S. Janiš, poslanec: (2008-06-25):
Pani predsedajúca, kolegyne, kolegovia, páni ministri, sú veci v spoločnosti, na ktoré treba mimoriadne upozorniť, o ktorých sa musí hovoriť, lebo sú dôležité alebo sú vážne, a pôda Národnej rady je na takéto diskusie najlepšia. Pôda Národnej rady je na toto ako stvorená. A preto diskutujme aj dnes a bez emócií, bez nejakého urážania, diskutujme vecne a diskutujme otvorene. Podozrenie z mimoriadne aktívneho obchodovania so slovenskou korunou niektorými skupinami krátko pred oficiálnym uverejnením centrálnej parity, krátko pred zavedením eura na Slovensku, podozrenie z obchodovania, na ktoré padá podozrenie z možného úniku informácií zo strany štátu, je vec mimoriadne vážna. Je vec mimoriadne vážna a patrí tu na pôdu Národnej rady. Túto kauzu vnímam ja ako taký viacrozmerový problém. Prvý rozmer, ktorý treba pokojne spomenúť, sú falošné sľuby. Slová a skutky sa rozchádzajú. Čo sa dialo pred voľbami, na základe čoho SMER získaval hlasy voličov? A získal ich dosť. Aké boli vyjadrenia súčasného predsedu vlády? Ako by konal, ak by on bol premiérom? Do dvadsaťštyri hodín len pri tieni podozrenia. Stal sa premiérom a nič z toho, a hovorím to úplne pokojne a je to pravda, nič z toho, čo vtedy emotívne sľuboval, dnes už nie je pravda. Toto je prvý odkaz voličom, ktorý môže znieť: „Rozprávam, čo sa páči vám, a konám, čo sa páči mne.“ Druhý rozmer tejto kauzy je rozmer ľudský a sociálny. Dnes veľmi bežia v politike SMER-u slová „solidarita“, „sociálnosť“. Vy ste si ich doslovne sprivatizovali. V každej druhej vete počujeme: „sme sociálna vláda“, „plníme sociálny program“, „sme tu pre ľudí“. To čo sa stalo? Táto kauza, toto podozrenie zo stámiliónových obchodov je podľa premiéra sociálne alebo solidárne? Voči ľuďom? Ja hovorím, že nie ste vôbec ani sociálni, ani solidárni. Práve naopak, hodnoty vytvorené ľuďmi, ich trpezlivosťou, a hodnoty vytvorené pred vašou vládou dnes bezbreho rozdávate, míňate a do budúcna ľuďom pripravujete dlžoby a opätovné uťahovanie opaskov. Napríklad len PPP projekty. Na umelé, podotýkam, na umelé urýchlenie diaľnic. Toto umelé urýchlenie diaľnic bude stáť občanov miliardy. Tridsať rokov budú platiť tzv. vaše urýchlenie výstavby diaľnic. Alebo ešte lepší príklad. Diaľničné mýto. Koľko bude stáť? Prečo je všetko utajené? Prečo sa nezverejní napríklad majetkové pozadie Ibertaxu? Kto je za touto firmou, ktorá pravdepodobne vyhrá elektronické mýto za 26 mld. korún? Opäť sa dočkáme tlačovky finančnej skupiny, ako dobre chceli pre Slovensko? Druhý odkaz voličom: „Sociálne hlásame, zbohatlícky žijeme.“ Tretí rozmer je rovnako vážny, ak nie najvážnejší, tejto kauzy. Je to rozmer etický, je to rozmer vášho nakladania s mocou. Ak si pozrieme sled udalostí za posledný týždeň, čo všetko predchádzalo pondelkovému rozhodnutiu predsedu vlády, tak ja hovorím: „srandy“ bokom. Najskôr zo strany predsedu vlády doslovné poníženie ministra financií. Neetické chovanie, nemorálne chovanie ministra financií. Na druhý deň vyhrážka: zlomím mu väz. Potom reaguje minister financií v piatok popoludní, nie však demisiou, ako očakávali analytici aj politici, ale ponúka svoju funkciu predsedovi vlády. Posunul mu do rúk Čierneho Petra, ktorý sa dá prečítať aj takto: „No tak ma skús odvolať, pán predseda vlády. Tak ma skús odvolať, nech sa páči.“ (Potlesk.) Potom nasleduje päťdesiatminútová tlačovka medializovanej finančnej skupiny. Prvá takáto tlačovka v dejinách Slovenska. Prvá takáto demonštratívna tlačovka v dejinách Slovenska. Tlačovka s jasným odkazom predsedovi vlády. Minister financií nesmie padnúť. Silný premiér, naozaj silný premiér v skutkoch, a nie v slovách, by bez rozpakov konal okamžite. Odvolal by ministra financií. Stal sa ale pravý opak. Predseda vlády podržal ministra financií. Zdá sa, že predseda vlády má zviazané ruky a nemôže konať. Ale táto kauza, o ktorej tu dnes hovoríme a budeme ešte hovoriť, posúva celú spoločnosť cez súčasnú vládu, posúva celú spoločnosť do polohy štatistu. Vládu do polohy štatistu a, bohužiaľ, aj Národnú radu do polohy štatistu. To niekto, kto nie je na očiach voličov, kto nenesie zodpovednosť za štát, ale nesie zodpovednosť len za seba, za svoje projekty, za svoj biznis, to niekto, kto má miliardy, tu z pozadia sa snaží ovplyvňovať rozhodnutia štátu? O tomto to je. A vláda sa prizerá a Národná rada sa má tiež len prizerať? My máme čakať na dohodu so SMER-om, kedy urobíme mimoriadnu schôdzu? Preto som úvodom povedal, že ten návrh som považoval za žart. To sa ani vážne nedá povedať. Ale tu končí „sranda“ pri týchto veciach, to už nie je predvolebný šot, dámy a páni. Toto sa zdá byť skutočnosť. Toto je o Slovensku a toto je o našej budúcnosti. O našej spoločnosti. Zamyslime sa nad tým. Nehoďme to cez palubu. Zamyslime sa, prečo predseda vlády ten svoj hnev, a ja mu verím, oprávnený hnev nemôže pretaviť do riešenia. Prečo svoje sľubované principiálne riešenia „do 24 hodín už pri tieni podozrenia budem konať“, do 24 hodín, dnes toto svoje sľubovanie schováva za tzv. žlté karty, za morálne a etické zlyhanie. Prečo? Je to normálne? Súkromné vlastníctvo a bohatší ľudia sú podľa vašich slov, ale opäť iba podľa slov, a nie skutkov, sú skoro nepriatelia sociálneho štátu, ktorý vy vraj budujete. Kedysi ste chceli týchto ľudí dodaniť, regulovať im zisk, znivelizovať ich a dnes to vyzerá, že na základe ich tlačoviek, ich vplyvu a tlaku konáte. Každý, aj v tejto Národnej rade, máme svoju zodpovednosť. Či už vedome, alebo nevedome, či už pasívne, alebo aktívne sa všetci podieľame na formovaní a smerovaní spoločnosti. Podozrenie z úniku informácií v tak chúlostivej oblasti, ako je obchodovanie so slovenskou korunou pred oficiálnym zverejním parity, nie je maličkosť. Toto nie je info z minulosti, kedy prídu pomaranče alebo banány do zelovocu. Toto je podozrenie, ktoré devalvuje Slovenskú republiku, ktoré naštrbuje jej dôveryhodnosť a politické nekonanie v tejto veci, toto podozrenie len a len prehlbuje. Aj preto je dnešná mimoriadna schôdza a ja na rozdiel od vás ju neberiem na ľahkú váhu. Musíme ako opozícia poukázať na mimoriadne vážne podozrenie, ktoré nasvedčuje, že vláda Roberta Fica je závislá na niektorých finančných skupinách. Je neprípustné, ak v kresle ministra hospodárstva sedí človek, ktorý úplne verejne hovorí o ošetriteľnosti úplatkov v štátnych, teda vládou riadených podnikoch. Je náhoda, že v kresle predsedu vlády sedí človek, ktorý verejne hovorí o pokuse korumpovať ho, hovorí o tom, že by mohol mať dopredu zabezpečených pätnásť generácií, a potom nekoná? Ako predseda vlády potom nekoná? Je náhoda, že predseda vlády na verejnosti odsúdil a pomaly chce lámať väzy svojho ministra a o pár dní po tlačovke alebo po výzve finančnej skupiny sa ho bojí odvolať? Ja na náhody neverím. Toto nie je náhoda. Môžete, dámy a páni, môžete odpútavať pozornosť, ako chcete. Môžete ísť do minulosti, akej chcete. Môžete útočiť na koho chcete, na Dzurindu, na Mikloša, na mňa. Nič to nezmení na tom, že toto sú prešľapy, podľa môjho názoru tak veľké prešľapy, toto sú prešľapy na červenú vláde, nielen ministrovi financií. Ďakujem. (Potlesk.)