my a teraz sa vás pýta aj prezident, ako je vôbec možné, že opatrenie s takýmto dopadom prešlo cez parlament bez väčšej diskusie či bez poriadnych prepočtov? Väčšie podniky s veľkými ziskami si zrejme s novou situáciou poradia. Ale čo tie malé? Čo v regiónoch, kde je ťažké sa uživiť, v odvetviach, kde sa nezarába veľa, čo podniky, ktoré sa v takýchto regiónoch práve rozbiehajú? Kde majiteľ ešte pár mesiacov bude mať výplatu menšiu ako jeho zamestnanci, ak vôbec. Podľa výročnej správy štátnej agentúry na podporu malých a stredných podnikov na konci decembra 2015 malé a stredné podniky tvorili súhrnne 99,7 % na celkovom počte podnikov právnických osôb. V roku 2015 tvorili malé a stredné podniky 73,6-percentný podiel na zamestnanosti v podnikovej ekonomike a skoro 60-percentný podiel na celkovej zamestnanosti v hospodárstve Slovenskej republiky. Pre tieto malé podniky platí, že majú podiel mzdových nákladov významne vyšší ako u veľkých podnikov. A čo zrušenie odpočítateľnej položky spraví? No, ešte navýši tieto už tak vysoké mzdové náklady malých podnikov. Malé a stredné podniky tvorili 33,9-percentný podiel na tržbách v priemysle a viac ako tri štvrtiny z celkovej stavebnej produkcie v roku 2015. V malo- a veľkoobchode robia malé a stredné podniky 77 % tržieb. Na malé podniky teda padne väčšina, 70, možno 80 % z tohto očakávaného balíka pre zdravotníctvo. Títo to budú musieť zaplatiť. Presne to nevieme koľko, pretože analýzy sa spraviť tak rýchlo nestihli. Pán minister sucho povie, že to má dopad na zdravotníctvo, to je dôvod, prečo to musíme zaviesť. No áno, má, v tomto súhlasím, politika podpory trhu práce by sa nemala robiť cez zdravotné odvody. Myslím si, že by sme mali nájsť inú cestu, ako podporiť zamestnávanie ľudí s nízkou kvalifikáciou v rizikových regiónoch, ale kým tento spôsob nájdeme, zamyslíme sa. Ak dopad odvodovej odpočítateľnej položky cíti zdravotnícky rozpočet, do ktorého štát dáva skoro 4-krát menej za svojho nepracujúceho poistenca a ako pracujúci odvádzajú za seba, ako veľmi to pocítia zamestnávatelia, tí nemajú väzobné príjmy v podobe stále vyššieho zdaňovania a zaťažovania ľudí. Od roku 2013 vzrástla hrubá mzda, z ktorej platia zamestnanci svoje odvody, o viac ako 12 %. Za ten istý čas stúpli ešte aj tie smiešne malé platby štátu za svojich poistencov len o 6 %. A štát teraz opäť nastavuje ruku a opäť tým, ktorí vytvárajú hodnoty. Čo bude ďalej? Zrušíme nezdaniteľnú časť základu dane? Lebo aj tá znižuje príjmy štátu. Prestaneme sa pozerať na jej význam pre ľudí s nízkymi príjmami? Veď práce je dosť. Poviete to ľuďom aj v Bardejove, kde v roku 2016 bola priemerná mzda 658 eur? Nie všetci žijú v Bratislave, vážení kolegovia. Ako povedal pán Ďurana z INESS-u, tých pol milióna pracovných miest s nízkou mzdou sú práve zaostávajúce regióny. Tieto dostanú tú nepríjemnú správu, pokiaľ tento návrh zákona prejde parlamentom. Boli ste to vy, strana SMER a váš premiér, ktorý v súvislosti so zavedením v roku 2014 sľuboval, že zavedenie odvodovej položky bude kompenzovať sumou 152 mil. eur formou navýšenia platieb za poistencov štátu. Teda kompenzácia mala ísť z už stanovených a priebežne vyberaných daní a dnes opäť raz historicky znižujete platbu za poistenca štátu, rušíte stropy odvodov, snažíte sa donútiť tých, ktorí do zdravotného poistenia prispievajú najviac, aby si platili za kompletné vyšetrenia bez účasti poisťovne, používate peniaze pracovne aktívnych na nekonečné oddlžovanie zlé hospodáriacich štátnych nemocníc, poisťovní a teraz navyše enormne zvyšujete cenu práce, čo pocítia najmä v regiónoch, kde má SMER najväčšiu podporu. Pretože ste im sľúbili, ako ich ochránite. Toto je tá ochrana? Malé a stredné podniky sú základ našej ekonomiky, nie sú to naši nepriatelia, ani to nie sú zlí zamestnávatelia, ktorí žmýkajú svojich zamestnancov, pretože sumu, ktorú dostane pracujúci v čistom, skoro takú istú sumu posiela zamestnávateľ za neho štátu, za každého z vás, vážení pracujúci, posiela váš zamestnávateľ súdruhovi Ficovi a spol. takú istú sumu, ktorú dostane vy za svoju mesačnú prácu. Uvážte sami, akej sa vám dostáva protihodnoty. A teraz sa odvody za zamestnancov zase o niečo zvýšia. Nie sú to zamestnávatelia, ktorí žmýkajú svojich zamestnancov, je to sociálna vláda, ktorá vie dokola len stále brať a prerozdeľovať a najnovšie o tom neplánuje už ani diskutovať s tými, ktorým to berie, proste vám to, milí pracujúci, milí zamestnávatelia, prikáže. Malé a stredné podniky pomáhajú riešiť dlhodobú nezamestnanosť. Namiesto podpory tejto ich úlohy v málo rozvinutých okresoch, namiesto toho, aby vláda dodržala svoj sľub a kompenzovala výpadok svojho sociálneho balíčka, namiesto toho vláda ide z malých podnikov vziať ďalších 100 mil. eur. Bez prepočtov, bez analýz, bez diskusie, proste sa rozhodla. Vraj pracovných miest je dosť, no tak verím, že s týmto argumentom sa uspokoja aj ľudia z Prešovského či Košického kraja. Tých 100 mil. mohlo byť vyplatených v roku 2018 ako koncoročné odmeny, ako odmeny pred letnou dovolenkou, malé firmy za to mohli zlepšiť pracovné prostredie zamestnancov, mohli prijať ďalších zamestnancov, zvýšiť platy, mohli sa rozvíjať. Za tých 100 mil. bude mať spoločnosť čo? Koľko pracovných miest zanikne? Koľko nevznikne, koľko už existujúcich miest sa zníži? Koľko úväzkov sa skráti? Koľko tých malých a stredných doslova hrdinov podnikajúcich v našom legislatívnom prostredí, v byrokracii, v právnej neistote, ktorí dokázali napriek všetkému zamestnávať, ktorých potrestáme doslova z mesiaca na mesiac vyššími nákladmi? Nevieme to, lebo analýzy sa nestihli urobiť, pretože zákon opäť raz nešiel normálnym legislatívnym procesom s diskusiou, ktorá by na tieto otázky odpovedala. Ale išiel, ako sme si už všimli, nenápadne cez pozmeňujúci návrh. Tento zvyk si už všimol aj samotný prezident republiky a namieta presne to, čo sme namietali aj my, násilný až arogantný spôsob pretlačenia takýchto zákonov bez akejkoľvek diskusie. Tak a čo teraz? Budeme po tom, ako sme ignorovali verejnosť, opozíciu, ignorovať už aj prezidenta? Pán Drucker, zdá sa vám to správne? Adekvátne? Ste až taký neomylný, že si nikoho nepotrebujete vypočuť? Diskusia má prebiehať počas štandardného legislatívneho procesu. Možno sa kolegovia zo SMER-u teraz prihlásia do rozpravy a budú obhajovať, ako treba malým podnikom zvyšovať ich odvodové povinnosti, aby mohol štát viac prerozdeľovať. Keď už vám dal prezident možnosť konečne diskutovať, nech sa páči, využite to. Páni poslanci za SMER, vo výbore pre zdravotníctvo boli ste si istí, že stačí odhlasovať a bude pokoj, ešte stihnete aj olovrant, že v tej záplave 92 pozmeňovákov si občania nevšimnú, že ste umožnili stav, keď vyšetrenie onkologického pacienta si tento pacient naplno zaplatí zo svojho vrecka. Áno, páni poslanci koalície SMER, MOST a SNS, tak, ako ste nastavili priame platby v doplnkových hodinách, sa pokojne môže stáť, že aj keď zákon jasne hovorí, plne hradí poisťovňa, pacient, ktorý chce mať istotu vybavenia v konkrétnom čase, by musel za ošetrenie platiť, nie za nejaké služby okolo ošetrenia. Vy ste hlasovali za priamu platbu z peňaženky za zdravotnú starostlivosť aj za choroby zahrnuté v prioritnom balíku. 92 pozmeňovákov, pozmeňováky pozmeňovákov a hlasujte ihneď. To vážne, pýtala som sa opakovane na zdravotníckom výbore, to vážne máme za dve minúty skontrolovať rozdiely v 20- a viacstranovom právnickom dokumente? Na poslednej schôdzi som pánovi ministrovi aj pánovi Zelníkovi dala do rúk kópiu tých istých pozmeňovákov zo zdravotníckeho výboru a poprosila som ich, aby sa vyjadrili k malej zmene, čo som v nich urobila. Poprosila som ich počas môjho vystúpenia, ani jeden z nich však nedokázal reagovať a nedokázal tak, že sa to vôbec dá. Diskutovali sme tu o tom zákone celý deň a ani v záverečnom slove som sa nedozvedela, kde som urobila zmenu a čo si o nej myslia. Pretože to jednoducho nie je možné. Takéto zrkadlo som vám nastavovala od 21. novembra, kedy sa konalo verejné zasadnutie verejného výboru pre zdravotníctvo a umožnila som verejnosti vidieť, o čom je vašich niekoľko desiatok pozmeňovacích návrhov. Občania a aj vaši voliči vďaka tejto medializácii začali aj vám hovoriť, že navrhujete pre nich zlé riešenia. Takéto zrkadlo vám teraz nastavil aj prezident republiky. A nakoniec, veď vám to vysvetlil aj váš pán predseda, takže pamätajte, on nemieni chodiť po Slovensku a vysvetľovať, že SMER zaviedol nejaké nové poplatky. Načo by to robil? On sám vám odkázal, radšej prijmime rozhodnutie, zrušíme to a bude svätý pokoj. Možno rovnako nebude chcieť predseda strany SMER vysvetľovať, prečo beriete najmenej zarábajúcim ich príspevky zamestnávateľa na dovolenku či vianočné príspevky v malých a stredných firmách. Máte teraz jedinečnú šancu svoju chybu napraviť, kolegovia z vládnej koalície, a získať naspäť dôveru svojho predsedu. Nakoniec, od neho a nie od verejnosti záleží vaše miesto na kandidátke v najbližších voľbách. Ešte pár slov k priebehu z výboru, ktorý sa teraz pred pár minútami skončil, zdravotníckeho výboru, kde teda konečne tá očakávaná diskusia prebehla v nejakom čase a kde padli určité argumenty. Rada by som ešte v tomto čase teda reagovala vopred, aby sme k tej diskusii neprišli znova. Prvé, čo chcem povedať, súhlasím s tézou, že odvodová odpočítateľná položka je nesystémový krok. Nemyslím si, že je správne riešiť politiku trhu práce 	za peniaze, ktoré sú určené na zdravotníctvo. S týmto súhlasím. Avšak to, čo namieta prezident, a to, čo namietame dlhodobo aj my, je jednoducho to, že tá potrebná diskusia k takto veľkému zásahu do ekonomiky, do životov ľudí, do životov firiem, ktoré zamestnávajú, jednoducho je to potrebné prediskutovať a hlavne je potrebné dať im čas na to, aby mohli reagovať. Bolo povedané na zdravotníckom výbore, že ak budeme hlasovať za pripomienky prezidenta, je to priame ohrozenie pacientov. Ja by som váženým kolegom z koalície MOST, SNS a SMER veľmi rada pripomenula, čo bolo reálne ohrozenie pacientov. Bolo to vaše hlasovanie za menej peňazí do zdravotníctva, za položku vo výške 3,71 % z priemernej mzdy spred dvoch rokov, na ktorú ste znížili príspevok za poistenca štátu. Znamená to to, čo som už hovorila, že pracujúci za seba odvádza 14 % zo svojej mzdy. Štát za svojich nezamestnaných poistencov do zdravotníctva by mal defaultne prispievať 4 %. Boli ste to vy, vážení kolegovia, ktorí, ktorí opakovane znížili túto sadzbu štátu napriek tomu, že daňovo-odvodové príjmy sú naozaj historicky najvyššie. A teraz tento argument, že veď do zdravotníctva išlo málo, za čo ste vy zodpovední, tak tento argument teraz používate pri pýtaní si peňazí od zamestnávateľov v naozaj zaostávajúcich regiónoch? To vám nie je hanba? Veď stačilo nehlasovať za takýto rozpočet, stačilo nehlasovať za zníženie tej sadzby. Pán kolega Zelník mi pripomenul na zdravotníckom výbore, on za to nebol. Prečo vás nebolo viac, vážení kolegovia? Potom by sme tu nemuseli stáť a nemuseli by sme pýtať peniaze opäť od tých, ktorí vytvárajú hodnoty, ako sme si už zvykli. Takisto je treba povedať, naozaj, čo sa týka toho, zamestnanosti, nezamestnanosti, výška mzdy, v Prešovskom kraji 14 % ľudí zarába, má mzdu do 501 eur, vyše 23 % ľudí má mzdu do 650 eur. Čiže naozaj my sa tam bavíme summa summarum o 40 % ľudí, ktorí zarábajú do 650 eur. Nežijú všetci v Bratislave. Kolegovia, zasahujete do najcitlivejších regiónov, do najzložitejších životov vy, ktorí ste týmto ľuďom sľubovali ochranu. Ďalšia vec, ktorá padla od kolegu Rašiho. Čo je to za náklad? 50 eur ročne, veď to neni viacej, 50 eur ročne, viac ho nebude stáť, takého zamestnávateľa, takéto opatrenie. Prečo, aký má dôvod vôbec reagovať negatívne? Tak mám pre vás novinku, kolega Raši. Vy ste schválili aj zvýšenie minimálnej mzdy a toto dokopy robí náklad na zamestnanca s minimálnou mzdou 88 eur. Ako mi určite kolega Jožko Mihál potvrdí, ak som správne pochopila, tak z týchto 88 eur ide 29 eur zamestnancovi a zvyšok ide štátu. Ja si nemyslím, že toto je opatrenie pre ľudí. Hovorili ste na zdravotníckom výbore, ako to, že prezident nenamietal doplnkové ordinačné hodiny. No, ja vám, ak vám smiem pripomenúť, možno to bolo preto, lebo to namietal sám váš predseda. Možno by ste si z toho mohli vziať ponaučenie, aby sa vám nestalo, že za dva dni vám na tlačovej konferencii povie, že ste nehlasovali správne a že on rozhodol inak a vy všetci budete musieť zas raz poslúchať. Mohli by ste tomu napríklad v tomto prípade predísť. Takisto bolo povedané, že je dôležitý celkový objem finančných prostriedkov do zdravotníctva pri tej sume 3,71 %. Áno, je pravda, že v konečnom čísle je, je tá suma vyššia. Pretože jednoducho tých ľudí je viacej, ale takisto je tá suma vyššia od zamestnaných ľudí a od zamestnávateľov. Takže nehrajme sa tu, že, že ten štát vlastne dáva dosť. Od roku 2013 stúpla hrubá mzda, ktorá je vymeriavacím základom pre odvody do zdravotníctva, stúpla o 12 %. Za ten istý čas od roku 2013 štát zvýšil svoj príspevok na poistenca štátu len o 6 %. Čiže aj tú úplne malú, smiešnu, štvornásobne nižšiu sumu, ešte, ešte ani tú jednoducho nevalorizuje tak, ako sú valorizované mzdy a odvody. Pán kolega Zelník povedal doslova, ak zahlasujeme proti týmto pripomienkam, teda ak zahlasujeme za tieto pripomienky, vezmeme peniaze zo zdravotníctva. Ja, niekoľkokrát povedal na výbore, ako je dôležité, že my sme predsa zdravotnícky výbor a ako sú dôležité peniaze do zdravotníctva, ja s vami súhlasím, vy to viete. Preto som tak veľmi orodovala proti zníženiu tej sadzby. Tam bol ale priestor na túto diskusiu. Nie je to fér teraz. To, čo sme my nezvládli, nielen, nielen štátny rozpočet, ale aj my politici, nedokázali ste ani vy ako koalícia zmeniť toto rozhodnutie a urobiť s tým niečo, aby do toho zdravotníctva išlo viac peňazí, a vaše riešenie teraz je, no, zaplaťte to, zamestnávatelia, zaplaťte to, zamestnanci. V tých najchudobnejších regiónoch? Toto je správne riešenie? Ja si to teda nemyslím a chcem vám povedať, pán Zelník, keď zahlasujeme proti pripomienkam prezidenta, vezmeme tie peniaze zamestnávateľom, ktorí dokážu v tejto byrokracii vo vymožiteľnosti práva, akú na Slovensku máme v regiónoch, kde je ťažké sa zamestnať, ktorí tam doslova sa stávajú hrdinami a dokážu zamestnávať. Tak radšej tie peniaze vezmeme im, ako by sme chceli od ministerstva financií, aby bolo zodpovedné? A aby sa k zdravotníctvu chovalo konečne ako k zodpovednému? (Reakcia spravodajcu.) No, to je riešenie, nech to zaplatí ministerstvo financií, ale práve tým, že ste odhlasovali 3,71, ste mu dali priestor, aby všetky tie ostatné, tie milióny peňazí, kde my sa tu bavíme o veľkom rozdiele medzi 3,71 a 4 %, odvod za poistenca štátu, tých poistencov štátu je väčšina, je to okolo 3 mil., aby, aby ľudia mali predstavu. A za týchto ľudí platí jednoducho štát menej a potom robí všelijaké opatrenia, otvára štadióny a jednoducho politická strana SMER si kupuje voličské hlasy za tie peniaze, ktoré mali ísť do zdravotníctva. A vy tu dnes stojíte a poviete, no, do zdravotníctva išlo málo. No išlo tam málo, lebo ste za to hlasovali. A teraz poviete, zamestnávatelia, vy to zaplatíte opäť raz. Podľa mňa skúšate ľudí. Čo myslíte, dokedy to vydržia? Dokedy? Vy zrušíte odvodové stropy, odpočítateľnú položku, zvyšujete hrubú mzdu, komplikujete legislatívu, robíte jednoducho zle tým ľuďom, ktorí vytvárajú hodnoty, doslova a dopísmena vyháňate ich z tohoto systému. A ja sa vás potom pýtam, kto vám, kto potom sa postará o tých, ktorí to naozaj potrebujú, ak tých, ktorí vytvárajú hodnotu, vyženiete z nášho solidárneho zdravotného systému, daňového systému? Kto potom to tu bude? A posledná vec, ktorú by som chcela veľmi dôrazne, na ktorú by som chcela veľmi dôrazne upozorniť. Prebehne tu diskusia o tom, že či, či odvodová odpočítateľná položka je dobrá, nie je dobrá, aké bude mať následky, či je to správne riešenie a tak ďalej. Ja som povedala svoje argumenty k tejto veci. Ale to, čo je podstatné, pripomienka prezidenta predsa nie je o tom, či je, alebo nie je odvodová položka dobrá. Pripomienky prezidenta sú o tom, že k takto dôležitej téme s obrovským ekonomickým dopadom, k takejto téme neprebehla žiadna diskusia. Nebol tam normálny legislatívny návrh. Účastníci sa nemali, ani, ani odborná, laická verejnosť, nikto sa nemohol k tomu vyjadriť. Je samozrejmým právom opozície hovoriť ústami svojich občanov a podávať nejaké zmeny, návrhy a tak ďalej. Nám to bolo predložené, ako viete, v poslednej chvíli, v nejakom zmätku 92 pozmeňujúcich návrhov, medzi inými aj tento. Nedalo sa o tom hlasovať. My sa tu bavíme o pol milióne pracovných miest, o pol milióne ľudí reálnych, ktorým sa môže možno znížiť mzda, ktorým sa môže skrátiť úväzok, ktorým môže jednoducho padnúť pracovné miesto alebo ďalšie nebude vytvorené v regiónoch, kde naozaj majú problém. Skúsme trošku vystúpiť alebo vstúpiť si do svedomia. Skúsme si uvedomiť, že Slovensko nie je len Bratislava, a skúsme počúvať naozaj aj, aj pripomienky verejnosti, opozície a teraz už aj samotného prezidenta republiky. Už, ja už neviem, čo vám môže byť väčšou výstrahou ako takto vrátený zákon, a neviem, čo môže byť väčšou hanbou, ak zahlasujete opäť tak, ako ste hlasovali predtým. Ďakujem. (Potlesk.)