Simon, Zsolt, minister pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR (2011-02-10):
Ďakujem pekne. Vážený pán poslanec, odpoveď je áno. A dovoľte mi, aby som trošku priblížil celú tú genézu. Prvýkrát som sa s touto problematikou stretol v roku 2002. To bolo na jeseň, keď som sa stal prvýkrát ministrom pôdohospodárstva. A nechal som pripraviť materiály, aby Slovenská republika požiadala o zápis do kultúrneho dedičstva UNESCO, o ktorý je možné každý rok požiadať k 10. januáru bežného roka. A potom je vyhodnocovací proces. Vzhľadom na to, že Slovenská republika nemala vyjasnené vzťahy s Maďarskou republikou, pre mňa z nepochopiteľných dôvodov minister Baco ešte pred rokom 1998 dal súhlas Maďarskej republike na zápis do UNESCO. Tak pre Maďarskú republiku bol zápis v UNESCO vykonaný v roku 2002 s tým, že má zapísaných 19 obcí ako jadrová zóna a 18 obcí ako nárazníková zóna. Z hľadiska tej mapy, keď sa na to pozrieme, tak vidno, že to, čo je najbližšie k slovenskej hranici, tam tie obce sú len v nárazníkovej zóne. Explicitne z toho vyplýva, že keď Slovenská republika chce to mať zapísané v kultúrnom dedičstve UNESCO, tak máme na to najväčšiu šancu, len pokiaľ sa budeme uchádzať o nárazníkovú zónu. Musím ale povedať, že v roku 2002 ministerstvo zahraničných vecí, do kompetencie ktorého vybavovanie tejto agendy patrí, nakoniec žiadosť o zápis do UNESCO nepredložilo. A predložilo zápis inej požiadavky, a to v oblasti slovenských pralesov. K tomu, aby sme mohli požiadať o zápis, potrebujeme mať, opakujem, vyjasnené vzťahy s Maďarskou republikou. Dnes tento problém je umocnený tým, že Maďarská republika žaluje Európsku komisiu preto, že Slovenská republika má právo užívať značku Tokaj, resp. užíva značku Tokaj. Obdobný problém bol aj v roku 2002. Preto sme zo strany vlády iniciovali dohodu medzi Ministerstvom poľnohospodárstva a rozvoja vidieka Maďarskej republiky a Ministerstvom pôdohospodárstva Slovenskej republiky, vzájomnú dohodu o spoluprácu v oblasti Tokaj. V rámci tejto dohody bola dohodnutá aj harmonizácia legislatívy, aby bolo zrejmé, že obe krajiny vyrábajú tokajské víno za rovnakých podmienok, a teda aj v Slovenskej republike sa tento unikátny región nachádza a je neoddeliteľnou súčasťou regiónu, ktorý už je zapísaný v UNESCO, a teda nie je prekážka, aby bol zapísaný aspoň ako nárazníková zóna. Vykonanie tejto dohody trvalo Slovenskej republike takmer dva roky, teda v rokoch 2004, 2005, začiatkom roku 2006. Bolo jasné, že prvýkrát Slovenská republika môže požiadať o zápis do zoznamu UNESCO do 10. januára 2007. Pre mňa z nepochopiteľných dôvodov vláda Roberta Fica, jeho minister pán Jureňa hneď po voľbách medzi prvými poradami vedenia na ministerstve pôdohospodárstva, konkrétne 24. augusta 2006, zrušil túto úlohu pre pracovníkov ministerstva, pripraviť takýto materiál a predložiť ho do Paríža na zápis do svetového dedičstva UNESCO. V súčasnej dobe má ministerstvo pripravené podklady na to, aby sme takto učinili. Ale potrebujeme mať vyjasnené vzťahy. A musíme najskôr ukončiť otvorené procesy dohody, ktoré medzi našimi krajinami sú, pretože Tokaj nie je možné zapísať dnes už bez súhlasu Maďarskej republiky, tak ako pre Maďarskú republiku nebolo možné ho tam zapísať bez súhlasu Slovenskej republiky. Pre mňa je absolútne nepochopiteľné, prečo vtedy minister dal súhlas, aby maďarská strana jednostranne mohla sa uchádzať o zápis do svetového dedičstva UNESCO, a nepožadoval takýto istý recipročný krok zo strany Maďarskej republiky vo vzťahu k Slovenskej republike. Ďakujem.