J. Ivančo, poslanec: (2007-03-21):
Informácia preberá členenie správy a sumarizuje tabuľky správy do textu. A v časti H. sa stretávame s termínom typujú sa hlavné problémy, z ktorých jasne podľa mňa trčí to, že nie sú výsledkom serióznej analýzy, ale výsledkom politickej objednávky. Na stranách 15 a 16 informácie sa teda typuje 5 hlavných problémov, ktoré, žiaľ, nie sú následne riešené v opatreniach. A vzniká otázka prečo. Spomeniem niektoré z vytypovaných problémov. Prvý problém je, že miestna štátna správa sa stala neprehľadná, je to uvedené na strane 15, a že u daňovníka namiesto toho, aby si vybavil niektoré záležitostí naraz v jednom úrade, osobne chápem aj po tom, ako sme diskutovali na výbore, že vládna koalícia má predstavu, aby to bolo aj v jednej budove, je problémom, keď musí absolvovať cestu na viac úradov. K tomuto prvému vytypovanému problému sa ešte vrátim. Druhý vytypovaný problém je, že v dôsledku zvyšovania frekventovanosti výkonu štátnej správy aj z dôvodov vstupu do EÚ požadujú niektoré ústredné orgány zvýšiť počet zamestnancov. Opäť musím uviesť, že v navrhovaných opatreniach sa o tomto vytypovanom probléme v správe nehovorí absolútne nič. Že ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja uvádza vo vzťahoch k územnej správe, že sa nezlepšuje kvalitatívna úroveň činností stavebných úradov, to je ďalší vytypovaný problém na strane 15. Štvrtý vytypovaný problém je, že ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií vo veciach špecializovaného stavebného úradu odporúča presun kompetencií na prvostupňové miestne štátne správy. Opäť sa v návrhu opatrení obišiel tento vytypovaný problém autormi správy. Piaty vytypovaný problém je, že ministerstvo životného prostredia odporúča v záujme racionalizácie a zvyšovania efektívnosti a ďalšieho skvalitňovania preneseného výkonu štátnej správy, aby sa obce vo väčšom rozsahu združovali na výkon činností na úseku životného prostredia. Opäť v návrhu opatrení sa neuvádza nič o predstave predkladateľov, ako ďalej s týmto vytypovaným problémom. V úvode informácie je konštatované, že opatrenia navrhnuté jednotlivými ministerstvami vo výsledkoch analýz neboli zamerané na úlohy programového vyhlásenia vlády. A odporúča sa, aby ich ministerstvá riešili v rámci vlastných zdrojov. Mňa napadla taká myšlienka pri tejto vete, že podľa môjho názoru táto veta je kľúčová pre potvrdenie cieľov a zámerov nami realizovanej reformy verejnej správy. Táto veta hovorí o logike reformy verejnej správy predstavenej pánom Nižňanským, o vertikálnom riadení špecializovanej štátnej správy. Aj predkladatelia tejto správy odporúčajú, aby ministerstvá riešili v rámci vlastných zdrojov svoje návrhy. Dovolím si povedať, že opatrenia nevyplývajú celkom zo správy, ktorá je len účelovým krycím manévrom, aby sa naplnil politický sľub, sľub zrušiť krajské úrady a následne z toho vyplývajúci krok, zmeniť postavenie a pôsobnosť obvodných úradov, čo však nevyplýva, podotýkam slovo, z „analýzy“ predloženej správy. K tomu však smerujú aj napriek tomu, že keď to budem analyzovať, to tak nie je, všetky opatrenia vyplývajúce zo správy, ako to predložili predkladatelia. Aby sme boli objektívni, jedno opatrenie vyplýva z analýzy. A to je to, že máme Vyššiu vojenskú správu v Banskej Bystrici. A tú asi skutočne treba zrušiť. Preto hovoríme, že správa je zameraná na naplnenie politicky deklarovaného cieľa. A totižto ani jeden nástroj modernizácie sa netýka týchto 5 vytypovaných problémov v samotnej správe. Ak by išlo o skutočnú analýzu, ukázali by sa iné závery. A čiastočne ich ďalej uvediem. V úvodnej časti sa síce konštatuje, že vláda nepovažuje zrušenie krajských úradov za jediné opatrenie na racionalizáciu miestnej štátnej správy, a predpokladá v tomto procese pokračovať, nedostaneme sa však k odpovedi, kedy a v čom. Treba si všimnúť, že v správe o vývoji verejnej správy je deklarované pokračovať len na úrovni miestnej štátnej správy v reforme, čo už je aj vzhľadom na rozsah údajovej bázy predstavenej v materiáli skutočne veľmi málo ambiciózny cieľ. Skutočná analýza súčasného stavu verejnej správy by mala mať aspoň riadok o týchto podľa mňa minimálne troch problémoch. Prvý problém je, ako ďalej v reforme ústredných orgánov štátnej správy, zvýšenie ich efektívnosti, racionalizácii, ale aj reštrukturalizácii. Druhý problém, by mal vyplývať z analýzy tejto správy, je, kde je v programovom vyhlásení vlády deklarovaný prenos kompetencií na regionálne samosprávy, ktoré, len tak, mimochodom, v pripomienkovom konaní uvádzali aj samotné samosprávne kraje, kde je potreba komunálnej reformy, o ktorej sme diskutovali aj na tom našom veľmi dobrom výbore v Papierničke. Deklarované dôvody pre naplnenie politického zadania sú postavené na účelových porovnávaniach. Správa veľmi účelovo narába s pojmami „orgány štátnej správy“ a „úrady štátnej správy“ a porovnáva čísla, čísla počtu orgánov pred reformou a počtu integrovaných úradov štátnej správy po reforme teda a počtu integrovaných úradov štátnej správy pred reformou. V správe však nie je uvedené, že v rámci predreformných integrovaných úradov pôsobilo v roku 2004 až okolo 1 000 orgánov štátnej správy. A táto správa ministerstva vnútra posudzovala 742 miestnych orgánov štátnej správy. Pýtam sa: Je rozdiel medzi 1 000 orgánmi štátnej správy pred reformou a 742 orgánmi štátnej správy po reforme? Politické sľuby a vyhlásenia, ktoré predchádzali politickému zadaniu, sú odôvodňované mýtmi, mýtmi o reforme v rokoch 2004 až 2006. Mýtus prvý, ktorý používa vládna koalícia, je úspora, hlavný cieľ. Hlavný cieľ nebola úspora, ale zmena a vytvorenie nových podmienok pre občiansku spoločnosť, pre princípy subsidiarity, zvyšovanie efektívnosti, transparentnosti a dostupnosti služieb, decentralizácia moci a decentralizácia peňazí na regióny a obce a prišla aj úspora. Prišli aj problémy, ale prišla aj úspora. Dôsledky tejto stratégie, ako aj ostatných reformných krokov sa ukázali ako správne a robia dnes zo Slovenska jednu z najrýchlejšie rastúcich ekonomík. Mýtus druhý je rast byrokracie, rast byrokracie z môjho pohľadu čo už do počtu rozhodnutí alebo počtu úradníkov. Takéto argumenty sa používajú pri tejto informácii. Predseda vlády šíri tézu o zvýšení počtu úradníkov o 13 000. Odkiaľ prišlo toto číslo, nikto nevie, keď správa ministerstva financií prerokovaná na vláde hovorí, že v roku 2002 vo verejnej správe pracovalo 414 770 zamestnancov a v roku 2006 pracovalo vo verejnej správe 379 133 zamestnancov, pokles zamestnancov je o 35 637 ľudí. My uznávame, že nie všetko bolo dôsledkom reformy verejnej správy. Je v tom zahrnutý aj pokles počtu učiteľov medziročne o 3 % súvisiaci s počtom žiakov. Ale aj to je dôsledok reformy, pretože sa zreformovalo financovanie regionálneho školstva. A sprehľadnilo sa, zobjektivizovalo sa, ale zvýšil sa aj motív spravodlivosti vo financovaní regionálneho školstva. Táto správa bola prerokovaná na vláde Slovenskej republiky a hovorí o zníženom počte 35 637 úradníkov. Pán predseda alebo podpredseda odborového zväzu Gašperan 15. 3. v denníku Pravda konštatuje, že odbory majú iné čísla ako predseda vlády o znižovaní počtu zamestnancov vo verejnej správe. A odvoláva sa práve na správu ministerstva financií. A určite nechcete povedať, predstavitelia vládnej koalície, že odbory sú na strane pravicovej opozície. Ale pán Gašperan použil verejne tento argument 15. 3. v denníku Pravda. Čo sa týka byrokracie, znížil sa stav v personálnom zabezpečení pri odborných činnostiach pri výkone štátnej správy, konkrétne o 1057. Pritom len tak mimochodom sa navrhuje, že obvodný úrad v sídle kraja, doteraz som neporozumel, aký je rozdiel medzi krajským úradom a obvodným úradom v sídle kraja, bude mať 150 zamestnancov, to je číslo zo správy, a dochádza k presunu právomocí  druhostupňových orgánov na ministerstvá, teda na centrálne orgány. Terajší obvodný úrad a krajský úrad teda v sídle v krajskom meste majú v priemere 180 zamestnancov. Bavíme sa o týchto 30 zamestnancoch na krajskej úrovni. A to je to avizované zníženie o 151 zamestnancov. Otázka však je taká, či udržíme tento stav po tejto zmene minimálne ďalšie tri roky. Znížil sa aj počet prvostupňových rozhodnutí. Pred reformou to bolo 1,27 rozhodnutia na občana a v roku 2004 v prvom roku spustenia reformy to bolo 0,83, je to uvedené na strane 5 predloženej správy. A vychádza sa z výkazov o činnosti krajských a obvodných úradov. Celkovo bolo po reforme vydaných o 42 634 prvostupňových rozhodnutí menej. Keby tu bol pán minister vnútra, by som sa ho spýtal: Nie je to efektívne? Mýtus tretí. Verejná správa sa nepriblížila občanovi. Ak samosprávy rozdeľujú viac ako 70 mld., a mnohí z vás ste poslancami obecných zastupiteľstiev, ste starostami, ste poslancami regionálnych samospráv, priamo rozhodujete na miestnej úrovni v globálnom ponímaní na Slovensku o 70 mld. korún a spravujete majetok za vyše stovky miliárd, podľa nášho názoru je to evidentný posun správy do rúk občanov a do rúk volených zástupcov, do rúk priamo volených zástupcov vo väčšinovom systéme, rozhodujú ľudia v obciach, mestách a regiónoch. Viac ako 90 % kompetencií bývalých integrovaných krajských a okresných úradov prešlo na obce. Asi 10 % agendy štátu sa znížil počet úradov, ktorú z hľadiska efektívnosti posudzujú ministri. Vážené panie poslankyne, páni poslanci, skutočná analýza čísiel správy jasne ukazuje na opodstatnenosť reformy v roku 2004, na opodstatnenosť decentralizácie aj na opodstatnenosť súčasnej štruktúry verejnej správy. Navrhované opatrenia, ktoré sú uvedené v prílohe analýzy, sú chápané jednoduchou politickou optikou a sú neprijateľné z týchto dôvodov. Dôvod prvý. Naruší sa efektívnosť súčasnej štruktúry, ktorá vyplýva z počtu rozhodnutí, ako som povedal, ako z počtu zamestnancov a počtu samotných orgánov miestnej štátnej správy. Preto aj niektoré špecializované orgány štátnej správy pokrývajú územia viacerých okresov. Zavedie sa nevhodné delenie zodpovednosti, delenie zodpovednosti za odborné riadenie na ministerstvo a za finančné a personálne riadenie na ministerstvo vnútra. Komu sa vlastne bude zodpovedať prednosta úradu pri odbornom pochybení úradu pri špecializovanom výkone? Na túto otázku by som rád dostal uspokojivú odpoveď. Po tretie. Zruší sa politická zodpovednosť za kvalitu štátnej služby, špecializovaných výkonov štátnej správy, politická zodpovednosť príslušného ministerstva a jeho špecializovaných orgánov štátnej správy. Vznikne chaos, keď niektoré ministerstvá budú mať špeciálky krajské aj obvodné a iba obvodné budú mať niektoré a niektoré budú mať iba pracoviská. Nebude to skutočným chaosom a nezmyselným modelom? Podľa môjho názoru sa znepružní aj metodické riadenie a odborné vzdelávanie zamestnancov, ktorí sa zaoberajú vo výkone svojej činnosti špecializovanou štátnou správou. Po šieste. Znepriehľadnia sa finančné toky, ktoré sú pre špecializovaný výkon teraz v kapitole príslušného ústredného orgánu ministerstva. A tým znepriehľadnením tokov sa vytvorí ale aj priestor na navyšovanie výdavkov verejnej správy. A pri súčasnom modeli sa vytvára aj motivácia na reguláciu výdavkov a, opakujem, aj preto niektoré špecializované úrady štátnej správy nesídlia vo všetkých okresných mestách alebo pokrývajú aj územia viacerých okresov. Po siedme. Zavedie sa dominantné postavenie ministerstva vnútra ako jedného ústredného orgánu štátnej správy. A po ôsme. Presunom agendy z miestnej štátnej správy na ministerstvá prichádza centralizácia a posilňovanie postavenia ústredných orgánov v Bratislave na úkor regionálnych správ. Opäť v pripomienkovom konaní to uvádzajú Košický samosprávny kraj, Banskobystrický samosprávny kraj a, myslím, Žilinský samosprávny kraj. To nie je len môj názor. A ešte jedná otázka, ktorú som spomínal na začiatku. Ako bude riešená téza a cieľ vybavovania agendy v jednom úrade, keď sa ponecháva takmer identické umiestnenie obvodných úradov a správa konštatuje, že ak teraz sídlia štátne orgány hlavne v krajských mestách a v niektorých okresných mestách vo viacerých budovách, tak je to z dôvodu nedostatku vhodných administratívnych priestorov, a v sídlach, kde sú kapacitne vhodné priestory, sídlia štátne orgány v jednej budove? Už teraz je tomu tak. Len tam, kde jednoducho nie sú kapacitné priestory, tak sú špecializované orgány štátnej správy vo viacerých budovách. Táto vládna téza sa napr. zrušením krajských úradov vôbec nerieši, pričom bola jedna z prvých deklarovaná. Na záver mi dovoľte povedať, že som presvedčený o tom, že každej vláde záleží na tom, aby mala verejnú správu efektívnu a kvalitnú. A teraz i ten rozdiel medzi nami a vami je v tom, že podľa nášho názoru sa to dá dosiahnuť zjednodušením legislatívneho prostredia, elektronizáciou verejnej správy, ďalšou decentralizáciou a vnútornou reorganizáciou existujúcich inštitúcií, hlavne ústredných orgánov štátnej správy. Rezervy sú podľa nás dnes väčšie na centrálnej úrovni ako na regiónoch. V minulom volebnom období sa dosiahla väčšia úspora zamestnancov na ministerstve financií svojou vnútornou reštrukturalizáciou než navrhovanou vládnou reorganizáciou 8 krajských a 50 obvodných úradov, jednom ministerstve, jednom ústrednom orgáne štátnej správy. O takomto postupe sa však v predloženej správe o analýze vývoja verejnej správy nepíše ani jediné slovíčko. Pre súčasné vládne návrhy opatrení uvedené v prílohe neexistujú žiadne relevantné dôkazy. Tvrdenia o úsporách rušením a integrovaním úradov, ale aj znižovaním počtu samosprávnych krajov, ako sa to objavilo v poslednom čase, bez realizácie systémových zmien sú mediálne titulky a nástroj na dočasné udržanie preferencií. Preto predkladám súčasne návrh uznesenia, že Národná rada Slovenskej republiky žiada vládu Slovenskej republiky, aby v zákonom ustanovenom termíne predložila správu o koncepcii pokračovania reformy verejnej správy v IV. volebnom období. Ja verím, že to bude koncepcia, ktorá bude hovoriť o reorganizácii ústredných orgánov štátnej správy. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)