L. Miklós, minister životného prostredia SR: (2002-06-25):
Chcel by som krátko odpovedať. Pán poslanec Slafkovský, celá konštrukcia zákona je postavená tak, že v jednotlivých stupňoch ochrany sú stanovené zákazy a potom v ďalších odsekoch je povedané, kedy to neplatí. Tak v tomto konkrétnom prípade, napríklad športoviská alebo vytvorenie nejakých športových plôch v národných parkoch je zakázané a je tam povedané potom vo štvrtom odseku, že orgán ochrany prírody tieto zákazy môže zmeniť alebo upraviť, prípadne aj upustiť od nich. Tak je to nakoniec vo všetkých lyžiarskych strediskách v národných parkoch, napríklad v Národnom parku Nízke Tatry. Takže je to možné, ide tu len o reguláciu. Pán poslanec Delinga, veľmi pekne ďakujem za ten názor a najmä za tú pochvalu, že ste povedali, že zákon sám osebe je dobrý a ja úplne zdieľam ten váš názor, že je to finančne náročný zákon. Nakoniec pani poslankyňa Sabolová povedala zásadné stanovisko aj k tomuto, že zdá sa finančne náročné, ale keď si zoberieme akékoľvek iné rezorty, napríklad rezort obrany, aký je finančne náročný, a tiež ide len o to, aby sme vstúpili do európskych a transatlantických štruktúr, tak toto je úplne nič oproti takýmto nárokom. Na druhej strane, pretože žijeme na Zemi a vieme, aká je konkrétna situácia, tak ja veľmi otvorene poviem, ako to je. Toto sú, by som povedal, predstavy, ideálne predstavy, alebo ako by som povedal, také maximalisticko-ideálne predstavy, koľko by ochrana prírody vyžadovala. Ale keď nebude mať stráž prírody rovnošatu ešte budúci rok, no tak nič sa nestane. Keď nebudeme mať dostatok peňazí na iné činnosti, nič sa nestane. Ale na druhej strane, niektoré veci musíme zabezpečiť, pretože keď chceme naozaj vstúpiť do Európskej únie, tak to musíme zabezpečiť. Ale aj tam treba povedať, že tie najväčšie položky, ktoré sú určené na náhradu majetkovej ujmy, tak to tiež je vypočítané, ako by som povedal, teoreticky, že keby všetci požiadali o náhradu majetkovej ujmy, toľko by bolo treba. A teraz ešte aj to poviem, že pôvodne sme počítali s menšou sumou, ale medzitým prišlo, že náhrada majetkovej ujmy by sa mala vyplácať aj štátnym subjektom, napríklad štátnym lesom. Keď štátne lesy nebudú uplatňovať túto ujmu, tak to nebude. Na druhej strane, aj to treba povedať, že to bola všeobecná požiadavka majiteľov alebo užívateľov pozemkov, aby sme sa konečne s týmto vyrovnali. A teraz čo je veľká zásada, čo je podstata celého tohto. Fyzicky, ale ani biologicky sa na chránených územiach nič nezmení. Nič. Zostanú tak, ako je, už nechystáme teraz žiadne nové veľké územia, takže nič sa na území Slovenska nemení. Ide len o to, či subjekt dostane konečne nejakú náhradu ujmy, alebo nedostane konečne tú náhradu ujmy. Takže ja si myslím, pán poslanec Delinga, že ak súhlasíte s podstatou zákona, že je to relatívne dobrý zákon, tak ako povedala pani poslankyňa Sabolová, dokonalé to, samozrejme, nikdy nebude, ale keď súhlasíte s týmto, tak tá finančná stránka je len, by som povedal, dodatočná a či bude mať tento štát na to budúci rok alebo ďalší rok, ďalší rok, ďalší rok, to je stránka druhoradá a nezmení to nič na biologickej a fyzickej podstate tých chránených území. Takže toto by som si dovolil vám povedať. Ak s týmto názorom súhlasíte, ja by som vás tiež chcel poprosiť, aby ste ustúpili od vášho návrhu na vrátenie, respektíve keď môžete, by ste mohli podporiť tento zákon. Znovu hovorím, na fyzickej a biologickej podstate území sa nič nezmení. Či máme my peniaze na to, aby sme človeka, ktorý má vo svojom vlastníctve chránené územie, konečne, aby sme ho uspokojili nejakým spôsobom. Je to na nás. Je to na tomto štáte. Čiže toto je odpoveď na vašu otázku. Pán poslanec Engliš, ďakujem veľmi pekne za vecné a konkrétne návrhy. Ako sme už prerokovali, ja by som, samozrejme, že je to na Národnej rade. My v tej otázke, čo sa týka medzidruhového kríženia doma chovaných a prirodzených druhov, my skôr sme na strane, aby sa nekrížili tie druhy, ale je to vo vašich rukách. Veľmi oceňujem ten váš návrh, ako integrácia tých rôznych stráží. Čo sa týka výšky pokút. Tam je pokuta vždy od nula do. Ja verím, že tento zákon bude odstrašovať tých, ktorí chcú porušovať zákon, a tí, ktorí nejakým nedopatrením porušili zákon, celkom iste nedostanú hornú hranicu. A tí, ktorí chcú porušiť, tak možnože tí by mali mať ešte väčšiu výstrahu, aby neporušovali schválne. Ale ja si nemyslím, že dôjde k tým najvyšším hraniciam, keď je to nejaké porušovanie malého človeka z nedopatrenia. Pán poslanec Ambróš a pani poslankyňa Sabolová podporili zákon. Veľmi pekne ďakujem aj za správu a znovu by som chcel podčiarknuť to, čo povedali, že tento zákon nemá výrazné, nové, obmedzujúce povinnosti užívateľov a vlastníkov pozemkov. Ide skôr o reguláciu, obvyklú v Európskej únii, aby sa určitý poriadok zachoval aj v tejto sfére. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, to je všetko z mojej strany. Ja verím, že netreba zdôrazňovať, že jedným z najväčších bohatstiev Slovenskej republiky je práve biodiverzita. Všetko na svete sa dá kúpiť, ale biodiverzita sa nedá kúpiť. Tá vyžaduje tisícročia a státisícročia a milióny rokov, aby sa vyvinula. A keď sme si ju doteraz zachovali, tak dúfajme, že sa nám to podarí aj naďalej zachovať a budeme sa ňou môcť pýšiť aj do budúcnosti. Ďakujem pekne a verím, že potvrdíte tento zákon. Ďakujem.