Brocka, Július, poslanec NR SR (2012-08-09):
Nebudem vás dlho zdržovať, ani do dvanástej, čiže muselo by sa stať inak niečo mimoriadne, ale to nepredpokladám. Nakoniec, už to povedal aj môj predrečník, toto nebolo skrátené konanie, ale toto bol skôr maratón rokovania o tomto zákone. Ale, nebojte sa, ja ho už nebudem predlžovať. Budem tiež skôr stručný. Je to škoda, a chcem opäť vyjadriť to poľutovanie, že sme o takom dôležitom zákone nerokovali štandardným spôsobom, vy ste to chceli mať rýchlo. Nakoniec ste tomu vôbec nezabránili. A myslím si, že my, opozícia, sme dosiahli aj keď len malé, ale malé víťazstvo. My sme v menšine, myslím si, dostatočne upozornili verejnosť, že nebol fér tento postup, ktorý ste zvolili, že chystáte na občanov veľa opatrení, ktoré ste chceli prijať rýchlo a poza chrbát verejnosti, bez diskusie a nakoniec vám to nevyšlo. A myslím si, že keby bola tá diskusia aj s verejnosťou, mnohé z tých opatrení, ktoré navrhujete, veľká časť verejnosti by akceptovala, pretože ľudia si uvedomujú vážnosť situácie. V tejto chvíli chcem dať verejný prísľub, a myslím si, že hovorím aj za iných v opozícii, že veci, ktoré považujeme za deformáciu nášho dôchodkového systému, keď budeme mať príležitosť a možnosť ovplyvňovať veci verejné z vládnych pozícií, tak vrátime naspäť. A určite to nebudeme robiť v skrátenom konaní. Môj pozmeňujúci návrh je iba jeden, symbolicky iba jeden, pretože aj forma obštrukcie, ktorú sme minulý týždeň zvolili, si myslím, by mala mať istú noblesu alebo čaro. A keďže si uvedomujem, že nemáme šancu vás nielenže prehlasovať, ale ani presvedčiť o správnosti mnohých našich argumentov, tak som sa obmedzil v pozmeňujúcich návrhoch iba na jeden návrh tak symbolicky ako gesto, možno aj preto, že viaceré návrhy, respektíve tie návrhy, ktoré doteraz napríklad prednášali moji kolegovia, či to bol pán poslanec Mihál alebo pán poslanec Štefanec, moji kolegovia rovnako podporia. A ten pozmeňujúci návrh, ktorý ja chcem predložiť, sa týka dĺžky sledovaného obdobia, keď sa porovnáva výkonnosť jednotlivých dôchodkových fondov. A vy to navrhujete zmeniť oproti súčasnému stavu. Tento návrh nie je nový, pretože aj keď bol Robert Fico prvýkrát vo vláde, tak sa toto obdobie zmenilo, možno si pamätáte, aj keď ste tu niektorí neboli, že keď sa prijímala dôchodková reforma, tak toto obdobie bolo šesťdesiat mesiacov, teda päť rokov. Robert Fico, alebo presnejšie, pán poslanec Madej vtedy pri novele zákona o starobnom dôchodkovom sporení navrhol skrátiť toto obdobie zo 60 mesiacov na 6 mesiacov. Aké to malo dôsledky na sporiteľov alebo na správanie DSS-iek, to už tu vysvetľovali viacerí predrečníci v diskusii, aké to malo negatívne dôsledky na ich správanie. A, samozrejme, sú to negatívne dopady na sporiteľov, čo sa týka zhodnocovania ich úspor. A prečo to hovorím? Ja som očakával, že SMER, keďže sa nezmenil, bude pokračovať v tom istom smere. To znamená, keď teraz je to 60 mesiacov, že bude navrhovať ak nie 6 mesiacov, tak niečo medzitým, medzi šiestimi a šesťdesiatimi mesiacmi. Ale paradoxne vo vládnom návrhu navrhujete úplný opak. Vy idete opačným smerom, vy navrhujete porovnávať obdobia zhodnocovania úspor sporiteľov nie 60 mesiacov alebo terajších 5 rokov, ale 10, respektíve 15 rokov. Nepredpokladám, že toto je výrazom toho, že tomu nerozumiete, že to je otočenie o 180 stupňov vo vašom postoji k tomuto problému. Skôr si myslím, že to je výrazom niečoho iného. Predlžovanie tejto doby, tak ako ste to vy urobili v tom návrhu, je skôr v záujme tých, ktorí spravujú prostriedky sporiteľov, čiže tých DSS-iek. A keďže už tá kritika voči takémuto správaniu tu už odznela, ja by som chcel navrhnúť, aby sme zachovali v tejto otázke status quo. Myslím si, že tých 60 mesiacov je dostatočne dlhá doba a mali by sme to v tomto návrhu zákona tak nechať. Bolo by to z vašej strany, zo strany ministra, vlády aspoň jedno dobré gesto, že nechcete už úplne všetko zmeniť, a teda destabilizovať ten systém tak, že to bude vyžadovať potom o to väčšie zásahy do celého dôchodkového systému. Teraz dovoľte, aby som teda prečítal ten pozmeňujúci návrh. Prvý bod pozmeňujúceho návrhu. V čl. IV bode 43, týka sa to § 63d, novom odseku 3 sa v prvej vete slovo „10“ nahrádza slovom „5“. Druhý bod pozmeňujúceho návrhu. V čl. IV bode 44, je to ten istý § 63d, novom odseku 4 sa v druhej vete slovo „15“ nahrádza slovom „7“. To znamená, sledované obdobie v súvislosti s povinnosťou dôchodkovej správcovskej spoločnosti dopĺňať majetok garantovaného dôchodkového fondu sa stanovuje na 5 rokov, tak ako to je teraz v platnom zákone. Rovnako zdôvodňujem to tým, že ide o dlhodobý charakter starobného dôchodkového sporenia. A táto lehota je úplne postačujúca. Zároveň sa umožňuje dôchodkovej správcovskej spoločnosti pri zavedení garancií v takzvanom nepovinnom dôchodkovom fonde určiť dĺžku sledovaného obdobia v trvaní najviac 7 rokov. Nech sa páči, to je môj pozmeňujúci návrh. A ešte dve krátke poznámky si dovolím povedať teraz, keďže už sa nechystám v rozprave ďalej vystupovať. Robert Fico reagoval na rozpravu na rokovaní vlády, teda na rozpravu k tomuto zákonu tu v parlamente na tlačovke po rokovaní vlády. A ukazoval verejnosti to, ako sa zhodnotia prostriedky sporiteľov v 2. pilieri v porovnaní s tými, ktorí budú mať dôchodok z 1. piliera. A ukazoval tam to známe číslo mínus 11 %. Sčasti na túto reakciu predsedu vlády reagoval aj kolega poslanec Mihál, ktorý poukázal napríklad na zhodnocovanie prostriedkov v novom fonde dôchodkových správcovských spoločností, v tom indexovom. Ale ja by som ešte rád v tejto súvislosti spomenul, že aj ekonomický expert a poradca Roberta Fica ekonóm Vladimír Baláž považuje takéto komentovanie a hodnotenie a porovnávanie 2. a 1. piliera zo strany Roberta Fica za nekorektné. Je to jeho vlastný poradca, ktorý sám sa ďalej vyjadril, že vie veľmi dobre, že aj súčasná vláda si uvedomuje, že 1. pilier je takmer úplne v rukách politikov, takmer úplne je v rukách politikov a vlády, to znamená hovoriť o tom, ako to bude o rok, o dva, o tri roky z 1. piliera, keď už teraz navrhujete, aby dôchodky z 1. piliera boli nižšie, a že dokonca šetríte na výdavkoch Sociálnej poisťovne z dôvodu poskytovania dôchodkov. Tak preto aj ja súhlasím v tomto prípade s Vladimírom Balážom, že to bolo minimálne nekorektné. No a na záver ešte jedna poznámka, ktorá zdanlivo nesúvisí s tým, o čom rokujeme. A to je môj názor na vec, ktorá je predmetom médií alebo diskusií teraz, že kolegovia z OĽaNO sa dohodli pravdepodobne so stranou SMER a že nový post zmocnenca vlády pre rómske komunity obsadí jeden z našich kolegov tu v Národnej rade. Dámy a páni, súvisí to aj s rokovaním o zákone o sociálnom poistení. Tento návrh vláda predkladá v čase, že je kríza, že musíme šetriť a že musíme pre ľudí uťahovať opasky a nakladať na nich nové bremená. Ale zhodou okolností táto jedna vec je pre mňa znakom, že je tu nejaká choroba, ktorá sa tu šíri ako infekcia, že si niektorí ľudia myslia, že môžu robiť viacero veci naraz a rovnako dobre. V diskusii minulý týždeň som o tom hovoril vtedy, keď som kritizoval to, že niektorí poslanci sú niekoľkonásobnými poslancami a že nestačia sa venovať všetkým povinnostiam rovnako, s rovnakou intenzitou, nemajú potom dostatok informácií a potom nás tu niekedy zdržujú alebo niekedy uvádzajú do omylu alebo nás osočujú a, samozrejme, tým trpia občania a aj tento náš legislatívny proces. Nehovoril by som o tom, keby som dnes cestou do práce nezachytil informáciu kolegu Polláka, ktorý povedal, že miesto v parlamente považuje za dôležitejšie ako pozíciu zmocnenca vlády pre rómske komunity. A rozumel som tomu, že keď bude tým zmocnencom, že zároveň zostane aj poslancom Národnej rady. Chcel by som vás poprosiť, nepodľahnite tomuto pokušeniu. Keď tri týždne z mesiaca sedíme v pléne Národnej rady, ja si myslím, že v tej rómskej komunite bude taký zmocnenec, ktorý bude zároveň poslancom Národnej rady, chýbať. Pán poslanec Pollák má niekoľko možností. Môže si vybrať a bude svoju prácu robiť určite dobre alebo môže to nechať tak a dokonca sa nezmení ani meno zmocnenca, bude ten istý. (Reakcia z pléna.) Je to k veci preto, lebo dnes je kríza, pán kolega. Dnes je kríza a keď sú ťažké časy, spomeniem jeden príklad, ktorý je známy z histórie Slovenska, zo slovenského štátu. Poslanci Ľudovej strany za slovenského štátu, aby sa solidarizovali s ostatnou spoločnosťou, a v čase krízy sa slovo solidarita spomína častejšie ako inokedy, tak poslanci slovenského snemu za Ľudovú stranu žili z jedného platu, toho poslaneckého a dokonca išli tak ďaleko, že dokonca ich partnerky alebo ich manželky sa solidarizovali s krajinou, že ak boli zamestnaní, tak uvoľnili svoje miesto niekomu inému, kto bol nezamestnaný. To bol ten nešťastný slovenský štát. Ale toto je jeden z príkladov, ktorý sa mne osobne veľmi páči. A preto by som bol nerád, aby sme napríklad dehonestovali prácu tých, vás, ktorí ju robíte poctivo a zodpovedne a chcete robiť len jednu vec, a to dobre. A by som vám chcel poprosiť, nesklamte obyčajných ľudí. Ďakujem za vašu pozornosť. (Potlesk.)