Kollár, Jozef, poslanec NR SR (2013-11-28):
Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predseda, vážený pán podpredseda vlády, minister financií, dámy a páni, dovoľte, aby som krátko vystúpil k predloženému návrhu zákona o rozpočtových pravidlách verejnej správy. Na úvod treba konštatovať, že ten pôvodný cieľ predloženého návrhu zákona je úplne v poriadku a naozaj ide predkladateľom o tom, aby bola implementovaná do národnej legislatívy Zmluva, ona má taký dlhý názov, o stabilite, koordinácii a správe v hospodárskej a menovej únii. To je tá zmluva, ktorú poznáme všetci pod skráteným názvom európsky fiškálny kompakt. Za túto zmluvu, pre pripomenutie chcem povedať, sme hlasovali, ak sa nemýlim, takmer všetci. Čiže táto zmluva bola ratifikovaná alebo teda hlasovanie tu v snemovni bolo naprieč celým politickým spektrom. A preto len blázon by teraz bojoval proti implementácii takejto medzinárodnej zmluvy do národnej legislatívy. Čiže, ako som povedal v úvode, ten pôvodný cieľ predkladateľov je úplne v poriadku. A myslím, že v tom sa všetci zhodujeme. To, čo ma ale v samotnej dikcii predloženého zákona o rozpočtových pravidlách verejnej správy vyrušuje a vyrušuje dosť výrazne, je to, že súčasťou spomínaného európskeho fiškálneho kompaktu je pravidlo alebo má byť zavedenie pravidla o štrukturálnom salde verejnej správy, aby sa toto pravidlo dostalo do národnej legislatívy a aby pre každú členskú krajinu bol skutočne zadefinovaný špecifický strednodobý cieľ v súlade s ustanoveniami Paktu stability a rastu, alebo ten cieľ, ktorý sa zvykne v skratke označovať ako MTO, čiže ten meet-term objective No na druhej strane ale platí, a to treba dodať jedným dychom, že takéto pravidlo o štrukturálnom salde verejnej správy má byť záväzné a trvalé. Teda skúsme si na úvod zapamätať túto vetu, že takéto pravidlo má byť, po prvé, záväzné a, po druhé, trvalé. To citujem z dôvodovej správy. Zároveň toto pravidlo má obsahovať tzv. korekčný mechanizmus. To znamená, ak sa plnenie strednodobého cieľa, pokiaľ ide o štrukturálne saldo verejnej správy odkloní od toho, čo je zapísané v Programe stability, tak vtedy majú nastúpiť spomínané korekčné mechanizmy. A teraz si skúsme rozobrať na drobné, ako sa predkladateľ vyrovnal s tou implementáciou spomínaného pravidla, hovorím teraz o korekčných mechanizmoch, do národnej legislatívy. Ten spôsob vyrovnania s touto úlohou, opakujem, ktorá vznikla priamo pristúpením Slovenskej republiky k spomínanému európskemu fiškálnemu kompaktu, akým sa vláda vysporiadala v predloženom návrhu zákona, je nasledovný. Skutočnosť, či došlo k výraznému odchýleniu sa od strednodobého cieľa, má posudzovať priamo ministerstvo financií. V dôvodovej správe sa uvádza, že ministerstvo financií tak bude konať podľa vopred zverejneného postupu výpočtu. Možno by bolo vhodné, keby minister financií Peter Kažimír oznámil potom vo svojom vystúpení v tejto rozprave, aký to vlastne bude algoritmus. Tu sa len dočítame o tom, že bude vopred zverejnený postup výpočtu. Ja predpokladám, a dúfam, že predpokladám správne, že spomínaný postup výpočtu alebo vzorec, alebo algoritmus je dnes, v týchto chvíľach ministrovi Kažimírovi jasný a že nám ho stručne v rozprave popíše. V opačnom prípade naozaj nevieme, o čom budeme vlastne hlasovať. A prečo o tom hovorím? Ďalej, v predloženom návrhu zákona o rozpočtových pravidlách verejnej správy sa hovorí, že vláda následne v druhom kroku rozhodne, a teraz dobre počúvajme, či tie korekčné mechanizmy spustí alebo ich vôbec nespustí, či tie korekčné mechanizmy naštartuje alebo nenaštartuje. Toto mi už príde ako výrazné odchýlenie sa od pôvodného zámeru predkladateľa, ktorý hovorí o tom v dôvodovej správe, že pravidlo má byť záväzné a trvalé. Pýtam sa, v čom záväzné a v čom trvalé má byť. Tak sme opäť urobili obrovský ústupok v tom zmysle, že ministerstvo podľa vopred zverejneného výpočtu alebo algoritmu stanoví to odchýlenie sa od strednodobého cieľa rozpočtového, pokiaľ ide o štrukturálne saldo. Ale zatiaľ ani ten algoritmus nikto nevidel. Alebo tí, ktorí ho z vás videli, dvihnite ruky. Ja som taký algoritmus nevidel. A zároveň vláda v druhom kroku rozhodne, či vôbec korekčné mechanizmy spustí. A potom takýto prístup k implementácii fiškálneho kompaktu do národnej legislatívy vyústi do tvrdenia, že pokiaľ sa vláda rozhodne nespustiť korekčné mechanizmy, tak jednoducho sa tak rozhodne a tie korekčné mechanizmy nespustí. Aké sankcie očakávajú v takomto prípade vládu Slovenskej republiky? Žiadne. Ten návrh, tak ako je predložený, hovorí o tom, že potom bude musieť vláda predložiť Národnej rade Slovenskej republiky písomné zdôvodnenie, prečo spomínané korekčné mechanizmy nespustila. Čiže bude to na ľubovôli vlády. A ja mám vážne obavy, že to dopadne presne tak ako to, keď nie tak dávno sme boli svedkami: Prvé ochranné pásmo v zmysle zákona o rozpočtovej zodpovednosti sa prelomilo, keď verejný dlh Slovenskej republiky prekročil 50 %. Zákon ukladá ministrovi financií povinnosť predložiť parlamentu písomné zdôvodnenie, prečo bolo prelomené. A súčasťou spomínaného písomného zdôvodnenia má byť aj návrh opatrení ministra financií alebo rezortu ministerstva financií, ktorými má vrátiť ten nežiaduci vývoj späť. A iste si dobre pamätáte, máte v dobrej čerstvej pamäti všetci prítomní, ako s tým listom minister financií Peter Kažimír naložil. Najskôr ho tu tak spomenul v rozprave, keď sa nemýlim, vtedy k úplne inému zákonu, potom ten list bol predložený finančnému výboru. Potom sme sa dožadovali všetci a hlasito sme búchali, že nech je prerokovaný tu v pléne, lebo je to naozaj vážna vec. To nie je nejaký drobný parciálny problém. Prvého ochranného pásma prelomenie v zmysle zákona o rozpočtovej zodpovednosti, keď verejný dlh Slovenskej republiky prekročil 50 % na sklonku minulého roka, to je naozaj vážna vec, ktorá výrazne znižuje dlhodobú udržateľnosť verejných financií. Tak sme sa dožadovali, aby minister financií prišiel do pléna, aby tu predložil to písomné zdôvodnenie, prečo dochádza k tejto odchýlke, a, to je najpodstatnejšie, aby tu v pléne predložil návrhy takých opatrení, ktoré majú zvrátiť tento nežiaduci vývoj. Nakoniec sme sa, a potvrdí to aj kolega Ivan Štefanec, nedočkali toho, aby takýto list bol tu v pléne prerokovaný. A ostalo to v takej drobnej nejakej diskusnej skupine na finančnom výbore. Prečo túto nedávnu udalosť, ktorú si iste pamätáte spomínam? Spomínam to preto, lebo presne rovnako dopadne aj to ustanovenie, ktoré v predkladanom návrhu zákona pred chvíľočkou zdôvodnil pán minister, keď hovoril o tom, že ministerstvo financií určí, či pri vývoji štrukturálneho salda, teda schodku rozpočtu, ktorý je očistený o cyklické konjunkturálne vplyvy a ktorý je očistený o vplyv jednorazových opatrení, to je zhruba definícia štrukturálneho salda, tak ministerstvo financií podľa nejakého algoritmu, podľa nejakého výpočtu, o ktorých, opakujem, v túto chvíľu dnes nič nevieme, povie, dochádza alebo nedochádza k odkloneniu. Čiže už tu vidíte takú tú nejakú volatilitu, taký priestor na samoreguláciu, ak to chcete tak počuť, ministerstva financií a v druhom kroku, ako som už uviedol, vláda sa rozhodne, či korekčné mechanizmy spustí alebo nespustí. Ak sa rozhodne, že ich nespustí, tak celý problém bude považovať vláda Slovenskej republiky za vybavený tým, že parlamentu predloží písomné zdôvodnenie. That´s it. To je všetko. A preto tvrdím, že takýto spôsob uchopenia tej povinnosti implementovať európsky fiškálny kompakt do národnej legislatívy nie je ničím iným, len tým, že urobili sme si takú kvačku, že sme si túto povinnosť splnili, nejakým spôsobom sme tú európsku fiškálnu zmluvu implementovali do národnej legislatívy a ponechali sme naozaj ďalší vývoj udalostí plne na ľubovôli ministerstva financií a na ľubovôli vlády. Sankčné mechanizmy tu nie sú žiadne. Opakujem, ak sa vláda rozhodne nespustiť korekčné mechanizmy, no tak to oznámi písomnou formou Národnej rade. Dopadne to veľmi analogicky, veľmi podobne ako v prípade spomínaného vysvetľujúceho listu: Prvé ochranné pásmo v zmysle zákona o rozpočtovej zodpovednosti sme prelomili a ideme ďalej. Možno bude pán minister Kažimír so mnou súhlasiť v tom, že dlhovú krízu v Európskej únii sa podarí zvládnuť vtedy, keď všetky korekčné mechanizmy a sankčné mechanizmy budú nie poloautomatické, nie politické, ale plne automatické. To znamená, odklonil si sa od strednodobého cieľa, pokiaľ ide o štrukturálne saldo, tak nastupuje, po prvé, toto, po druhé, toto, po tretie, toto. Tie mechanizmy ak majú byť naozaj efektívne, ak majú byť účinné, ak ich zmyslom naozaj má byť to, v čo všetci veríme, že zmyslom týchto mechanizmov korekčných je vrátiť naspäť vývoj verejných financií z toho nežiaduceho smeru do toho žiaduceho smeru, no tak potom naozaj by mali byť plne automatické, pokiaľ ide o ich spúšťanie. Nemôže to ostať na ľubovôli vlády, že vláda posúdi, či tie mechanizmy korekčné spustí alebo nespustí. A druhá vec a tou budem končiť, ktorá je tam tiež na pováženie. Pri tej implementácii do národnej legislatívy, pán minister, ste urobili to, čomu sa vo výpočtovej terminológii hovorí copy-paste. Ste skopírovali doslovné znenie jedného ustanovenia európskeho fiškálneho kompaktu a proste pejsli ste ho, nakopírovali ste ho do národnej legislatívy. Ide mi o toto ustanovenie, rozpočet verejnej správy sa považuje za vyrovnaný aj v prípade, ak je už spomínaný schodok rozpočtu verejnej správy očistený o jednorazové opatrenia a hospodárske cykly, ak je tento štrukturálny schodok rovnajúci sa alebo nižší ako 0,5 % HDP. A súčasne keby tá veta skončila na tomto mieste, tak je úplne v poriadku, ale súčasne pokračuje tá veta ďalej, že zároveň sa považuje rozpočet za vyrovnaný, pokiaľ je ten štrukturálny schodok vo výške 1 % HDP. Tak má to byť 0,5 % HDP alebo 1 % HDP? A ten druhý limit schodku štrukturálneho, to 1 % sa má uplatniť vtedy (Aj to už je samo osebe na pováženie, že rozpočet sa považuje za vyrovnaný, ak je schodok 1 % HDP, to je samo osebe dosť zvláštna dikcia, ale, budiž, takto to hovorí európsky fiškálny kompakt.), ak, po prvé, dlh verejnej správy bude výrazne nižší ako 60 % HDP a, po druhé, ak žiadne veľké riziká v súvislosti s dlhodobou udržateľnosťou verejných financií neexistujú. Čo si myslíte, kto rozhodne o tom, či tu tie riziká sú, pokiaľ ide o dlhodobú udržateľnosť, alebo nie sú, či existujú alebo neexistujú, či sú tie riziká malé alebo či sú tie riziká výrazné, zásadné? Kto o tom rozhodne? No opäť to bude ministerstvo financií. Ja si ešte pamätám éru Vladimíra Mečiara a vtedy ten jeho boj s médiami, keď malo dojsť k takzvanej autoregulácii alebo samoregulácii médií. Vidím tu takú istú analógiu, že vlastne ministerstvo opäť rozhodne o samom sebe, ministerstvo opäť rozhodne o tom, či tie riziká spojené s dlhodobou udržateľnosťou verejných financií sú zásadné, vážnej povahy alebo či sú také, že dá sa s tým existovať, dá sa s tým žiť. Je to kľúčová vec, pretože tá má rozhodnúť o tom, či za vyrovnaný rozpočet budeme považovať taký rozpočet, ktorý má schodok štrukturálneho salda 0,5 % HDP, alebo za vyrovnaný budeme považovať taký rozpočet, ktorý má schodok štrukturálneho salda 1 % HDP, čo je dvakrát vyšší schodok. Jednotka ba mala byť dvojnásobkom 0,5, že. To je dvakrát vyšší schodok. Takže toto sú dva také kľúčové momenty, ktoré v tej podobe akokoľvek vítam, že sa plní týmto medzinárodný záväzok, že sme pristúpili k európskemu fiškálnemu kompaktu. A z toho nám vyplývajú nejaké povinnosti. Jednou z nich je implementovať túto európsku fiškálnu zmluvu do národnej legislatívy. Teda ideme urobiť tomuto záväzku zadosť. To je dobre, to je v poriadku. Ale spôsob tejto implementácie mi príde taký alibistický, taký volatilný. Spustí vláda korekčné mechanizmy? Nespustí ich? Však to ona posúdi. Keď ich nespustí, no tak dá písomné vysvetlenie parlamentu. Dopadne to presne tak, ako to bolo pred pár mesiacmi: Prvé ochranné pásmo verejného dlhu 50 % bolo prelomené a diskutovali sme už o spomínanom vysvetľujúcom liste ministra financií. Posledná veta. Prapôvodný cieľ, ktorý sledovali autori európskej fiškálnej zmluvy bol ten, keď sa ľubovoľná vláda ľubovoľnej členskej krajiny Európskej únie bude odkláňať od strednodobého cieľa, aby sa spustili nejaké korekčné mechanizmy. Ak ich spustenie ponecháme na ľubovôli vlády, ak vláda za to, že tie mechanizmy korekčné nespustila, bude sankcionovaná iba povinnosťou priniesť nejaký vysvetľujúci list do parlamentu, tak potom sa všetky snahy autorov európskeho fiškálneho paktu minuli účinkom. Ďakujem veľmi pekne.