R. Madej, poslanec: (2005-01-19):
Účelom navrhovanej novelizácie zákona o verejnom obstarávaní je zvýšenie transparentnosti procesu verejného obstarávania v Slovenskej republike. V súčasnosti môžeme konštatovať, že sa vo verejnom obstarávaní, v procese verejného obstarávania nadmerne a bezdôvodne používa neštandardná metóda, tzv. rokovacie konanie bez zverejnenia. Ide o priame pridelenie zákazky vopred vybranému dodávateľovi, kde obstarávatelia, vláda, ministerstvá, obce, vyššie územné celky, podniky s majetkovou účasťou štátu alebo štátne monopoly, kde sú povinné dodržiavať princípy hospodárnosti, férovosti prístupu, nediskriminácie jednotlivých podnikateľských subjektov k štátnym, verejným zákazkám. Keďže však verejné obstarávanie formou rokovacieho konania bez zverejnenia popiera všetky tieto princípy hospodárnosti, transparentnosti a keďže sa nadmerne a neúčelne využíva, skupina poslancov, za ktorú predkladám tento návrh zákona, sa rozhodla s rokovacím konaním bez zverejnenia, teda s prideľovaním priamych zákaziek, niečo urobiť, a to obmedziť v čo najväčšej dôvodnej a rozumnej miere a navyše zvýšiť a stransparentniť kontrolu, ktorá vo verejnom obstarávaní by mala byť čo najprísnejšia. Ide o peniaze daňových poplatníkov, preto si osobne myslím, že peniaze daňových poplatníkov by mali byť čo najtransparentnejšie využívané a určite nie metódou verejného obstarávania. V súčasnosti totiž môžeme za rok 2003 konštatovať, že bolo udelených 6 000 priamych zákaziek, teda bolo uskutočnených 6 000 rokovacích konaní bez zverejnenia, čo je 45-percentný podiel na celkovom verejnom obstarávaní v Slovenskej republike. Ak teda zopakujem, že rokovacie konanie bez zverejnenia, teda pridelenie priamej zákazky, je metódou neštandardnou, mala by sa používať skôr viac-menej výnimočne, ide o príliš nadmerné číslo, ktoré navyše vytvára dôvodnú obavu z netransparentného, ba až v niektorých prípadoch korupčného správania sa subjektov vo verejnom obstarávaní. Ak si môžeme povedať, že naším cieľom, aby vo verejnom obstarávaní sa vynakladali prostriedky daňových poplatníkov čo najhospodárnejšie a najefektívnejšie, naším cieľom je, aby ponúkané ceny za plnenia, ktoré obstarávatelia požadujú, boli čo najnižšie. Najnižšiu cenu nemôžeme predsa dosiahnuť tým, že niekoho požiadame, aby vykonal priamu zákazku. Môžeme najnižšiu cenu dosiahnuť len v prípade, ak funguje trh, to znamená, ak je tu konkurencia, ak súťažia niekoľkí dodávatelia s tým, že každý si je vedomý toho, že cenu, ktorú ponúka obstarávateľovi, musí tlačiť čo najnižšie, aby tú súťaž, verejnú súťaž vyhral. Tieto princípy rokovacie konanie bez zverejnenia popiera, a keďže sa nadmerne využíva, vzniká aj pochybnosť toho, či sa efektívne vynakladajú prostriedky, peniaze daňových poplatníkov. Návrhom zákona sa zavádza nová povinnosť pre obstarávateľov, teda pre všetky jednotlivé inštitúcie, úrady alebo podniky s majetkovou účasťou štátu, štátne monopoly. Pri výbere metódy rokovacieho konania bez zverejnenia sa zavádza nová povinnosť, a to oznámiť Úradu pre verejné obstarávanie výber tejto metódy. Táto povinnosť musí byť splnená 14 dní vopred. To znamená, že doteraz sa Úrad pre verejné obstarávanie o uskutočnení rokovacieho konania bez zverejnenia dozvedel ex post možno 30 dní po realizácii, podpise zmluvy, keď už boli všetky finančné prostriedky dokonca aj prevedené. A týmto návrhom zákona sa snažíme dosiahnuť to, zaviesť istú formu preventívnej kontroly, aby Úrad pre verejné obstarávanie vedel o pridelení priamej zákazky 14 dní vopred. Informácia by obsahovala identifikačné údaje obstarávateľa, opis predmetu obstarávania, predpokladanú cenu predmetu obstarávania, podmienku použitia, na základe ktorej sa obstarávateľ rozhodol verejné obstarávanie formou rokovacieho konania bez zverejnenia uskutočniť, ide o podmienky taxatívne vymedzené v § 66 ods. 1 a 2 zákona o verejnom obstarávaní. Ďalej. Obstarávateľ by musel odôvodniť použitie rokovacieho konania bez zverejnenia v súlade s podmienkou, na základe ktorého to používa. Boli by potrebné k danému oznámeniu identifikačné údaje, podpis osoby oprávnenej konať a navyše identifikačné údaje a podpis odborne spôsobilej osoby. To znamená, pri rokovacom konaní bez zverejnenia za výber tejto metódy a za fungovanie, zákonnosť by nebol zodpovedný len sám obstarávateľ, ale aj odborne spôsobilá osoba. Návrhom zákona sa ďalej navrhuje, aby v prípade nesplnenia si oznamovacej povinnosti úrad musel, teda zo zákona mu nedávame dispozíciu na to, že môže uložiť pokutu, ale v prípade nesplnenia si informačnej povinnosti v zmysle zákona úrad by musel uložiť pokutu vo výške 500-tisíc Sk. Jedinou výnimkou z povinnosti oznámiť 14 dní vopred rokovacie konanie bez zverejnenia by mal byť prípad havárie alebo živelnej pohromy. Jedine dva taxatívne vymedzené prípady predpokladajú, že v prípade, ak by bolo napríklad potrebné po piatočnej havárii, živelnej pohrome opraviť napríklad strechu školy, logicky vyplýva, že nemuseli by sme čakať 14 dní vôbec na podpis zmluvy a začatím realizačných prác. V tomto prípade, ak by išlo len o haváriu alebo živelnú pohromu, by oznámenie bolo možné doručiť Úradu pre verejné obstarávanie tri dni po realizácii, resp. po podpise zmluvy. Môžem ešte povedať, že tento návrh zákona má jasný cieľ, a to zvýšenie transparentnosti a odstránenie v čo najväčšej miere snahu o odstránenie podozrení z korupcie, ktoré vo verejnom obstarávaní sa nachádzajú. Môžem ešte povedať ako príklad niekoľko druhov verejných obstarávaní, kde vznikajú pochybnosti, či sú v súlade so zákonom, ale nemôžeme jednoznačne už urobiť nič, keďže prešla istá doba a Úrad pre verejné obstarávanie nekonal, čo mu v zmysle zákona dávame možnosti dokonca konať vopred. Obstarávatelia si často či už veľmi široko, vágne, alebo účelovo vykladajú podmienky podľa zákona. Napríklad na rokovacie konanie bez zverejnenia je možné rokovanie na predmet obstarávania, na ktorý má dodávateľ autorské alebo práva obdobné autorským právam. Môžem povedať, že Slovenský hydrometeorologický ústav v roku 2003 uzatvoril na základe rokovacieho konania zmluvu na dodanie softvéru MS Office v hodnote okolo 1,5 milióna korún. Ústav sa pre nesúťažnú metódu rozhodol z dôvodu, že obstarávaný tovar je dostupný z jedného zdroja a sú na ňom autorské práva, hoci požadovaný softvér je v štandardnej ponuke u každého predajcu. Takýchto príkladov je niekoľko. Časová tieseň, teda mimoriadna udalosť, výskum a vývoj, čiastková zmluva a najmä zvýhodnená cena, keď si mnohí obstarávatelia rozhodnú, že 10-percentná zľava stačí na nákup auta rokovacím konaním bez zverejnenia. Ale prečo vylúčiť súťaž? Prečo vylúčiť to, že iný dodávateľ by ponúkol napríklad auto, tak ako urobili krajské školské úrady alebo Trenčiansky samosprávny kraj, prečo vylúčiť, že iný dodávateľ by neposkytol podmienky lepšie, lepšiu cenu, lepšie servisné záruky. Všetky tieto dôvody nás viedli k tomu, aby sme predložili novelu zákona o verejnom obstarávaní, aby sme čo v najkratšom čase vyriešili tento problém alebo ho aspoň riadne, poriadne čo v najväčšej miere obmedzili. Preto verím, že každá pani poslankyňa, každý pán poslanec, ktorý má a je jeho cieľom čo v najväčšej miere zvýšiť transparentnosť aj v tejto oblasti spoločenského života a ktorý čo v najväčšej miere sa snaží o zníženie korupcie v každej oblasti spoločenského života, tento poslanecký návrh zákona podporí. Ďakujem spolupredkladateľom za spoluprácu. Pán predseda, skončil som, ďakujem pekne.